# Europeiska unionens C 351E/2011

| | ISSN 1977-1061
  doi:10.3000/19771061.CE2011.351.swe |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | C 351E |
| | |
| Svensk utgåva | Meddelanden och upplysningar | 54 årgången2 december 2011 |

ISSN 1977-1061

doi:10.3000/19771061.CE2011.351.swe

Europeiska unionens

officiella tidning

C 351E

Svensk utgåva

Meddelanden och upplysningar

54 årgången2 december 2011

---

| Informationsnummer | Innehållsförteckning | Sida |
| --- | --- | --- |
| | I   Resolutioner, rekommendationer och yttranden |
| | RESOLUTIONER |
| | EuropaparlamentetSESSIONEN 2010–2011Sammanträdena den 6–8 juli 2010Protokollen för denna session har publicerats i EUT C 298 E, 4.11.2010.ANTAGNA TEXTER |
| | Tisdagen den 6 juli 2010 |
| 2011/C 351E/01 | EU:s strategi för Östersjöregionen och makroregionernas roll i den framtida sammanhållningspolitikenEuropaparlamentets resolution av den 6 juli 2010 om EU:s strategi för Östersjöområdet och makroregionernas roll i den framtida sammanhållningspolitiken (2009/2230(INI)) | 1 |
| 2011/C 351E/02 | Bidraget från EU:s regionalpolitik i kampen mot den finansiella och ekonomiska krisen, med särskild hänvisning till mål 2Europaparlamentets resolution av den 6 juli 2010 om bidraget från EU:s regionalpolitik i kampen mot den finansiella och ekonomiska krisen, med särskild hänvisning till mål 2 (2009/2234(INI)) | 8 |
| 2011/C 351E/03 | Hållbara framtida transporterEuropaparlamentets resolution av den 6 juli 2010 om hållbara framtida transporter (2009/2096(INI)) | 13 |
| 2011/C 351E/04 | Årsrapport om arbetet i utskottet för framställningar 2009Europaparlamentets resolution av den 6 juli 2010 om överläggningarna i utskottet för framställningar under 2009 (2009/2139(INI)) | 23 |
| 2011/C 351E/05 | Att främja ungdomens tillträde till arbetsmarknaden och stärka den rättsliga ställningen för praktikanter och lärlingarEuropaparlamentets resolution av den 6 juli 2010 om att främja ungdomens tillträde till arbetsmarknaden och stärka den rättsliga ställningen för praktikanter och lärlingar (2009/2221(INI)) | 29 |
| 2011/C 351E/06 | Atypiska anställningsformer, säkra yrkesgångar samt nya former för social dialogEuropaparlamentets resolution av den 6 juli 2010 om atypiska anställningsformer, säkra yrkesgångar, flexibilitet och trygghet på arbetsmarknaden samt nya former för social dialog (2009/2220(INI)) | 39 |
| 2011/C 351E/07 | Kommissionens grönbok: Hantering av bioavfall i Europeiska unionenEuropaparlamentets resolution av den 6 juli 2010 om kommissionens grönbok om hantering av bioavfall i Europeiska unionen (2009/2153(INI)) | 48 |
| | Onsdagen den 7 juli 2010 |
| 2011/C 351E/08 | Ersättning till direktörer i börsnoterade företag och ersättningspolitik i finanstjänstesektornEuropaparlamentets resolution av den 7 juli 2010 om ersättning till direktörer i börsnoterade företag och ersättningspolitik i finanstjänstesektorn (2010/2009(INI)) | 56 |
| 2011/C 351E/09 | Rekommendationer om gränsöverskridande krishantering inom banksektornEuropaparlamentets resolution av den 7 juli 2010 med rekommendationer till kommissionen om gränsöverskridande krishantering inom banksektorn (2010/2006(INI)) | 61 |
| BILAGA TILL RESOLUTIONEN | 65 |
| 2011/C 351E/10 | Det europeiska instrumentet för finansiell stabilitet och den europeiska finansiella stabiliseringsmekanismen samt framtida åtgärderEuropaparlamentets resolution av den 7 juli 2010 om det europeiska finansiella stabiliseringsinstrumentet och den europeiska finansiella stabiliseringsmekanismen och framtida åtgärder | 69 |
| 2011/C 351E/11 | Islands ansökan om medlemskap i Europeiska unionenEuropaparlamentets resolution av den 7 juli 2010 om Islands ansökan om medlemskap i Europeiska unionen | 73 |
| | Torsdagen den 8 juli 2010 |
| 2011/C 351E/12 | KosovoEuropaparlamentets resolution av den 8 juli 2010 om Kosovos europeiska integrationsprocess | 78 |
| 2011/C 351E/13 | AlbanienEuropaparlamentets resolution av den 8 juli 2010 om Albanien | 85 |
| 2011/C 351E/14 | Situationen i KirgizistanEuropaparlamentets resolution av den 8 juli 2010 om situationen i Kirgizistan | 92 |
| 2011/C 351E/15 | Aids/hiv inför den XVIII:e internationella konferensen om aids (Wien, 18-23 juli 2010)Europaparlamentets resolution av den 8 juli 2010 om en rättighetsbaserad strategi för EU:s åtgärder mot hiv/aids | 95 |
| 2011/C 351E/16 | Ikraftträdande av konventionen om klustervapen den 1 augusti 2010 och EU:s rollEuropaparlamentets resolution av den 8 juli 2010 om ikraftträdandet av konventionen mot klustervapen och EU:s roll | 101 |
| 2011/C 351E/17 | Den gemensamma jordbrukspolitikens framtid efter 2013Europaparlamentets resolution av den 8 juli 2010 om den gemensamma jordbrukspolitikens framtid efter 2013 (2009/2236(INI)) | 103 |
| 2011/C 351E/18 | Importordningen i EU för fiskeri- och vattenbruksprodukter med anledning av reformen av den gemensamma fiskeripolitikenEuropaparlamentets resolution av den 8 juli 2010 om importordningen i EU för fiskeri- och vattenbruksprodukter med anledning av reformen av den gemensamma fiskeripolitiken (2009/2238(INI)) | 119 |
| 2011/C 351E/19 | Zimbabwe, i synnerhet fallet med Farai MaguwuEuropaparlamentets resolution av den 8 juli 2010 om Zimbabwe, särskilt Farai Maguwus fall | 128 |
| 2011/C 351E/20 | Venezuela, i synnerhet fallet Maria Lourdes AfiuniEuropaparlamentets resolution av den 8 juli 2010 om Venezuela, särskilt fallet Maria Lourdes Afiuni | 130 |
| 2011/C 351E/21 | NordkoreaEuropaparlamentets resolution av den 8 juli 2010 om Nordkorea | 132 |

Informationsnummer

Innehållsförteckning

Sida

I   Resolutioner, rekommendationer och yttranden

RESOLUTIONER

EuropaparlamentetSESSIONEN 2010–2011Sammanträdena den 6–8 juli 2010Protokollen för denna session har publicerats i EUT C 298 E, 4.11.2010.ANTAGNA TEXTER

Tisdagen den 6 juli 2010

2011/C 351E/01

EU:s strategi för Östersjöregionen och makroregionernas roll i den framtida sammanhållningspolitikenEuropaparlamentets resolution av den 6 juli 2010 om EU:s strategi för Östersjöområdet och makroregionernas roll i den framtida sammanhållningspolitiken (2009/2230(INI))

1

2011/C 351E/02

Bidraget från EU:s regionalpolitik i kampen mot den finansiella och ekonomiska krisen, med särskild hänvisning till mål 2Europaparlamentets resolution av den 6 juli 2010 om bidraget från EU:s regionalpolitik i kampen mot den finansiella och ekonomiska krisen, med särskild hänvisning till mål 2 (2009/2234(INI))

8

2011/C 351E/03

Hållbara framtida transporterEuropaparlamentets resolution av den 6 juli 2010 om hållbara framtida transporter (2009/2096(INI))

13

2011/C 351E/04

Årsrapport om arbetet i utskottet för framställningar 2009Europaparlamentets resolution av den 6 juli 2010 om överläggningarna i utskottet för framställningar under 2009 (2009/2139(INI))

23

2011/C 351E/05

Att främja ungdomens tillträde till arbetsmarknaden och stärka den rättsliga ställningen för praktikanter och lärlingarEuropaparlamentets resolution av den 6 juli 2010 om att främja ungdomens tillträde till arbetsmarknaden och stärka den rättsliga ställningen för praktikanter och lärlingar (2009/2221(INI))

29

2011/C 351E/06

Atypiska anställningsformer, säkra yrkesgångar samt nya former för social dialogEuropaparlamentets resolution av den 6 juli 2010 om atypiska anställningsformer, säkra yrkesgångar, flexibilitet och trygghet på arbetsmarknaden samt nya former för social dialog (2009/2220(INI))

39

2011/C 351E/07

Kommissionens grönbok: Hantering av bioavfall i Europeiska unionenEuropaparlamentets resolution av den 6 juli 2010 om kommissionens grönbok om hantering av bioavfall i Europeiska unionen (2009/2153(INI))

48

Onsdagen den 7 juli 2010

2011/C 351E/08

Ersättning till direktörer i börsnoterade företag och ersättningspolitik i finanstjänstesektornEuropaparlamentets resolution av den 7 juli 2010 om ersättning till direktörer i börsnoterade företag och ersättningspolitik i finanstjänstesektorn (2010/2009(INI))

56

2011/C 351E/09

Rekommendationer om gränsöverskridande krishantering inom banksektornEuropaparlamentets resolution av den 7 juli 2010 med rekommendationer till kommissionen om gränsöverskridande krishantering inom banksektorn (2010/2006(INI))

61

BILAGA TILL RESOLUTIONEN

65

2011/C 351E/10

Det europeiska instrumentet för finansiell stabilitet och den europeiska finansiella stabiliseringsmekanismen samt framtida åtgärderEuropaparlamentets resolution av den 7 juli 2010 om det europeiska finansiella stabiliseringsinstrumentet och den europeiska finansiella stabiliseringsmekanismen och framtida åtgärder

69

2011/C 351E/11

Islands ansökan om medlemskap i Europeiska unionenEuropaparlamentets resolution av den 7 juli 2010 om Islands ansökan om medlemskap i Europeiska unionen

73

Torsdagen den 8 juli 2010

2011/C 351E/12

KosovoEuropaparlamentets resolution av den 8 juli 2010 om Kosovos europeiska integrationsprocess

78

2011/C 351E/13

AlbanienEuropaparlamentets resolution av den 8 juli 2010 om Albanien

85

2011/C 351E/14

Situationen i KirgizistanEuropaparlamentets resolution av den 8 juli 2010 om situationen i Kirgizistan

92

2011/C 351E/15

Aids/hiv inför den XVIII:e internationella konferensen om aids (Wien, 18-23 juli 2010)Europaparlamentets resolution av den 8 juli 2010 om en rättighetsbaserad strategi för EU:s åtgärder mot hiv/aids

95

2011/C 351E/16

Ikraftträdande av konventionen om klustervapen den 1 augusti 2010 och EU:s rollEuropaparlamentets resolution av den 8 juli 2010 om ikraftträdandet av konventionen mot klustervapen och EU:s roll

101

2011/C 351E/17

Den gemensamma jordbrukspolitikens framtid efter 2013Europaparlamentets resolution av den 8 juli 2010 om den gemensamma jordbrukspolitikens framtid efter 2013 (2009/2236(INI))

103

2011/C 351E/18

Importordningen i EU för fiskeri- och vattenbruksprodukter med anledning av reformen av den gemensamma fiskeripolitikenEuropaparlamentets resolution av den 8 juli 2010 om importordningen i EU för fiskeri- och vattenbruksprodukter med anledning av reformen av den gemensamma fiskeripolitiken (2009/2238(INI))

119

2011/C 351E/19

Zimbabwe, i synnerhet fallet med Farai MaguwuEuropaparlamentets resolution av den 8 juli 2010 om Zimbabwe, särskilt Farai Maguwus fall

128

2011/C 351E/20

Venezuela, i synnerhet fallet Maria Lourdes AfiuniEuropaparlamentets resolution av den 8 juli 2010 om Venezuela, särskilt fallet Maria Lourdes Afiuni

130

2011/C 351E/21

NordkoreaEuropaparlamentets resolution av den 8 juli 2010 om Nordkorea

132

| | II   Meddelanden |
| --- | --- |
| | MEDDELANDEN FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN |
| | Europaparlamentet |
| | Tisdagen den 6 juli 2010 |
| 2011/C 351E/22 | Begäran om fastställelse av Valdemar Tomaševskis parlamentariska immunitetEuropaparlamentets beslut av den 6 juli 2010 om begäran om fastställelse av Valdemar Tomaševskis immunitet och privilegier (2010/2047(IMM)) | 137 |

II   Meddelanden

MEDDELANDEN FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN

Europaparlamentet

Tisdagen den 6 juli 2010

2011/C 351E/22

Begäran om fastställelse av Valdemar Tomaševskis parlamentariska immunitetEuropaparlamentets beslut av den 6 juli 2010 om begäran om fastställelse av Valdemar Tomaševskis immunitet och privilegier (2010/2047(IMM))

137

| | III   Förberedande akter |
| --- | --- |
| | Europaparlamentet |
| | Tisdagen den 6 juli 2010 |
| 2011/C 351E/23 | Medlemsstaternas anslutning till konventionen om internationella utställningar som undertecknades i Paris den 22 november 1928 ***Europaparlamentets lagstiftningsresolution av den 6 juli 2010 om utkastet till rådets beslut om bemyndigande för medlemsstaterna att ansluta sig till konventionen om internationella utställningar som undertecknades i Paris den 22 november 1928, kompletterad genom protokollen av den 10 maj 1948, den 16 november 1966 och den 30 november 1972 och genom ändringen av den 24 juni 1982 och ändringen av den 31 maj 1988 (08100/2010 – C7-0105/2010 – 2010/0015(NLE)) | 139 |
| 2011/C 351E/24 | Ingående av protokollet om integrerad förvaltning av kustområden till konventionen om skydd av Medelhavets marina miljö och kustregion ***Europaparlamentets lagstiftningsresolution av den 6 juli 2010 om utkastet till rådets beslut om ingående på Europeiska unionens vägnar av protokollet om integrerad förvaltning av kustområdena i Medelhavet till konventionen om skydd av Medelhavets marina miljö och kustregion (09132/2010 – C7-0128/2010 – 2010/0016(NLE)) | 140 |
| 2011/C 351E/25 | Avtal med Island och Norge om tillämpningen av vissa bestämmelser i rådets beslut 2008/615/RIF och 2008/616/RIF ***Europaparlamentets lagstiftningsresolution av den 6 juli 2010 om förslaget till rådets beslut om ingående av avtalet mellan Europeiska unionen och Island och Norge om tillämpningen av vissa bestämmelser i rådets beslut 2008/615/RIF om ett fördjupat gränsöverskridande samarbete, särskilt för bekämpning av terrorism och gränsöverskridande brottslighet och rådets beslut 2008/616/RIF om genomförande av beslut 2008/615/RIF om ett fördjupat gränsöverskridande samarbete, särskilt för bekämpning av terrorism och gränsöverskridande brottslighet, och bilagan till detta (05309/2010 – C7-0031/2010 – 2009/0191(NLE) | 140 |
| 2011/C 351E/26 | Deltagande av Schweiz och Liechtenstein i Frontex verksamhet ***Europaparlamentets lagstiftningsresolution av den 6 juli 2010 om utkastet till rådets beslut om ingående av avtalet mellan Europeiska unionen, å ena sidan, och Schweiziska edsförbundet och Furstendömet Liechtenstein, å andra sidan, om villkoren för dessa staters deltagande i Europeiska byrån för förvaltningen av det operativa samarbetet vid Europeiska unionens medlemsstaters yttre gränser (05707/2010 – C7-0217/2009 – 2009/0073(NLE)) | 141 |
| 2011/C 351E/27 | Kvaliteten på statistiken i samband med förfarandet vid alltför stora underskott *Europaparlamentets lagstiftningsresolution av den 6 juli 2010 om förslaget till rådets förordning om ändring av förordning (EG) nr 479/2009 med avseende på kvaliteten på statistiken i samband med förfarandet vid alltför stora underskott (KOM(2010)0053 – C7-0064/2010 – 2010/0035(NLE)) | 142 |
| 2011/C 351E/28 | Passagerares rättigheter vid busstransport ***IIEuropaparlamentets lagstiftningsresolution av den 6 juli 2010 om rådets ståndpunkt vid första behandlingen inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning om passagerares rättigheter vid busstransport och om ändring av förordning (EG) nr 2006/2004 (05218/3/2010 – C7-0077/2010 – 2008/0237(COD)) | 149 |
| P7_TC2-COD(2008)0237Europaparlamentets ståndpunkt fastställd vid andra behandlingen den 6 juli 2010 inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr .../2010 om passagerares rättigheter vid busstransport och om ändring av förordning (EG) nr 2006/2004 (
  1
  ) | 150 |
| BILAGA I | 166 |
| BILAGA II | 167 |
| 2011/C 351E/29 | Passagerares rättigheter vid resor till sjöss och på inre vattenvägar ***IIEuropaparlamentets lagstiftningsresolution av den 6 juli 2010 om rådets ståndpunkt vid första behandlingen inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning om passagerares rättigheter vid resor till sjöss och på inre vattenvägar och ändring av förordning (EG) nr 2006/2004 (14849/3/2009 – C7-0076/2010 – 2008/0246(COD)) | 168 |
| P7_TC2-COD(2008)0246Europaparlamentets ståndpunkt fastställd vid andra behandlingen den 6 juli 2010 inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr .../2010 om passagerares rättigheter vid resor till sjöss och på inre vattenvägar och ändring av förordning (EG) nr 2006/2004 | 169 |
| 2011/C 351E/30 | Intelligenta transportsystem på vägtransportområdet och gränssnitt mot andra transportsätt ***IIEuropaparlamentets lagstiftningsresolution av den 6 juli 2010 om rådets ståndpunkt vid första behandlingen inför antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv om en ram för införande av intelligenta transportsystem på vägtransportområdet och för gränssnitt mot andra transportsätt (06103/4/2010 – C7-0119/2010 – 2008/0263(COD)) | 169 |
| BILAGA | 170 |
| 2011/C 351E/31 | Rapporteringsformaliteter för fartyg som ankommer till eller avgår från hamnar ***IEuropaparlamentets lagstiftningsresolution av den 6 juli 2010 om förslaget till Europaparlamentets och rådets direktiv om rapporteringsformaliteter för fartyg som ankommer till och/eller avgår från hamnar i gemenskapens medlemsstater och om upphävande av direktiv 2002/6/EG (KOM(2009)0011 – C6-0030/2009 – 2009/0005(COD)) | 171 |
| P7_TC1-COD(2009)0005Europaparlamentets ståndpunkt fastställd vid första behandlingen den 6 juli 2010 inför antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/.../EU om rapporteringsformaliteter för fartyg som ankommer till och/eller avgår från hamnar i medlemsstaterna och om upphävande av direktiv 2002/6/EG | 172 |
| BILAGA | 173 |
| | Onsdagen den 7 juli 2010 |
| 2011/C 351E/32 | Nya livsmedel ***IIEuropaparlamentets lagstiftningsresolution av den 7 juli 2010 om rådets ståndpunkt vid första behandlingen inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning om nya livsmedel, om ändring av förordning (EG) nr 1331/2008 och om upphävande av förordning (EG) nr 258/97 och kommissionens förordning (EG) nr 1852/2001 (11261/3/2009 – C7-0078/2010 – 2008/0002(COD)) | 174 |
| P7_TC2-COD(2008)0002Europaparlamentets ståndpunkt fastställd vid andra behandlingen den 7 juli 2010 inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr .../2010 om nya livsmedel, om ändring av förordning (EG) nr 1331/2008 och om upphävande av förordning (EG) nr 258/97 och kommissionens förordning (EG) nr 1852/2001 (
  1
  ) | 175 |
| 2011/C 351E/33 | Industriutsläpp (samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar) (omarbetning) ***IIEuropaparlamentets lagstiftningsresolution av den 7 juli 2010 om rådets ståndpunkt vid första behandlingen inför antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv om industriutsläpp (samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar) (omarbetning) (11962/2/2009 – C7-0034/2010 – 2007/0286(COD)) | 193 |
| P7_TC2-COD(2007)0286Europaparlamentets ståndpunkt fastställd vid andra behandlingen den 7 juli 2010 inför antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/.../EU om industriutsläpp (samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar) (omarbetning) | 194 |
| 2011/C 351E/34 | Skyldigheter för verksamhetsutövare som släpper ut timmer och trävaror på marknaden ***IIEuropaparlamentets lagstiftningsresolution av den 7 juli 2010 om rådets ståndpunkt vid första behandlingen inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning om fastställande av skyldigheter för verksamhetsutövare som släpper ut timmer och trävaror på marknaden (05885/4/2010 – C7-0053/2010 – 2008/0198(COD)) | 194 |
| P7_TC2-COD(2008)0198Europaparlamentets ståndpunkt fastställd vid andra behandlingen den 7 juli 2010 inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr .../2010 om fastställande av skyldigheter för verksamhetsutövare som släpper ut timmer och trävaror på marknaden | 195 |
| 2011/C 351E/35 | Befogenheterna för Europeiska bankmyndigheten, Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten och Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten ***IFörslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av direktiv 98/26/EG, 2002/87/EG, 2003/6/EG, 2003/41/EG, 2003/71/EG, 2004/39/EG, 2004/109/EG, 2005/60/EG, 2006/48/EG, 2006/49/EG och 2009/65/EG med avseende på befogenheterna för Europeiska bankmyndigheten, Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten och Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten (KOM(2009)0576 – C7-0251/2009 – 2009/0161(COD)) | 195 |
| 2011/C 351E/36 | Europeisk värdepappers- och marknadsmyndighet ***IFörslag till Europaparlamentets och rådets förordning om inrättande av en europeisk värdepappers- och marknadsmyndighet (KOM(2009)0503 – C7-0167/2009 – 2009/0144(COD)) | 267 |
| 2011/C 351E/37 | Makrotillsyn av finanssystemet och inrättande av en europeisk systemrisknämnd ***IFörslag till Europaparlamentets och rådets förordning om makroövervakning av det finansiella systemet på gemenskapsnivå och om inrättande av en Europeisk systemrisknämnd (KOM(2009)0499 – C7-0166/2009 – 2009/0140(COD)) | 321 |
| 2011/C 351E/38 | Europeiska bankmyndigheten ***IFörslag till Europaparlamentets och rådets förordning om inrättande av en europeisk bankmyndighet (KOM(2009)0501 – C7-0169/2009 – 2009/0142(COD)) | 337 |
| 2011/C 351E/39 | Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten ***IFörslag till Europaparlamentets och rådets förordning om inrättande av en europeisk försäkrings- och tjänstepensionsmyndighet (KOM(2009)0502 – C7-0168/2009 – 2009/0143(COD)) | 391 |
| 2011/C 351E/40 | Kapitalkrav för handelslager och omvärdepapperisering samt samlad tillsynsbedömning av ersättningspolitik ***IEuropaparlamentets lagstiftningsresolution av den 7 juli 2010 om förslaget till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av direktiv 2006/48/EG och 2006/49/EG i fråga om kapitalkrav för handelslager och omvärdepapperisering samt samlad tillsynsbedömning av ersättningspolitik (KOM(2009)0362 – C7-0096/2009 – 2009/0099(COD)) | 446 |
| P7_TC1-COD(2009)0099Europaparlamentets ståndpunkt fastställd vid första behandlingen den 7 juli 2010 inför antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/.../EU om förslaget till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av direktiv 2006/48/EG och 2006/49/EG i fråga om kapitalkrav för handelslager och omvärdepapperisering samt samlad tillsynsbedömning av ersättningspolitik | 447 |
| 2011/C 351E/41 | Särskilda uppgifter för Europeiska centralbanken i samband med Europeiska systemrisknämndens verksamhet *Förslag till rådets förordning om särskilda uppgifter för Europeiska centralbanken med avseende på Europeiska systemrisknämndens verksamhet (05551/2010 – C7-0014/2010 – 2009/0141(CNS)) | 447 |
| | Torsdagen den 8 juli 2010 |
| 2011/C 351E/42 | Avtal EU/Amerikas förenta stater om behandling och överföring av uppgifter om finansiella betalningsmeddelanden från EU till Förenta staterna i enlighet med programmet för att spåra finansiering av terrorism ***Europaparlamentets lagstiftningsresolution av den 8 juli 2010 om utkastet till rådets beslut om ingående av avtalet mellan Europeiska unionen och Amerikas förenta stater om behandling och överföring av uppgifter om finansiella betalningsmeddelanden från Europeiska unionen till Förenta staterna i enlighet med programmet för att spåra finansiering av terrorism (TFTP) (11222/1/2010/REV 1 och COR 1 – C7-0158/2010 – 2010/0178(NLE)) | 453 |
| 2011/C 351E/43 | Europeiska avdelningen för yttre åtgärder *Europaparlamentets lagstiftningsresolution av den 8 juli 2010 om förslaget till rådets beslut om hur den europeiska avdelningen för yttre åtgärder ska organiseras och arbeta (08029/2010 – C7-0090/2010 – 2010/0816(NLE)) | 454 |
| P7_TC1-NLE(2010)0816Europaparlamentets ståndpunkt fastställd vid första behandlingen den 8 juli 2010 inför antagandet av Europaparlamentets och rådets beslut om hur den europeiska avdelningen för yttre åtgärder ska organiseras och arbeta | 455 |
| BILAGA | 468 |
| BILAGA | 470 |

III   Förberedande akter

Europaparlamentet

Tisdagen den 6 juli 2010

2011/C 351E/23

Medlemsstaternas anslutning till konventionen om internationella utställningar som undertecknades i Paris den 22 november 1928 ***Europaparlamentets lagstiftningsresolution av den 6 juli 2010 om utkastet till rådets beslut om bemyndigande för medlemsstaterna att ansluta sig till konventionen om internationella utställningar som undertecknades i Paris den 22 november 1928, kompletterad genom protokollen av den 10 maj 1948, den 16 november 1966 och den 30 november 1972 och genom ändringen av den 24 juni 1982 och ändringen av den 31 maj 1988 (08100/2010 – C7-0105/2010 – 2010/0015(NLE))

139

2011/C 351E/24

Ingående av protokollet om integrerad förvaltning av kustområden till konventionen om skydd av Medelhavets marina miljö och kustregion ***Europaparlamentets lagstiftningsresolution av den 6 juli 2010 om utkastet till rådets beslut om ingående på Europeiska unionens vägnar av protokollet om integrerad förvaltning av kustområdena i Medelhavet till konventionen om skydd av Medelhavets marina miljö och kustregion (09132/2010 – C7-0128/2010 – 2010/0016(NLE))

140

2011/C 351E/25

Avtal med Island och Norge om tillämpningen av vissa bestämmelser i rådets beslut 2008/615/RIF och 2008/616/RIF ***Europaparlamentets lagstiftningsresolution av den 6 juli 2010 om förslaget till rådets beslut om ingående av avtalet mellan Europeiska unionen och Island och Norge om tillämpningen av vissa bestämmelser i rådets beslut 2008/615/RIF om ett fördjupat gränsöverskridande samarbete, särskilt för bekämpning av terrorism och gränsöverskridande brottslighet och rådets beslut 2008/616/RIF om genomförande av beslut 2008/615/RIF om ett fördjupat gränsöverskridande samarbete, särskilt för bekämpning av terrorism och gränsöverskridande brottslighet, och bilagan till detta (05309/2010 – C7-0031/2010 – 2009/0191(NLE)

140

2011/C 351E/26

Deltagande av Schweiz och Liechtenstein i Frontex verksamhet ***Europaparlamentets lagstiftningsresolution av den 6 juli 2010 om utkastet till rådets beslut om ingående av avtalet mellan Europeiska unionen, å ena sidan, och Schweiziska edsförbundet och Furstendömet Liechtenstein, å andra sidan, om villkoren för dessa staters deltagande i Europeiska byrån för förvaltningen av det operativa samarbetet vid Europeiska unionens medlemsstaters yttre gränser (05707/2010 – C7-0217/2009 – 2009/0073(NLE))

141

2011/C 351E/27

Kvaliteten på statistiken i samband med förfarandet vid alltför stora underskott *Europaparlamentets lagstiftningsresolution av den 6 juli 2010 om förslaget till rådets förordning om ändring av förordning (EG) nr 479/2009 med avseende på kvaliteten på statistiken i samband med förfarandet vid alltför stora underskott (KOM(2010)0053 – C7-0064/2010 – 2010/0035(NLE))

142

2011/C 351E/28

Passagerares rättigheter vid busstransport ***IIEuropaparlamentets lagstiftningsresolution av den 6 juli 2010 om rådets ståndpunkt vid första behandlingen inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning om passagerares rättigheter vid busstransport och om ändring av förordning (EG) nr 2006/2004 (05218/3/2010 – C7-0077/2010 – 2008/0237(COD))

149

P7_TC2-COD(2008)0237Europaparlamentets ståndpunkt fastställd vid andra behandlingen den 6 juli 2010 inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr .../2010 om passagerares rättigheter vid busstransport och om ändring av förordning (EG) nr 2006/2004 (
  1
  )

1

150

BILAGA I

166

BILAGA II

167

2011/C 351E/29

Passagerares rättigheter vid resor till sjöss och på inre vattenvägar ***IIEuropaparlamentets lagstiftningsresolution av den 6 juli 2010 om rådets ståndpunkt vid första behandlingen inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning om passagerares rättigheter vid resor till sjöss och på inre vattenvägar och ändring av förordning (EG) nr 2006/2004 (14849/3/2009 – C7-0076/2010 – 2008/0246(COD))

168

P7_TC2-COD(2008)0246Europaparlamentets ståndpunkt fastställd vid andra behandlingen den 6 juli 2010 inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr .../2010 om passagerares rättigheter vid resor till sjöss och på inre vattenvägar och ändring av förordning (EG) nr 2006/2004

169

2011/C 351E/30

Intelligenta transportsystem på vägtransportområdet och gränssnitt mot andra transportsätt ***IIEuropaparlamentets lagstiftningsresolution av den 6 juli 2010 om rådets ståndpunkt vid första behandlingen inför antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv om en ram för införande av intelligenta transportsystem på vägtransportområdet och för gränssnitt mot andra transportsätt (06103/4/2010 – C7-0119/2010 – 2008/0263(COD))

169

BILAGA

170

2011/C 351E/31

Rapporteringsformaliteter för fartyg som ankommer till eller avgår från hamnar ***IEuropaparlamentets lagstiftningsresolution av den 6 juli 2010 om förslaget till Europaparlamentets och rådets direktiv om rapporteringsformaliteter för fartyg som ankommer till och/eller avgår från hamnar i gemenskapens medlemsstater och om upphävande av direktiv 2002/6/EG (KOM(2009)0011 – C6-0030/2009 – 2009/0005(COD))

171

P7_TC1-COD(2009)0005Europaparlamentets ståndpunkt fastställd vid första behandlingen den 6 juli 2010 inför antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/.../EU om rapporteringsformaliteter för fartyg som ankommer till och/eller avgår från hamnar i medlemsstaterna och om upphävande av direktiv 2002/6/EG

172

BILAGA

173

Onsdagen den 7 juli 2010

2011/C 351E/32

Nya livsmedel ***IIEuropaparlamentets lagstiftningsresolution av den 7 juli 2010 om rådets ståndpunkt vid första behandlingen inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning om nya livsmedel, om ändring av förordning (EG) nr 1331/2008 och om upphävande av förordning (EG) nr 258/97 och kommissionens förordning (EG) nr 1852/2001 (11261/3/2009 – C7-0078/2010 – 2008/0002(COD))

174

P7_TC2-COD(2008)0002Europaparlamentets ståndpunkt fastställd vid andra behandlingen den 7 juli 2010 inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr .../2010 om nya livsmedel, om ändring av förordning (EG) nr 1331/2008 och om upphävande av förordning (EG) nr 258/97 och kommissionens förordning (EG) nr 1852/2001 (
  1
  )

1

175

2011/C 351E/33

Industriutsläpp (samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar) (omarbetning) ***IIEuropaparlamentets lagstiftningsresolution av den 7 juli 2010 om rådets ståndpunkt vid första behandlingen inför antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv om industriutsläpp (samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar) (omarbetning) (11962/2/2009 – C7-0034/2010 – 2007/0286(COD))

193

P7_TC2-COD(2007)0286Europaparlamentets ståndpunkt fastställd vid andra behandlingen den 7 juli 2010 inför antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/.../EU om industriutsläpp (samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar) (omarbetning)

194

2011/C 351E/34

Skyldigheter för verksamhetsutövare som släpper ut timmer och trävaror på marknaden ***IIEuropaparlamentets lagstiftningsresolution av den 7 juli 2010 om rådets ståndpunkt vid första behandlingen inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning om fastställande av skyldigheter för verksamhetsutövare som släpper ut timmer och trävaror på marknaden (05885/4/2010 – C7-0053/2010 – 2008/0198(COD))

194

P7_TC2-COD(2008)0198Europaparlamentets ståndpunkt fastställd vid andra behandlingen den 7 juli 2010 inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr .../2010 om fastställande av skyldigheter för verksamhetsutövare som släpper ut timmer och trävaror på marknaden

195

2011/C 351E/35

Befogenheterna för Europeiska bankmyndigheten, Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten och Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten ***IFörslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av direktiv 98/26/EG, 2002/87/EG, 2003/6/EG, 2003/41/EG, 2003/71/EG, 2004/39/EG, 2004/109/EG, 2005/60/EG, 2006/48/EG, 2006/49/EG och 2009/65/EG med avseende på befogenheterna för Europeiska bankmyndigheten, Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten och Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten (KOM(2009)0576 – C7-0251/2009 – 2009/0161(COD))

195

2011/C 351E/36

Europeisk värdepappers- och marknadsmyndighet ***IFörslag till Europaparlamentets och rådets förordning om inrättande av en europeisk värdepappers- och marknadsmyndighet (KOM(2009)0503 – C7-0167/2009 – 2009/0144(COD))

267

2011/C 351E/37

Makrotillsyn av finanssystemet och inrättande av en europeisk systemrisknämnd ***IFörslag till Europaparlamentets och rådets förordning om makroövervakning av det finansiella systemet på gemenskapsnivå och om inrättande av en Europeisk systemrisknämnd (KOM(2009)0499 – C7-0166/2009 – 2009/0140(COD))

321

2011/C 351E/38

Europeiska bankmyndigheten ***IFörslag till Europaparlamentets och rådets förordning om inrättande av en europeisk bankmyndighet (KOM(2009)0501 – C7-0169/2009 – 2009/0142(COD))

337

2011/C 351E/39

Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten ***IFörslag till Europaparlamentets och rådets förordning om inrättande av en europeisk försäkrings- och tjänstepensionsmyndighet (KOM(2009)0502 – C7-0168/2009 – 2009/0143(COD))

391

2011/C 351E/40

Kapitalkrav för handelslager och omvärdepapperisering samt samlad tillsynsbedömning av ersättningspolitik ***IEuropaparlamentets lagstiftningsresolution av den 7 juli 2010 om förslaget till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av direktiv 2006/48/EG och 2006/49/EG i fråga om kapitalkrav för handelslager och omvärdepapperisering samt samlad tillsynsbedömning av ersättningspolitik (KOM(2009)0362 – C7-0096/2009 – 2009/0099(COD))

446

P7_TC1-COD(2009)0099Europaparlamentets ståndpunkt fastställd vid första behandlingen den 7 juli 2010 inför antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/.../EU om förslaget till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av direktiv 2006/48/EG och 2006/49/EG i fråga om kapitalkrav för handelslager och omvärdepapperisering samt samlad tillsynsbedömning av ersättningspolitik

447

2011/C 351E/41

Särskilda uppgifter för Europeiska centralbanken i samband med Europeiska systemrisknämndens verksamhet *Förslag till rådets förordning om särskilda uppgifter för Europeiska centralbanken med avseende på Europeiska systemrisknämndens verksamhet (05551/2010 – C7-0014/2010 – 2009/0141(CNS))

447

Torsdagen den 8 juli 2010

2011/C 351E/42

Avtal EU/Amerikas förenta stater om behandling och överföring av uppgifter om finansiella betalningsmeddelanden från EU till Förenta staterna i enlighet med programmet för att spåra finansiering av terrorism ***Europaparlamentets lagstiftningsresolution av den 8 juli 2010 om utkastet till rådets beslut om ingående av avtalet mellan Europeiska unionen och Amerikas förenta stater om behandling och överföring av uppgifter om finansiella betalningsmeddelanden från Europeiska unionen till Förenta staterna i enlighet med programmet för att spåra finansiering av terrorism (TFTP) (11222/1/2010/REV 1 och COR 1 – C7-0158/2010 – 2010/0178(NLE))

453

2011/C 351E/43

Europeiska avdelningen för yttre åtgärder *Europaparlamentets lagstiftningsresolution av den 8 juli 2010 om förslaget till rådets beslut om hur den europeiska avdelningen för yttre åtgärder ska organiseras och arbeta (08029/2010 – C7-0090/2010 – 2010/0816(NLE))

454

P7_TC1-NLE(2010)0816Europaparlamentets ståndpunkt fastställd vid första behandlingen den 8 juli 2010 inför antagandet av Europaparlamentets och rådets beslut om hur den europeiska avdelningen för yttre åtgärder ska organiseras och arbeta

455

BILAGA

468

BILAGA

470

| Teckenförklaring






  - | Samrådsförfarandet |
| --- | --- |
| **I | Samarbetsförfarandet (första behandlingen) |
| **II | Samarbetsförfarandet (andra behandlingen) |
| *** | Samtyckesförfarandet |
| ***I | Medbeslutandeförfarandet (första behandlingen) |
| ***II | Medbeslutandeförfarandet (andra behandlingen) |
| ***III | Medbeslutandeförfarandet (tredje behandlingen) |

Teckenförklaring

*

Samrådsförfarandet

**I

Samarbetsförfarandet (första behandlingen)

**II

Samarbetsförfarandet (andra behandlingen)

***

Samtyckesförfarandet

***I

Medbeslutandeförfarandet (första behandlingen)

***II

Medbeslutandeförfarandet (andra behandlingen)

***III

Medbeslutandeförfarandet (tredje behandlingen)

(Det angivna förfarandet baserar sig på den rättsliga grund som kommissionen föreslagit)

Politiska ändringar: ny text eller text som ersätter tidigare text markeras med fetkursiv stil och strykningar med symbolen ▐.

Tekniska rättelser och justeringar gjorda av ansvariga enheter: ny text eller text som ersätter tidigare text markeras med kursiv stil och strykningar med symbolen ║.

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Text av betydelse för EES |

---

(1)   Text av betydelse för EES

1

| SV | |
| --- | --- |

SV

---

I Resolutioner, rekommendationer och yttranden

RESOLUTIONER

Europaparlamentet SESSIONEN 2010–2011 Sammanträdena den 6–8 juli 2010 Protokollen för denna session har publicerats i EUT C 298 E, 4.11.2010. ANTAGNA TEXTER

Tisdagen den 6 juli 2010

| 2.12.2011 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 351/1 |
| --- | --- | --- | --- |

2.12.2011

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 351/1

---

Tisdagen den 6 juli 2010EU:s strategi för Östersjöregionen och makroregionernas roll i den framtida sammanhållningspolitiken

P7_TA(2010)0254

Europaparlamentets resolution av den 6 juli 2010 om EU:s strategi för Östersjöområdet och makroregionernas roll i den framtida sammanhållningspolitiken (2009/2230(INI))

2011/C 351 E/01

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

med beaktande av kommissionens meddelande till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén om EU:s strategi för Östersjöområdet (KOM(2009)0248) och den vägledande handlingsplanen till strategin,

med beaktande av rådets slutsatser av den 26 oktober 2009 om EU:s strategi för Östersjöområdet,

med beaktande av sin resolution av den 8 juli 2008 om miljökonsekvenserna av den planerade gasledningen i Östersjön mellan Ryssland och Tyskland (1),

med beaktande av sin resolution av den 16 november 2006 om en strategi för Östersjöområdet för den nordliga dimensionen (2),

med beaktande av yttrandena från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om kommissionens meddelande om EU:s strategi för Östersjöområdet (ECO/261) och ”Makroregionalt samarbete – Att tillämpa Östersjöstrategin på andra makroregioner i Europa” (ECO/251),

med beaktande av Regionkommitténs yttrande av den 21–22 april 2009 om de lokala och regionala myndigheternas roll i den nya strategin för Östersjöområdet,

med beaktande av Regionkommitténs yttrande på eget initiativ, ”Regionkommitténs vitbok om flernivåstyrning” (CdR 89/2009),

med beaktande av artikel 48 i arbetsordningen,

med beaktande av betänkandet från utskottet för regional utveckling och yttrandena från utskottet för utrikesfrågor, utskottet för miljö, folkhälsa och livsmedelssäkerhet samt utskottet för transport och turism (A7-0202/2010), och av följande skäl:

| A. | Sedan EU utvidgades 2004 har Östersjön blivit ett innanhav som både förenar länder och utgör en särskild utmaning, och länderna kring Östersjön är i hög grad beroende av varandra och ställs inför samma problem. |
| --- | --- |

A.

Sedan EU utvidgades 2004 har Östersjön blivit ett innanhav som både förenar länder och utgör en särskild utmaning, och länderna kring Östersjön är i hög grad beroende av varandra och ställs inför samma problem.

| B. | Strategin för Östersjöområdet är ett pilotprojekt för framtida strategier för makroregioner. En väl genomförd strategi kan fungera som förebild för sådana strategier i framtiden. |
| --- | --- |

B.

Strategin för Östersjöområdet är ett pilotprojekt för framtida strategier för makroregioner. En väl genomförd strategi kan fungera som förebild för sådana strategier i framtiden.

| C. | Att skapa funktionella regioner, samlade kring gemensamma mål och utvecklingssvårigheter, kan göra EU:s regionalpolitik mer effektiv. |
| --- | --- |

C.

Att skapa funktionella regioner, samlade kring gemensamma mål och utvecklingssvårigheter, kan göra EU:s regionalpolitik mer effektiv.

| D. | För att öka effektiviteten i regionalpolitiken, särskilt med tanke på reformen efter 2013, bör man stödja och utveckla ett helhetsgrepp, liksom strategier för makroregioner som kan tillämpas inom hela EU. Dessa strategier får dock inte leda till en åternationalisering av sammanhållningspolitiken. |
| --- | --- |

D.

För att öka effektiviteten i regionalpolitiken, särskilt med tanke på reformen efter 2013, bör man stödja och utveckla ett helhetsgrepp, liksom strategier för makroregioner som kan tillämpas inom hela EU. Dessa strategier får dock inte leda till en åternationalisering av sammanhållningspolitiken.

| E. | Östersjön är det mest förorenade havet i EU, och dess miljötillstånd bör inte försämras på grund av de storskaliga infrastrukturprojekt som genomförs i och omkring Östersjön (inklusive icke EU-länder). |
| --- | --- |

E.

Östersjön är det mest förorenade havet i EU, och dess miljötillstånd bör inte försämras på grund av de storskaliga infrastrukturprojekt som genomförs i och omkring Östersjön (inklusive icke EU-länder).

| 1. | Europaparlamentet välkomnar kommissionens godkännande av och rådets stöd för EU:s strategi för Östersjöområdet, en strategi som parlamentet har efterlyst sedan 2006. |
| --- | --- |

1.

Europaparlamentet välkomnar kommissionens godkännande av och rådets stöd för EU:s strategi för Östersjöområdet, en strategi som parlamentet har efterlyst sedan 2006.

| 2. | Europaparlamentet välkomnar i synnerhet att strategin är frukten av ett omfattande samråd med berörda parter i medlemsstaterna, och inte bara med nationella, regionala och lokala myndigheter, utan även med den akademiska världen och näringslivet och med frivilligorganisationer. Detta visar att samrådsprocessen, där dessa parter deltog i arbetet med strategin redan från första början, är en viktig orsak till dess framgång. Därför välkomnar parlamentet inrättandet av ett forum för det civila samhället i regionen, ”Baltic Sea Action Summit” (toppmötet om åtgärder för Östersjön), och efterlyser liknande initiativ för framtida makroregioner där offentliga och privata aktörer kan träffas och medverka i utvecklingen av strategier för makroregioner. |
| --- | --- |

2.

Europaparlamentet välkomnar i synnerhet att strategin är frukten av ett omfattande samråd med berörda parter i medlemsstaterna, och inte bara med nationella, regionala och lokala myndigheter, utan även med den akademiska världen och näringslivet och med frivilligorganisationer. Detta visar att samrådsprocessen, där dessa parter deltog i arbetet med strategin redan från första början, är en viktig orsak till dess framgång. Därför välkomnar parlamentet inrättandet av ett forum för det civila samhället i regionen, ”Baltic Sea Action Summit” (toppmötet om åtgärder för Östersjön), och efterlyser liknande initiativ för framtida makroregioner där offentliga och privata aktörer kan träffas och medverka i utvecklingen av strategier för makroregioner.

| 3. | I detta sammanhang rekommenderar Europaparlamentet att man ökar lokalsamhällenas medverkan med hjälp av verktyg för kommunikation och samråd som når fler människor och har större genomslagskraft, bland annat via lokala medier (tv och radio samt pappers- och webbtidningar). Parlamentet uppmanar kommissionen att inrätta en särskild webbportal för Östersjöstrategin, som skulle fungera som ett forum för utbyte av erfarenheter kring aktuella och kommande projekt som lanseras av regeringar, myndigheter, frivilligorganisationer och andra aktörer som verkar inom Östersjöområdet. |
| --- | --- |

3.

I detta sammanhang rekommenderar Europaparlamentet att man ökar lokalsamhällenas medverkan med hjälp av verktyg för kommunikation och samråd som når fler människor och har större genomslagskraft, bland annat via lokala medier (tv och radio samt pappers- och webbtidningar). Parlamentet uppmanar kommissionen att inrätta en särskild webbportal för Östersjöstrategin, som skulle fungera som ett forum för utbyte av erfarenheter kring aktuella och kommande projekt som lanseras av regeringar, myndigheter, frivilligorganisationer och andra aktörer som verkar inom Östersjöområdet.

| 4. | Europaparlamentet välkomnar EU 2020-strategin, som överensstämmer med målen för Östersjöstrategin, och konstaterar att EU 2020 kan fungera som en effektiv ram för genomförandet och förstärkningen av Östersjöstrategin. |
| --- | --- |

4.

Europaparlamentet välkomnar EU 2020-strategin, som överensstämmer med målen för Östersjöstrategin, och konstaterar att EU 2020 kan fungera som en effektiv ram för genomförandet och förstärkningen av Östersjöstrategin.

| 5. | Europaparlamentet anser att strategins nya ram för samarbete baserat på en helhetssyn öppnar för en mer rationell och ändamålsenlig användning av de ekonomiska resurser som är tillgängliga för miljöskydd och utveckling av Östersjöområdet, såväl EU-medel som nationella medel eller medel från olika finansiella institutioner. |
| --- | --- |

5.

Europaparlamentet anser att strategins nya ram för samarbete baserat på en helhetssyn öppnar för en mer rationell och ändamålsenlig användning av de ekonomiska resurser som är tillgängliga för miljöskydd och utveckling av Östersjöområdet, såväl EU-medel som nationella medel eller medel från olika finansiella institutioner.

| 6. | Europaparlamentet uppmärksammar skillnaderna mellan Östersjöländerna i fråga om ekonomisk utveckling och innovationer. Potentialen måste öka i alla områden, även de högt utvecklade, eftersom dessa kan ge de minst gynnade områdena draghjälp. Nya områden med utvecklings- och innovationspotential behöver få stöd, och man bör ta tillfället i akt att utnyttja det mervärde som Östersjöstrategin och andra framtida makroregionala strategier kan ge, så att man når en ökad samverkansnivå och minskar de befintliga skillnaderna, i syfte att skapa ett bestående område med allmänt välstånd och hög konkurrenskraft, vilket är avgörande med tanke på den åldrande befolkningen och de nya globaliseringsmönstren. |
| --- | --- |

6.

Europaparlamentet uppmärksammar skillnaderna mellan Östersjöländerna i fråga om ekonomisk utveckling och innovationer. Potentialen måste öka i alla områden, även de högt utvecklade, eftersom dessa kan ge de minst gynnade områdena draghjälp. Nya områden med utvecklings- och innovationspotential behöver få stöd, och man bör ta tillfället i akt att utnyttja det mervärde som Östersjöstrategin och andra framtida makroregionala strategier kan ge, så att man når en ökad samverkansnivå och minskar de befintliga skillnaderna, i syfte att skapa ett bestående område med allmänt välstånd och hög konkurrenskraft, vilket är avgörande med tanke på den åldrande befolkningen och de nya globaliseringsmönstren.

| 7. | Europaparlamentet betonar att ett snabbt och konsekvent genomförande av befintliga EU-rättsakter som är tänkta att stärka den gemensamma marknaden, t.ex. tjänstedirektivet, är nödvändigt för att öka Östersjöregionens dragningskraft som ekonomisk region. |
| --- | --- |

7.

Europaparlamentet betonar att ett snabbt och konsekvent genomförande av befintliga EU-rättsakter som är tänkta att stärka den gemensamma marknaden, t.ex. tjänstedirektivet, är nödvändigt för att öka Östersjöregionens dragningskraft som ekonomisk region.

| 8. | Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna och regionerna att använda tillgängliga medel från strukturfonderna avsedda för 2007–2013 för att ge strategin största möjliga stöd, särskilt i avsikten att främja jobbskapande och ekonomisk tillväxt i de områden som drabbats hårdast av den ekonomiska krisen. Samtidigt rekommenderar parlamentet att man, där så är motiverat, gör ändringar i de operativa programmen under den pågående programperioden. Om man utnyttjar regionernas särdrag skulle det kunna leda till en mycket effektivare användning av strukturfonderna och till ett mervärde på regional nivå. |
| --- | --- |

8.

Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna och regionerna att använda tillgängliga medel från strukturfonderna avsedda för 2007–2013 för att ge strategin största möjliga stöd, särskilt i avsikten att främja jobbskapande och ekonomisk tillväxt i de områden som drabbats hårdast av den ekonomiska krisen. Samtidigt rekommenderar parlamentet att man, där så är motiverat, gör ändringar i de operativa programmen under den pågående programperioden. Om man utnyttjar regionernas särdrag skulle det kunna leda till en mycket effektivare användning av strukturfonderna och till ett mervärde på regional nivå.

| 9. | Europaparlamentet konstaterar att den globala finansiella och ekonomiska krisen har haft en stor påverkan på alla länder i regionen, särskilt i Baltikum, och uppmanar alla intressenter att inte minska sitt engagemang för EU:s Östersjöstrategi på grund av krisen. |
| --- | --- |

9.

Europaparlamentet konstaterar att den globala finansiella och ekonomiska krisen har haft en stor påverkan på alla länder i regionen, särskilt i Baltikum, och uppmanar alla intressenter att inte minska sitt engagemang för EU:s Östersjöstrategi på grund av krisen.

| 10. | Europaparlamentet anser att samtliga åtgärder som rör sektorspolitik med en territoriell dimension är ytterst viktiga för strategins framgång och för ett förverkligande av de ambitiösa målen i framtida makroregionala strategier, inklusive den gemensamma jordbrukspolitiken, fiske-, transport-, industri- och forskningspolitiken samt en samordnad infrastrukturpolitik. Det är också viktigt att man kombinerar tillgängliga medel som är avsedda för gemensamma mål i ett visst område. Med hänsyn till dessa nya utmaningar bör en översyn av politiken göras, en lämplig ram bör införas på EU-nivå och det bör bestämmas vilken roll denna ram ska spela i förhållande till befintliga nationella och lokala strukturer. |
| --- | --- |

10.

Europaparlamentet anser att samtliga åtgärder som rör sektorspolitik med en territoriell dimension är ytterst viktiga för strategins framgång och för ett förverkligande av de ambitiösa målen i framtida makroregionala strategier, inklusive den gemensamma jordbrukspolitiken, fiske-, transport-, industri- och forskningspolitiken samt en samordnad infrastrukturpolitik. Det är också viktigt att man kombinerar tillgängliga medel som är avsedda för gemensamma mål i ett visst område. Med hänsyn till dessa nya utmaningar bör en översyn av politiken göras, en lämplig ram bör införas på EU-nivå och det bör bestämmas vilken roll denna ram ska spela i förhållande till befintliga nationella och lokala strukturer.

| 11. | Europaparlamentet anser att strategins territoriella dimension kommer att bidra till den konkreta utvecklingen av idén om territoriell sammanhållning, som i Lissabonfördraget likställs med ekonomisk och social sammanhållning. Mot denna bakgrund uppmanar parlamentet kommissionen att inleda en aktiv dialog om den roll och de konsekvenser som EU:s makroregionala politik kommer att få efter 2013. |
| --- | --- |

11.

Europaparlamentet anser att strategins territoriella dimension kommer att bidra till den konkreta utvecklingen av idén om territoriell sammanhållning, som i Lissabonfördraget likställs med ekonomisk och social sammanhållning. Mot denna bakgrund uppmanar parlamentet kommissionen att inleda en aktiv dialog om den roll och de konsekvenser som EU:s makroregionala politik kommer att få efter 2013.

| 12. | Europaparlamentet förespråkar att man i den kommande allmänna förordningen om strukturfonder utarbetar särskilda bestämmelser för det territoriella samarbetet som är tydliga och tar hänsyn till ländernas olika förvaltningskulturer och som inte heller belastar stödmottagarna med ytterligare administrativa bördor. På så vis stärker man samarbetet mellan länder och regioner och gynnar utvecklingen av framtida strategier för gemensamma åtgärder, vilka kan stärka regionens attraktionskraft i övriga Europa och hela världen och därefter bli en förebild för gränsöverskridande samarbete. |
| --- | --- |

12.

Europaparlamentet förespråkar att man i den kommande allmänna förordningen om strukturfonder utarbetar särskilda bestämmelser för det territoriella samarbetet som är tydliga och tar hänsyn till ländernas olika förvaltningskulturer och som inte heller belastar stödmottagarna med ytterligare administrativa bördor. På så vis stärker man samarbetet mellan länder och regioner och gynnar utvecklingen av framtida strategier för gemensamma åtgärder, vilka kan stärka regionens attraktionskraft i övriga Europa och hela världen och därefter bli en förebild för gränsöverskridande samarbete.

| 13. | Europaparlamentet betonar att strategin för Östersjöområdet bör ses som en process där principen om åtgärder och samarbete är föremål för ständig utveckling, vilket gör det nödvändigt att uppdatera strategin, och att det överordnade målet är att hitta optimala mekanismer som kan överföras till framtida makroregionala strategier. Här understryker parlamentet vikten av insamling, sammanfattning och marknadsföring av framgångsrika initiativ och deras resultat. Parlamentet stöder kommissionens plan på att skapa en databas med bästa praxis och utnyttja denna praxis i utvecklingen av framtida makroregionala strategier. |
| --- | --- |

13.

Europaparlamentet betonar att strategin för Östersjöområdet bör ses som en process där principen om åtgärder och samarbete är föremål för ständig utveckling, vilket gör det nödvändigt att uppdatera strategin, och att det överordnade målet är att hitta optimala mekanismer som kan överföras till framtida makroregionala strategier. Här understryker parlamentet vikten av insamling, sammanfattning och marknadsföring av framgångsrika initiativ och deras resultat. Parlamentet stöder kommissionens plan på att skapa en databas med bästa praxis och utnyttja denna praxis i utvecklingen av framtida makroregionala strategier.

| 14. | Europaparlamentet anser att ett territoriellt samarbete som utvecklas som ett led i en strategi för makroregioner kan bidra till att avsevärt stärka integrationsprocessen, genom ett större deltagande av det civila samhället i beslutsfattandet och i genomförandet av de konkreta åtgärderna. Här rekommenderar parlamentet att man framför allt tar med sociala, ekonomiska, kulturella, utbildningsmässiga och turisminriktade inslag i de makroregionala strategierna. I syfte att stärka det lokala civila samhällets deltagande, liksom subsidiariteten, är det också viktigt att man främjar makroregionala strategier genom att inrätta europeiska grupperingar för territoriellt samarbete (EGTS). |
| --- | --- |

14.

Europaparlamentet anser att ett territoriellt samarbete som utvecklas som ett led i en strategi för makroregioner kan bidra till att avsevärt stärka integrationsprocessen, genom ett större deltagande av det civila samhället i beslutsfattandet och i genomförandet av de konkreta åtgärderna. Här rekommenderar parlamentet att man framför allt tar med sociala, ekonomiska, kulturella, utbildningsmässiga och turisminriktade inslag i de makroregionala strategierna. I syfte att stärka det lokala civila samhällets deltagande, liksom subsidiariteten, är det också viktigt att man främjar makroregionala strategier genom att inrätta europeiska grupperingar för territoriellt samarbete (EGTS).

| 15. | Europaparlamentet understryker vikten av att man främjar utvecklingen av kultur, utbildning och forskning samt innovationer, liksom att man uppmanar medlemsstaterna att samarbeta nära med varandra, särskilt på det sistnämnda området. Parlamentet medger att samarbete på utbildningsområdet förvisso kan vara till stor nytta, men anser att befogenheterna bör ligga kvar hos medlemsstaterna. Parlamentet rekommenderar att man stärker det strategiska förhållningssättet och den långsiktiga planeringen när det gäller makroregionerna. |
| --- | --- |

15.

Europaparlamentet understryker vikten av att man främjar utvecklingen av kultur, utbildning och forskning samt innovationer, liksom att man uppmanar medlemsstaterna att samarbeta nära med varandra, särskilt på det sistnämnda området. Parlamentet medger att samarbete på utbildningsområdet förvisso kan vara till stor nytta, men anser att befogenheterna bör ligga kvar hos medlemsstaterna. Parlamentet rekommenderar att man stärker det strategiska förhållningssättet och den långsiktiga planeringen när det gäller makroregionerna.

| 16. | Europaparlamentet har subsidiaritetsprincipen som sin ledstjärna och ser en enorm potential för samarbete på lokal och regional nivå. Därför understryker parlamentet att det är av stor vikt att man skapar en effektiv samarbetsstruktur på olika nivåer, genom sektorsspecifika partnerskap med regelbundna möten mellan de politiskt ansvariga, vilket kommer att stärka de olika partnerorganens gemensamma ansvar samtidigt som medlemsstaterna och regionerna behåller sin rätt att välja organisationsform. I detta avseende begär parlamentet att mekanismerna för gränsöverskridande samarbete på lokal och regional nivå förbättras, utvecklas och stärks. |
| --- | --- |

16.

Europaparlamentet har subsidiaritetsprincipen som sin ledstjärna och ser en enorm potential för samarbete på lokal och regional nivå. Därför understryker parlamentet att det är av stor vikt att man skapar en effektiv samarbetsstruktur på olika nivåer, genom sektorsspecifika partnerskap med regelbundna möten mellan de politiskt ansvariga, vilket kommer att stärka de olika partnerorganens gemensamma ansvar samtidigt som medlemsstaterna och regionerna behåller sin rätt att välja organisationsform. I detta avseende begär parlamentet att mekanismerna för gränsöverskridande samarbete på lokal och regional nivå förbättras, utvecklas och stärks.

| 17. | Europaparlamentet betonar att den nya makroregionala ramen för samarbete har en stark ”uppifrån-och-ned”-prägel, som ger medlemsstaterna en avgörande roll i utvecklingen av samarbetet, och att den skapar en ny styrnivå. Inom ramen för den nya samarbetsmodellen måste man se till att randområdenas naturbetingade svårigheter omvandlas till fördelar och möjligheter och att utvecklingen av dessa regioner stimuleras. |
| --- | --- |

17.

Europaparlamentet betonar att den nya makroregionala ramen för samarbete har en stark ”uppifrån-och-ned”-prägel, som ger medlemsstaterna en avgörande roll i utvecklingen av samarbetet, och att den skapar en ny styrnivå. Inom ramen för den nya samarbetsmodellen måste man se till att randområdenas naturbetingade svårigheter omvandlas till fördelar och möjligheter och att utvecklingen av dessa regioner stimuleras.

| 18. | Europaparlamentet anser att makroregionerna kombinerar förmågan att optimera svaren på utmaningar som uppkommer i en viss region med förmågan att använda de särskilda möjligheterna och resurserna i varje region på ett effektivt och ändamålsenligt sätt. |
| --- | --- |

18.

Europaparlamentet anser att makroregionerna kombinerar förmågan att optimera svaren på utmaningar som uppkommer i en viss region med förmågan att använda de särskilda möjligheterna och resurserna i varje region på ett effektivt och ändamålsenligt sätt.

| 19. | Europaparlamentet uppmanar kommissionen att analysera de första resultaten och erfarenheterna från genomförandet av strategin för Östersjöområdet, vilka kommer att bidra till kartläggningen av möjliga källor till och metoder för finansiering av makroregionala strategier samt underlätta användningen av strategin som ett exempel på ett pilotprojekt för andra makroregioner och därigenom visa deras funktionalitet. Parlamentet betonar dock att utvecklingen av makroregioner främst är en kompletterande åtgärd som inte bör ersätta EU-finansiering till enskilda lokala och regionala program som prioriterade insatser. |
| --- | --- |

19.

Europaparlamentet uppmanar kommissionen att analysera de första resultaten och erfarenheterna från genomförandet av strategin för Östersjöområdet, vilka kommer att bidra till kartläggningen av möjliga källor till och metoder för finansiering av makroregionala strategier samt underlätta användningen av strategin som ett exempel på ett pilotprojekt för andra makroregioner och därigenom visa deras funktionalitet. Parlamentet betonar dock att utvecklingen av makroregioner främst är en kompletterande åtgärd som inte bör ersätta EU-finansiering till enskilda lokala och regionala program som prioriterade insatser.

| 20. | Europaparlamentet konstaterar att genomförandet av Östersjöstrategin hittills har gått mycket långsamt. Parlamentet anser att de medel som anslogs i EU:s budget för 2010 kan användas för att förbättra genomförandet och beklagar därför att dessa medel ännu inte betalats ut. Kommissionen påminns om vikten av att dessa medel snarast anslås till ändamål i linje med målen för Östersjöstrategin. |
| --- | --- |

20.

Europaparlamentet konstaterar att genomförandet av Östersjöstrategin hittills har gått mycket långsamt. Parlamentet anser att de medel som anslogs i EU:s budget för 2010 kan användas för att förbättra genomförandet och beklagar därför att dessa medel ännu inte betalats ut. Kommissionen påminns om vikten av att dessa medel snarast anslås till ändamål i linje med målen för Östersjöstrategin.

| 21. | Europaparlamentet framhåller att kommissionen, för eventuella framtida makroregionala strategiers skull, måste lösa frågan om sina egna resurser, så att den blir i stånd att förbereda dessa strategier med utgångspunkt i de specifika förhållandena i de berörda regionerna och kan ge de deltagande staterna nya idéer kring ämnen av europeiskt intresse samt hjälpa dem ta fram en strategi. Kommissionen uppmanas att övervaka genomförandet av dessa strategier genom att fungera som samordnare samt ompröva nya prioriteringar och omfördela resurser efter särskilda behov och kompetenskrav, och samtidigt undvika dubbelarbete. |
| --- | --- |

21.

Europaparlamentet framhåller att kommissionen, för eventuella framtida makroregionala strategiers skull, måste lösa frågan om sina egna resurser, så att den blir i stånd att förbereda dessa strategier med utgångspunkt i de specifika förhållandena i de berörda regionerna och kan ge de deltagande staterna nya idéer kring ämnen av europeiskt intresse samt hjälpa dem ta fram en strategi. Kommissionen uppmanas att övervaka genomförandet av dessa strategier genom att fungera som samordnare samt ompröva nya prioriteringar och omfördela resurser efter särskilda behov och kompetenskrav, och samtidigt undvika dubbelarbete.

| 22. | I frågan om behovet av en analys efter halva genomförandet av strategin för Östersjöområdet uppmanar Europaparlamentet kommissionen att förbereda konkreta verktyg och kriterier för projektutvärdering vilka bygger på indikatorer som möjliggör jämförbarhet. |
| --- | --- |

22.

I frågan om behovet av en analys efter halva genomförandet av strategin för Östersjöområdet uppmanar Europaparlamentet kommissionen att förbereda konkreta verktyg och kriterier för projektutvärdering vilka bygger på indikatorer som möjliggör jämförbarhet.

| 23. | Europaparlamentet uppmanar kommissionen, medlemsstaterna och sina ledamöter att bestämma hur de makroregionala strategierna ska utformas, hur de ska kunna behandlas likvärdigt (antingen som separata program eller inom sammanhållningspolitiken), vem som ska genomföra dem och hur, liksom från vilka källor de ekonomiska resurserna bör komma för att inte skapa en onödig ökning eller fragmentering av EU-medlen, särskilt med hänsyn till EU 2020-strategin, EU:s budgetöversyn och debatten om den framtida sammanhållningspolitiken. |
| --- | --- |

23.

Europaparlamentet uppmanar kommissionen, medlemsstaterna och sina ledamöter att bestämma hur de makroregionala strategierna ska utformas, hur de ska kunna behandlas likvärdigt (antingen som separata program eller inom sammanhållningspolitiken), vem som ska genomföra dem och hur, liksom från vilka källor de ekonomiska resurserna bör komma för att inte skapa en onödig ökning eller fragmentering av EU-medlen, särskilt med hänsyn till EU 2020-strategin, EU:s budgetöversyn och debatten om den framtida sammanhållningspolitiken.

| 24. | Europaparlamentet betonar att makroregionernas mervärde för EU ligger i ett ökat samarbete mellan stater och regioner, varför de europeiska programmen för territoriellt samarbete, vars målsättning är ett gränsöverskridande, transnationellt och interregionalt samarbete, utgör ett viktigt inslag i genomförandet av makroregionernas mål. Parlamentet föreslår vidare att strategin för Östersjöområdet ska betraktas som en EU-strategi som bygger på flera av unionens politikområden. Tidsramarna och målen för strategin bör definieras, och med tanke på dess övergripande karaktär skulle den kunna behandlas som makroregional och samordningen av den föras in under regionalpolitiken. |
| --- | --- |

24.

Europaparlamentet betonar att makroregionernas mervärde för EU ligger i ett ökat samarbete mellan stater och regioner, varför de europeiska programmen för territoriellt samarbete, vars målsättning är ett gränsöverskridande, transnationellt och interregionalt samarbete, utgör ett viktigt inslag i genomförandet av makroregionernas mål. Parlamentet föreslår vidare att strategin för Östersjöområdet ska betraktas som en EU-strategi som bygger på flera av unionens politikområden. Tidsramarna och målen för strategin bör definieras, och med tanke på dess övergripande karaktär skulle den kunna behandlas som makroregional och samordningen av den föras in under regionalpolitiken.

| 25. | Europaparlamentet anser att utvecklingen av storskaliga strategier, t.ex. makroregionala sådana, bör bidra till att mer allmänt stärka den lokala och regionala dimensionen i genomförandet av EU-politiken. |
| --- | --- |

25.

Europaparlamentet anser att utvecklingen av storskaliga strategier, t.ex. makroregionala sådana, bör bidra till att mer allmänt stärka den lokala och regionala dimensionen i genomförandet av EU-politiken.

Den yttre dimensionen

| 26. | I samband med strategin för Östersjöområdet och andra framtida makroregionala strategier efterlyser Europaparlamentet närmare förbindelser mellan EU och länder som inte tillhör EU, särskilt när det gäller genomförandet av storskaliga projekt med betydande miljöpåverkan. Vidare efterlyser parlamentet samarbete mellan EU-länder och icke EU-länder för ökad säkerhet i regionen, som ett stöd i kampen mot gränsöverskridande brottslighet. |
| --- | --- |

26.

I samband med strategin för Östersjöområdet och andra framtida makroregionala strategier efterlyser Europaparlamentet närmare förbindelser mellan EU och länder som inte tillhör EU, särskilt när det gäller genomförandet av storskaliga projekt med betydande miljöpåverkan. Vidare efterlyser parlamentet samarbete mellan EU-länder och icke EU-länder för ökad säkerhet i regionen, som ett stöd i kampen mot gränsöverskridande brottslighet.

| 27. | Europaparlamentet framhåller behovet av ett närmare samarbete mellan framför allt Ryssland och Vitryssland och de baltiska staterna kring utbyggnaden av energinäten och att man i detta syfte bättre utnyttjar energidialogen mellan EU och Ryssland, vilket samtidigt också skulle öppna möjligheter för Ryssland att delta i Östersjöstrategin. Parlamentet förväntar sig att alla aktörer runt Östersjön ansluter sig till internationella avtal som Esbokonventionen och Helsingforskonventionen samt att de följer Helsingforskommissionens (Helcom) riktlinjer och samarbetar inom detta nätverk. |
| --- | --- |

27.

Europaparlamentet framhåller behovet av ett närmare samarbete mellan framför allt Ryssland och Vitryssland och de baltiska staterna kring utbyggnaden av energinäten och att man i detta syfte bättre utnyttjar energidialogen mellan EU och Ryssland, vilket samtidigt också skulle öppna möjligheter för Ryssland att delta i Östersjöstrategin. Parlamentet förväntar sig att alla aktörer runt Östersjön ansluter sig till internationella avtal som Esbokonventionen och Helsingforskonventionen samt att de följer Helsingforskommissionens (Helcom) riktlinjer och samarbetar inom detta nätverk.

| 28. | Europaparlamentet uppmanar kommissionen att säkerställa effektiv samverkan och samordning med Helcom och medlemsstaterna i Östersjöområdet, så att man gör en tydlig åtskillnad mellan de uppgifter och ansvarsområden som ingår i genomförandet av Helcoms handlingsplan för Östersjön från 2007 och mellan dem som omfattas av ovannämnda strategi och handlingsplan i EU:s regi. På så vis säkerställer man en ändamålsenlig övergripande strategi för regionen. |
| --- | --- |

28.

Europaparlamentet uppmanar kommissionen att säkerställa effektiv samverkan och samordning med Helcom och medlemsstaterna i Östersjöområdet, så att man gör en tydlig åtskillnad mellan de uppgifter och ansvarsområden som ingår i genomförandet av Helcoms handlingsplan för Östersjön från 2007 och mellan dem som omfattas av ovannämnda strategi och handlingsplan i EU:s regi. På så vis säkerställer man en ändamålsenlig övergripande strategi för regionen.

| 29. | Europaparlamentet noterar särskilt ställningen för Kaliningradenklaven, som är omgiven av medlemsstater i EU. Det är viktigt att stimulera den sociala och ekonomiska utvecklingen i denna region, som utgör en inträdesport eller ”pilotregion” för en närmare relation mellan EU och Ryssland, där frivilligorganisationer, utbildnings- och kulturinstitutioner samt lokala och regionala myndigheter deltar. |
| --- | --- |

29.

Europaparlamentet noterar särskilt ställningen för Kaliningradenklaven, som är omgiven av medlemsstater i EU. Det är viktigt att stimulera den sociala och ekonomiska utvecklingen i denna region, som utgör en inträdesport eller ”pilotregion” för en närmare relation mellan EU och Ryssland, där frivilligorganisationer, utbildnings- och kulturinstitutioner samt lokala och regionala myndigheter deltar.

| 30. | Europaparlamentet anser att man i det nya partnerskaps- och samarbetsavtalet med Ryssland bör ta hänsyn till samarbetet i Östersjöområdet. Parlamentet välkomnar de insatser som kommissionen och medlemsstaterna i regionen har gjort för samarbete med Ryssland på en lång rad olika områden, som transportförbindelser, turism, gränsöverskridande hälsorisker, miljöskydd och anpassning till klimatförändringarna samt miljö-, tull- och gränskontroller och sist men inte minst energifrågor. Parlamentet menar att EU:s och Rysslands gemensamma områden kommer att erbjuda en värdefull ram i detta avseende och uppmanar Ryssland att ta på sig en lika stor roll i detta samarbete. |
| --- | --- |

30.

Europaparlamentet anser att man i det nya partnerskaps- och samarbetsavtalet med Ryssland bör ta hänsyn till samarbetet i Östersjöområdet. Parlamentet välkomnar de insatser som kommissionen och medlemsstaterna i regionen har gjort för samarbete med Ryssland på en lång rad olika områden, som transportförbindelser, turism, gränsöverskridande hälsorisker, miljöskydd och anpassning till klimatförändringarna samt miljö-, tull- och gränskontroller och sist men inte minst energifrågor. Parlamentet menar att EU:s och Rysslands gemensamma områden kommer att erbjuda en värdefull ram i detta avseende och uppmanar Ryssland att ta på sig en lika stor roll i detta samarbete.

| 31. | Europaparlamentet betonar behovet att minska regionens beroende av rysk energi. Parlamentet välkomnar kommissionens uttalande om att det behövs fler kopplingar mellan medlemsstaterna i regionen och större diversifiering av energiförsörjningen. I detta avseende efterlyser parlamentet ett ökat stöd för inrättandet av LNG-hamnar. |
| --- | --- |

31.

Europaparlamentet betonar behovet att minska regionens beroende av rysk energi. Parlamentet välkomnar kommissionens uttalande om att det behövs fler kopplingar mellan medlemsstaterna i regionen och större diversifiering av energiförsörjningen. I detta avseende efterlyser parlamentet ett ökat stöd för inrättandet av LNG-hamnar.

| 32. | Europaparlamentet anser att avtal bör ingås med de stater utanför EU som ingår i de funktionella områden som berörs av strategierna, så att man åstadkommer ett effektivt skydd av miljön och den biologiska mångfalden och att dessa stater kan dela samma värden, rättigheter och skyldigheter som ingår i den relevanta EU-lagstiftningen. |
| --- | --- |

32.

Europaparlamentet anser att avtal bör ingås med de stater utanför EU som ingår i de funktionella områden som berörs av strategierna, så att man åstadkommer ett effektivt skydd av miljön och den biologiska mångfalden och att dessa stater kan dela samma värden, rättigheter och skyldigheter som ingår i den relevanta EU-lagstiftningen.

| 33. | Europaparlamentet anser att Östersjösamarbetet bör prioriteras och behandlas på högsta politiska nivå av stats- och regeringscheferna, eftersom detta är avgörande för att driva samarbetet mellan Östersjöländerna framåt och säkerställa att de politiska ambitionerna blir verklighet. Parlamentet vill se regelbundna möten mellan stats- och regeringscheferna i Östersjöområdet där man strävar efter detta. |
| --- | --- |

33.

Europaparlamentet anser att Östersjösamarbetet bör prioriteras och behandlas på högsta politiska nivå av stats- och regeringscheferna, eftersom detta är avgörande för att driva samarbetet mellan Östersjöländerna framåt och säkerställa att de politiska ambitionerna blir verklighet. Parlamentet vill se regelbundna möten mellan stats- och regeringscheferna i Östersjöområdet där man strävar efter detta.

Miljö- och energiaspekter

| 34. | Europaparlamentet betonar att man behöver göra miljökonsekvensbedömningar av energiinfrastrukturprojekt (pågående och framtida) och då särskilt beakta internationella konventioner. Parlamentet uppmanar kommissionen att ta fram en lämplig insatsplan för tekniska olyckor och andra tänkbara katastrofer och även ange hur sådana händelser ska hanteras ur ekonomisk synpunkt. Parlamentet framhåller att samma upplägg måste följas vid eventuella projekt i framtiden, så att man inte äventyrar säkerheten för länder kring Östersjön som deltar i andra framtida makroregionala strategier, miljön eller förutsättningarna för sjötransporten. För den hållbara utvecklingens och den gröna tillväxtens skull bör man åstadkomma ett starkt miljöskydd i alla makroregioner samt lika stor hänsyn till miljöskydd, resande och andra aspekter. |
| --- | --- |

34.

Europaparlamentet betonar att man behöver göra miljökonsekvensbedömningar av energiinfrastrukturprojekt (pågående och framtida) och då särskilt beakta internationella konventioner. Parlamentet uppmanar kommissionen att ta fram en lämplig insatsplan för tekniska olyckor och andra tänkbara katastrofer och även ange hur sådana händelser ska hanteras ur ekonomisk synpunkt. Parlamentet framhåller att samma upplägg måste följas vid eventuella projekt i framtiden, så att man inte äventyrar säkerheten för länder kring Östersjön som deltar i andra framtida makroregionala strategier, miljön eller förutsättningarna för sjötransporten. För den hållbara utvecklingens och den gröna tillväxtens skull bör man åstadkomma ett starkt miljöskydd i alla makroregioner samt lika stor hänsyn till miljöskydd, resande och andra aspekter.

| 35. | Europaparlamentet betonar behovet av ett miljöövervakningscentrum för Östersjön, ett system för tidig varning för olyckor och allvarliga gränsöverskridande föroreningar samt en gemensam insatsstyrka som kan hantera sådana situationer. |
| --- | --- |

35.

Europaparlamentet betonar behovet av ett miljöövervakningscentrum för Östersjön, ett system för tidig varning för olyckor och allvarliga gränsöverskridande föroreningar samt en gemensam insatsstyrka som kan hantera sådana situationer.

| 36. | Europaparlamentet framhåller Östersjöområdets strategiska betydelse för utvecklingen av gemensamma projekt kring energiinfrastruktur som förbättrar diversifieringen av energiframställning och energiförsörjning, med särskild tonvikt på projekt för förnybar energi som vindkraftsparker (land- eller havsbaserade), geotermisk energi eller biogasanläggningar som drivs med biobränslen som är tillgängliga i regionen. |
| --- | --- |

36.

Europaparlamentet framhåller Östersjöområdets strategiska betydelse för utvecklingen av gemensamma projekt kring energiinfrastruktur som förbättrar diversifieringen av energiframställning och energiförsörjning, med särskild tonvikt på projekt för förnybar energi som vindkraftsparker (land- eller havsbaserade), geotermisk energi eller biogasanläggningar som drivs med biobränslen som är tillgängliga i regionen.

| 37. | Europaparlamentet framhåller det resultatrika samarbete som Östersjörådet och Nordiska rådet redan uppnått på energi- och klimatområdet i samband med den nordliga dimensionen. |
| --- | --- |

37.

Europaparlamentet framhåller det resultatrika samarbete som Östersjörådet och Nordiska rådet redan uppnått på energi- och klimatområdet i samband med den nordliga dimensionen.

| 38. | Mot bakgrund av den planerade utbyggnaden av kärnkraften i Östersjöområdet framhåller Europaparlamentet att EU-länderna måste följa de strängaste säkerhets- och miljönormerna, och kommissionen måste bevaka att samma strategi och internationella konventioner följs i grannländerna, särskilt i de länder som planerar att bygga kärnkraftverk i närheten av EU:s yttre gränser. |
| --- | --- |

38.

Mot bakgrund av den planerade utbyggnaden av kärnkraften i Östersjöområdet framhåller Europaparlamentet att EU-länderna måste följa de strängaste säkerhets- och miljönormerna, och kommissionen måste bevaka att samma strategi och internationella konventioner följs i grannländerna, särskilt i de länder som planerar att bygga kärnkraftverk i närheten av EU:s yttre gränser.

| 39. | Europaparlamentet betonar att EU och de medlemsstater som omger Östersjön snarast måste vidta åtgärder mot de allvarliga miljöproblem som påverkar regionen, framför allt eutrofiering, effekterna av farliga ämnen som dumpats på havsbottnen och hotet mot den biologiska mångfalden i vattenmiljöer, särskilt med avseende på utrotningshotade fiskbestånd. Parlamentet erinrar om att Östersjön är ett av världens mest förorenade havsområden. |
| --- | --- |

39.

Europaparlamentet betonar att EU och de medlemsstater som omger Östersjön snarast måste vidta åtgärder mot de allvarliga miljöproblem som påverkar regionen, framför allt eutrofiering, effekterna av farliga ämnen som dumpats på havsbottnen och hotet mot den biologiska mångfalden i vattenmiljöer, särskilt med avseende på utrotningshotade fiskbestånd. Parlamentet erinrar om att Östersjön är ett av världens mest förorenade havsområden.

| 40. | Europaparlamentet betonar att man måste införa en metod för inventering av föroreningskällor som är gemensam för alla medlemsstater och en plan för hur man ska få bort dem. |
| --- | --- |

40.

Europaparlamentet betonar att man måste införa en metod för inventering av föroreningskällor som är gemensam för alla medlemsstater och en plan för hur man ska få bort dem.

| 41. | Europaparlamentet välkomnar att miljöhållbarhet kommer att utgöra en hörnpelare i EU:s strategi för Östersjöområdet och den åtföljande handlingsplanen. |
| --- | --- |

41.

Europaparlamentet välkomnar att miljöhållbarhet kommer att utgöra en hörnpelare i EU:s strategi för Östersjöområdet och den åtföljande handlingsplanen.

| 42. | Europaparlamentet anser att ett av de största hindren för förverkligandet av Östersjöstrategins mål är att den inte är konsekvent med annan EU-politik, t.ex. den gemensamma jordbrukspolitiken som förvärrar eutrofieringen, och den gemensamma fiskeripolitiken som inte är miljömässigt hållbar. Parlamentet anser att reformerna av den gemensamma jordbrukspolitiken och den gemensamma fiskeripolitiken måste utformas så att de bidrar till målet om ett miljömässigt hållbart Östersjöområde. |
| --- | --- |

42.

Europaparlamentet anser att ett av de största hindren för förverkligandet av Östersjöstrategins mål är att den inte är konsekvent med annan EU-politik, t.ex. den gemensamma jordbrukspolitiken som förvärrar eutrofieringen, och den gemensamma fiskeripolitiken som inte är miljömässigt hållbar. Parlamentet anser att reformerna av den gemensamma jordbrukspolitiken och den gemensamma fiskeripolitiken måste utformas så att de bidrar till målet om ett miljömässigt hållbart Östersjöområde.

Transport- och turismaspekter

| 43. | Europaparlamentet betonar att man måste gå in för att skapa ett ändamålsenligt och miljövänligt nätverk för kommunikation och transport via sjö-, land-, och inre vattenvägar (där sjövägarna ges en framträdande roll för godstransporten) som gör att man kan föregripa och i god tid bemöta aktuella och framtida utmaningar. Hänsyn måste tas till bestämmelserna i den uppdaterade versionen av Natura 2000 och särskild uppmärksamhet ägnas åt en förbindelse mellan Östersjöområdet och andra regioner i Europa genom en korridor Östersjön–Adriatiska havet samt en centraleuropeisk transportkorridor. |
| --- | --- |

43.

Europaparlamentet betonar att man måste gå in för att skapa ett ändamålsenligt och miljövänligt nätverk för kommunikation och transport via sjö-, land-, och inre vattenvägar (där sjövägarna ges en framträdande roll för godstransporten) som gör att man kan föregripa och i god tid bemöta aktuella och framtida utmaningar. Hänsyn måste tas till bestämmelserna i den uppdaterade versionen av Natura 2000 och särskild uppmärksamhet ägnas åt en förbindelse mellan Östersjöområdet och andra regioner i Europa genom en korridor Östersjön–Adriatiska havet samt en centraleuropeisk transportkorridor.

| 44. | Europaparlamentet anser att förbättrade förbindelser, inom alla transportslag, utgör ett viktigt bidrag till utvecklingen av en starkare, mer sammanhängande ekonomi i Östersjöregionen. |
| --- | --- |

44.

Europaparlamentet anser att förbättrade förbindelser, inom alla transportslag, utgör ett viktigt bidrag till utvecklingen av en starkare, mer sammanhängande ekonomi i Östersjöregionen.

| 45. | Europaparlamentet betonar den speciella situationen i de baltiska staterna, som i nuläget i stor utsträckning är avskurna från det transeuropeiska transportnätet. Parlamentet anser att strategin bland annat bör bidra till att åtgärda bristen på lämplig infrastruktur och tillgänglighet samt den låga driftskompatibilitet som råder mellan de olika nationella transportnäten på grund av olikheter i de tekniska systemen och administrativa hinder. Strategin bör bygga upp ett omfattande system med en kombination av olika transportslag i hela Östersjöområdet. |
| --- | --- |

45.

Europaparlamentet betonar den speciella situationen i de baltiska staterna, som i nuläget i stor utsträckning är avskurna från det transeuropeiska transportnätet. Parlamentet anser att strategin bland annat bör bidra till att åtgärda bristen på lämplig infrastruktur och tillgänglighet samt den låga driftskompatibilitet som råder mellan de olika nationella transportnäten på grund av olikheter i de tekniska systemen och administrativa hinder. Strategin bör bygga upp ett omfattande system med en kombination av olika transportslag i hela Östersjöområdet.

| 46. | Europaparlamentet betonar vikten av att närmare integrera Östersjöområdet med de prioriterade förbindelserna inom TEN-T, särskilt vad gäller höghastighetsleder till sjöss (TEN-T 21), förlängningen av järnvägsförbindelsen från Berlin till Östersjökusten (TEN-T 1), upprustningen av järnvägsförbindelsen från Berlin till Östersjökusten i kombination med farleden Rostock–Danmark samt snabbare framsteg i moderniseringen och ibruktagandet av Rail Baltica-förbindelsen (TEN-T 27). Parlamentet understryker även behovet att slutföra förbindelserna mellan Östersjöområdet och andra regioner i Europa genom en korridor Östersjön–Adriatiska havet. |
| --- | --- |

46.

Europaparlamentet betonar vikten av att närmare integrera Östersjöområdet med de prioriterade förbindelserna inom TEN-T, särskilt vad gäller höghastighetsleder till sjöss (TEN-T 21), förlängningen av järnvägsförbindelsen från Berlin till Östersjökusten (TEN-T 1), upprustningen av järnvägsförbindelsen från Berlin till Östersjökusten i kombination med farleden Rostock–Danmark samt snabbare framsteg i moderniseringen och ibruktagandet av Rail Baltica-förbindelsen (TEN-T 27). Parlamentet understryker även behovet att slutföra förbindelserna mellan Östersjöområdet och andra regioner i Europa genom en korridor Östersjön–Adriatiska havet.

| 47. | Europaparlamentet betonar att det är viktigt att man förbättrar Östersjöområdets transportkapacitet österut, framför allt för att främja transporternas driftskompatibilitet, särskilt för järnvägar, och påskynda godstransiteringen vid EU:s gränser. |
| --- | --- |

47.

Europaparlamentet betonar att det är viktigt att man förbättrar Östersjöområdets transportkapacitet österut, framför allt för att främja transporternas driftskompatibilitet, särskilt för järnvägar, och påskynda godstransiteringen vid EU:s gränser.

| 48. | Europaparlamentet anser att man särskilt bör prioritera förbindelserna mellan hamnar och inlandsregioner, även via inre vattenvägar, i syfte att säkerställa att alla delar av området kan dra nytta av de ökande godstransporterna till sjöss. |
| --- | --- |

48.

Europaparlamentet anser att man särskilt bör prioritera förbindelserna mellan hamnar och inlandsregioner, även via inre vattenvägar, i syfte att säkerställa att alla delar av området kan dra nytta av de ökande godstransporterna till sjöss.

| 49. | Europaparlamentet betonar här behovet av effektiv samordning över gränserna och samarbete mellan järnväg, havshamnar, inlandshamnar, hamnterminaler och logistik i syfte att utveckla ett mer hållbart transportsystem för olika transportslag. |
| --- | --- |

49.

Europaparlamentet betonar här behovet av effektiv samordning över gränserna och samarbete mellan järnväg, havshamnar, inlandshamnar, hamnterminaler och logistik i syfte att utveckla ett mer hållbart transportsystem för olika transportslag.

| 50. | Europaparlamentet understryker vikten av närsjöfart i Östersjön och dess betydelse för ett effektivt, miljövänligt transportnät. Parlamentet påpekar att det är nödvändigt att främja konkurrenskraften för närsjöfartsförbindelserna, så att havet utnyttjas på ett effektivt sätt. Därför är det nödvändigt att kommissionen så snart som möjligt, dock senaste senast före utgången av 2010, förser parlamentet med en konsekvensbedömning av översynen av bilaga VI i Marpolkonventionen, vilken kommer att begränsa den tillåtna mängden svavel i marin eldningsolja till 0,1 procent från 2015 i de områden i Nordsjön och Östersjön där svavelutsläppen övervakas. |
| --- | --- |

50.

Europaparlamentet understryker vikten av närsjöfart i Östersjön och dess betydelse för ett effektivt, miljövänligt transportnät. Parlamentet påpekar att det är nödvändigt att främja konkurrenskraften för närsjöfartsförbindelserna, så att havet utnyttjas på ett effektivt sätt. Därför är det nödvändigt att kommissionen så snart som möjligt, dock senaste senast före utgången av 2010, förser parlamentet med en konsekvensbedömning av översynen av bilaga VI i Marpolkonventionen, vilken kommer att begränsa den tillåtna mängden svavel i marin eldningsolja till 0,1 procent från 2015 i de områden i Nordsjön och Östersjön där svavelutsläppen övervakas.

| 51. | Europaparlamentet välkomnar att kommissionen i sin handlingsplan har tagit med målet att göra Östersjön till en förebild för rena sjötransporter samt världsledande i sjösäkerhet och sjöfartsskydd. Parlamentet anser att dessa mål är oerhört viktiga för upprätthållandet och stärkandet av regionens potential som turistmål. |
| --- | --- |

51.

Europaparlamentet välkomnar att kommissionen i sin handlingsplan har tagit med målet att göra Östersjön till en förebild för rena sjötransporter samt världsledande i sjösäkerhet och sjöfartsskydd. Parlamentet anser att dessa mål är oerhört viktiga för upprätthållandet och stärkandet av regionens potential som turistmål.

| 52. | Europaparlamentet framhåller behovet av särskilda åtgärder till stöd för detta mål, däribland att man i lämpliga fall anlitar lotsar eller bevisat erfarna sjömän i de svåraste sunden och hamnarna samt inför pålitliga finansieringssystem för forskning om och utveckling av hållbar fartygsdrift. |
| --- | --- |

52.

Europaparlamentet framhåller behovet av särskilda åtgärder till stöd för detta mål, däribland att man i lämpliga fall anlitar lotsar eller bevisat erfarna sjömän i de svåraste sunden och hamnarna samt inför pålitliga finansieringssystem för forskning om och utveckling av hållbar fartygsdrift.

| 53. | Europaparlamentet är medvetet om Östersjöområdets speciella geografiska läge, som gör det möjligt att mer aktivt knyta band mellan EU och angränsande tredjeländer. Parlamentet betonar vikten av turism för den regionala ekonomin och att det finns utrymme för turismen att expandera. Parlamentet välkomnar den förklaring som antogs vid det andra turismforumet för Östersjön, i vilken man hänvisar till gemensamma marknadsföringsaktiviteter, insatser för att hitta nya internationella marknader samt utveckling av infrastruktur. |
| --- | --- |

53.

Europaparlamentet är medvetet om Östersjöområdets speciella geografiska läge, som gör det möjligt att mer aktivt knyta band mellan EU och angränsande tredjeländer. Parlamentet betonar vikten av turism för den regionala ekonomin och att det finns utrymme för turismen att expandera. Parlamentet välkomnar den förklaring som antogs vid det andra turismforumet för Östersjön, i vilken man hänvisar till gemensamma marknadsföringsaktiviteter, insatser för att hitta nya internationella marknader samt utveckling av infrastruktur.

| 54. | Europaparlamentet understryker de unika möjligheter för hållbar turism som erbjuds av de attraktiva hansastäderna i Östersjöområdet. Parlamentet stöder dessutom främjandet av gränsöverskridande cykelturism, som gynnar både miljön och småföretagen. |
| --- | --- |

54.

Europaparlamentet understryker de unika möjligheter för hållbar turism som erbjuds av de attraktiva hansastäderna i Östersjöområdet. Parlamentet stöder dessutom främjandet av gränsöverskridande cykelturism, som gynnar både miljön och småföretagen.

| 55. | Europaparlamentet anser att områden som vattensportturism, hälso- och spaturism samt kulturarv och kulturlandskap har en stor potential att utveckla regionens profil som turistmål. Parlamentet framhåller därför behovet att skydda naturliga kustområden, landskap och kulturarv som en resurs och garanti för en hållbar ekonomi i Östersjöområdet i framtiden. |
| --- | --- |

55.

Europaparlamentet anser att områden som vattensportturism, hälso- och spaturism samt kulturarv och kulturlandskap har en stor potential att utveckla regionens profil som turistmål. Parlamentet framhåller därför behovet att skydda naturliga kustområden, landskap och kulturarv som en resurs och garanti för en hållbar ekonomi i Östersjöområdet i framtiden.

| 56. | Europaparlamentet anser att förbättrade transportförbindelser och avlägsnande av flaskhalsar är lika viktigt. Parlamentet noterar att svårigheterna att passera gränsövergångar längs EU:s gräns österut mot Ryssland orsakar långa lastbilsköer och utgör ett hot mot miljön, den sociala stabiliteten, trafiksäkerheten och förarnas säkerhet, men att man med hjälp av strategin skulle kunna lösa problemen så att gods kan transporteras smidigt genom Östersjöområdet. |
| --- | --- |

56.

Europaparlamentet anser att förbättrade transportförbindelser och avlägsnande av flaskhalsar är lika viktigt. Parlamentet noterar att svårigheterna att passera gränsövergångar längs EU:s gräns österut mot Ryssland orsakar långa lastbilsköer och utgör ett hot mot miljön, den sociala stabiliteten, trafiksäkerheten och förarnas säkerhet, men att man med hjälp av strategin skulle kunna lösa problemen så att gods kan transporteras smidigt genom Östersjöområdet.

*

* *

| 57. | Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, kommissionen, de nationella parlamenten och regeringarna i Ryska federationen, Vitryssland och Norge. |
| --- | --- |

57.

Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, kommissionen, de nationella parlamenten och regeringarna i Ryska federationen, Vitryssland och Norge.

---

(1)  EUT C 294 E, 3.12.2009, s. 3.

(2)  EUT C 314 E, 21.12.2006, s. 330.

---

| 2.12.2011 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 351/8 |
| --- | --- | --- | --- |

2.12.2011

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 351/8

---

Tisdagen den 6 juli 2010Bidraget från EU:s regionalpolitik i kampen mot den finansiella och ekonomiska krisen, med särskild hänvisning till mål 2

P7_TA(2010)0255

Europaparlamentets resolution av den 6 juli 2010 om bidraget från EU:s regionalpolitik i kampen mot den finansiella och ekonomiska krisen, med särskild hänvisning till mål 2 (2009/2234(INI))

2011/C 351 E/02

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

med beaktande av kommissionens arbetsdokument ”Samråd om framtidsstrategin ’EU 2020’ ” (KOM(2009)0647),

med beaktande av kommissionens meddelande ”Sammanhållningspolitiken: Strategirapport 2010 om genomförandet av programmen 2007–2013” (KOM(2010)0110),

med beaktande av kommissionens sjätte rapport om ekonomisk och social sammanhållning (KOM(2009)0295),

med beaktande av kommissionens meddelande ”Främja återhämtning i Europa” (KOM(2009)0114),

med beaktande av kommissionens meddelande ”Sammanhållningspolitik: att investera i realekonomin” (KOM(2008)0876),

med beaktande av kommissionens meddelande ”Ny kompetens för nya arbetstillfällen – Att förutse och matcha kompetensbehoven på arbetsmarknaden” (KOM(2008)0868),

med beaktande av kommissionens meddelande ”En ekonomisk återhämtningsplan för Europa” (KOM(2008)0800),

med beaktande av kommissionens meddelande ”Från finanskris till återhämtning: ram för åtgärder på EU-nivå” (KOM(2008)0706),

med beaktande av rådets rekommendation om 2009 års aktualisering av de allmänna riktlinjerna för medlemsstaternas och gemenskapens ekonomiska politik och om genomförandet av medlemsstaternas sysselsättningspolitik (KOM(2009)0034),

med beaktande av medlemsstaternas nationella strategirapporter för 2009,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1083/2006 av den 11 juli 2006 om allmänna bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden och Sammanhållningsfonden samt om upphävande av förordning (EG) nr 1260/1999 (1),

med beaktande av sin resolution av den 11 mars 2009 om sammanhållningspolitik: att investera i realekonomin (2),

med beaktande av yttrandet från Regionkommittén om kommissionens sjätte rapport om ekonomisk och social sammanhållning (COTER-IV-027),

med beaktande av ”European Economic Forecast – Autumn 2009, European Economy 10/2009” från kommissionen, GD Ekonomi och finans,

med beaktande av ”Quarterly Report on the Euro Area – Volume 8 N° 4 (2009)” från kommissionen, GD Ekonomi och finans,

med beaktande av artikel 48 i arbetsordningen,

med beaktande av betänkandet från utskottet för regional utveckling (A7-0206/2010), och av följande skäl:

| A. | Under 2000–2006 levde 15,2 procent av européerna (69,8 miljoner) i mål 2-regioner och mottog sammanlagt 22,5 miljarder euro (9,6 procent av de totala medlen) i stöd. Samtidigt skapades 730 000”bruttoarbetstillfällen”. De flesta indikatorer visar på goda resultat (sysselsättning, innovation, forskning och utveckling (FoU), humankapitalintensitet, utbildning och livslångt lärande), medan resultaten för andra indikatorer (utländska direktinvesteringar och produktivitet) tvärtom är sämre än i konvergensregionerna. När det gäller hur BNP per capita har utvecklats jämfört med EU-genomsnittet ligger regionerna i fråga förvisso betydligt högre (122 procent) än konvergensregionerna (59 procent), men uppvisar likväl en nedgång på 4,4 procent under perioden i fråga. |
| --- | --- |

A.

Under 2000–2006 levde 15,2 procent av européerna (69,8 miljoner) i mål 2-regioner och mottog sammanlagt 22,5 miljarder euro (9,6 procent av de totala medlen) i stöd. Samtidigt skapades 730 000”bruttoarbetstillfällen”. De flesta indikatorer visar på goda resultat (sysselsättning, innovation, forskning och utveckling (FoU), humankapitalintensitet, utbildning och livslångt lärande), medan resultaten för andra indikatorer (utländska direktinvesteringar och produktivitet) tvärtom är sämre än i konvergensregionerna. När det gäller hur BNP per capita har utvecklats jämfört med EU-genomsnittet ligger regionerna i fråga förvisso betydligt högre (122 procent) än konvergensregionerna (59 procent), men uppvisar likväl en nedgång på 4,4 procent under perioden i fråga.

| B. | Efter reformen 2006 syftar nu mål 2 till att stärka den regionala konkurrenskraften och sysselsättningen i sammanlagt 168 regioner i 19 medlemsstater, vilket innebär att 314 miljoner invånare omfattas. Finansieringen för 2007–2013 uppgår till sammanlagt 54,7 miljarder euro (knappt 16 procent av de totala medlen), och det bör påpekas att cirka 74 procent av detta belopp anslås till förbättrad kunskap och innovation (33,7 procent) samt fler och bättre arbetstillfällen (40 procent). |
| --- | --- |

B.

Efter reformen 2006 syftar nu mål 2 till att stärka den regionala konkurrenskraften och sysselsättningen i sammanlagt 168 regioner i 19 medlemsstater, vilket innebär att 314 miljoner invånare omfattas. Finansieringen för 2007–2013 uppgår till sammanlagt 54,7 miljarder euro (knappt 16 procent av de totala medlen), och det bör påpekas att cirka 74 procent av detta belopp anslås till förbättrad kunskap och innovation (33,7 procent) samt fler och bättre arbetstillfällen (40 procent).

| C. | Enligt kommissionens senaste prognoser (2009–2011) kommer arbetsmarknadsläget att förbli besvärligt. Arbetslösheten i EU beräknas stiga till 10,25 procent, med en förlust av arbetstillfällen på 2,25 procent under 2009 och 1,25 procent 2010 och med en ökning av de sociala klyftorna i medlemsstaterna. När det gäller nyckelbranscherna för EU:s regioner kan man konstatera att a) orderingången och förtroendet ökar, vilket förbättrar de övergripande utsikterna för EU:s industri, även om produktionsnivån ligger 20 procent lägre än i början av 2008, b) aktiviteten inom tillverkningssektorn fortsätter att minska och c) små och medelstora företag har fortsatt svårt att få tillgång till mikrokrediter/finansiering. |
| --- | --- |

C.

Enligt kommissionens senaste prognoser (2009–2011) kommer arbetsmarknadsläget att förbli besvärligt. Arbetslösheten i EU beräknas stiga till 10,25 procent, med en förlust av arbetstillfällen på 2,25 procent under 2009 och 1,25 procent 2010 och med en ökning av de sociala klyftorna i medlemsstaterna. När det gäller nyckelbranscherna för EU:s regioner kan man konstatera att a) orderingången och förtroendet ökar, vilket förbättrar de övergripande utsikterna för EU:s industri, även om produktionsnivån ligger 20 procent lägre än i början av 2008, b) aktiviteten inom tillverkningssektorn fortsätter att minska och c) små och medelstora företag har fortsatt svårt att få tillgång till mikrokrediter/finansiering.

| D. | Även om krisen inledningsvis främst har drabbat männen, försvinner i dag ungefär lika många arbetstillfällen för män som för kvinnor, vars deltagande på arbetsmarknaden i de flesta EU-länder är lägre än männens. Vi har lärt oss av andra kriser att kvinnor, när de förlorar sitt arbete, löper större risk att inte hitta något nytt arbete, att jämställdheten inverkar positivt på produktiviteten och att den ekonomiska tillväxten och kvinnornas deltagande på arbetsmarknaden har flera sociala och ekonomiska fördelar. |
| --- | --- |

D.

Även om krisen inledningsvis främst har drabbat männen, försvinner i dag ungefär lika många arbetstillfällen för män som för kvinnor, vars deltagande på arbetsmarknaden i de flesta EU-länder är lägre än männens. Vi har lärt oss av andra kriser att kvinnor, när de förlorar sitt arbete, löper större risk att inte hitta något nytt arbete, att jämställdheten inverkar positivt på produktiviteten och att den ekonomiska tillväxten och kvinnornas deltagande på arbetsmarknaden har flera sociala och ekonomiska fördelar.

| E. | Att döma av de nationella strategirapporterna för 2009 och kommissionens strategirapport 2010 om sammanhållningspolitiken och genomförandet av programmen 2007–2013, tycks medlemsstaterna på ganska olika sätt ha använt de redskap, instrument och metoder för att främja den sammanhållningspolitik som kommissionen föreslagit för att hantera krisen och öka de faktiska utgifterna (såsom ändringar av de strategiska riktlinjerna, de prioriterade områdena och finansieringen för de operativa programmen och åtgärder med anledning av förenklingarna av genomförandeförfarandena). |
| --- | --- |

E.

Att döma av de nationella strategirapporterna för 2009 och kommissionens strategirapport 2010 om sammanhållningspolitiken och genomförandet av programmen 2007–2013, tycks medlemsstaterna på ganska olika sätt ha använt de redskap, instrument och metoder för att främja den sammanhållningspolitik som kommissionen föreslagit för att hantera krisen och öka de faktiska utgifterna (såsom ändringar av de strategiska riktlinjerna, de prioriterade områdena och finansieringen för de operativa programmen och åtgärder med anledning av förenklingarna av genomförandeförfarandena).

| F. | Sedan oktober 2008 har kommissionen föreslagit en rad åtgärder för att påskynda genomförandet av de sammanhållningspolitiska programmen 2007–2013, i syfte att mobilisera alla sina finansieringskällor och instrument för att tillhandahålla direkt och effektivt stöd till nationella och regionala återhämtningsinsatser. |
| --- | --- |

F.

Sedan oktober 2008 har kommissionen föreslagit en rad åtgärder för att påskynda genomförandet av de sammanhållningspolitiska programmen 2007–2013, i syfte att mobilisera alla sina finansieringskällor och instrument för att tillhandahålla direkt och effektivt stöd till nationella och regionala återhämtningsinsatser.

| G. | Kommissionens strategi för att påskynda investeringarna och förenkla de sammanhållningspolitiska programmen genom rekommendationer till medlemsstaterna samt lagstiftning och andra åtgärder bygger på tre centrala inslag: a) större flexibilitet inom sammanhållningsprogrammen, b) ökat försprång för regionerna och c) smarta investeringar för sammanhållningsprogrammen. Av de 64,3 miljarder euro som anslagits till sysselsättning och konkurrenskraft 2010 har 49,4 miljarder euro avsatts för sammanhållning (en ökning med 2 procent jämfört med 2009) och 14,9 miljarder euro för konkurrenskraft (en ökning med 7,9 procent jämfört med 2009). |
| --- | --- |

G.

Kommissionens strategi för att påskynda investeringarna och förenkla de sammanhållningspolitiska programmen genom rekommendationer till medlemsstaterna samt lagstiftning och andra åtgärder bygger på tre centrala inslag: a) större flexibilitet inom sammanhållningsprogrammen, b) ökat försprång för regionerna och c) smarta investeringar för sammanhållningsprogrammen. Av de 64,3 miljarder euro som anslagits till sysselsättning och konkurrenskraft 2010 har 49,4 miljarder euro avsatts för sammanhållning (en ökning med 2 procent jämfört med 2009) och 14,9 miljarder euro för konkurrenskraft (en ökning med 7,9 procent jämfört med 2009).

| 1. | Europaparlamentet betonar att EU:s regionalpolitik, mot bakgrund av den globala ekonomiska och finansiella krisen och den rådande lågkonjunkturen, utgör ett centralt genomförandeinstrument och ett avgörande bidrag till den ekonomiska återhämtningsplanen för Europa. Regionalpolitiken är EU:s största källa till investeringar i realekonomin och ger betydande stöd till offentliga investeringar, även på regional och lokal nivå. För att kunna uppnå en långsiktig, hållbar utveckling måste vi försöka ta oss ut ur krisen genom att stärka de europeiska regionernas konkurrenskraft, sysselsättning och attraktionskraft. |
| --- | --- |

1.

Europaparlamentet betonar att EU:s regionalpolitik, mot bakgrund av den globala ekonomiska och finansiella krisen och den rådande lågkonjunkturen, utgör ett centralt genomförandeinstrument och ett avgörande bidrag till den ekonomiska återhämtningsplanen för Europa. Regionalpolitiken är EU:s största källa till investeringar i realekonomin och ger betydande stöd till offentliga investeringar, även på regional och lokal nivå. För att kunna uppnå en långsiktig, hållbar utveckling måste vi försöka ta oss ut ur krisen genom att stärka de europeiska regionernas konkurrenskraft, sysselsättning och attraktionskraft.

| 2. | Europaparlamentet noterar att strukturfonderna är kraftfulla redskap och utformade för att bistå regionerna i deras ekonomiska och sociala omstrukturering och i främjandet av den ekonomiska, sociala och territoriella sammanhållningen, men även för att förverkliga den ekonomiska återhämtningsplanen för Europa och särskilt för att utveckla konkurrenskraften och skapa arbetstillfällen genom att stödja en systematisk och effektiv användning av fonderna. Parlamentet understryker att konkurrenskraftsmålet inte får förverkligas på bekostnad av samarbetet och solidariteten mellan regioner. |
| --- | --- |

2.

Europaparlamentet noterar att strukturfonderna är kraftfulla redskap och utformade för att bistå regionerna i deras ekonomiska och sociala omstrukturering och i främjandet av den ekonomiska, sociala och territoriella sammanhållningen, men även för att förverkliga den ekonomiska återhämtningsplanen för Europa och särskilt för att utveckla konkurrenskraften och skapa arbetstillfällen genom att stödja en systematisk och effektiv användning av fonderna. Parlamentet understryker att konkurrenskraftsmålet inte får förverkligas på bekostnad av samarbetet och solidariteten mellan regioner.

| 3. | Europaparlamentet noterar med tillfredsställelse den positiva utveckling som de flesta indikatorer i mål 2-regionerna uppvisat under perioden före den ekonomiska krisen, det vill säga de goda resultaten i fråga om sysselsättning, innovation, forskning och utveckling (FoU), humankapitalintensitet, utbildning och livslångt lärande. Parlamentet betonar att krisens effekter på ekonomin inte får leda till att stödet för fler och bättre arbetstillfällen minskas, och begär att dessa komparativa fördelar befästs genom att mål 2-redskapen stärks. |
| --- | --- |

3.

Europaparlamentet noterar med tillfredsställelse den positiva utveckling som de flesta indikatorer i mål 2-regionerna uppvisat under perioden före den ekonomiska krisen, det vill säga de goda resultaten i fråga om sysselsättning, innovation, forskning och utveckling (FoU), humankapitalintensitet, utbildning och livslångt lärande. Parlamentet betonar att krisens effekter på ekonomin inte får leda till att stödet för fler och bättre arbetstillfällen minskas, och begär att dessa komparativa fördelar befästs genom att mål 2-redskapen stärks.

| 4. | Europaparlamentet stöder helhjärtat grundprioriteringarna inom strategin ”EU 2020”, särskilt en smart och hållbar tillväxt för alla, som bland annat uppnås genom att utnyttja de nya källor till hållbar ekonomisk tillväxt som den digitala ekonomin erbjuder, förbättra lagstiftningen för att stärka den territoriella och sociala sammanhållningen och skapa bättre förutsättningar och ett bättre företagsklimat med lojal konkurrens, skapa arbetstillfällen, främja företagande och innovation i alla regioner samt förbättra möjligheterna för små och medelstora företag att utvecklas och öka deras tillväxtpotential. Parlamentet stöder också strävan mot fler och bättre arbetstillfällen med anständiga arbetsvillkor för män och kvinnor, varvid även tillgången till utbildning och fortbildning måste garanteras. Parlamentet efterlyser en ytterligare förstärkning av dessa politikområden, bland annat genom åtgärder för att framhäva fördelarna med EU:s inre marknad inom strategin ”EU 2020”, samtidigt som man bör säkerställa att mål 2 fortsatt inriktas på att främja EU:s territoriella sammanhållning. |
| --- | --- |

4.

Europaparlamentet stöder helhjärtat grundprioriteringarna inom strategin ”EU 2020”, särskilt en smart och hållbar tillväxt för alla, som bland annat uppnås genom att utnyttja de nya källor till hållbar ekonomisk tillväxt som den digitala ekonomin erbjuder, förbättra lagstiftningen för att stärka den territoriella och sociala sammanhållningen och skapa bättre förutsättningar och ett bättre företagsklimat med lojal konkurrens, skapa arbetstillfällen, främja företagande och innovation i alla regioner samt förbättra möjligheterna för små och medelstora företag att utvecklas och öka deras tillväxtpotential. Parlamentet stöder också strävan mot fler och bättre arbetstillfällen med anständiga arbetsvillkor för män och kvinnor, varvid även tillgången till utbildning och fortbildning måste garanteras. Parlamentet efterlyser en ytterligare förstärkning av dessa politikområden, bland annat genom åtgärder för att framhäva fördelarna med EU:s inre marknad inom strategin ”EU 2020”, samtidigt som man bör säkerställa att mål 2 fortsatt inriktas på att främja EU:s territoriella sammanhållning.

| 5. | Europaparlamentet noterar med oro krisens negativa sociala inverkan på mål 2-regionerna, som leder till ökad arbetslöshet, fattigdom och social utestängning och som påverkar de mest utsatta grupperna i samhället (arbetslösa, kvinnor och äldre), och uppmanar kommissionen att vidta stödåtgärder för små och medelstora företag för att trygga de arbetstillfällen som redan finns och för att skapa så många nya arbetstillfällen som möjligt. |
| --- | --- |

5.

Europaparlamentet noterar med oro krisens negativa sociala inverkan på mål 2-regionerna, som leder till ökad arbetslöshet, fattigdom och social utestängning och som påverkar de mest utsatta grupperna i samhället (arbetslösa, kvinnor och äldre), och uppmanar kommissionen att vidta stödåtgärder för små och medelstora företag för att trygga de arbetstillfällen som redan finns och för att skapa så många nya arbetstillfällen som möjligt.

| 6. | Europaparlamentet understryker att den ekonomiska, sociala och territoriella sammanhållningen står i centrum för strategin ”EU 2020”. Sammanhållningspolitiken och strukturfonderna är viktiga instrument för att uppnå prioriteringarna med en smart och hållbar tillväxt för alla i medlemsstaterna och i regionerna. |
| --- | --- |

6.

Europaparlamentet understryker att den ekonomiska, sociala och territoriella sammanhållningen står i centrum för strategin ”EU 2020”. Sammanhållningspolitiken och strukturfonderna är viktiga instrument för att uppnå prioriteringarna med en smart och hållbar tillväxt för alla i medlemsstaterna och i regionerna.

| 7. | Europaparlamentet framhåller det betydande problemet med att den nationella medfinansieringen begränsas, vilket även får konsekvenser för mål 2, på grund av de stora finanspolitiska problemen i många medlemsstater och stöder kommissionens linje i fråga om utnyttjandet av EU-stöd. Parlamentet ser det därför som nödvändigt att ändringen av förordning (EG) nr 1083/2006, i dess aktuella och av parlamentet antagna form, snabbt genomförs. Parlamentet anser vidare att en 100-procentig finansiering är för hög, eftersom incitamentet för medlemsstaterna att genom nationell medfinansiering säkra de främjande åtgärdernas effektivitet och lönsamhet då skulle försvinna. Parlamentet ansluter sig därför till rådets bedömning, som tillbakavisar ”förhandstilldelningen” i dess föreslagna form. |
| --- | --- |

7.

Europaparlamentet framhåller det betydande problemet med att den nationella medfinansieringen begränsas, vilket även får konsekvenser för mål 2, på grund av de stora finanspolitiska problemen i många medlemsstater och stöder kommissionens linje i fråga om utnyttjandet av EU-stöd. Parlamentet ser det därför som nödvändigt att ändringen av förordning (EG) nr 1083/2006, i dess aktuella och av parlamentet antagna form, snabbt genomförs. Parlamentet anser vidare att en 100-procentig finansiering är för hög, eftersom incitamentet för medlemsstaterna att genom nationell medfinansiering säkra de främjande åtgärdernas effektivitet och lönsamhet då skulle försvinna. Parlamentet ansluter sig därför till rådets bedömning, som tillbakavisar ”förhandstilldelningen” i dess föreslagna form.

| 8. | Europaparlamentet noterar att 13 av de sammanlagt 117 operativa program som finansieras genom Europeiska socialfonden har getts en ny inriktning (i Irland, Lettland, Litauen, Nederländerna, Polen, Portugal, Tyskland, Ungern och Österrike, två i Förenade kungariket och två i Spanien) i syfte att tillgodose konkreta krisrelaterade behov, och uppmanar kommissionen att hjälpa medlemsstaterna att utnyttja denna möjlighet att revidera sina fastställda operativa program och att snarast möjligt, på ett omfattande sätt, informera berörda regionala och lokala aktörer om detta, i syfte att på kort sikt bistå särskilda grupper och kategorier som befinner sig i riskzonen. |
| --- | --- |

8.

Europaparlamentet noterar att 13 av de sammanlagt 117 operativa program som finansieras genom Europeiska socialfonden har getts en ny inriktning (i Irland, Lettland, Litauen, Nederländerna, Polen, Portugal, Tyskland, Ungern och Österrike, två i Förenade kungariket och två i Spanien) i syfte att tillgodose konkreta krisrelaterade behov, och uppmanar kommissionen att hjälpa medlemsstaterna att utnyttja denna möjlighet att revidera sina fastställda operativa program och att snarast möjligt, på ett omfattande sätt, informera berörda regionala och lokala aktörer om detta, i syfte att på kort sikt bistå särskilda grupper och kategorier som befinner sig i riskzonen.

| 9. | Europaparlamentet påpekar att den sjätte rapporten om ekonomisk och social sammanhållning speglar de olika socioekonomiska situationerna i de tre regionstyperna, särskilt vad beträffar deras kreativitets- och innovationsförmåga samt deras företagaranda. Både den aktuella ekonomiska krisen och de olika variabler som påverkar möjligheten till regional utveckling (demografi, tillgänglighet, innovationsförmåga etc.) är faktorer som styrker att det finns viktiga fakta som behöver beaktas vid bedömningen av de lokala och regionala ekonomiernas situation och vid framtagandet av en effektiv sammanhållningspolitik. |
| --- | --- |

9.

Europaparlamentet påpekar att den sjätte rapporten om ekonomisk och social sammanhållning speglar de olika socioekonomiska situationerna i de tre regionstyperna, särskilt vad beträffar deras kreativitets- och innovationsförmåga samt deras företagaranda. Både den aktuella ekonomiska krisen och de olika variabler som påverkar möjligheten till regional utveckling (demografi, tillgänglighet, innovationsförmåga etc.) är faktorer som styrker att det finns viktiga fakta som behöver beaktas vid bedömningen av de lokala och regionala ekonomiernas situation och vid framtagandet av en effektiv sammanhållningspolitik.

| 10. | Europaparlamentet stöder rådets förslag om att höja förskotten för år 2010 med 4 procent för Europeiska socialfonden och med 2 procent för Sammanhållningsfonden, men bara för de medlemsstater vars BNP sjunkit med tvåsiffriga tal eller som har erhållit betalningsbalansstöd från IMF. Parlamentet uppmanar kommissionen att undersöka orsakerna till fördröjningen i genomförandet och att hitta flexibla lösningar för n+2/n+3-reglerna, så att medlemsstaternas anslag inte förfaller. |
| --- | --- |

10.

Europaparlamentet stöder rådets förslag om att höja förskotten för år 2010 med 4 procent för Europeiska socialfonden och med 2 procent för Sammanhållningsfonden, men bara för de medlemsstater vars BNP sjunkit med tvåsiffriga tal eller som har erhållit betalningsbalansstöd från IMF. Parlamentet uppmanar kommissionen att undersöka orsakerna till fördröjningen i genomförandet och att hitta flexibla lösningar för n+2/n+3-reglerna, så att medlemsstaternas anslag inte förfaller.

| 11. | Europaparlamentet beklagar att kommissionens sjätte rapport om ekonomisk och social sammanhållning saknar konkreta kvalitativa och kvantitativa uppgifter om den finansiella och ekonomiska krisens kort- och långsiktiga återverkningar på EU:s regioner, särskilt när det gäller de viktigaste ekonomiska och sociala indikatorerna. Parlamentet uppmanar därför kommissionen att lägga fram en särskild rapport/undersökning om den finansiella och ekonomiska krisens följder för EU:s regioner, särskilt för mål 2-regionerna och utfasningsregionerna, och om en eventuell ökning eller minskning av de regionala skillnaderna i samband med krisen. Parlamentet noterar att dessa utvärderingar måste genomföras utan dröjsmål för att motverka en negativ utveckling och att de kan användas som grund för ett förslag om fortsättningen för mål 2 i de områden där detta kan ge mervärde vad beträffar nationella fonder. |
| --- | --- |

11.

Europaparlamentet beklagar att kommissionens sjätte rapport om ekonomisk och social sammanhållning saknar konkreta kvalitativa och kvantitativa uppgifter om den finansiella och ekonomiska krisens kort- och långsiktiga återverkningar på EU:s regioner, särskilt när det gäller de viktigaste ekonomiska och sociala indikatorerna. Parlamentet uppmanar därför kommissionen att lägga fram en särskild rapport/undersökning om den finansiella och ekonomiska krisens följder för EU:s regioner, särskilt för mål 2-regionerna och utfasningsregionerna, och om en eventuell ökning eller minskning av de regionala skillnaderna i samband med krisen. Parlamentet noterar att dessa utvärderingar måste genomföras utan dröjsmål för att motverka en negativ utveckling och att de kan användas som grund för ett förslag om fortsättningen för mål 2 i de områden där detta kan ge mervärde vad beträffar nationella fonder.

| 12. | Europaparlamentet välkomnar stödåtgärderna för företagen inom ramen för sammanhållningspolitiken (cirka 55 miljarder euro mellan 2007 och 2013), varav en stor andel avser stöd till innovation, tekniköverföring och modernisering inom små och medelstora företag. Parlamentet betonar vikten av att främja framgångsmodeller på detta område och inser att det föreslagna företagsstödet måste inriktas på att omstrukturera företagen med långsiktiga resultat och på en övergång till en mer hållbar ekonomi och inte på att genomföra akuta ekonomiska räddningsaktioner som i många fall är oförenliga med politiken för statligt stöd. |
| --- | --- |

12.

Europaparlamentet välkomnar stödåtgärderna för företagen inom ramen för sammanhållningspolitiken (cirka 55 miljarder euro mellan 2007 och 2013), varav en stor andel avser stöd till innovation, tekniköverföring och modernisering inom små och medelstora företag. Parlamentet betonar vikten av att främja framgångsmodeller på detta område och inser att det föreslagna företagsstödet måste inriktas på att omstrukturera företagen med långsiktiga resultat och på en övergång till en mer hållbar ekonomi och inte på att genomföra akuta ekonomiska räddningsaktioner som i många fall är oförenliga med politiken för statligt stöd.

| 13. | Europaparlamentet understryker att krishantering kräver investeringar i forskning och utveckling, innovation, utbildning och teknik med effektiv resursanvändning, vilket kommer att gynna såväl traditionella sektorer och landsbygdsområden som ekonomier med högkvalificerade tjänster och därmed stärka den ekonomiska, sociala och territoriella sammanhållningen. Det är nödvändigt att se till att det finns tillräckligt med finansiering tillgänglig, för vilken strukturfonderna spelar en central roll. |
| --- | --- |

13.

Europaparlamentet understryker att krishantering kräver investeringar i forskning och utveckling, innovation, utbildning och teknik med effektiv resursanvändning, vilket kommer att gynna såväl traditionella sektorer och landsbygdsområden som ekonomier med högkvalificerade tjänster och därmed stärka den ekonomiska, sociala och territoriella sammanhållningen. Det är nödvändigt att se till att det finns tillräckligt med finansiering tillgänglig, för vilken strukturfonderna spelar en central roll.

| 14. | Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att kontinuerligt övervaka krisens återverkningar på olika struktur- och utvecklingsområden och utnyttjandet av de möjligheter som finansieringsredskapen för mål 2 erbjuder, framför allt för att stödja företagande och små och medelstora företag samt organisationer inom den sociala och solidariska ekonomin, för att stärka deras konkurrenskraft och därmed också förutsättningarna för ökad sysselsättning och se till att dessa får största möjliga tillgång till finansieringstekniska instrument (Jaspers, Jeremie, Jessica och Jasmine). Parlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att använda det resultat som erhålls för att förbereda och inrikta EU:s framtida sammanhållningsstöd enligt mål 2 på dessa områden, på regional och lokal nivå, där det kan visas att EU-insatserna ger ett mervärde (i synnerhet genom innovationer inom turism, informationsteknologi och industri, tillsammans med miljöskydd och miljöförbättringar, eventuell framställning av förnybar energi eller teknik som avsevärt skulle kunna förbättra traditionella energiföretag, minska utsläppen och minimera avfallsproduktionen samt innovationer inom primärsektorn). |
| --- | --- |

14.

Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att kontinuerligt övervaka krisens återverkningar på olika struktur- och utvecklingsområden och utnyttjandet av de möjligheter som finansieringsredskapen för mål 2 erbjuder, framför allt för att stödja företagande och små och medelstora företag samt organisationer inom den sociala och solidariska ekonomin, för att stärka deras konkurrenskraft och därmed också förutsättningarna för ökad sysselsättning och se till att dessa får största möjliga tillgång till finansieringstekniska instrument (Jaspers, Jeremie, Jessica och Jasmine). Parlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att använda det resultat som erhålls för att förbereda och inrikta EU:s framtida sammanhållningsstöd enligt mål 2 på dessa områden, på regional och lokal nivå, där det kan visas att EU-insatserna ger ett mervärde (i synnerhet genom innovationer inom turism, informationsteknologi och industri, tillsammans med miljöskydd och miljöförbättringar, eventuell framställning av förnybar energi eller teknik som avsevärt skulle kunna förbättra traditionella energiföretag, minska utsläppen och minimera avfallsproduktionen samt innovationer inom primärsektorn).

| 15. | Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att använda sig av och främja alla eventuella synergieffekter mellan instrument som syftar till att skapa sammanhållning och konkurrenskraft på regional, nationell och gränsöverskridande nivå samt på EU-nivå. |
| --- | --- |

15.

Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att använda sig av och främja alla eventuella synergieffekter mellan instrument som syftar till att skapa sammanhållning och konkurrenskraft på regional, nationell och gränsöverskridande nivå samt på EU-nivå.

| 16. | Europaparlamentet välkomnar kommissionens linje att a) förlänga den stödberättigande perioden för de operativa programmen 2000–2006 för att medge största möjliga utnyttjande av alla instrument inom ramen för sammanhållningspolitiken och b) förenkla de administrativa kraven och förfarandena liksom den ekonomiska programförvaltningen, dock samtidigt som nödvändiga kontroller av eventuella fel och bedrägerier garanteras. I samband med detta bör villkor upprättas för att främja meningsfulla projekt och för att redan i inledningsstadiet förebygga överträdelser. |
| --- | --- |

16.

Europaparlamentet välkomnar kommissionens linje att a) förlänga den stödberättigande perioden för de operativa programmen 2000–2006 för att medge största möjliga utnyttjande av alla instrument inom ramen för sammanhållningspolitiken och b) förenkla de administrativa kraven och förfarandena liksom den ekonomiska programförvaltningen, dock samtidigt som nödvändiga kontroller av eventuella fel och bedrägerier garanteras. I samband med detta bör villkor upprättas för att främja meningsfulla projekt och för att redan i inledningsstadiet förebygga överträdelser.

| 17. | Europaparlamentet stöder politiken med ”förhandsfinansiering” av de sammanhållningspolitiska programmen 2007–2013, genom vilken 6,25 miljarder euro i direkt likviditet tillfördes 2009 för investeringar inom ramen för de ekonomiska anslag som har överenskommits för respektive medlemsstat. |
| --- | --- |

17.

Europaparlamentet stöder politiken med ”förhandsfinansiering” av de sammanhållningspolitiska programmen 2007–2013, genom vilken 6,25 miljarder euro i direkt likviditet tillfördes 2009 för investeringar inom ramen för de ekonomiska anslag som har överenskommits för respektive medlemsstat.

| 18. | Europaparlamentet noterar att stadsområden och stadscentrum till sin karaktär uppvisar särskilda och betydande sociala problem (hög arbetslöshet, marginalisering, social utestängning etc.) som har förvärrats på grund av krisen och som bör studeras ingående för att lämpliga aktiva åtgärder ska kunna vidtas på kort och lång sikt. |
| --- | --- |

18.

Europaparlamentet noterar att stadsområden och stadscentrum till sin karaktär uppvisar särskilda och betydande sociala problem (hög arbetslöshet, marginalisering, social utestängning etc.) som har förvärrats på grund av krisen och som bör studeras ingående för att lämpliga aktiva åtgärder ska kunna vidtas på kort och lång sikt.

| 19. | Europaparlamentet ställer sig bakom den stödpolitik och de nya finansieringsinstrumenten för större projekt i regionerna (sammanlagd planerad kostnad på minst 50 miljoner euro) som kommissionen lanserade 2009. Parlamentet betonar vikten av de finansieringstekniska instrumenten och instrumenten för samarbete med Europeiska investeringsbanken/Europeiska investeringsfonden, särskilt Jaspers, Jeremie och Jessica, och begär en ytterligare ökning – större än 25 procent – av den finansiering som ges genom Jaspers (gemensamt stöd till projekt i de europeiska regionerna) som särskilt gäller mål 2-regionerna, i syfte att uppmuntra en idealisk utveckling och ett snabbare genomförande av stora projekt, även om de för närvarande är få till antalet. Parlamentet hoppas att den höjning av medlen som hittills skett för Jaspers kommer att påverka de europeiska regionernas tillväxt och ekonomiska konkurrenskraft på medellång och lång sikt, och insisterar samtidigt på att en jämförande analys genomförs periodvis mellan de erhållna resultaten och de förväntade effekterna samt den beviljade finansieringen och den finansiering som krävs för att uppnå målen. |
| --- | --- |

19.

Europaparlamentet ställer sig bakom den stödpolitik och de nya finansieringsinstrumenten för större projekt i regionerna (sammanlagd planerad kostnad på minst 50 miljoner euro) som kommissionen lanserade 2009. Parlamentet betonar vikten av de finansieringstekniska instrumenten och instrumenten för samarbete med Europeiska investeringsbanken/Europeiska investeringsfonden, särskilt Jaspers, Jeremie och Jessica, och begär en ytterligare ökning – större än 25 procent – av den finansiering som ges genom Jaspers (gemensamt stöd till projekt i de europeiska regionerna) som särskilt gäller mål 2-regionerna, i syfte att uppmuntra en idealisk utveckling och ett snabbare genomförande av stora projekt, även om de för närvarande är få till antalet. Parlamentet hoppas att den höjning av medlen som hittills skett för Jaspers kommer att påverka de europeiska regionernas tillväxt och ekonomiska konkurrenskraft på medellång och lång sikt, och insisterar samtidigt på att en jämförande analys genomförs periodvis mellan de erhållna resultaten och de förväntade effekterna samt den beviljade finansieringen och den finansiering som krävs för att uppnå målen.

| 20. | Europaparlamentet betonar att politiken på EU-nivå, nationell nivå och regional nivå kan vara effektiv och ändamålsenlig endast i samband med en verkligt integrerad förvaltning i flera nivåer mellan lokala, regionala, nationella och gränsöverskridande myndigheter samt EU-myndigheter. Parlamentet uppmanar kommissionen att utvärdera möjligheterna till innovationsrelaterat territoriellt samarbete, både nationellt och internationellt, inom varje sammanhållningspolitiskt mål, och att analysera möjligheterna att stärka det europeiska territoriella samarbetsmålet när det gäller att främja innovationsrelaterat samarbete mellan regioner. Parallellt med stärkandet av det territoriella samarbetsmålet (mål 3) bör möjligheten att utveckla transnationella territoriella samarbetsåtgärder inom ramen för mål 2 också stärkas. En sådan möjlighet ges i dag genom artikel 37.6 b i förordning (EG) nr 1083/2006. Parlamentet anser att stärkandet av det territoriella samarbetet bör åtföljas av en omorientering mot en större budget för detta utvidgade territoriella samarbete, utan att man ändrar den generella budgeten för sammanhållningsmålen. |
| --- | --- |

20.

Europaparlamentet betonar att politiken på EU-nivå, nationell nivå och regional nivå kan vara effektiv och ändamålsenlig endast i samband med en verkligt integrerad förvaltning i flera nivåer mellan lokala, regionala, nationella och gränsöverskridande myndigheter samt EU-myndigheter. Parlamentet uppmanar kommissionen att utvärdera möjligheterna till innovationsrelaterat territoriellt samarbete, både nationellt och internationellt, inom varje sammanhållningspolitiskt mål, och att analysera möjligheterna att stärka det europeiska territoriella samarbetsmålet när det gäller att främja innovationsrelaterat samarbete mellan regioner. Parallellt med stärkandet av det territoriella samarbetsmålet (mål 3) bör möjligheten att utveckla transnationella territoriella samarbetsåtgärder inom ramen för mål 2 också stärkas. En sådan möjlighet ges i dag genom artikel 37.6 b i förordning (EG) nr 1083/2006. Parlamentet anser att stärkandet av det territoriella samarbetet bör åtföljas av en omorientering mot en större budget för detta utvidgade territoriella samarbete, utan att man ändrar den generella budgeten för sammanhållningsmålen.

| 21. | Europaparlamentet stöder de föreslagna ändringarna av genomförandebestämmelserna, som syftar till att göra strukturfonderna mer flexibla och anpassa dem så att de svarar mot behoven, under de rådande extraordinära ekonomiska omständigheterna, av att omedelbart genomföra 455 program inom sammanhållningspolitiken, särskilt mål 2-programmen, samtidigt som man tar hänsyn att de nationella och regionala institutionerna och förvaltningsmyndigheterna måste anpassas till de nya förutsättningarna, på så sätt att man undviker eventuellt missbruk eller en dålig förvaltning och garanterar möjligheten att i stället använda de mottagna anslagen för andra pågående projekt eller nya projekt. Parlamentet uppmanar förvaltningsmyndigheterna att föreslå lösningar för ett effektivare genomförande av de operativa program som faller under mål 2. |
| --- | --- |

21.

Europaparlamentet stöder de föreslagna ändringarna av genomförandebestämmelserna, som syftar till att göra strukturfonderna mer flexibla och anpassa dem så att de svarar mot behoven, under de rådande extraordinära ekonomiska omständigheterna, av att omedelbart genomföra 455 program inom sammanhållningspolitiken, särskilt mål 2-programmen, samtidigt som man tar hänsyn att de nationella och regionala institutionerna och förvaltningsmyndigheterna måste anpassas till de nya förutsättningarna, på så sätt att man undviker eventuellt missbruk eller en dålig förvaltning och garanterar möjligheten att i stället använda de mottagna anslagen för andra pågående projekt eller nya projekt. Parlamentet uppmanar förvaltningsmyndigheterna att föreslå lösningar för ett effektivare genomförande av de operativa program som faller under mål 2.

| 22. | Europaparlamentet insisterar på att regeln n+2 under exceptionella omständigheter (såsom den ekonomiska krisen) undantagsvis kan behöva göras mer flexibel med hänsyn till de mål som omfattas av sammanhållningspolitiken och till konjunkturväxlingarnas inverkan på de offentliga finanserna och de privata investeringarna. |
| --- | --- |

22.

Europaparlamentet insisterar på att regeln n+2 under exceptionella omständigheter (såsom den ekonomiska krisen) undantagsvis kan behöva göras mer flexibel med hänsyn till de mål som omfattas av sammanhållningspolitiken och till konjunkturväxlingarnas inverkan på de offentliga finanserna och de privata investeringarna.

| 23. | Europaparlamentet rekommenderar att alla medel som inte utnyttjats i en region enligt reglerna n+2 och n+3 återinvesteras i regionalt baserade projekt eller initiativ på EU-nivå. |
| --- | --- |

23.

Europaparlamentet rekommenderar att alla medel som inte utnyttjats i en region enligt reglerna n+2 och n+3 återinvesteras i regionalt baserade projekt eller initiativ på EU-nivå.

| 24. | Europaparlamentet uppmanar kommissionen att utvärdera planen för handlingsinitiativ som gäller lagförslag för småföretag (rättsakten för småföretag i Europa) efter det första årets genomförande (december 2008), framför allt resultaten när det gäller att förbättra småföretagens konkurrenskraft och tillgång till finansiering och riskkapital samt att främja innovativa nystartade företag, minska den administrativa bördan m.m. |
| --- | --- |

24.

Europaparlamentet uppmanar kommissionen att utvärdera planen för handlingsinitiativ som gäller lagförslag för småföretag (rättsakten för småföretag i Europa) efter det första årets genomförande (december 2008), framför allt resultaten när det gäller att förbättra småföretagens konkurrenskraft och tillgång till finansiering och riskkapital samt att främja innovativa nystartade företag, minska den administrativa bördan m.m.

| 25. | Europaparlamentet betonar jämställdhetens positiva inverkan på den ekonomiska tillväxten. Några studier hävdar att om kvinnornas sysselsättningsgrad, grad av deltidssysselsättning och produktivitet var ungefär samma som männens, skulle BNP öka med 30 procent under programplaneringsperioden efter 2013. Därför anser parlamentet att man särskilt bör uppmärksamma projekt som finansieras genom strukturfonderna och som främjar jämställdhet och kvinnors deltagande på arbetsmarknaden. |
| --- | --- |

25.

Europaparlamentet betonar jämställdhetens positiva inverkan på den ekonomiska tillväxten. Några studier hävdar att om kvinnornas sysselsättningsgrad, grad av deltidssysselsättning och produktivitet var ungefär samma som männens, skulle BNP öka med 30 procent under programplaneringsperioden efter 2013. Därför anser parlamentet att man särskilt bör uppmärksamma projekt som finansieras genom strukturfonderna och som främjar jämställdhet och kvinnors deltagande på arbetsmarknaden.

| 26. | Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet och kommissionen samt till medlemsstaterna. |
| --- | --- |

26.

Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet och kommissionen samt till medlemsstaterna.

---

(1)  EUT L 210, 31.7.2006, s. 25.

(2)  Antagna texter, P6_TA(2009)0124.

---

| 2.12.2011 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 351/13 |
| --- | --- | --- | --- |

2.12.2011

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 351/13

---

Tisdagen den 6 juli 2010Hållbara framtida transporter

P7_TA(2010)0260

Europaparlamentets resolution av den 6 juli 2010 om hållbara framtida transporter (2009/2096(INI))

2011/C 351 E/03

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

med beaktande av kommissionens meddelande ”Hållbara framtida transporter – Ett integrerat, teknikstyrt och användarvänligt transportsystem” (KOM(2009)0279),

med beaktande av ordförandeskapets slutsatser av den 17–18 december 2009 om kommissionens meddelande ”Hållbara framtida transporter – Ett integrerat, teknikstyrt och användarvänligt transportsystem” (17456/2009),

med beaktande av kommissionens vitbok ”Den gemensamma transportpolitiken fram till 2010: Vägval inför framtiden” (KOM(2001)0370),

med beaktande av kommissionens meddelande ”Hållbara transporter för ett rörligt Europa – Halvtidsöversyn av EU-kommissionens vitbok från 2001 om den gemensamma transportpolitiken” (KOM(2006)0314),

med beaktande av kommissionens grönbok om marknadsbaserade styrmedel för miljöpolitiken och näraliggande politikområden (KOM(2007)0140),

med beaktande av kommissionens meddelande om en strategi för att internalisera externa kostnader (KOM(2008)0435),

med beaktande av kommissionens meddelande om grönare transporter (KOM(2008)0433),

med beaktande av kommissionens meddelande ”Att begränsa den globala klimatförändringen till 2 grader Celsius – Vägen framåt mot 2020 och därefter” (KOM(2007)0002),

med beaktande av kommissionens grönbok ”Transeuropeiska transportnät (TEN-T): En översyn av strategin – bättre integrering av de transeuropeiska transportnäten för att främja den gemensamma transportpolitiken” (KOM(2009)0044),

med beaktande av kommissionens meddelande om en handlingsplan för utbyggnaden av intelligenta transportsystem i Europa (KOM(2008)0886),

med beaktande av kommissionens meddelande ”EU:s agenda för godstransporter: Främja effektiviteten, integrationen och hållbarheten hos godstransporterna i Europa” (KOM(2007)0606),

med beaktande av kommissionens meddelande ”Handlingsplan för godslogistik” (KOM(2007)0607),

med beaktande av kommissionens meddelande ”Godslogistik i Europa – Nyckeln till hållbar rörlighet” (KOM(2006)0336),

med beaktande av kommissionens rapport ”Andra rapporten om övervakning av utvecklingen på järnvägsmarknaden” (KOM(2009)0676),

med beaktande av kommissionens meddelande ”Strategiska mål och rekommendationer för EU:s sjöfartspolitik fram till 2018” (KOM(2009)0008),

med beaktande av kommissionens meddelande och handlingsplan för att inrätta ett europeiskt område för sjötransporter utan hinder (KOM(2009)0010),

med beaktande av kommissionens meddelande om närsjöfart (KOM(2004)0453),

med beaktande av kommissionens meddelande om en europeisk hamnpolitik (KOM(2007)0616),

med beaktande av kommissionens meddelande ”För ett Europa med säkrare, renare och effektivare rörlighet: Första rapporten om initiativet Den intelligenta bilen” KOM(2007)0541,

med beaktande av kommissionens meddelande ”Europeiskt åtgärdsprogram för trafiksäkerhet – Att halvera antalet dödsoffer i trafiken i Europeiska unionen till år 2010: ett gemensamt ansvar” KOM(2003)0311,

med beaktande av kommissionens meddelande ”Europeiskt åtgärdsprogram för trafiksäkerhet – lägesrapport efter halva tiden” (KOM(2006)0074),

med beaktande av kommissionens grönbok ”Mot en ny kultur för rörlighet i städer” (KOM(2007)0551),

med beaktande av kommissionens meddelande ”Handlingsplan för rörlighet i städer” (KOM(2009)0490),

med beaktande av sin resolution av den 10 mars 2010 om EU 2020 (1),

med beaktande av sin resolution av den 12 april 2005 (2) om närsjöfart,

med beaktande av sin resolution av den 29 september 2005 om det europeiska åtgärdsprogrammet för trafiksäkerhet: Att halvera antalet dödsoffer i trafiken i Europeiska unionen till år 2010: ett gemensamt ansvar (3),

med beaktande av sin resolution av den 18 januari 2007 om ett europeiskt åtgärdsprogram för trafiksäkerhet – lägesrapport efter halva tiden (4),

med beaktande av sin resolution av den 12 juli 2007 om hållbara transporter för ett rörligt Europa (5),

med beaktande av sin resolution av den 12 juli 2007 om genomförandet av det första järnvägspaketet (6),

med beaktande av sin resolution av den 5 september 2007 om godslogistik i Europa – nyckeln till hållbar rörlighet (7),

med beaktande av sin resolution av den 11 mars 2008 om en hållbar europeisk transportpolitik, med beaktande av EU:s energi- och miljöpolitik (8),

med beaktande av sin resolution av den 19 juni 2008 om meddelandet från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén: För ett Europa med säkrare, renare och effektivare rörlighet: Första rapporten om initiativet Den intelligenta bilen (9),

med beaktande av sin resolution av den 4 september 2008 om godstransporter i Europa (10),

med beaktande av sin resolution av den 4 september 2008 om en europeisk hamnpolitik (11),

med beaktande av sin resolution av den 11 mars 2009 om grönare transporter och internaliseringen av externa kostnader (12),

med beaktande av sin resolution av den 22 april 2009 om grönboken om TEN-T-politikens framtid (13),

med beaktande av sin resolution av den 23 april 2009 om handlingsplanen för intelligenta transportsystem (14),

med beaktande av sin resolution av den 23 april 2009 om handlingsplanen för rörlighet i städerna (15),

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1070/2009 av den 21 oktober 2009 om ändring av förordning (EG) nr 549/2004, förordning (EG) nr 550/2004, förordning (EG) nr 551/2004 och förordning (EG) nr 552/2004 i syfte att förbättra det europeiska luftfartssystemets kvalitet och hållbarhet (16),

med beaktande av artikel 48 i arbetsordningen,

med beaktande av betänkandet från utskottet för transport och turism och yttrandena från utskottet för miljö, folkhälsa och livsmedelssäkerhet, utskottet för industrifrågor, forskning och energi samt utskottet för regional utveckling (A7-0189/2010), och av följande skäl:

| A. | Transportbranschen spelar en betydande roll för utvecklingen i Europeiska unionen och dess regioner och städer, och påverkar direkt regionernas och städernas konkurrenskraft och sociala sammanhållning. Därmed utgör transporterna en viktig byggsten i förverkligandet av EU:s inre marknad. |
| --- | --- |

A.

Transportbranschen spelar en betydande roll för utvecklingen i Europeiska unionen och dess regioner och städer, och påverkar direkt regionernas och städernas konkurrenskraft och sociala sammanhållning. Därmed utgör transporterna en viktig byggsten i förverkligandet av EU:s inre marknad.

| B. | Transporten fyller tre viktiga funktioner: den har en ekonomisk och social funktion och den bidrar även till den territoriella sammanhållningen, som är central för den europeiska integrationen. |
| --- | --- |

B.

Transporten fyller tre viktiga funktioner: den har en ekonomisk och social funktion och den bidrar även till den territoriella sammanhållningen, som är central för den europeiska integrationen.

| C. | Transportbranschen är av stor vikt för ekonomin och sysselsättningen eftersom den mätt i BNP genererar 10 procent av välståndet i EU och står för mer än 10 miljoner arbetstillfällen. Därför kommer den att spela en avgörande roll för förverkligandet av EU 2020-strategin. |
| --- | --- |

C.

Transportbranschen är av stor vikt för ekonomin och sysselsättningen eftersom den mätt i BNP genererar 10 procent av välståndet i EU och står för mer än 10 miljoner arbetstillfällen. Därför kommer den att spela en avgörande roll för förverkligandet av EU 2020-strategin.

| D. | Transporter är en viktig del av EU:s politik och därför måste EU ha en finansiell ram som gör det möjligt att hantera utmaningarna inom transportpolitiken under de kommande åren, stimulerar ekonomin på kort sikt, ökar produktiviteten på medellång och lång sikt och gör det mer attraktivt att förlägga forskning till EU. |
| --- | --- |

D.

Transporter är en viktig del av EU:s politik och därför måste EU ha en finansiell ram som gör det möjligt att hantera utmaningarna inom transportpolitiken under de kommande åren, stimulerar ekonomin på kort sikt, ökar produktiviteten på medellång och lång sikt och gör det mer attraktivt att förlägga forskning till EU.

| E. | Transportbranschen påverkar i hög grad miljön och människors livskvalitet och hälsa. Visserligen gör transportbranschen det möjligt för människor att förflytta sig i arbetet och privat men samtidigt stod branschen som helhet för 27 procent av de totala koldioxidutsläppen 2008, en siffra som har ökat sedan dess. Vägtransporter stod för 70,9 procent, flyget för 12,5 procent, sjötransporter och transporter på inre vattenvägar för 15,3 procent och järnvägar för 0,6 procent av transportnäringens totala koldioxidutsläpp 2007. |
| --- | --- |

E.

Transportbranschen påverkar i hög grad miljön och människors livskvalitet och hälsa. Visserligen gör transportbranschen det möjligt för människor att förflytta sig i arbetet och privat men samtidigt stod branschen som helhet för 27 procent av de totala koldioxidutsläppen 2008, en siffra som har ökat sedan dess. Vägtransporter stod för 70,9 procent, flyget för 12,5 procent, sjötransporter och transporter på inre vattenvägar för 15,3 procent och järnvägar för 0,6 procent av transportnäringens totala koldioxidutsläpp 2007.

| F. | Insatser har gjorts inom samtliga transportsätt i EU för att förbättra säkerheten. Trots detta dödades omkring 39 000 människor och uppemot 300 000 blev allvarligt skadade i trafikolyckor under 2008, vilket innebär att insatserna för att förbättra alla säkerhetsaspekter, särskilt vägsäkerheten, måste fortsätta. |
| --- | --- |

F.

Insatser har gjorts inom samtliga transportsätt i EU för att förbättra säkerheten. Trots detta dödades omkring 39 000 människor och uppemot 300 000 blev allvarligt skadade i trafikolyckor under 2008, vilket innebär att insatserna för att förbättra alla säkerhetsaspekter, särskilt vägsäkerheten, måste fortsätta.

| G. | EU har i sitt klimatpaket åtagit sig att minska växthusgaserna med 20 procent fram till 2020, jämfört med 1990 års nivå, och detta kvarstår som ett bindande mål. |
| --- | --- |

G.

EU har i sitt klimatpaket åtagit sig att minska växthusgaserna med 20 procent fram till 2020, jämfört med 1990 års nivå, och detta kvarstår som ett bindande mål.

| H. | De mål som upprättades i vitboken från 2001 har bara uppnåtts till viss del. Därför måste man nu se över dem och bestämma om de ska behållas eller omformuleras. Insatserna för att nå de mål som man anser fortfarande behövs måste stärkas. |
| --- | --- |

H.

De mål som upprättades i vitboken från 2001 har bara uppnåtts till viss del. Därför måste man nu se över dem och bestämma om de ska behållas eller omformuleras. Insatserna för att nå de mål som man anser fortfarande behövs måste stärkas.

| I. | Problem med införlivandet, såsom försenat eller felaktigt införlivande, medför att effektiviteten i EU:s lagstiftning försämras betydligt, och det föreligger därför ett stort behov av åtgärder i detta hänseende. |
| --- | --- |

I.

Problem med införlivandet, såsom försenat eller felaktigt införlivande, medför att effektiviteten i EU:s lagstiftning försämras betydligt, och det föreligger därför ett stort behov av åtgärder i detta hänseende.

| J. | Det parlamentariska arbetet måste samordnas, framför allt inom de områden som direkt påverkar transportpolitiken, såsom miljö- och socialpolitik, samhällsplanering och markanvändningsplanering samt sysselsättnings- och näringslivspolitik. |
| --- | --- |

J.

Det parlamentariska arbetet måste samordnas, framför allt inom de områden som direkt påverkar transportpolitiken, såsom miljö- och socialpolitik, samhällsplanering och markanvändningsplanering samt sysselsättnings- och näringslivspolitik.

| K. | Den finansiella och ekonomiska krisen har drabbat transportbranschen hårt, men detta bör ses som en chans att på ett framtidsinriktat sätt stödja och främja branschen, särskilt genom att främja transportslagens hållbarhet och investeringar i bl.a. järnvägstransporter och inlandssjöfart. Detta kommer att garantera mer likvärdiga förutsättningar. |
| --- | --- |

K.

Den finansiella och ekonomiska krisen har drabbat transportbranschen hårt, men detta bör ses som en chans att på ett framtidsinriktat sätt stödja och främja branschen, särskilt genom att främja transportslagens hållbarhet och investeringar i bl.a. järnvägstransporter och inlandssjöfart. Detta kommer att garantera mer likvärdiga förutsättningar.

| L. | Som en del av den förestående översynen av byråerna måste deras mervärde granskas. Även behovet av att inrätta en EU-transportbyrå måste bedömas. |
| --- | --- |

L.

Som en del av den förestående översynen av byråerna måste deras mervärde granskas. Även behovet av att inrätta en EU-transportbyrå måste bedömas.

| M. | För transportbranschen är det mycket viktigt att fastställa mätbara mål både för att bättre kunna kontrollera effektiviteten i transportpolitiken och skapa riktmärken för den sociala och ekonomiska planeringen samt för att visa att de föreslagna åtgärderna är nödvändiga för att den planerade transportpolitiken ska kunna genomföras. |
| --- | --- |

M.

För transportbranschen är det mycket viktigt att fastställa mätbara mål både för att bättre kunna kontrollera effektiviteten i transportpolitiken och skapa riktmärken för den sociala och ekonomiska planeringen samt för att visa att de föreslagna åtgärderna är nödvändiga för att den planerade transportpolitiken ska kunna genomföras.

| N. | För att man ska kunna göra större framsteg inom forskning, infrastruktur och teknik måste de ekonomiska medlen och finansieringsinstrumenten justeras. |
| --- | --- |

N.

För att man ska kunna göra större framsteg inom forskning, infrastruktur och teknik måste de ekonomiska medlen och finansieringsinstrumenten justeras.

| O. | Utvecklingen i samhället och i många branscher leder till en ökad efterfrågan på transporter, och därför är samtliga transportslag viktiga. Transportslagen bör dock bedömas utifrån vilken betydelse de har för ekonomin, miljön, samhället och sysselsättningen. |
| --- | --- |

O.

Utvecklingen i samhället och i många branscher leder till en ökad efterfrågan på transporter, och därför är samtliga transportslag viktiga. Transportslagen bör dock bedömas utifrån vilken betydelse de har för ekonomin, miljön, samhället och sysselsättningen.

| P. | I framtiden kommer det att krävas ett hållbart samarbete mellan alla typer av transportslag för person- och godsbefordran för att skapa säkra, hållbara, logistiskt rimliga och därmed effektiva transportkedjor, inklusive multimodala lösningar och sammanlänkning av fjärr- och närtransport. |
| --- | --- |

P.

I framtiden kommer det att krävas ett hållbart samarbete mellan alla typer av transportslag för person- och godsbefordran för att skapa säkra, hållbara, logistiskt rimliga och därmed effektiva transportkedjor, inklusive multimodala lösningar och sammanlänkning av fjärr- och närtransport.

Sociala, ekonomiska och miljömässiga utmaningar

| 1. | Europaparlamentet är övertygat om att EU:s politik i allmänhet behöver en tydlig och sammanhängande framtidsvision för transportbranschen - en central sektor för den inre marknaden - genom vilken den fria rörligheten för personer och varor garanteras och den territoriella sammanhållningen i EU säkerställs. Samtidigt som transportbranschen fortsätter att generera en avsevärd del av EU:s hållbara tillväxt och konkurrenskraft måste den garantera ekonomisk effektivitet och utvecklas inom ramen för genomgående höga sociala och miljömässiga standarder. |
| --- | --- |

1.

Europaparlamentet är övertygat om att EU:s politik i allmänhet behöver en tydlig och sammanhängande framtidsvision för transportbranschen - en central sektor för den inre marknaden - genom vilken den fria rörligheten för personer och varor garanteras och den territoriella sammanhållningen i EU säkerställs. Samtidigt som transportbranschen fortsätter att generera en avsevärd del av EU:s hållbara tillväxt och konkurrenskraft måste den garantera ekonomisk effektivitet och utvecklas inom ramen för genomgående höga sociala och miljömässiga standarder.

| 2. | Europaparlamentet är övertygat om att de demografiska förändringarna i framför allt städerna kommer att medföra säkerhets- och kapacitetsutmaningar för transporterna och rörligheten. Parlamentet betonar att den grundläggande rätten till rörlighet, som bl.a. förverkligas genom förbättrad tillgänglighet och anläggande av felande infrastrukturlänkar, och hur denna rätt tillämpas, måste betraktas som mycket viktig i detta hänseende. Parlamentet betonar i detta sammanhang att välintegrerade multimodala transportkedjor som omfattar gång, cykling och kollektivtrafik kommer att vara framtidens modell i städerna. Parlamentet konstaterar i detta sammanhang att det i städer framför allt är den befintliga infrastrukturen som kommer att avgöra vilket transportslag som är mest lämpat. Parlamentet anser att en väl utbyggd kollektivtrafik på landsbygden kommer att minska privatbilismen. Parlamentet efterlyser skapandet av funktionella tätortsområden i syfte att skapa en konsekvent stads- och förortstrafik och få människor att bo kvar på landsbygden. |
| --- | --- |

2.

Europaparlamentet är övertygat om att de demografiska förändringarna i framför allt städerna kommer att medföra säkerhets- och kapacitetsutmaningar för transporterna och rörligheten. Parlamentet betonar att den grundläggande rätten till rörlighet, som bl.a. förverkligas genom förbättrad tillgänglighet och anläggande av felande infrastrukturlänkar, och hur denna rätt tillämpas, måste betraktas som mycket viktig i detta hänseende. Parlamentet betonar i detta sammanhang att välintegrerade multimodala transportkedjor som omfattar gång, cykling och kollektivtrafik kommer att vara framtidens modell i städerna. Parlamentet konstaterar i detta sammanhang att det i städer framför allt är den befintliga infrastrukturen som kommer att avgöra vilket transportslag som är mest lämpat. Parlamentet anser att en väl utbyggd kollektivtrafik på landsbygden kommer att minska privatbilismen. Parlamentet efterlyser skapandet av funktionella tätortsområden i syfte att skapa en konsekvent stads- och förortstrafik och få människor att bo kvar på landsbygden.

| 3. | Europaparlamentet uppmanar kommissionen att införa planer för hållbar rörlighet i städer med fler än 100 000 invånare och att med iakttagande av subsidiaritetsprincipen uppmuntra städer att utforma rörlighetsplaner som innehåller förslag till ett integrerat transportkoncept i syfte att minska skadorna på miljön och göra rörligheten hälsosammare och effektivare. |
| --- | --- |

3.

Europaparlamentet uppmanar kommissionen att införa planer för hållbar rörlighet i städer med fler än 100 000 invånare och att med iakttagande av subsidiaritetsprincipen uppmuntra städer att utforma rörlighetsplaner som innehåller förslag till ett integrerat transportkoncept i syfte att minska skadorna på miljön och göra rörligheten hälsosammare och effektivare.

| 4. | Europaparlamentet anser att ökande efterfrågan också leder till bl.a. kapacitetssvårigheter och sämre effektivitet på grund av infrastrukturproblem inom godstransportsektorn. Därför bör framför allt den sammodala användningen och transportsäkerheten för personer och varor ökas. Det krävs även att det sker grundläggande infrastrukturförbättringar, inte minst måste flaskhalsar som har varit kända i många år byggas bort. |
| --- | --- |

4.

Europaparlamentet anser att ökande efterfrågan också leder till bl.a. kapacitetssvårigheter och sämre effektivitet på grund av infrastrukturproblem inom godstransportsektorn. Därför bör framför allt den sammodala användningen och transportsäkerheten för personer och varor ökas. Det krävs även att det sker grundläggande infrastrukturförbättringar, inte minst måste flaskhalsar som har varit kända i många år byggas bort.

| 5. | Europaparlamentet framhåller att en av de viktigaste uppgifterna för EU:s framtida transportpolitik är att minska transporternas koldioxidutsläpp och att alla tillgängliga och hållbara medel bör användas för detta, däribland användningen av en energimix som främjar forskning och utveckling av mer miljövänliga tekniker och transportslag, prissättningsåtgärder och internalisering av de externa kostnaderna för alla transportslag, förutsatt att de inkomster som då genereras på EU-nivå används för att göra rörligheten hållbarare och att det vidtas åtgärder för att förändra beteendet hos användarna och de yrkesverksamma inom transportbranschen (medvetandegörande, miljövänligt beteende etc.). Parlamentet betonar att detta framför allt bör göras genom att man skapar ekonomiska incitament, som under processens gång inte snedvrider konkurrensen mellan olika transportslag och mellan medlemsstaterna, hellre än att man inför sanktioner. |
| --- | --- |

5.

Europaparlamentet framhåller att en av de viktigaste uppgifterna för EU:s framtida transportpolitik är att minska transporternas koldioxidutsläpp och att alla tillgängliga och hållbara medel bör användas för detta, däribland användningen av en energimix som främjar forskning och utveckling av mer miljövänliga tekniker och transportslag, prissättningsåtgärder och internalisering av de externa kostnaderna för alla transportslag, förutsatt att de inkomster som då genereras på EU-nivå används för att göra rörligheten hållbarare och att det vidtas åtgärder för att förändra beteendet hos användarna och de yrkesverksamma inom transportbranschen (medvetandegörande, miljövänligt beteende etc.). Parlamentet betonar att detta framför allt bör göras genom att man skapar ekonomiska incitament, som under processens gång inte snedvrider konkurrensen mellan olika transportslag och mellan medlemsstaterna, hellre än att man inför sanktioner.

| 6. | Europaparlamentet är medvetet om att sjöfarten enligt Internationella sjöfartsorganisationen (IMO) släpper ut 3 till 5 gånger mindre koldioxid än landtransporterna, men bekymrar sig över de förväntade utsläppen av svaveloxider och kväveoxider från sjöfarten, som år 2020 mer eller mindre kommer att motsvara de landbaserade transporterna, och över IMO:s resultatlösa försök att införa ett system för minskade koldioxidutsläpp. |
| --- | --- |

6.

Europaparlamentet är medvetet om att sjöfarten enligt Internationella sjöfartsorganisationen (IMO) släpper ut 3 till 5 gånger mindre koldioxid än landtransporterna, men bekymrar sig över de förväntade utsläppen av svaveloxider och kväveoxider från sjöfarten, som år 2020 mer eller mindre kommer att motsvara de landbaserade transporterna, och över IMO:s resultatlösa försök att införa ett system för minskade koldioxidutsläpp.

| 7. | Europaparlamentet betonar att allmänheten måste informeras bättre om konsekvenserna av fritidsresor och uppmanar kommissionen att ta hänsyn till fritidsresor i sin politik. |
| --- | --- |

7.

Europaparlamentet betonar att allmänheten måste informeras bättre om konsekvenserna av fritidsresor och uppmanar kommissionen att ta hänsyn till fritidsresor i sin politik.

Säkerhet

| 8. | Europaparlamentet anser att säkerheten måste fortsätta att vara ett av de prioriterade målen för den framtida transportpolitiken och att säkerheten för aktiva och passiva användare av samtliga transportslag måste säkerställas. Parlamentet anser det vara av yttersta vikt att minska transporternas hälsopåverkan, särskilt genom användningen av modern teknik, och att värna passagerarnas rättigheter inom samtliga transportslag, särskilt passagerare med nedsatt rörlighet, genom tydliga och transparenta regler. Parlamentet stöder inrättandet av en stadga om passagerares rättigheter i Europeiska unionen. |
| --- | --- |

8.

Europaparlamentet anser att säkerheten måste fortsätta att vara ett av de prioriterade målen för den framtida transportpolitiken och att säkerheten för aktiva och passiva användare av samtliga transportslag måste säkerställas. Parlamentet anser det vara av yttersta vikt att minska transporternas hälsopåverkan, särskilt genom användningen av modern teknik, och att värna passagerarnas rättigheter inom samtliga transportslag, särskilt passagerare med nedsatt rörlighet, genom tydliga och transparenta regler. Parlamentet stöder inrättandet av en stadga om passagerares rättigheter i Europeiska unionen.

| 9. | Europaparlamentet uppmanar kommissionen att lägga fram en mycket kortfattad rapport om medlemsstaternas bästa metoder när det gäller effekterna av hastighetsbegränsningar för alla typer av fordon och vägar, såväl stadsvägar som riksvägar, med målsättningen att utforma lagstiftningsåtgärder för att minska utsläppen och öka vägsäkerheten. |
| --- | --- |

9.

Europaparlamentet uppmanar kommissionen att lägga fram en mycket kortfattad rapport om medlemsstaternas bästa metoder när det gäller effekterna av hastighetsbegränsningar för alla typer av fordon och vägar, såväl stadsvägar som riksvägar, med målsättningen att utforma lagstiftningsåtgärder för att minska utsläppen och öka vägsäkerheten.

| 10. | Europaparlamentet understryker behovet av att garantera den personliga säkerheten för de yrkesverksamma inom transportnäringen och deras rättssäkerhet, bl.a. genom att inrätta tillräckligt många säkra och trygga parkeringsplatser och harmonisera tillämpningen av vägtransportbestämmelser och de sanktioner som brott mot dessa bestämmelser ger upphov till. Parlamentet betonar även att sanktioner som tillämpas över gränserna kommer att förbättra vägsäkerheten för alla användare. |
| --- | --- |

10.

Europaparlamentet understryker behovet av att garantera den personliga säkerheten för de yrkesverksamma inom transportnäringen och deras rättssäkerhet, bl.a. genom att inrätta tillräckligt många säkra och trygga parkeringsplatser och harmonisera tillämpningen av vägtransportbestämmelser och de sanktioner som brott mot dessa bestämmelser ger upphov till. Parlamentet betonar även att sanktioner som tillämpas över gränserna kommer att förbättra vägsäkerheten för alla användare.

| 11. | Europaparlamentet påpekar att tillgången på uppställningsplatser för lastbilar vid TERN-nätet inte har hållit jämna steg med ökningen av godstransporterna på väg, vilket gör att iakttagandet av kör- och vilotider för yrkesförare framför allt på nätterna men även den allmänna trafiksäkerheten allvarligt äventyras, såvida inte rastmöjligheterna i EU-medlemsstaterna förbättras kvalitativt och kvantitativt. |
| --- | --- |

11.

Europaparlamentet påpekar att tillgången på uppställningsplatser för lastbilar vid TERN-nätet inte har hållit jämna steg med ökningen av godstransporterna på väg, vilket gör att iakttagandet av kör- och vilotider för yrkesförare framför allt på nätterna men även den allmänna trafiksäkerheten allvarligt äventyras, såvida inte rastmöjligheterna i EU-medlemsstaterna förbättras kvalitativt och kvantitativt.

Effektiv sammodalitet

| 12. | Europaparlamentet anser att utvecklingen av person- och godstransporterna som helhet till stor del är beroende av ett effektivt utnyttjande av de olika transportslag som finns, och att målet för EU:s transportpolitik därför bör vara att skapa en effektiv sammodalitet. Detta är nära kopplat till en minskad användning av fossila bränslen inom transportnäringen sam till transporternas säkerhet och ekonomiska aspekter. Parlamentet anser att detta kommer att leda till en optimal omfördelning mellan de olika transportslagen och till en övergång till hållbarare transportslag. Dessutom kommer det att skapa driftskompatibilitet inom och mellan transportslag, främja hållbarare transport- och logistikkedjor och val av transportslag samt stärka smidiga trafikflöden för alla transportslag och knutpunkter. |
| --- | --- |

12.

Europaparlamentet anser att utvecklingen av person- och godstransporterna som helhet till stor del är beroende av ett effektivt utnyttjande av de olika transportslag som finns, och att målet för EU:s transportpolitik därför bör vara att skapa en effektiv sammodalitet. Detta är nära kopplat till en minskad användning av fossila bränslen inom transportnäringen sam till transporternas säkerhet och ekonomiska aspekter. Parlamentet anser att detta kommer att leda till en optimal omfördelning mellan de olika transportslagen och till en övergång till hållbarare transportslag. Dessutom kommer det att skapa driftskompatibilitet inom och mellan transportslag, främja hållbarare transport- och logistikkedjor och val av transportslag samt stärka smidiga trafikflöden för alla transportslag och knutpunkter.

| 13. | Europaparlamentet understryker att en effektiv sammodalitet inte bara får bedömas utifrån ekonomiska kriterier utan även miljökriterier, sociala förhållanden, arbetsplatsförhållanden, säkerhetsaspekter och territoriell sammanhållning måste beaktas. Dessutom måste man ta hänsyn till de olika tekniska möjligheter och utgångspunkter som dels de olika transportslagen, dels länderna, regionerna och städerna i EU har. |
| --- | --- |

13.

Europaparlamentet understryker att en effektiv sammodalitet inte bara får bedömas utifrån ekonomiska kriterier utan även miljökriterier, sociala förhållanden, arbetsplatsförhållanden, säkerhetsaspekter och territoriell sammanhållning måste beaktas. Dessutom måste man ta hänsyn till de olika tekniska möjligheter och utgångspunkter som dels de olika transportslagen, dels länderna, regionerna och städerna i EU har.

| 14. | Europaparlamentet understryker att effektiv sammodalitet innebär att man förbättrar infrastrukturen, bl.a. genom att utveckla miljökorridorer, minska antalet flaskhalsar och förbättra transporterna på järnväg och inre vattenvägar, att man ökar säkerheten med hjälp av ny teknik och att man förbättrar arbetsförhållandena. |
| --- | --- |

14.

Europaparlamentet understryker att effektiv sammodalitet innebär att man förbättrar infrastrukturen, bl.a. genom att utveckla miljökorridorer, minska antalet flaskhalsar och förbättra transporterna på järnväg och inre vattenvägar, att man ökar säkerheten med hjälp av ny teknik och att man förbättrar arbetsförhållandena.

Fullbordande av den inre marknaden

| 15. | Europaparlamentet kräver en regelbunden översyn av EU:s lagstiftning, och att denna lagstiftning införlivas och tillämpas för att säkerställa att den får avsedd effekt. Parlamentet uppmanar kommissionen att konsekvent avhjälpa de hinder som uppstår på grund av att medlemsstaterna införlivar EU:s lagstiftning felaktigt eller för sent. |
| --- | --- |

15.

Europaparlamentet kräver en regelbunden översyn av EU:s lagstiftning, och att denna lagstiftning införlivas och tillämpas för att säkerställa att den får avsedd effekt. Parlamentet uppmanar kommissionen att konsekvent avhjälpa de hinder som uppstår på grund av att medlemsstaterna införlivar EU:s lagstiftning felaktigt eller för sent.

| 16. | Europaparlamentet föreslår att minst ett möte, med kommissionens samtycke, ska hållas årligen med transportansvariga inom de nationella parlamenten inom ramen för Lissabonfördraget. Målsättningen bör vara att utbyta erfarenheter och samarbeta för att EU:s transportlagstiftning genomförs på effektivast möjliga sätt. |
| --- | --- |

16.

Europaparlamentet föreslår att minst ett möte, med kommissionens samtycke, ska hållas årligen med transportansvariga inom de nationella parlamenten inom ramen för Lissabonfördraget. Målsättningen bör vara att utbyta erfarenheter och samarbeta för att EU:s transportlagstiftning genomförs på effektivast möjliga sätt.

| 17. | Europaparlamentet anser att transporterna spelar en viktig roll för att fullborda EU:s inre marknad och säkerställa fri rörlighet för personer och varor, samt att man inom framför allt järnvägstrafiken bör eftersträva en reglerad marknadsliberalisering. Parlamentet anser att denna fullständiga marknadsliberalisering kommer att gynna konsumenterna och att den bör åtföljas av åtgärder för att skydda de allmännyttiga tjänsternas kvalitet och en långsiktig investeringsplan för infrastruktur och teknisk driftskompatibilitet, i syfte att öka effektiviteten och säkerheten Dessutom behövs det åtgärder för att förhindra att konkurrensen inom och mellan transportslagen snedvrids på bland annat det sociala området, skatte-, säkerhets- och miljöområdet. Internaliseringen av externa sociala och miljömässiga kostnader bör genomföras gradvis och inledas med de mer förorenande väg- och flygtransporterna. |
| --- | --- |

17.

Europaparlamentet anser att transporterna spelar en viktig roll för att fullborda EU:s inre marknad och säkerställa fri rörlighet för personer och varor, samt att man inom framför allt järnvägstrafiken bör eftersträva en reglerad marknadsliberalisering. Parlamentet anser att denna fullständiga marknadsliberalisering kommer att gynna konsumenterna och att den bör åtföljas av åtgärder för att skydda de allmännyttiga tjänsternas kvalitet och en långsiktig investeringsplan för infrastruktur och teknisk driftskompatibilitet, i syfte att öka effektiviteten och säkerheten Dessutom behövs det åtgärder för att förhindra att konkurrensen inom och mellan transportslagen snedvrids på bland annat det sociala området, skatte-, säkerhets- och miljöområdet. Internaliseringen av externa sociala och miljömässiga kostnader bör genomföras gradvis och inledas med de mer förorenande väg- och flygtransporterna.

| 18. | Parlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaternas myndigheter att bidra till att liberaliseringen av cabotage kan fullbordas, minska antalet tomtransporter och främja ett mer hållbart väg- och järnvägsnät genom fler knutpunkter för godstransporter. |
| --- | --- |

18.

Parlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaternas myndigheter att bidra till att liberaliseringen av cabotage kan fullbordas, minska antalet tomtransporter och främja ett mer hållbart väg- och järnvägsnät genom fler knutpunkter för godstransporter.

| 19. | Europaparlamentet anser att det för att skapa en effektiv sjötransport som kan komplettera andra transportsätt är viktigt att åter inleda en konkret liberaliseringsprocess för att sjötransporten ska bli verkligt konkurrenskraftig. |
| --- | --- |

19.

Europaparlamentet anser att det för att skapa en effektiv sjötransport som kan komplettera andra transportsätt är viktigt att åter inleda en konkret liberaliseringsprocess för att sjötransporten ska bli verkligt konkurrenskraftig.

| 20. | Europaparlamentet understryker att det ur ett ekonomiskt perspektiv är viktigt att transportinfrastrukturen (järnvägskorridorer för gods- och personbefordran, det gemensamma europeiska luftrummet, hamnar och deras förbindelser med transportnätet, ett sjöfartsområde utan gränser, inre vattenvägar) styrs på EU-nivå, för att undanröja ”gränseffekten” inom alla transportslag och stärka EU:s konkurrens- och attraktionskraft. |
| --- | --- |

20.

Europaparlamentet understryker att det ur ett ekonomiskt perspektiv är viktigt att transportinfrastrukturen (järnvägskorridorer för gods- och personbefordran, det gemensamma europeiska luftrummet, hamnar och deras förbindelser med transportnätet, ett sjöfartsområde utan gränser, inre vattenvägar) styrs på EU-nivå, för att undanröja ”gränseffekten” inom alla transportslag och stärka EU:s konkurrens- och attraktionskraft.

| 21. | Europaparlamentet efterlyser inrättandet av ett gemensamt europeiskt bokningssystem för att ytterligare effektivisera de olika transportsätten och för att förenkla och öka driftskompatibiliteten mellan dem. |
| --- | --- |

21.

Europaparlamentet efterlyser inrättandet av ett gemensamt europeiskt bokningssystem för att ytterligare effektivisera de olika transportsätten och för att förenkla och öka driftskompatibiliteten mellan dem.

| 22. | Europaparlamentet understryker att transporter påverkar social-, hälso- och säkerhetspolitiken och att det inom ramen för skapandet av ett gemensamt transportområde är nödvändigt att på hög nivå harmonisera och kontinuerligt förbättra anställnings- och arbetsvillkoren samt utbildningen och fortbildningen på grundval av en ändamålsenlig dialog på EU-nivå mellan arbetsmarknadens parter. Genom att man inrättar europeiska utbildningscentrum och EU-expertcentrum i de olika medlemsstaterna anser parlamentet att man kan bidra till att främja utbildningens mätbara kvalitet, höja statusen för de personer som arbetar inom transportbranschen och utverka ett ömsesidigt erkännande av utbildningar. |
| --- | --- |

22.

Europaparlamentet understryker att transporter påverkar social-, hälso- och säkerhetspolitiken och att det inom ramen för skapandet av ett gemensamt transportområde är nödvändigt att på hög nivå harmonisera och kontinuerligt förbättra anställnings- och arbetsvillkoren samt utbildningen och fortbildningen på grundval av en ändamålsenlig dialog på EU-nivå mellan arbetsmarknadens parter. Genom att man inrättar europeiska utbildningscentrum och EU-expertcentrum i de olika medlemsstaterna anser parlamentet att man kan bidra till att främja utbildningens mätbara kvalitet, höja statusen för de personer som arbetar inom transportbranschen och utverka ett ömsesidigt erkännande av utbildningar.

| 23. | Europaparlamentet anser att det för att uppnå en effektivare transportpolitik är nödvändigt att utvärdera programmen (till exempel Galileo och ITS för alla transportslag) och att, beroende på resultaten, strategierna och programplaneringen måste ändras eller vidareutvecklas på lämpligt sätt. Parlamentet anser att det följaktligen bl.a. behövs ett nytt vägtrafiksäkerhetsprogram, ny dynamik i TEN-T, en lägesrapport om Naiades, ett fullständigt genomförande utan dröjsmål av programmet för ett gemensamt europeiskt luftrum, Sesar och det åttonde ramprogrammet för forskning samt en fortsättning på Marco Polo i förenklad form. |
| --- | --- |

23.

Europaparlamentet anser att det för att uppnå en effektivare transportpolitik är nödvändigt att utvärdera programmen (till exempel Galileo och ITS för alla transportslag) och att, beroende på resultaten, strategierna och programplaneringen måste ändras eller vidareutvecklas på lämpligt sätt. Parlamentet anser att det följaktligen bl.a. behövs ett nytt vägtrafiksäkerhetsprogram, ny dynamik i TEN-T, en lägesrapport om Naiades, ett fullständigt genomförande utan dröjsmål av programmet för ett gemensamt europeiskt luftrum, Sesar och det åttonde ramprogrammet för forskning samt en fortsättning på Marco Polo i förenklad form.

EU-byråer

| 24. | Europaparlamentet anser att teknisk driftskompatibilitet, och finansieringen av denna, liksom europeisk certifiering, standardisering och ömsesidigt erkännande utgör grundläggande faktorer för en välfungerande inre marknad, och att omsättandet av dessa faktorer i större grad bör höra till de olika byråernas uppgifter. Parlamentet betonar att samtliga byråer bör eftersträva och snabbt uppnå en hög ansvars- och behörighetsnivå, och de bör regelbundet utvärderas. Parlamentet stöder särskilt att Europeiska järnvägsbyråns fulla potential utvecklas, inklusive att den gradvis tar ansvaret för att certifiera all ny infrastruktur för rullande materiel och järnvägar samt för regelbundna revisioner av nationella säkerhetsmyndigheter eller motsvarande organ i medlemsstaterna, enligt direktiv 2004/49/EG av den 29 april 2004. |
| --- | --- |

24.

Europaparlamentet anser att teknisk driftskompatibilitet, och finansieringen av denna, liksom europeisk certifiering, standardisering och ömsesidigt erkännande utgör grundläggande faktorer för en välfungerande inre marknad, och att omsättandet av dessa faktorer i större grad bör höra till de olika byråernas uppgifter. Parlamentet betonar att samtliga byråer bör eftersträva och snabbt uppnå en hög ansvars- och behörighetsnivå, och de bör regelbundet utvärderas. Parlamentet stöder särskilt att Europeiska järnvägsbyråns fulla potential utvecklas, inklusive att den gradvis tar ansvaret för att certifiera all ny infrastruktur för rullande materiel och järnvägar samt för regelbundna revisioner av nationella säkerhetsmyndigheter eller motsvarande organ i medlemsstaterna, enligt direktiv 2004/49/EG av den 29 april 2004.

| 25. | Europaparlamentet understryker att 75 procent av transporterna sker på väg och begär att man ska överväga behovet av att inrätta en byrå för vägtrafiken, särskilt för att öka vägsäkerheten och för att garantera människors grundläggande rätt till säker rörlighet, genom främjande av nya tillämpningar (såsom Galileo eller annan teknik som också lämpar sig för intelligenta transportsystem) och genomförande av forskningsprogram. Parlamentet anser dessutom att denna byrå bör kunna kan ingripa med reglerande åtgärder när det handlar om att avhjälpa hinder för en hållbar inre marknad. |
| --- | --- |

25.

Europaparlamentet understryker att 75 procent av transporterna sker på väg och begär att man ska överväga behovet av att inrätta en byrå för vägtrafiken, särskilt för att öka vägsäkerheten och för att garantera människors grundläggande rätt till säker rörlighet, genom främjande av nya tillämpningar (såsom Galileo eller annan teknik som också lämpar sig för intelligenta transportsystem) och genomförande av forskningsprogram. Parlamentet anser dessutom att denna byrå bör kunna kan ingripa med reglerande åtgärder när det handlar om att avhjälpa hinder för en hållbar inre marknad.

| 26. | Europaparlamentet påpekar att inlandssjöfarten fortfarande dras med en uppdelad institutionell ram och begär att ett permanent och strukturerat samarbete inleds mellan behöriga institutioner för att till fullo utnyttja möjligheterna hos detta transportslag. |
| --- | --- |

26.

Europaparlamentet påpekar att inlandssjöfarten fortfarande dras med en uppdelad institutionell ram och begär att ett permanent och strukturerat samarbete inleds mellan behöriga institutioner för att till fullo utnyttja möjligheterna hos detta transportslag.

Forskning och teknik

| 27. | Europaparlamentet efterlyser en forsknings- och utvecklingsagenda för transportsektorn, som bör utarbetas i samarbete med alla berörda intressenter för att förstå sektorns behov och utifrån detta bättre fördela EU:s finansiering. Parlamentet anser att man bör prioritera projekt för att minska koldioxidutsläppen inom transportsektorn, öka insynen i distributionskedjan, garantera trygga och säkra transporter, förbättra trafikstyrningen och minska byråkratin. |
| --- | --- |

27.

Europaparlamentet efterlyser en forsknings- och utvecklingsagenda för transportsektorn, som bör utarbetas i samarbete med alla berörda intressenter för att förstå sektorns behov och utifrån detta bättre fördela EU:s finansiering. Parlamentet anser att man bör prioritera projekt för att minska koldioxidutsläppen inom transportsektorn, öka insynen i distributionskedjan, garantera trygga och säkra transporter, förbättra trafikstyrningen och minska byråkratin.

| 28. | Europaparlamentet betonar att forskning, utveckling och innovation måste få stöd eftersom de leder till betydande miljöförbättringar inom alla transportslag genom minskade avgaser och mindre trafikbuller, ökar säkerheten genom att erbjuda lösningar för att garantera ett bättre utnyttjande av befintlig infrastrukturkapacitet och minska flaskhalsarna i trafiken och inte minst ökar energioberoendet inom samtliga transportslag i hela transportnätet. Parlamentet betonar i detta sammanhang att intelligenta, driftskompatibla och sammankopplade system för transportledning och säkerhet, såsom ERTMS, Galileo, Sesar, ITS och annan lämplig teknik kräver stöd både när det gäller forskning och utveckling och när det gäller tillämpningen av dem. Parlamentet uppmanar medlemsstaterna att garantera att alla invånare i EU kan dra fördel av dessa intelligenta transportsystem. Europaparlamentet konstaterar att erforderliga ramvillkor och öppna standarder måste införas för lovande teknik, utan att någon viss teknik gynnas på ett otillbörligt sätt. |
| --- | --- |

28.

Europaparlamentet betonar att forskning, utveckling och innovation måste få stöd eftersom de leder till betydande miljöförbättringar inom alla transportslag genom minskade avgaser och mindre trafikbuller, ökar säkerheten genom att erbjuda lösningar för att garantera ett bättre utnyttjande av befintlig infrastrukturkapacitet och minska flaskhalsarna i trafiken och inte minst ökar energioberoendet inom samtliga transportslag i hela transportnätet. Parlamentet betonar i detta sammanhang att intelligenta, driftskompatibla och sammankopplade system för transportledning och säkerhet, såsom ERTMS, Galileo, Sesar, ITS och annan lämplig teknik kräver stöd både när det gäller forskning och utveckling och när det gäller tillämpningen av dem. Parlamentet uppmanar medlemsstaterna att garantera att alla invånare i EU kan dra fördel av dessa intelligenta transportsystem. Europaparlamentet konstaterar att erforderliga ramvillkor och öppna standarder måste införas för lovande teknik, utan att någon viss teknik gynnas på ett otillbörligt sätt.

| 29. | Mot bakgrund av klimatskyddet och EU:s energioberoende understryker Europaparlamentet att varje transportslag måste minska sina koldioxidutsläpp och stödjas genom forskning kring och utveckling av innovativa, energieffektiva och rena tekniker samt förnybar energi som bl.a. resulterar i mer hållbara fordon inom samtliga transportslag. Parlamentet anser att detta samtidigt skulle stärka EU-företagens konkurrenskraft. |
| --- | --- |

29.

Mot bakgrund av klimatskyddet och EU:s energioberoende understryker Europaparlamentet att varje transportslag måste minska sina koldioxidutsläpp och stödjas genom forskning kring och utveckling av innovativa, energieffektiva och rena tekniker samt förnybar energi som bl.a. resulterar i mer hållbara fordon inom samtliga transportslag. Parlamentet anser att detta samtidigt skulle stärka EU-företagens konkurrenskraft.

| 30. | Europaparlamentet betonar nödvändigheten av att relevanta begrepp för trafiksäkerheten och olycksfallsforskningen får en enhetlig definition för att säkerställa att resultaten och de åtgärder som vidtagits ska bli jämförbara. |
| --- | --- |

30.

Europaparlamentet betonar nödvändigheten av att relevanta begrepp för trafiksäkerheten och olycksfallsforskningen får en enhetlig definition för att säkerställa att resultaten och de åtgärder som vidtagits ska bli jämförbara.

| 31. | Europaparlamentet betonar att man genom att harmonisera transportdokumenten i enlighet med de senaste kommunikationsstandarderna och se till att de kan användas multimodalt och internationellt kan uppnå en betydande förbättring av säkerheten och logistiken samt avsevärt minska byråkratin. |
| --- | --- |

31.

Europaparlamentet betonar att man genom att harmonisera transportdokumenten i enlighet med de senaste kommunikationsstandarderna och se till att de kan användas multimodalt och internationellt kan uppnå en betydande förbättring av säkerheten och logistiken samt avsevärt minska byråkratin.

En transportportfond och det europeiska transportnätet

| 32. | Europaparlamentet betonar att en effektiv transportpolitik kräver en finansieringsram som är anpassad till befintliga utmaningar. Därför bör de befintliga finansiella medlen för transport och rörlighet ökas. Parlamentet anser att följande åtgärder är nödvändiga:






  a. | Inrättandet av en mekanism för att samordna användningen av olika transportfinansieringskällor, finansiering som är tillgänglig enligt sammanhållningspolitiken, offentlig-privata partnerskap eller andra finansieringsinstrument, såsom garantier. Dessa samordnade finansieringskällor ska användas på alla förvaltningsnivåer för att förbättra transportinfrastrukturen, stödja TEN-T-projekt, garantera teknisk och operativ driftskompatibilitet, stödja forskningen och främja införandet av intelligenta transportsystem inom alla transportslag. Ledstjärnan för finansieringen måste vara transparenta tilldelningskriterier som beaktar en effektiv sammodalitet enligt punkt 5, socialpolitiken, säkerheten samt den sociala, ekonomiska och territoriella sammanhållningen. |
| --- | --- | --- |

32.

Europaparlamentet betonar att en effektiv transportpolitik kräver en finansieringsram som är anpassad till befintliga utmaningar. Därför bör de befintliga finansiella medlen för transport och rörlighet ökas. Parlamentet anser att följande åtgärder är nödvändiga:

a.

Inrättandet av en mekanism för att samordna användningen av olika transportfinansieringskällor, finansiering som är tillgänglig enligt sammanhållningspolitiken, offentlig-privata partnerskap eller andra finansieringsinstrument, såsom garantier. Dessa samordnade finansieringskällor ska användas på alla förvaltningsnivåer för att förbättra transportinfrastrukturen, stödja TEN-T-projekt, garantera teknisk och operativ driftskompatibilitet, stödja forskningen och främja införandet av intelligenta transportsystem inom alla transportslag. Ledstjärnan för finansieringen måste vara transparenta tilldelningskriterier som beaktar en effektiv sammodalitet enligt punkt 5, socialpolitiken, säkerheten samt den sociala, ekonomiska och territoriella sammanhållningen.

| b. | Ett åtagande för transportpolitiken inom den fleråriga budgetplanen. |
| --- | --- |

b.

Ett åtagande för transportpolitiken inom den fleråriga budgetplanen.

| c. | En möjlighet att, inom ramen för stabilitets- och tillväxtpakten och med målsättningen att främja hållbarhet på medellång och lång sikt, transportinfrastrukturinvesteringarnas långsiktiga natur, som förbättrar ekonomins konkurrenskraft, beaktas vid beräkningen av det offentliga underskottet, förutsatt att kommissionen först har givit sitt godkännande. |
| --- | --- |

c.

En möjlighet att, inom ramen för stabilitets- och tillväxtpakten och med målsättningen att främja hållbarhet på medellång och lång sikt, transportinfrastrukturinvesteringarnas långsiktiga natur, som förbättrar ekonomins konkurrenskraft, beaktas vid beräkningen av det offentliga underskottet, förutsatt att kommissionen först har givit sitt godkännande.

| d. | Utnyttjandet av fonden kräver bl.a. samfinansiering från intäkter som genereras via internaliseringen av externa kostnader. |
| --- | --- |

d.

Utnyttjandet av fonden kräver bl.a. samfinansiering från intäkter som genereras via internaliseringen av externa kostnader.

| 33. | Europaparlamentet efterlyser en sammanhängande och integrerad transportpolitik som genom finansiellt stöd som inte bygger på konkurrenskriterier stödjer bl.a. järnvägstrafiken och sjöfarten, hamnpolitiken och kollektivtrafiken, vilket är i linje med EU:s regler för statligt stöd. |
| --- | --- |

33.

Europaparlamentet efterlyser en sammanhängande och integrerad transportpolitik som genom finansiellt stöd som inte bygger på konkurrenskriterier stödjer bl.a. järnvägstrafiken och sjöfarten, hamnpolitiken och kollektivtrafiken, vilket är i linje med EU:s regler för statligt stöd.

| 34. | Europaparlamentet anser att den finansiella och ekonomiska krisen måste ses som en chans att målmedvetet stödja transportbranschen och främja investeringar i säkra, miljövänliga och därmed hållbara transporter genom tillhandahållandet av ekonomiskt stöd. Parlamentet anser att EU:s investeringar i transportprojekt bör beaktas inom ramen för EU:s 2020-strategi, eftersom transporter och rörlighetssystem erbjuder unika möjligheter för att skapa stabila arbetstillfällen. |
| --- | --- |

34.

Europaparlamentet anser att den finansiella och ekonomiska krisen måste ses som en chans att målmedvetet stödja transportbranschen och främja investeringar i säkra, miljövänliga och därmed hållbara transporter genom tillhandahållandet av ekonomiskt stöd. Parlamentet anser att EU:s investeringar i transportprojekt bör beaktas inom ramen för EU:s 2020-strategi, eftersom transporter och rörlighetssystem erbjuder unika möjligheter för att skapa stabila arbetstillfällen.

| 35. | Europaparlamentet anser att definitionen av ett europeiskt stomnät inom det övergripande transeuropeiska transportnätet, som även fortsättningsvis är en prioritet för EU:s transportpolitik, måste utvärderas utifrån kriterier som rör hållbar utveckling på EU-nivå och på regional och lokal nivå. Multimodala plattformar och inlandsterminaler bör även fortsättningsvis utgöra en viktig del av infrastrukturutbudet eftersom de möjliggör effektiva förbindelser mellan de olika transportslagen. |
| --- | --- |

35.

Europaparlamentet anser att definitionen av ett europeiskt stomnät inom det övergripande transeuropeiska transportnätet, som även fortsättningsvis är en prioritet för EU:s transportpolitik, måste utvärderas utifrån kriterier som rör hållbar utveckling på EU-nivå och på regional och lokal nivå. Multimodala plattformar och inlandsterminaler bör även fortsättningsvis utgöra en viktig del av infrastrukturutbudet eftersom de möjliggör effektiva förbindelser mellan de olika transportslagen.

| 36. | Europaparlamentet anser att TEN-T-projekt även fortsättningsvis bör prioriteras i EU:s transportpolitik och att det finns ett brådskande behov av att hantera infrastrukturbristen och åtgärda de historiska och geografiska hinder som kvarstår vid gränserna. Parlamentet understryker att TEN-T bör integreras i ett alleuropeiskt nät med förbindelser utanför EU, och anser att denna process kan snabbas upp om finansieringen ökar. |
| --- | --- |

36.

Europaparlamentet anser att TEN-T-projekt även fortsättningsvis bör prioriteras i EU:s transportpolitik och att det finns ett brådskande behov av att hantera infrastrukturbristen och åtgärda de historiska och geografiska hinder som kvarstår vid gränserna. Parlamentet understryker att TEN-T bör integreras i ett alleuropeiskt nät med förbindelser utanför EU, och anser att denna process kan snabbas upp om finansieringen ökar.

| 37. | Europaparlamentet kräver att inlandssjöfartens infrastruktur, inlandshamnarna och de multimodala förbindelserna mellan hamnarna och inlandet liksom järnvägar ges en större roll i den europeiska transportpolitiken och får mer stöd för att bidra till att minska miljöpåverkan och öka säkerheten hos transporterna i EU. Parlamentet anser att miljöprestandan för fartyg i inlandssjöfart radikalt kan förbättras om de utrustas med nya motorer med den senaste tekniken för utsläppskontroll. |
| --- | --- |

37.

Europaparlamentet kräver att inlandssjöfartens infrastruktur, inlandshamnarna och de multimodala förbindelserna mellan hamnarna och inlandet liksom järnvägar ges en större roll i den europeiska transportpolitiken och får mer stöd för att bidra till att minska miljöpåverkan och öka säkerheten hos transporterna i EU. Parlamentet anser att miljöprestandan för fartyg i inlandssjöfart radikalt kan förbättras om de utrustas med nya motorer med den senaste tekniken för utsläppskontroll.

| 38. | Europaparlamentet betonar att närsjöfart och höghastighetsleder till sjöss måste betraktas ur ett bredare perspektiv, som inbegriper länderna i EU:s omedelbara närhet. För att detta ska bli möjligt behövs det bättre synergi mellan regionalpolitiken, utvecklingspolitiken och transportpolitiken. |
| --- | --- |

38.

Europaparlamentet betonar att närsjöfart och höghastighetsleder till sjöss måste betraktas ur ett bredare perspektiv, som inbegriper länderna i EU:s omedelbara närhet. För att detta ska bli möjligt behövs det bättre synergi mellan regionalpolitiken, utvecklingspolitiken och transportpolitiken.

| 39. | Europaparlamentet bekräftar att regionala flygplatser spelar en viktig roll i utvecklingen av perifera områden och de yttersta randområdena, eftersom deras förbindelser med de stora knutpunkterna förbättras. Parlamentet anser att det är särskilt viktigt att tillämpa intermodala lösningar när detta är möjligt. Parlamentet anser vidare att järnvägsförbindelser (höghastighetståg) mellan flygplatser är en optimal lösning för att på ett hållbart sätt sammankoppla olika transportsätt. |
| --- | --- |

39.

Europaparlamentet bekräftar att regionala flygplatser spelar en viktig roll i utvecklingen av perifera områden och de yttersta randområdena, eftersom deras förbindelser med de stora knutpunkterna förbättras. Parlamentet anser att det är särskilt viktigt att tillämpa intermodala lösningar när detta är möjligt. Parlamentet anser vidare att järnvägsförbindelser (höghastighetståg) mellan flygplatser är en optimal lösning för att på ett hållbart sätt sammankoppla olika transportsätt.

Transporter i ett globalt sammanhang

| 40. | Europaparlamentet betonar att skapandet av ett transportområde för EU utgör en viktig prioritering som i stor utsträckning är beroende av internationell acceptans i form av avtal som måste förhandlas fram för alla transportslag, särskilt för flyg- och sjöfartsbranschen. I de aktuella internationella organen bör EU spela en allt mer framträdande roll. |
| --- | --- |

40.

Europaparlamentet betonar att skapandet av ett transportområde för EU utgör en viktig prioritering som i stor utsträckning är beroende av internationell acceptans i form av avtal som måste förhandlas fram för alla transportslag, särskilt för flyg- och sjöfartsbranschen. I de aktuella internationella organen bör EU spela en allt mer framträdande roll.

Mätbara mål fram till 2020

| 41. | Europaparlamentet kräver att man följer tydligare och lättare mätbara mål som ska uppnås 2020 med hänvisning till 2010, och föreslår därför att






  — | antalet döda och svårt skadade i trafiken, både bland aktiva och passiva vägtransportanvändare, ska minska med 40 procent, och detta mål bör fastslås både i den kommande vitboken om transport och i det nya handlingsprogrammet för vägtrafiksäkerhet, |
| --- | --- | --- |

41.

Europaparlamentet kräver att man följer tydligare och lättare mätbara mål som ska uppnås 2020 med hänvisning till 2010, och föreslår därför att

—

antalet döda och svårt skadade i trafiken, både bland aktiva och passiva vägtransportanvändare, ska minska med 40 procent, och detta mål bör fastslås både i den kommande vitboken om transport och i det nya handlingsprogrammet för vägtrafiksäkerhet,

| — | antalet uppställningsplatser för lastbilar i TERN-nätet i varje medlemsstat ska öka med 40 procent för att garantera trafiksäkerheten och iakttagandet av vilotider för yrkesförare, |
| --- | --- |

—

antalet uppställningsplatser för lastbilar i TERN-nätet i varje medlemsstat ska öka med 40 procent för att garantera trafiksäkerheten och iakttagandet av vilotider för yrkesförare,

| — | antalet personer som åker buss, spårvagn och tåg (och, om detta är relevant, båt) ska fördubblas och finansieringen av fotgängar- och cykelanpassade transportkoncept ska ökas med 20 procent, med iakttagande av de rättigheter som slås fast i gemenskapslagstiftningen, särskilt rättigheter för passagerare med funktionshinder och nedsatt rörlighet, |
| --- | --- |

—

antalet personer som åker buss, spårvagn och tåg (och, om detta är relevant, båt) ska fördubblas och finansieringen av fotgängar- och cykelanpassade transportkoncept ska ökas med 20 procent, med iakttagande av de rättigheter som slås fast i gemenskapslagstiftningen, särskilt rättigheter för passagerare med funktionshinder och nedsatt rörlighet,

| — | koldioxidutsläppen i trafiken för person- och godstransporter ska minskas med 20 procent genom innovationer, främjande av alternativa energikällor och logistisk optimering av person- och godstransporter, |
| --- | --- |

—

koldioxidutsläppen i trafiken för person- och godstransporter ska minskas med 20 procent genom innovationer, främjande av alternativa energikällor och logistisk optimering av person- och godstransporter,

| — | de spårbundna fordonens energiförbrukning ska minska med 20 procent jämfört med 2010 års nivå och kapacitet och dieselförbrukningen i järnvägssektorn ska minska med 40 procent, vilket ska uppnås genom riktade investeringar i elektrifiering av järnvägsinfrastrukturen, |
| --- | --- |

—

de spårbundna fordonens energiförbrukning ska minska med 20 procent jämfört med 2010 års nivå och kapacitet och dieselförbrukningen i järnvägssektorn ska minska med 40 procent, vilket ska uppnås genom riktade investeringar i elektrifiering av järnvägsinfrastrukturen,

| — | allt rullande material som beställs från 2011 och alla nya förbindelser och idrifttaganden i spårtrafiken från 2011 ska utrustas med ERTMS-kompatibla och driftskompatibla system för automatisk tåghastighetskontroll, och att EU:s ekonomiska satsning på genomförande och utvidgning av planerna för utbyggnad av ERTMS ska intensifieras, |
| --- | --- |

—

allt rullande material som beställs från 2011 och alla nya förbindelser och idrifttaganden i spårtrafiken från 2011 ska utrustas med ERTMS-kompatibla och driftskompatibla system för automatisk tåghastighetskontroll, och att EU:s ekonomiska satsning på genomförande och utvidgning av planerna för utbyggnad av ERTMS ska intensifieras,

| — | flygtrafikens miljöpåverkan i hela EU:s luftrum ska minskas med 20 procent fram till 2020, och att en eventuell utvidgning av flygtrafiken efter 2020 inte får leda till ökade koldioxidutsläpp, |
| --- | --- |

—

flygtrafikens miljöpåverkan i hela EU:s luftrum ska minskas med 20 procent fram till 2020, och att en eventuell utvidgning av flygtrafiken efter 2020 inte får leda till ökade koldioxidutsläpp,

| — | optimeringen, utvecklingen och, om nödvändigt, byggandet av multimodala anknytningar (plattformar) för inlandssjöfart, inlandshamnar och järnvägar ska stödjas ekonomiskt och deras antal höjas med 20 procent, |
| --- | --- |

—

optimeringen, utvecklingen och, om nödvändigt, byggandet av multimodala anknytningar (plattformar) för inlandssjöfart, inlandshamnar och järnvägar ska stödjas ekonomiskt och deras antal höjas med 20 procent,

| — | minst 10 procent av TEN-T-medlen ska tilldelas projekt inom inlandssjöfarten. |
| --- | --- |

—

minst 10 procent av TEN-T-medlen ska tilldelas projekt inom inlandssjöfarten.

| 42. | Europaparlamentet uppmanar kommissionen att övervaka vilka framsteg som har gjorts för att uppnå dessa mål och att årligen rapportera till parlamentet. |
| --- | --- |

42.

Europaparlamentet uppmanar kommissionen att övervaka vilka framsteg som har gjorts för att uppnå dessa mål och att årligen rapportera till parlamentet.

*

* *

| 43. | Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet och kommissionen. |
| --- | --- |

43.

Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet och kommissionen.

---

(1)  Antagna texter, P7_TA(2010)0053.

(2)  EUT C 33 E, 9.2.2006, s. 142.

(3)  EUT C 227 E, 21.9.2006, s. 609.

(4)  EUT C 244 E, 18.10.2007, s. 220.

(5)  Antagna texter, P6_TA(2007)0345.

(6)  Antagna texter, P6_TA(2007)0344.

(7)  EUT C 187 E, 24.7.2008, s. 154.

(8)  EUT C 66 E, 20.3.2009, s. 1.

(9)  EUT C 286 E, 27.11.2009, s. 45.

(10)  EUT C 295 E, 4.12.2009, s. 79.

(11)  EUT C 295 E, 4.12.2009, s. 74.

(12)  Antagna texter, P6_TA(2009)0119.

(13)  Antagna texter, P6_TA(2009)0258.

(14)  Antagna texter, P6_TA(2009)0308.

(15)  Antagna texter, P6_TA(2009)0307.

(16)  EUT L 300, 14.11.2009, s. 34.

---

| 2.12.2011 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 351/23 |
| --- | --- | --- | --- |

2.12.2011

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 351/23

---

Tisdagen den 6 juli 2010Årsrapport om arbetet i utskottet för framställningar 2009

P7_TA(2010)0261

Europaparlamentets resolution av den 6 juli 2010 om överläggningarna i utskottet för framställningar under 2009 (2009/2139(INI))

2011/C 351 E/04

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

med beaktande av sina tidigare resolutioner om överläggningarna i utskottet för framställningar,

med beaktande av artiklarna 24 och 227 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av artiklarna 10 och 11 i fördraget om Europeiska unionen,

med beaktande av artikel 48 och 202.8 i arbetsordningen,

med beaktande av betänkandet från utskottet för framställningar (A7-0186/2010), och av följande skäl:

| A. | Arbetet i utskottet för framställningar under 2009 präglades av övergången från den sjätte till den sjunde mandatperioden. Många av utskottets ledamöter byttes ut och två tredjedelar av ledamöterna satt i utskottet för första gången. |
| --- | --- |

A.

Arbetet i utskottet för framställningar under 2009 präglades av övergången från den sjätte till den sjunde mandatperioden. Många av utskottets ledamöter byttes ut och två tredjedelar av ledamöterna satt i utskottet för första gången.

| B. | 2009 var det sista året i Europeiska ombudsmannens mandatperiod. Utskottet för framställningar var direkt involverat i utfrågningarna av kandidater till posten. |
| --- | --- |

B.

2009 var det sista året i Europeiska ombudsmannens mandatperiod. Utskottet för framställningar var direkt involverat i utfrågningarna av kandidater till posten.

| C. | Lissabonfördraget trädde i kraft den 1 december 2009. Därmed skapades de nödvändiga ramarna för EU-medborgarnas ökade delaktighet i beslutsfattandet så att unionen stärker sin legitimitet och ansvarsskyldighet. |
| --- | --- |

C.

Lissabonfördraget trädde i kraft den 1 december 2009. Därmed skapades de nödvändiga ramarna för EU-medborgarnas ökade delaktighet i beslutsfattandet så att unionen stärker sin legitimitet och ansvarsskyldighet.

| D. | EU:s medborgare är direkt företrädda genom Europaparlamentet. Rätten att göra framställningar anges i fördraget och ger medborgarna möjlighet att vända sig till sina företrädare när de anser att deras rättigheter har överträtts. |
| --- | --- |

D.

EU:s medborgare är direkt företrädda genom Europaparlamentet. Rätten att göra framställningar anges i fördraget och ger medborgarna möjlighet att vända sig till sina företrädare när de anser att deras rättigheter har överträtts.

| E. | Förstärkningen av EU-lagstiftningen påverkar medborgarna direkt. Dessa har de bästa förutsättningarna att bedöma lagstiftningens brister och verkan, liksom att säga ifrån om det finns luckor som behöver fyllas igen för att unionens mål ska uppnås. |
| --- | --- |

E.

Förstärkningen av EU-lagstiftningen påverkar medborgarna direkt. Dessa har de bästa förutsättningarna att bedöma lagstiftningens brister och verkan, liksom att säga ifrån om det finns luckor som behöver fyllas igen för att unionens mål ska uppnås.

| F. | EU:s medborgare vänder sig både som individer och kollektivt till parlamentet för att begära upprättelse vid brott mot EU-lagstiftningen. |
| --- | --- |

F.

EU:s medborgare vänder sig både som individer och kollektivt till parlamentet för att begära upprättelse vid brott mot EU-lagstiftningen.

| G. | Europaparlamentet är genom utskottet för framställningar skyldigt att undersöka sådana problem och göra sitt bästa för att stoppa sådana överträdelser. För att kunna erbjuda medborgarna så korrekta och snabba rättsliga åtgärder som möjligt har utskottet för framställningar fortsatt att utöka sitt samarbete med kommissionen, andra utskott, europeiska organ, byråer och nätverk samt medlemsstaterna. |
| --- | --- |

G.

Europaparlamentet är genom utskottet för framställningar skyldigt att undersöka sådana problem och göra sitt bästa för att stoppa sådana överträdelser. För att kunna erbjuda medborgarna så korrekta och snabba rättsliga åtgärder som möjligt har utskottet för framställningar fortsatt att utöka sitt samarbete med kommissionen, andra utskott, europeiska organ, byråer och nätverk samt medlemsstaterna.

| H. | Antalet framställningar som togs emot av Europaparlamentet under 2009 var något högre än 2008 (1924 jämfört med 1849). Trenden att inge framställningar digitalt ökade alltmer (omkring 65 procent togs emot digitalt, jämfört med 60 procent 2008). |
| --- | --- |

H.

Antalet framställningar som togs emot av Europaparlamentet under 2009 var något högre än 2008 (1924 jämfört med 1849). Trenden att inge framställningar digitalt ökade alltmer (omkring 65 procent togs emot digitalt, jämfört med 60 procent 2008).

| I. | Antalet otillåtliga framställningar som mottogs 2009 visar att mer arbete bör läggas på att bättre informera medborgarna om unionens behörighetsområden och de olika institutionernas roll. |
| --- | --- |

I.

Antalet otillåtliga framställningar som mottogs 2009 visar att mer arbete bör läggas på att bättre informera medborgarna om unionens behörighetsområden och de olika institutionernas roll.

| J. | I många fall ber medborgarna parlamentet ingripa mot beslut som fattats av behöriga förvaltningar eller rättsliga instanser i medlemsstaterna. I detta hänseende behöver medborgarna mekanismer med vars hjälp de kan ställa nationella myndigheter till svars för insatser i såväl den europeiska lagstiftningsprocessen som det lagstiftningsmässiga verkställighetsförfarandet. |
| --- | --- |

J.

I många fall ber medborgarna parlamentet ingripa mot beslut som fattats av behöriga förvaltningar eller rättsliga instanser i medlemsstaterna. I detta hänseende behöver medborgarna mekanismer med vars hjälp de kan ställa nationella myndigheter till svars för insatser i såväl den europeiska lagstiftningsprocessen som det lagstiftningsmässiga verkställighetsförfarandet.

| K. | Medborgarna bör framför allt uppmärksammas på att nationella domstolsförhandlingar – vilket också bekräftats i Europeiska ombudsmannens beslut från december 2009 som avslutar undersökningen av klagomål 822/2009/BU mot kommissionen – är en del av processen med att genomföra EU-lagstiftningen i medlemsstaterna och att utskottet för framställningar varken kan handlägga ärenden som avgörs i nationella domstolsförhandlingar eller granska utgången av sådana förhandlingar. |
| --- | --- |

K.

Medborgarna bör framför allt uppmärksammas på att nationella domstolsförhandlingar – vilket också bekräftats i Europeiska ombudsmannens beslut från december 2009 som avslutar undersökningen av klagomål 822/2009/BU mot kommissionen – är en del av processen med att genomföra EU-lagstiftningen i medlemsstaterna och att utskottet för framställningar varken kan handlägga ärenden som avgörs i nationella domstolsförhandlingar eller granska utgången av sådana förhandlingar.

| L. | De höga rättegångskostnaderna, framför allt i vissa medlemsstater, kan utgöra ett hinder för medborgarna och kan hindra dem från att väcka talan inför behöriga nationella domstolar när de anser att de nationella myndigheterna inte har respekterat deras rättigheter i enlighet med EU:s lagstiftning. |
| --- | --- |

L.

De höga rättegångskostnaderna, framför allt i vissa medlemsstater, kan utgöra ett hinder för medborgarna och kan hindra dem från att väcka talan inför behöriga nationella domstolar när de anser att de nationella myndigheterna inte har respekterat deras rättigheter i enlighet med EU:s lagstiftning.

| M. | En särskild svårighet för parlamentet är de fall där en nationell domstol enligt en framställning har underlåtit att begära ett förhandsavgörande från EU-domstolen och inte beaktat artikel 267 i EUF-fördraget, och i synnerhet om Europeiska kommissionen inte använder sina befogenheter enligt artikel 258 och vidtar åtgärder gentemot den berörda medlemsstaten. |
| --- | --- |

M.

En särskild svårighet för parlamentet är de fall där en nationell domstol enligt en framställning har underlåtit att begära ett förhandsavgörande från EU-domstolen och inte beaktat artikel 267 i EUF-fördraget, och i synnerhet om Europeiska kommissionen inte använder sina befogenheter enligt artikel 258 och vidtar åtgärder gentemot den berörda medlemsstaten.

| N. | På grund av arbetsmetoderna och på grund av att den fördragsenliga rätten att inge framställningar omfattar alla medborgare och bosatta i EU avviker processen med framställningar från andra sätt att överklaga på EU-nivå, till exempel att skicka klagomål till Europeiska ombudsmannen eller kommissionen. |
| --- | --- |

N.

På grund av arbetsmetoderna och på grund av att den fördragsenliga rätten att inge framställningar omfattar alla medborgare och bosatta i EU avviker processen med framställningar från andra sätt att överklaga på EU-nivå, till exempel att skicka klagomål till Europeiska ombudsmannen eller kommissionen.

| O. | Medborgarna har rätt att snabbt få en lösningsinriktad upprättelse och rätt till stor öppenhet och tydlighet från alla EU institutioner. Parlamentet har flera gånger uppmanat kommissionen att använda sin företrädesrätt som fördragets väktare och agera mot de överträdelser av EU-lagstiftningen som framställningarna vittnar om, särskilt när införlivandet av EU-lagstiftning på nationell nivå leder till överträdelser. |
| --- | --- |

O.

Medborgarna har rätt att snabbt få en lösningsinriktad upprättelse och rätt till stor öppenhet och tydlighet från alla EU institutioner. Parlamentet har flera gånger uppmanat kommissionen att använda sin företrädesrätt som fördragets väktare och agera mot de överträdelser av EU-lagstiftningen som framställningarna vittnar om, särskilt när införlivandet av EU-lagstiftning på nationell nivå leder till överträdelser.

| P. | Många framställningar handlar fortfarande om problem vid införlivande och genomförande av EU:s lagstiftning på den inre marknaden och i miljölagstiftningen. Utskottet för framställningar har flera gånger tidigare uppmanat kommissionen att skärpa och effektivisera kontrollerna av genomförandet på dessa områden. |
| --- | --- |

P.

Många framställningar handlar fortfarande om problem vid införlivande och genomförande av EU:s lagstiftning på den inre marknaden och i miljölagstiftningen. Utskottet för framställningar har flera gånger tidigare uppmanat kommissionen att skärpa och effektivisera kontrollerna av genomförandet på dessa områden.

| Q. | Kommissionen kan visserligen bara utöva en fullständig kontroll av hur EU lagstiftningen efterlevs när de nationella myndigheterna har fattat slutgiltiga beslut. Men det är ändå viktigt – särskilt i miljöärenden och i alla fall där tidsaspekten är särskilt betydelsefull– att på ett tidigt stadium kontrollera att lokala, regionala och nationella myndigheter tillämpar alla EU:s krav på korrekta förfaranden på rätt sätt, och vid behov genomföra ingående studier om den gällande lagstiftningens tillämpning och dess konsekvenser, för att på så sätt få fram all nödvändig information. |
| --- | --- |

Q.

Kommissionen kan visserligen bara utöva en fullständig kontroll av hur EU lagstiftningen efterlevs när de nationella myndigheterna har fattat slutgiltiga beslut. Men det är ändå viktigt – särskilt i miljöärenden och i alla fall där tidsaspekten är särskilt betydelsefull– att på ett tidigt stadium kontrollera att lokala, regionala och nationella myndigheter tillämpar alla EU:s krav på korrekta förfaranden på rätt sätt, och vid behov genomföra ingående studier om den gällande lagstiftningens tillämpning och dess konsekvenser, för att på så sätt få fram all nödvändig information.

| R. | Det är viktigt att kunna förhindra ytterligare oåterkalleliga förluster av den biologiska mångfalden, särskilt inom Natura 2000-områden, och att följa upp medlemsstaternas skyldighet att säkra skyddet av särskilda bevarandeområden enligt livsmiljödirektivet (92/43/EEG) och fågeldirektivet (79/409/EEG). |
| --- | --- |

R.

Det är viktigt att kunna förhindra ytterligare oåterkalleliga förluster av den biologiska mångfalden, särskilt inom Natura 2000-områden, och att följa upp medlemsstaternas skyldighet att säkra skyddet av särskilda bevarandeområden enligt livsmiljödirektivet (92/43/EEG) och fågeldirektivet (79/409/EEG).

| S. | Framställningarna belyser hur EU:s lagstiftning påverkar medborgarnas vardag och bekräftar behovet av åtgärder för att konsolidera de framsteg som gjorts för att stärka EU-medborgarnas rättigheter. |
| --- | --- |

S.

Framställningarna belyser hur EU:s lagstiftning påverkar medborgarnas vardag och bekräftar behovet av åtgärder för att konsolidera de framsteg som gjorts för att stärka EU-medborgarnas rättigheter.

| T. | I sin tidigare verksamhetsrapport och i sitt yttrande över kommissionens årliga rapport om kontroll av gemenskapsrättens tillämpning, har utskottet för framställningar begärt att regelbundet få information om vilka etapper som uppnåtts i sådana överträdelseförfaranden som rör ämnen som även tagits upp i inlämnade framställningar. |
| --- | --- |

T.

I sin tidigare verksamhetsrapport och i sitt yttrande över kommissionens årliga rapport om kontroll av gemenskapsrättens tillämpning, har utskottet för framställningar begärt att regelbundet få information om vilka etapper som uppnåtts i sådana överträdelseförfaranden som rör ämnen som även tagits upp i inlämnade framställningar.

| U. | Medlemsstaterna har huvudansvar för att korrekt införliva och genomföra EU:s lagstiftning. Många av dem har i allt högre utsträckning involverats i utskottet för framställningars arbete under 2009. |
| --- | --- |

U.

Medlemsstaterna har huvudansvar för att korrekt införliva och genomföra EU:s lagstiftning. Många av dem har i allt högre utsträckning involverats i utskottet för framställningars arbete under 2009.

| 1. | Europaparlamentet välkomnar den smidiga övergången till den nya mandatperioden och noterar att till skillnad från i andra utskott har mycket av arbetet i utskottet för framställningar förts över till den nya mandatperioden eftersom ett stort antal framställningar ännu inte är färdigbehandlade. |
| --- | --- |

1.

Europaparlamentet välkomnar den smidiga övergången till den nya mandatperioden och noterar att till skillnad från i andra utskott har mycket av arbetet i utskottet för framställningar förts över till den nya mandatperioden eftersom ett stort antal framställningar ännu inte är färdigbehandlade.

| 2. | Europaparlamentet välkomnar att Lissabonfördraget har trätt i kraft och är övertygat om att parlamentet kommer att vara nära involverat i utformningen av det nya medborgarinitiativet så att detta instrument fullt ut kan tjäna sitt syfte, nämligen att ge ökad insyn och ansvarsskyldighet i EU:s beslutsfattande och ge medborgarna möjlighet att föreslå förbättringar och tillägg till EU lagstiftningen. |
| --- | --- |

2.

Europaparlamentet välkomnar att Lissabonfördraget har trätt i kraft och är övertygat om att parlamentet kommer att vara nära involverat i utformningen av det nya medborgarinitiativet så att detta instrument fullt ut kan tjäna sitt syfte, nämligen att ge ökad insyn och ansvarsskyldighet i EU:s beslutsfattande och ge medborgarna möjlighet att föreslå förbättringar och tillägg till EU lagstiftningen.

| 3. | Europaparlamentet välkomnar grönboken om ett europeiskt medborgarinitiativ (1) som kommissionen i slutet av 2009 lade fram som ett första steg mot att omvandla begreppet till praktisk handling. |
| --- | --- |

3.

Europaparlamentet välkomnar grönboken om ett europeiskt medborgarinitiativ (1) som kommissionen i slutet av 2009 lade fram som ett första steg mot att omvandla begreppet till praktisk handling.

| 4. | Europaparlamentet påpekar att det har tagit emot kampanjliknande framställningar med över en miljon underskrifter och betonar att medborgarna måste bli fullt medvetna om skillnaden mellan den här typen av framställningar och medborgarinitiativet. |
| --- | --- |

4.

Europaparlamentet påpekar att det har tagit emot kampanjliknande framställningar med över en miljon underskrifter och betonar att medborgarna måste bli fullt medvetna om skillnaden mellan den här typen av framställningar och medborgarinitiativet.

| 5. | Europaparlamentet påminner om sin resolution om medborgarinitiativet (2) som också utskottet för framställningar yttrade sig över. Parlamentet uppmanar kommissionen att inrätta heltäckande genomföranderegler där institutionernas roller och skyldigheter i gransknings- och beslutsprocesser tydligt fastställs. |
| --- | --- |

5.

Europaparlamentet påminner om sin resolution om medborgarinitiativet (2) som också utskottet för framställningar yttrade sig över. Parlamentet uppmanar kommissionen att inrätta heltäckande genomföranderegler där institutionernas roller och skyldigheter i gransknings- och beslutsprocesser tydligt fastställs.

| 6. | Europaparlamentet välkomnar att stadgan om de grundläggande rättigheterna med Lissabonfördragets ikraftträdande blir rättsligt bindande och betonar stadgans betydelse när det gäller att klargöra och synliggöra de grundläggande rättigheterna för alla medborgare. |
| --- | --- |

6.

Europaparlamentet välkomnar att stadgan om de grundläggande rättigheterna med Lissabonfördragets ikraftträdande blir rättsligt bindande och betonar stadgans betydelse när det gäller att klargöra och synliggöra de grundläggande rättigheterna för alla medborgare.

| 7. | Europaparlamentet anser att både unionen och dess medlemsstater är skyldiga att se till att stadgans grundläggande rättigheter beaktas fullt ut och förlitar sig på att stadgan kommer att bidra till att utveckla begreppet unionsmedborgarskap. |
| --- | --- |

7.

Europaparlamentet anser att både unionen och dess medlemsstater är skyldiga att se till att stadgans grundläggande rättigheter beaktas fullt ut och förlitar sig på att stadgan kommer att bidra till att utveckla begreppet unionsmedborgarskap.

| 8. | Europaparlamentet förutsätter att alla nödvändiga åtgärder vidtas för att de institutionella aspekterna av EU:s anslutning till Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna snarast tydliggörs. Utskottet för framställningar avser också att bidra till parlamentets arbete i frågan. |
| --- | --- |

8.

Europaparlamentet förutsätter att alla nödvändiga åtgärder vidtas för att de institutionella aspekterna av EU:s anslutning till Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna snarast tydliggörs. Utskottet för framställningar avser också att bidra till parlamentets arbete i frågan.

| 9. | Europaparlamentet erinrar om sin tidigare begäran om att se över samtliga besvärsförfaranden tillgängliga för EU:s medborgare. Översynen bör göras av relevanta enheter vid Europaparlamentet och kommissionen. Parlamentet betonar att förhandlingar måste fortsätta om översynen av ramavtalet mellan Europaparlamentet och kommissionen, för att fullt ut beakta EU-medborgarnas ökade rättigheter, särskilt EU:s medborgarinitiativ. |
| --- | --- |

9.

Europaparlamentet erinrar om sin tidigare begäran om att se över samtliga besvärsförfaranden tillgängliga för EU:s medborgare. Översynen bör göras av relevanta enheter vid Europaparlamentet och kommissionen. Parlamentet betonar att förhandlingar måste fortsätta om översynen av ramavtalet mellan Europaparlamentet och kommissionen, för att fullt ut beakta EU-medborgarnas ökade rättigheter, särskilt EU:s medborgarinitiativ.

| 10. | Europaparlamentet välkomnar de åtgärder kommissionen har vidtagit för att samordna befintliga offentliga stödtjänster där medborgarna informeras om sina rättigheter i EU och om hur de kan överklaga vid överträdelser. Samordningen görs genom att relevanta webbsidor (till exempel sidorna för Solvit och ECC-Net) sammanförs under avsnittet Dina rättigheter i EU på EU:s webbplats. |
| --- | --- |

10.

Europaparlamentet välkomnar de åtgärder kommissionen har vidtagit för att samordna befintliga offentliga stödtjänster där medborgarna informeras om sina rättigheter i EU och om hur de kan överklaga vid överträdelser. Samordningen görs genom att relevanta webbsidor (till exempel sidorna för Solvit och ECC-Net) sammanförs under avsnittet Dina rättigheter i EU på EU:s webbplats.

| 11. | Europaparlamentet påpekar att det flera gånger har uppmanat kommissionen att utveckla ett system där de olika besvärsmekanismer som medborgarna har tillgång till tydligt visas. Det krävs ytterligare insatser för att nå slutmålet att omvandla webbsidan Dina rättigheter i EU till en användarvänlig kontaktpunkt på webben. Parlamentet ser fram emot de första utvärderingarna av genomförandet av handlingsplanen från 2008 (3), som väntas 2010. |
| --- | --- |

11.

Europaparlamentet påpekar att det flera gånger har uppmanat kommissionen att utveckla ett system där de olika besvärsmekanismer som medborgarna har tillgång till tydligt visas. Det krävs ytterligare insatser för att nå slutmålet att omvandla webbsidan Dina rättigheter i EU till en användarvänlig kontaktpunkt på webben. Parlamentet ser fram emot de första utvärderingarna av genomförandet av handlingsplanen från 2008 (3), som väntas 2010.

| 12. | Europaparlamentet erinrar om sin resolution om Europeiska ombudsmannens verksamhet 2008 och uppmuntrar den nytillsatte ombudsmannen att fortsätta arbetet för att göra EU-förvaltningen öppnare och mer ansvarsskyldig och beslutsfattandet så öppet och så nära medborgarna som möjligt. |
| --- | --- |

12.

Europaparlamentet erinrar om sin resolution om Europeiska ombudsmannens verksamhet 2008 och uppmuntrar den nytillsatte ombudsmannen att fortsätta arbetet för att göra EU-förvaltningen öppnare och mer ansvarsskyldig och beslutsfattandet så öppet och så nära medborgarna som möjligt.

| 13. | Europaparlamentet bekräftar sin beslutsamhet att stödja ombudsmannens ämbete och dennes insatser för att öka allmänhetens kunskap om ombudsmannens arbete och för att fastställa och agera mot administrativa missförhållanden inom EU-institutionerna. Parlamentet anser att ombudsmannen är en värdefull informationskälla vid det generella arbetet med att förbättra EU:s förvaltning. |
| --- | --- |

13.

Europaparlamentet bekräftar sin beslutsamhet att stödja ombudsmannens ämbete och dennes insatser för att öka allmänhetens kunskap om ombudsmannens arbete och för att fastställa och agera mot administrativa missförhållanden inom EU-institutionerna. Parlamentet anser att ombudsmannen är en värdefull informationskälla vid det generella arbetet med att förbättra EU:s förvaltning.

| 14. | Europaparlamentet konstaterar att de framställningar som togs emot 2009, varav nästan 40 procent var otillåtliga, fortfarande handlade om miljö, grundläggande rättigheter, rättvisa och den inre marknaden. Geografiskt gällde flertalet framställningar unionen som helhet och därefter Tyskland, Spanien, Italien och Rumänien, vilket visar att medborgarna verkligen bevakar unionens arbete och vänder sig till unionen för åtgärder. |
| --- | --- |

14.

Europaparlamentet konstaterar att de framställningar som togs emot 2009, varav nästan 40 procent var otillåtliga, fortfarande handlade om miljö, grundläggande rättigheter, rättvisa och den inre marknaden. Geografiskt gällde flertalet framställningar unionen som helhet och därefter Tyskland, Spanien, Italien och Rumänien, vilket visar att medborgarna verkligen bevakar unionens arbete och vänder sig till unionen för åtgärder.

| 15. | Framställarna och utskottet för framställningar gör en viktig insats för EU:s miljöskydd, och Europaparlamentet ställer sig positivt till utskottets initiativ till att inför det internationella året för biologisk mångfald beställa en studie om livsmiljödirektivets tillämpning och anser detta vara ett lämpligt verktyg för att utvärdera EU:s strategi för biologisk mångfald fram till dags dato och utarbeta ett förslag till en ny strategi. |
| --- | --- |

15.

Framställarna och utskottet för framställningar gör en viktig insats för EU:s miljöskydd, och Europaparlamentet ställer sig positivt till utskottets initiativ till att inför det internationella året för biologisk mångfald beställa en studie om livsmiljödirektivets tillämpning och anser detta vara ett lämpligt verktyg för att utvärdera EU:s strategi för biologisk mångfald fram till dags dato och utarbeta ett förslag till en ny strategi.

| 16. | Europaparlamentet konstaterar att allt fler framställningar tar upp problem som medborgarna möter när de ska utöva sin rätt till fri rörlighet. Sådana framställningar handlar om den alltför långa tid det tar för medlemsstaterna att utfärda uppehållstillstånd för familjemedlemmar från tredje land och om deras svårigheter att utöva sin rösträtt och få sina kvalifikationer erkända. |
| --- | --- |

16.

Europaparlamentet konstaterar att allt fler framställningar tar upp problem som medborgarna möter när de ska utöva sin rätt till fri rörlighet. Sådana framställningar handlar om den alltför långa tid det tar för medlemsstaterna att utfärda uppehållstillstånd för familjemedlemmar från tredje land och om deras svårigheter att utöva sin rösträtt och få sina kvalifikationer erkända.

| 17. | Europaparlamentet upprepar tidigare uppmaningar till kommissionen om att lägga fram praktiska förslag om utvidgning av konsumentskyddet mot orimliga affärsmetoder till att även gälla småföretagare, vilket parlamentet begärde i sin resolution om oseriösa katalogföretag (4). Utskottet får fortfarande framställningar från företag som drabbats av bedrägliga katalogsäljare. |
| --- | --- |

17.

Europaparlamentet upprepar tidigare uppmaningar till kommissionen om att lägga fram praktiska förslag om utvidgning av konsumentskyddet mot orimliga affärsmetoder till att även gälla småföretagare, vilket parlamentet begärde i sin resolution om oseriösa katalogföretag (4). Utskottet får fortfarande framställningar från företag som drabbats av bedrägliga katalogsäljare.

| 18. | Europaparlamentet erkänner kommissionens viktiga roll i arbetet inom utskottet för framställningar eftersom utskottet fortfarande förlitar sig på dess expertis vid bedömning av framställningarna, vid identifiering av överträdelser av EU-lagstiftningen och vid överklaganden. Parlamentet noterar kommissionens insatser för att generellt förbättra svarstiderna när utskottet begär undersökningar, vilket gör att de frågor som tas upp av medborgarna kan lösas inom så kort tid som möjligt. |
| --- | --- |

18.

Europaparlamentet erkänner kommissionens viktiga roll i arbetet inom utskottet för framställningar eftersom utskottet fortfarande förlitar sig på dess expertis vid bedömning av framställningarna, vid identifiering av överträdelser av EU-lagstiftningen och vid överklaganden. Parlamentet noterar kommissionens insatser för att generellt förbättra svarstiderna när utskottet begär undersökningar, vilket gör att de frågor som tas upp av medborgarna kan lösas inom så kort tid som möjligt.

| 19. | Europaparlamentet uppmuntrar kommissionen att ingripa i ett tidigt skede när det av en framställning framgår att särskilda skyddsområden kan skadas. Detta bör ske genom att kommissionen påminner de berörda nationella myndigheterna om deras åtagande att se till att alla Natura 2000-områden som tas upp i livsmiljödirektivet 92/43/EEG är okränkbara, och att den vid behov vidtar de förebyggande åtgärder som behövs för att se till att EU:s lagstiftning efterlevs. |
| --- | --- |

19.

Europaparlamentet uppmuntrar kommissionen att ingripa i ett tidigt skede när det av en framställning framgår att särskilda skyddsområden kan skadas. Detta bör ske genom att kommissionen påminner de berörda nationella myndigheterna om deras åtagande att se till att alla Natura 2000-områden som tas upp i livsmiljödirektivet 92/43/EEG är okränkbara, och att den vid behov vidtar de förebyggande åtgärder som behövs för att se till att EU:s lagstiftning efterlevs.

| 20. | Europaparlamentet välkomnar den nyvalda kommissionen – i synnerhet kommissionsledamoten med ansvar för kontakter mellan institutionerna och administration – och förlitar sig på att de nya kommissionsledamöterna kommer att föra ett så nära och effektivt samarbete som möjligt med utskottet för framställningar och behandla utskottet som en av de viktigaste kanalerna mellan medborgarna och EU:s institutioner. |
| --- | --- |

20.

Europaparlamentet välkomnar den nyvalda kommissionen – i synnerhet kommissionsledamoten med ansvar för kontakter mellan institutionerna och administration – och förlitar sig på att de nya kommissionsledamöterna kommer att föra ett så nära och effektivt samarbete som möjligt med utskottet för framställningar och behandla utskottet som en av de viktigaste kanalerna mellan medborgarna och EU:s institutioner.

| 21. | Europaparlamentet beklagar att kommissionen ännu inte har behandlat utskottets upprepade efterlysningar av offentliga och regelbundna uppdateringar kring hur överträdelseförfarandena framskrider för framställningar som ännu inte avslutats. Att offentliggöra kommissionens beslut om överträdelseförfaranden varje månad – i enlighet med artiklarna 258 och 260 i fördraget – är visserligen lovvärt i fråga om insyn, men är inte en adekvat reaktion på dessa önskemål. |
| --- | --- |

21.

Europaparlamentet beklagar att kommissionen ännu inte har behandlat utskottets upprepade efterlysningar av offentliga och regelbundna uppdateringar kring hur överträdelseförfarandena framskrider för framställningar som ännu inte avslutats. Att offentliggöra kommissionens beslut om överträdelseförfaranden varje månad – i enlighet med artiklarna 258 och 260 i fördraget – är visserligen lovvärt i fråga om insyn, men är inte en adekvat reaktion på dessa önskemål.

| 22. | Europaparlamentet anser att det är ett slöseri med utskottets tid och resurser att följa upp överträdelseförfaranden genom att läsa kommissionens pressmeddelanden och jämföra dem med vissa framställningar, framför allt när det gäller övergripande överträdelser. Kommissionen uppmanas i stället att informera utskottet för framställningar om de överträdelseförfaranden som är relevanta för utskottet. |
| --- | --- |

22.

Europaparlamentet anser att det är ett slöseri med utskottets tid och resurser att följa upp överträdelseförfaranden genom att läsa kommissionens pressmeddelanden och jämföra dem med vissa framställningar, framför allt när det gäller övergripande överträdelser. Kommissionen uppmanas i stället att informera utskottet för framställningar om de överträdelseförfaranden som är relevanta för utskottet.

| 23. | Europaparlamentet upprepar sin övertygelse att EU-medborgare ska mötas av lika stor öppenhet från kommissionen sida, oavsett om de inlämnar ett formellt klagomål eller gör en framställning till Europaparlamentet. Kommissionen uppmanas än en gång att se till att framställningsprocessen tydliggörs bättre, liksom dess roll för att belysa sådana överträdelser mot EU-lagstiftningen som sedan leder till att överträdelseförfaranden inleds. |
| --- | --- |

23.

Europaparlamentet upprepar sin övertygelse att EU-medborgare ska mötas av lika stor öppenhet från kommissionen sida, oavsett om de inlämnar ett formellt klagomål eller gör en framställning till Europaparlamentet. Kommissionen uppmanas än en gång att se till att framställningsprocessen tydliggörs bättre, liksom dess roll för att belysa sådana överträdelser mot EU-lagstiftningen som sedan leder till att överträdelseförfaranden inleds.

| 24. | Europaparlamentet påminner om att framställningarna i många fall avslöjar problem i samband med införlivandet och genomförandet av EU:s lagstiftning. Att inleda överträdelseförfaranden ger inte nödvändigtvis medborgarna några omedelbara lösningar på problemen med tanke på genomsnittstiden för sådana förfaranden. |
| --- | --- |

24.

Europaparlamentet påminner om att framställningarna i många fall avslöjar problem i samband med införlivandet och genomförandet av EU:s lagstiftning. Att inleda överträdelseförfaranden ger inte nödvändigtvis medborgarna några omedelbara lösningar på problemen med tanke på genomsnittstiden för sådana förfaranden.

| 25. | Europaparlamentet välkomnar kommissionens insatser för att utveckla andra metoder för ett bättre genomförande av EU:s lagstiftning. Parlamentet välkomnar också vissa medlemsstaters positiva inställning, vilka i ett tidigt skede vidtar de åtgärder som krävs för att avhjälpa överträdelser. |
| --- | --- |

25.

Europaparlamentet välkomnar kommissionens insatser för att utveckla andra metoder för ett bättre genomförande av EU:s lagstiftning. Parlamentet välkomnar också vissa medlemsstaters positiva inställning, vilka i ett tidigt skede vidtar de åtgärder som krävs för att avhjälpa överträdelser.

| 26. | Europaparlamentet välkomnar medlemsstaternas ökade engagemang i utskottet för framställningars verksamhet och deras företrädares medverkan vid sammanträdena. Sådant samarbete bör stärkas eftersom det i första hand är de nationella myndigheterna som ansvarar för genomförandet av EU:s lagstiftning när den har införlivats i staternas rättsordning. |
| --- | --- |

26.

Europaparlamentet välkomnar medlemsstaternas ökade engagemang i utskottet för framställningars verksamhet och deras företrädares medverkan vid sammanträdena. Sådant samarbete bör stärkas eftersom det i första hand är de nationella myndigheterna som ansvarar för genomförandet av EU:s lagstiftning när den har införlivats i staternas rättsordning.

| 27. | Europaparlamentet framhåller att ett närmare samarbete med medlemsstaterna är av största betydelse för utskottet för framställningars arbete. Ett sätt för att åstadkomma detta skulle kunna vara genom ett intensivare samarbete med de nationella parlamenten, inte minst inom ramen för Lissabonfördraget. |
| --- | --- |

27.

Europaparlamentet framhåller att ett närmare samarbete med medlemsstaterna är av största betydelse för utskottet för framställningars arbete. Ett sätt för att åstadkomma detta skulle kunna vara genom ett intensivare samarbete med de nationella parlamenten, inte minst inom ramen för Lissabonfördraget.

| 28. | Europaparlamentet uppmuntrar medlemsstaterna att vara beredda att spela en öppnare och aktivare roll när det gäller att besvara de framställningar som rör EU-lagstiftningens genomförande och verkställighet. |
| --- | --- |

28.

Europaparlamentet uppmuntrar medlemsstaterna att vara beredda att spela en öppnare och aktivare roll när det gäller att besvara de framställningar som rör EU-lagstiftningens genomförande och verkställighet.

| 29. | I ljuset av Lissabonfördraget anser Europaparlamentet att dess utskott för framställningar bör knyta närmare arbetskontakter med liknande utskott inom medlemsstaternas nationella och regionala parlament, för att på så sätt främja den ömsesidiga förståelsen för framställningar som rör EU-frågor och se till att medborgarnas frågor besvaras så snabbt som möjligt på lämpligast möjliga nivå. |
| --- | --- |

29.

I ljuset av Lissabonfördraget anser Europaparlamentet att dess utskott för framställningar bör knyta närmare arbetskontakter med liknande utskott inom medlemsstaternas nationella och regionala parlament, för att på så sätt främja den ömsesidiga förståelsen för framställningar som rör EU-frågor och se till att medborgarnas frågor besvaras så snabbt som möjligt på lämpligast möjliga nivå.

| 30. | Europaparlamentet betonar slutsatserna i sin resolution om konsekvenserna av omfattande urbanisering i Spanien och ber de spanska myndigheterna att, på samma sätt som de gjort hittills, fortsätta att utvärdera de åtgärder som vidtagits i det hänseendet. |
| --- | --- |

30.

Europaparlamentet betonar slutsatserna i sin resolution om konsekvenserna av omfattande urbanisering i Spanien och ber de spanska myndigheterna att, på samma sätt som de gjort hittills, fortsätta att utvärdera de åtgärder som vidtagits i det hänseendet.

| 31. | Europaparlamentet noterar att allt fler framställare vänder sig till Europaparlamentet för överklaganden i ärenden som ligger utanför EU:s behörighetsområde, till exempel för att beräkna pensionsförmåner, verkställa nationella domstolsbeslut och uppmärksamma nationella förvaltningars passivitet. Utskottet för framställningar har gjort sitt bästa för att vidarebefordra sådana klagomål till behöriga nationella myndigheter. |
| --- | --- |

31.

Europaparlamentet noterar att allt fler framställare vänder sig till Europaparlamentet för överklaganden i ärenden som ligger utanför EU:s behörighetsområde, till exempel för att beräkna pensionsförmåner, verkställa nationella domstolsbeslut och uppmärksamma nationella förvaltningars passivitet. Utskottet för framställningar har gjort sitt bästa för att vidarebefordra sådana klagomål till behöriga nationella myndigheter.

| 32. | Europaparlamentet anser visserligen att ett brett utnyttjande av Internet ska uppmuntras eftersom det underlättar kommunikationen med medborgarna, men efterlyser en lösning så att utskottet slipper belastas med ”icke-framställningar”. En sådan lösning skulle kunna vara att se över registreringsprocessen inom Europaparlamentet. Parlamentet uppmuntrar ansvarig personal att vidarebefordra de aktuella filerna till Enheten för korrespondens med medborgarna, snarare än att skicka dem till utskottet för framställningar. |
| --- | --- |

32.

Europaparlamentet anser visserligen att ett brett utnyttjande av Internet ska uppmuntras eftersom det underlättar kommunikationen med medborgarna, men efterlyser en lösning så att utskottet slipper belastas med ”icke-framställningar”. En sådan lösning skulle kunna vara att se över registreringsprocessen inom Europaparlamentet. Parlamentet uppmuntrar ansvarig personal att vidarebefordra de aktuella filerna till Enheten för korrespondens med medborgarna, snarare än att skicka dem till utskottet för framställningar.

| 33. | Europaparlamentet betonar behovet av att fortsätta verka för ökad insyn i handläggningen av framställningar: internt genom att konstant uppgradera tillämpningen för e-framställningar – vilken ger ledamöterna direkt tillgång till filer med framställningar – och externt genom att skapa en användarvändlig interaktiv portal för framställningar så att Europaparlamentet bättre når ut till medborgarna. En portal skulle också kunna göra utskottets omröstningsrutiner och ansvarsområden tydligare för allmänheten. |
| --- | --- |

33.

Europaparlamentet betonar behovet av att fortsätta verka för ökad insyn i handläggningen av framställningar: internt genom att konstant uppgradera tillämpningen för e-framställningar – vilken ger ledamöterna direkt tillgång till filer med framställningar – och externt genom att skapa en användarvändlig interaktiv portal för framställningar så att Europaparlamentet bättre når ut till medborgarna. En portal skulle också kunna göra utskottets omröstningsrutiner och ansvarsområden tydligare för allmänheten.

| 34. | Europaparlamentet betonar vikten av att skapa en portal i flera steg för framställningar där medborgarna får information om vad de kan förvänta sig när de gör en framställning till Europaparlamentet och om vad parlamentet kan göra. Portalen kan också ha länkar till andra överklagandemöjligheter på EU-nivå och nationell nivå. Parlamentet efterlyser en så detaljerad som möjligt beskrivning av unionens befogenheter på olika områden, så att förväxling mellan EU:s behörigheter och nationella behörigheter kan undvikas. |
| --- | --- |

34.

Europaparlamentet betonar vikten av att skapa en portal i flera steg för framställningar där medborgarna får information om vad de kan förvänta sig när de gör en framställning till Europaparlamentet och om vad parlamentet kan göra. Portalen kan också ha länkar till andra överklagandemöjligheter på EU-nivå och nationell nivå. Parlamentet efterlyser en så detaljerad som möjligt beskrivning av unionens befogenheter på olika områden, så att förväxling mellan EU:s behörigheter och nationella behörigheter kan undvikas.

| 35. | Europaparlamentet inser att genomförandet av ett sådant initiativ inte är gratis, men uppmanar med kraft de aktuella administrativa enheterna att samarbeta med utskottet för framställningar för att hitta de lämpligaste lösningarna eftersom en sådan portal får oerhört stor betydelse, inte bara genom att förbättra kontakten mellan parlamentet och EU:s medborgare, utan också genom att minska antalet otillåtliga framställningar. |
| --- | --- |

35.

Europaparlamentet inser att genomförandet av ett sådant initiativ inte är gratis, men uppmanar med kraft de aktuella administrativa enheterna att samarbeta med utskottet för framställningar för att hitta de lämpligaste lösningarna eftersom en sådan portal får oerhört stor betydelse, inte bara genom att förbättra kontakten mellan parlamentet och EU:s medborgare, utan också genom att minska antalet otillåtliga framställningar.

| 36. | Europaparlamentet framhåller att en omedelbar förbättring av den befintliga webbplatsen är nödvändig fram till dess att man har hittat en tillfredsställande lösning på resursproblemet. |
| --- | --- |

36.

Europaparlamentet framhåller att en omedelbar förbättring av den befintliga webbplatsen är nödvändig fram till dess att man har hittat en tillfredsställande lösning på resursproblemet.

| 37. | Europaparlamentet välkomnar godkännandet av parlamentets nya arbetsordning och översynen av bestämmelserna om handläggningen av framställningar. Parlamentet uppmuntrar sekretariatets och de politiska företrädarnas arbete med ändrade riktlinjer för ledamöterna om interna rutiner och bestämmelser för utskottet för framställningar. Ett sådant dokument hjälper ledamöterna i deras arbete och ökar insynen i processen kring framställningar. |
| --- | --- |

37.

Europaparlamentet välkomnar godkännandet av parlamentets nya arbetsordning och översynen av bestämmelserna om handläggningen av framställningar. Parlamentet uppmuntrar sekretariatets och de politiska företrädarnas arbete med ändrade riktlinjer för ledamöterna om interna rutiner och bestämmelser för utskottet för framställningar. Ett sådant dokument hjälper ledamöterna i deras arbete och ökar insynen i processen kring framställningar.

| 38. | Europaparlamentet upprepar sin uppmaning till relevanta administrativa avdelningar att vidta de åtgärder som krävs för att skapa ett digitalt register där medborgarna i enlighet med artikel 202 kan ge eller dra tillbaka sitt stöd för en framställning. |
| --- | --- |

38.

Europaparlamentet upprepar sin uppmaning till relevanta administrativa avdelningar att vidta de åtgärder som krävs för att skapa ett digitalt register där medborgarna i enlighet med artikel 202 kan ge eller dra tillbaka sitt stöd för en framställning.

| 39. | Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att vidarebefordra denna resolution och betänkandet från utskottet för framställningar till rådet, kommissionen, Europeiska ombudsmannen, medlemsstaternas regeringar, nationella utskott för framställningar och nationella ombudsmän eller motsvarande behöriga organ. |
| --- | --- |

39.

Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att vidarebefordra denna resolution och betänkandet från utskottet för framställningar till rådet, kommissionen, Europeiska ombudsmannen, medlemsstaternas regeringar, nationella utskott för framställningar och nationella ombudsmän eller motsvarande behöriga organ.

---

(1)  KOM(2009)0622, 11.11.2009.

(2)  Europaparlamentets resolution av den 7 maj 2009 med en uppmaning till kommissionen om framläggande av ett förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om genomförande av medborgarinitiativet, (Antagna texter, 7.5.2009, P6_TA(2009)0389).

(3)  Action Plan on an integrated approach for providing Single Market Assistance Services to citizens and business (Handlingsplan om en integrerad strategi för att ge medborgarna och företagen stödtjänster för inre marknadsfrågor), arbetsdokument, SEK (2008)1882.

(4)  Europaparlamentets resolution av den 16 december 2008 om oseriösa katalogföretag, (EUT C 45 E, 23.2.2010, s. 17).

---

| 2.12.2011 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 351/29 |
| --- | --- | --- | --- |

2.12.2011

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 351/29

---

Tisdagen den 6 juli 2010Att främja ungdomens tillträde till arbetsmarknaden och stärka den rättsliga ställningen för praktikanter och lärlingar

P7_TA(2010)0262

Europaparlamentets resolution av den 6 juli 2010 om att främja ungdomens tillträde till arbetsmarknaden och stärka den rättsliga ställningen för praktikanter och lärlingar (2009/2221(INI))

2011/C 351 E/05

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

med beaktande av arbetsdokumentet om utvärdering av Lissabonstrategin SEK(2010)0114,

med beaktande av kommissionens meddelande ”Ny kompetens för nya arbetstillfällen – Att förutse och matcha kompetensbehoven på arbetsmarknaden” (KOM(2008)0868),

med beaktande av kommissionens arbetsdokument – bilaga till kommissionens meddelande ”Ny kompetens för nya arbetstillfällen” (SEK(2008)3058),

med beaktande av kommissionens meddelande ”Ett gemensamt åtagande för sysselsättning” (KOM(2009)0257),

med beaktande av förslaget till rådets direktiv om genomförande av principen om likabehandling av personer oavsett religion eller övertygelse, funktionshinder, ålder eller sexuell läggning (KOM(2008)0426),

med beaktande av rådets slutsatser om Ny kompetens för nya arbetstillfällen – Att förutse och matcha kompetensbehoven på arbetsmarknaden, som antogs i Bryssel den 9 mars 2009,

med beaktande av rådets direktiv 2000/78/EG av den 27 november 2000 om inrättande av en allmän ram för likabehandling (1),

med beaktande av kommissionens meddelande om att främja unga människors fulla deltagande i utbildning, arbetsliv och samhälle (KOM(2007)0498), åtföljt av kommissionens arbetsdokument om arbetstillfällen i EU för ungdomar (SEK(2007)1093),

med beaktande av sin resolution av den 20 maj 2008 om framsteg som gjorts i EU när det gäller lika möjligheter och icke-diskriminering (införlivande av direktiven 2000/43/EG och 2000/78/EG) (2),

med beaktande av kommissionens meddelande ”En EU-strategi för ungdomar – Satsa på ungdomars egna möjligheter. En förnyad öppen samordning för ungdomsfrågor” (KOM(2009)0200),

med beaktande av sin ståndpunkt av den 2 april 2009 om ett förslag till ett rådets direktiv om likabehandling av personer oavsett religion eller övertygelse, funktionshinder, ålder eller sexuell läggning (3),

med beaktande av kommissionens grönbok ”Att främja ungdomars rörlighet i utbildningssyfte” (KOM(2009)0329),

med beaktande av kommissionens rapport ”Sysselsättning i Europa 2009”, från november 2009,

med beaktande av den oberoende rapporten ”New Skills for New Jobs: Action Now” (Ny kompetens för nya arbetstillfällen: Agera nu) som utarbetats för kommissionen och som innehåller råd och centrala rekommendationer om en vidare utveckling av initiativet i samband med EU:s kommande strategi för tillväxt och sysselsättning 2020, februari 2010,

med beaktande av de oberoende rapporterna ”Pathways to Work: Current practices and future needs for the labour-market integration of young people” (Vägar till arbete: Aktuella metoder och framtida behov för integrationen på arbetsmarknaden av unga människor) och ”Young in Occupations and Unemployment: thinking of their better integration in the labour market” (Unga människor inom yrkesliv och arbetslöshet: en bättre integration på arbetsmarknaden), utarbetade på uppdrag av kommissionen inom ramen för ungdomsprojektet (slutlig rapport om ungdomsprojektet, september 2008),

med beaktande av Eurofounds undersökning om unga människors arbetssituation, mars 2007,

med beaktande av Cedefops undersökning ”Professionalising career guidance: Practitioner competences and qualification routes in Europé” (Karriärrådgivning som ett yrke: utövarnas kompetens och utbildningsprogram i Europa), mars 2009,

med beaktande av Cedefops undersökning ”Skills for Europe's future: anticipating occupational skill needs” (Färdigheter för Europas framtid: vilka yrkeskvalifikationer kommer det att finnas behov av?), maj 2009,

med beaktande av Cedefops fjärde rapport om forskning om yrkesutbildning i Europa: en sammanfattande rapport med titeln ”Modernising vocational education and training” (Modernisering av yrkesutbildning), december 2009,

med beaktande av OECD:s rapport från 2008 om sysselsättningsutsikterna, ”Off to a Good Start? Youth Labour Market Transitions in OECD Countries” (En lyckad start? Unga människors inträde på arbetsmarknaden i OECD-länder), november 2008,

med beaktande av Europeiska ungdomspakten, som syftar till att främja alla unga människors delaktighet i utbildning, sysselsättning och samhälle, mars 2005,

med beaktande av framställning 1452/2008, ingiven av Anne-Charlotte Bailly (tysk medborgare), för Génération Précaire, om rättvis praktik och lämplig tillgång för unga människor till den europeiska arbetsmarknaden,

med beaktande av EG-domstolens dom (mål C-555/07) om principen om förbud mot diskriminering på grund av ålder, januari 2010,

med beaktande av sin resolution av den 20 maj 2010 om ”Ett nytt partnerskap för modernisering av universiteten: EU-forumet för dialogen mellan universiteten och näringslivet” (4),

med beaktande av artikel 156 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av artikel 48 i arbetsordningen,

med beaktande av betänkandet från utskottet för sysselsättning och sociala frågor och yttrandet från utskottet för kultur och utbildning (A7-0197/2010), och av följande skäl:

| A. | Den ekonomiska krisen har lett till en kraftig ökning av arbetslösheten i EU:s medlemsstater, och det är framför allt unga människor som har drabbats av denna utveckling. Jämfört med den genomsnittliga arbetslösheten ökar ungdomsarbetslöshet mer. I december 2009 var över 5,5 miljoner personer under 25 år arbetslösa i EU, vilket motsvarar 21,4 procent av alla unga människor. Detta skapar en paradox eftersom unga människor fortfarande lever på den ekonomiska marginalen samtidigt som de utgör en viktig hörnsten för socialförsäkringssystemen på grund av den åldrande befolkningen. |
| --- | --- |

A.

Den ekonomiska krisen har lett till en kraftig ökning av arbetslösheten i EU:s medlemsstater, och det är framför allt unga människor som har drabbats av denna utveckling. Jämfört med den genomsnittliga arbetslösheten ökar ungdomsarbetslöshet mer. I december 2009 var över 5,5 miljoner personer under 25 år arbetslösa i EU, vilket motsvarar 21,4 procent av alla unga människor. Detta skapar en paradox eftersom unga människor fortfarande lever på den ekonomiska marginalen samtidigt som de utgör en viktig hörnsten för socialförsäkringssystemen på grund av den åldrande befolkningen.

| B. | Det finns få möjligheter för unga att hitta fast och reguljär anställning. Unga kommer huvudsakligen in på arbetsmarknaden genom atypiska, mycket flexibla, otrygga och ovissa anställningsformer (marginell deltid, tillfälliga eller tidsbegränsade anställningar etc.), och sannolikheten för att detta ska leda till tillsvidareanställning är låg. |
| --- | --- |

B.

Det finns få möjligheter för unga att hitta fast och reguljär anställning. Unga kommer huvudsakligen in på arbetsmarknaden genom atypiska, mycket flexibla, otrygga och ovissa anställningsformer (marginell deltid, tillfälliga eller tidsbegränsade anställningar etc.), och sannolikheten för att detta ska leda till tillsvidareanställning är låg.

| C. | Praktikplatser verkar allt oftare användas av arbetsgivare för att ersätta reguljära anställningar, och därmed utnyttjar de ungdomars svårigheter att komma in på arbetsmarknaden. Medlemsstaterna behöver uppmärksamma sådant utnyttjande av ungdomar och snabbt åtgärda det. |
| --- | --- |

C.

Praktikplatser verkar allt oftare användas av arbetsgivare för att ersätta reguljära anställningar, och därmed utnyttjar de ungdomars svårigheter att komma in på arbetsmarknaden. Medlemsstaterna behöver uppmärksamma sådant utnyttjande av ungdomar och snabbt åtgärda det.

| D. | Fyra av de tio åtgärder som antogs vid EU:s extra toppmöte om sysselsättning i Prag 2009 gällde utbildning, yrkesutbildning, livslångt lärande, lärlings- och praktikplatser, underlättande av rörligheten och bättre prognoser för arbetsmarknadens behov och matchande kompetens. |
| --- | --- |

D.

Fyra av de tio åtgärder som antogs vid EU:s extra toppmöte om sysselsättning i Prag 2009 gällde utbildning, yrkesutbildning, livslångt lärande, lärlings- och praktikplatser, underlättande av rörligheten och bättre prognoser för arbetsmarknadens behov och matchande kompetens.

| E. | Arbetslöshet och undersysselsättning bland unga leder till stora sociala och ekonomiska kostnader för samhället och förlorade möjligheter till ekonomisk tillväxt, till ett urholkat skatteunderlag vilket slår hårt mot investeringar i infrastruktur och offentliga tjänster, till högre välfärdskostnader, underutnyttjande av investeringar i utbildning och risk för långtidsarbetslöshet och social utestängning. |
| --- | --- |

E.

Arbetslöshet och undersysselsättning bland unga leder till stora sociala och ekonomiska kostnader för samhället och förlorade möjligheter till ekonomisk tillväxt, till ett urholkat skatteunderlag vilket slår hårt mot investeringar i infrastruktur och offentliga tjänster, till högre välfärdskostnader, underutnyttjande av investeringar i utbildning och risk för långtidsarbetslöshet och social utestängning.

| F. | Det är den unga generationen som måste minska de gigantiska statsskulder som orsakats av den nuvarande generationen. |
| --- | --- |

F.

Det är den unga generationen som måste minska de gigantiska statsskulder som orsakats av den nuvarande generationen.

| G. | Ekonomiska och demografiska beräkningar visar att 80 miljoner arbetstillfällen kommer att skapas i EU under det kommande årtiondet, varav majoriteten kommer att kräva högkvalificerad arbetskraft. Sysselsättningsgraden för personer med hög utbildning i EU är totalt omkring 85 procent, för personer med medelhög utbildning är den 70 procent och för personer med låg utbildning 50 procent. |
| --- | --- |

G.

Ekonomiska och demografiska beräkningar visar att 80 miljoner arbetstillfällen kommer att skapas i EU under det kommande årtiondet, varav majoriteten kommer att kräva högkvalificerad arbetskraft. Sysselsättningsgraden för personer med hög utbildning i EU är totalt omkring 85 procent, för personer med medelhög utbildning är den 70 procent och för personer med låg utbildning 50 procent.

| H. | Ekonomisk tillväxt är avgörande för skapandet av arbetstillfällen, eftersom ökad ekonomisk tillväxt för med sig fler möjligheter till sysselsättning. Det är små och medelstora företag som står för över 50 procent av de nya arbetstillfällena i Europa. |
| --- | --- |

H.

Ekonomisk tillväxt är avgörande för skapandet av arbetstillfällen, eftersom ökad ekonomisk tillväxt för med sig fler möjligheter till sysselsättning. Det är små och medelstora företag som står för över 50 procent av de nya arbetstillfällena i Europa.

| I. | Övergången från utbildning till arbetsmarknad och mellan olika jobb är ett strukturellt problem för unga människor i hela EU. Lärlingsutbildning har en övervägande positiv effekt på tillgången till arbete för unga, framför allt om den innebär förvärvande av särskilda yrkeskunskaper direkt på arbetsplatsen. |
| --- | --- |

I.

Övergången från utbildning till arbetsmarknad och mellan olika jobb är ett strukturellt problem för unga människor i hela EU. Lärlingsutbildning har en övervägande positiv effekt på tillgången till arbete för unga, framför allt om den innebär förvärvande av särskilda yrkeskunskaper direkt på arbetsplatsen.

| J. | Utbildningsprogrammen bör förbättras avsevärt och partnerskap mellan universitet och näringsliv, effektiva lärlingsutbildningar, lån till karriärutveckling och investeringar i utbildning från arbetsgivares sida bör uppmuntras. |
| --- | --- |

J.

Utbildningsprogrammen bör förbättras avsevärt och partnerskap mellan universitet och näringsliv, effektiva lärlingsutbildningar, lån till karriärutveckling och investeringar i utbildning från arbetsgivares sida bör uppmuntras.

| K. | Ungdomar diskrimineras ofta på grund av sin ålder när de ska in på arbetsmarknaden och vid neddragning av personal. Unga kvinnor löper större risk att drabbas av arbetslöshet och fattigdom än unga män eller att få otrygga eller olagliga anställningar. Å andra sidan är det unga män som har drabbats hårdast av arbetslöshet under den aktuella ekonomiska krisen. Unga människor med funktionsnedsättning har det ännu svårare att komma in på arbetsmarknaden. |
| --- | --- |

K.

Ungdomar diskrimineras ofta på grund av sin ålder när de ska in på arbetsmarknaden och vid neddragning av personal. Unga kvinnor löper större risk att drabbas av arbetslöshet och fattigdom än unga män eller att få otrygga eller olagliga anställningar. Å andra sidan är det unga män som har drabbats hårdast av arbetslöshet under den aktuella ekonomiska krisen. Unga människor med funktionsnedsättning har det ännu svårare att komma in på arbetsmarknaden.

| L. | En anständig anställning innebär en övergång från socialt beroende till självförsörjning för ungdomar, räddar dem från fattigdom och gör att de aktivt kan tillföra samhället något, både ekonomiskt och socialt. Lagstiftningen i vissa medlemsstater är åldersdiskriminerande genom begränsningar av ungas rättigheter som endast bygger på ålder, t.ex. lägre minimilönenivån för ungdomar i Storbritannien, begränsad tillgång till inkomststödet i Frankrike och sänkt arbetslöshetsunderstöd för ungdomar i Danmark. Sådan lagstiftning syftar visserligen till att få unga människor i arbete, men den är oacceptabel och kan få motsatt effekt för unga människor och istället hindra dem från att börja leva ett ekonomiskt oberoende liv, särskilt i kristider med hög arbetslöshet. |
| --- | --- |

L.

En anständig anställning innebär en övergång från socialt beroende till självförsörjning för ungdomar, räddar dem från fattigdom och gör att de aktivt kan tillföra samhället något, både ekonomiskt och socialt. Lagstiftningen i vissa medlemsstater är åldersdiskriminerande genom begränsningar av ungas rättigheter som endast bygger på ålder, t.ex. lägre minimilönenivån för ungdomar i Storbritannien, begränsad tillgång till inkomststödet i Frankrike och sänkt arbetslöshetsunderstöd för ungdomar i Danmark. Sådan lagstiftning syftar visserligen till att få unga människor i arbete, men den är oacceptabel och kan få motsatt effekt för unga människor och istället hindra dem från att börja leva ett ekonomiskt oberoende liv, särskilt i kristider med hög arbetslöshet.

| M. | Lissabonstrategins riktmärken för unga och för en modernisering av yrkesutbildningen har inte uppfyllts helt och hållet. |
| --- | --- |

M.

Lissabonstrategins riktmärken för unga och för en modernisering av yrkesutbildningen har inte uppfyllts helt och hållet.

| N. | Flexicurity har varit den övergripande strategin för EU:s arbetsmarknader för att uppnå flexibla och tillförlitliga kontrakt, livslångt lärande, en aktiv arbetsmarknadspolitik och social trygghet. Tyvärr tolkar man i många länder denna strategi snävt som ”flexibilitet” och bortser helt från helhetsbilden, anställningstryggheten och den sociala tryggheten. |
| --- | --- |

N.

Flexicurity har varit den övergripande strategin för EU:s arbetsmarknader för att uppnå flexibla och tillförlitliga kontrakt, livslångt lärande, en aktiv arbetsmarknadspolitik och social trygghet. Tyvärr tolkar man i många länder denna strategi snävt som ”flexibilitet” och bortser helt från helhetsbilden, anställningstryggheten och den sociala tryggheten.

| O. | På grund av demografiska förändringar kommer en allvarlig brist på kvalificerad arbetskraft att kraftigt belasta den europeiska ekonomin från år 2020. Denna utveckling kan motverkas endast med lämplig utbildning och omskolning. |
| --- | --- |

O.

På grund av demografiska förändringar kommer en allvarlig brist på kvalificerad arbetskraft att kraftigt belasta den europeiska ekonomin från år 2020. Denna utveckling kan motverkas endast med lämplig utbildning och omskolning.

| P. | De små och medelstora företagen spelar en stor roll i Europas ekonomi dels för att de är många, dels för att de har en strategisk funktion i kampen mot arbetslösheten. |
| --- | --- |

P.

De små och medelstora företagen spelar en stor roll i Europas ekonomi dels för att de är många, dels för att de har en strategisk funktion i kampen mot arbetslösheten.

| 1. | Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att inta en rättighetsbaserad strategi i fråga om ungdomar och sysselsättning. Den kvalitativa aspekten av anständigt arbete för unga får inte äventyras, och de grundläggande arbetsnormerna och andra normer som är knutna till arbetskvalitet, exempelvis arbetstider, minimilön, social trygghet och hälsa och säkerhet på arbetsplatsen, måste vara centrala faktorer i de ansträngningar som görs. |
| --- | --- |

1.

Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att inta en rättighetsbaserad strategi i fråga om ungdomar och sysselsättning. Den kvalitativa aspekten av anständigt arbete för unga får inte äventyras, och de grundläggande arbetsnormerna och andra normer som är knutna till arbetskvalitet, exempelvis arbetstider, minimilön, social trygghet och hälsa och säkerhet på arbetsplatsen, måste vara centrala faktorer i de ansträngningar som görs.

Fler och bättre arbetstillfällen och integration på arbetsmarknaden

| 2. | Europaparlamentet uppmanar rådet och kommissionen att definiera en sysselsättningsstrategi för EU som kombinerar finansiella instrument med sysselsättningspolitik för att undvika en tillväxt utan nya jobb och som innebär ambitiösa riktmärken för sysselsättning bland unga. Parlamentet stöder bestämt att sysselsättningsstrategin särskilt inriktas på att utveckla ”gröna jobb” och arbetstillfällen i den sociala ekonomin, samtidigt som man ser till att parlamentet deltar i beslutsprocessen. |
| --- | --- |

2.

Europaparlamentet uppmanar rådet och kommissionen att definiera en sysselsättningsstrategi för EU som kombinerar finansiella instrument med sysselsättningspolitik för att undvika en tillväxt utan nya jobb och som innebär ambitiösa riktmärken för sysselsättning bland unga. Parlamentet stöder bestämt att sysselsättningsstrategin särskilt inriktas på att utveckla ”gröna jobb” och arbetstillfällen i den sociala ekonomin, samtidigt som man ser till att parlamentet deltar i beslutsprocessen.

| 3. | Europaparlamentet understryker hur viktigt det är att medlemsstaterna utvecklar gröna jobb, t.ex. genom att erbjuda utbildning i miljöteknik. |
| --- | --- |

3.

Europaparlamentet understryker hur viktigt det är att medlemsstaterna utvecklar gröna jobb, t.ex. genom att erbjuda utbildning i miljöteknik.

| 4. | Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att skapa effektiva incitament, som t.ex. sysselsättningsbidrag eller försäkringsavgifter för unga som garanterar rimliga arbets- och levnadsförhållanden för att få arbetsgivare inom den offentliga och privata sektorn att anställa unga, investera i skapande av arbetstillfällen för unga, fortbildning och uppgradering av deras kompetens under anställningen samt att stödja företagande bland unga. Parlamentet uppmärksammar särskilt betydelsen av små och medelstora företag när det gäller sakkunskap och traditionellt kunnande. Parlamentet vill att man säkrar ungdomars tillgång till det nyligen inrättade EU-instrumentet för mikrokrediter. |
| --- | --- |

4.

Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att skapa effektiva incitament, som t.ex. sysselsättningsbidrag eller försäkringsavgifter för unga som garanterar rimliga arbets- och levnadsförhållanden för att få arbetsgivare inom den offentliga och privata sektorn att anställa unga, investera i skapande av arbetstillfällen för unga, fortbildning och uppgradering av deras kompetens under anställningen samt att stödja företagande bland unga. Parlamentet uppmärksammar särskilt betydelsen av små och medelstora företag när det gäller sakkunskap och traditionellt kunnande. Parlamentet vill att man säkrar ungdomars tillgång till det nyligen inrättade EU-instrumentet för mikrokrediter.

| 5. | Europaparlamentet betonar vikten av att låta utbildning i entreprenörskap ingå som en integrerad del i den undervisning som krävs för nya anställningsformer. |
| --- | --- |

5.

Europaparlamentet betonar vikten av att låta utbildning i entreprenörskap ingå som en integrerad del i den undervisning som krävs för nya anställningsformer.

| 6. | Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att föra en ambitiös politik när det gäller utbildning av ungdomar. |
| --- | --- |

6.

Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att föra en ambitiös politik när det gäller utbildning av ungdomar.

| 7. | Mot bakgrund av de positiva nationella erfarenheterna av partnerskap mellan skolor, universitet, företag och arbetsmarknadsparter uppmanar Europaparlamentet kommissionen att främja och stödja olika pilotprojekt inom nya strategiska utvecklingsområden, som ska ge unga lämplig sysselsättningsorienterad utbildning inom naturvetenskap och teknik framför allt kvinnor, i syfte att gynna företagens innovation och konkurrenskraft. Projekten bör genomföras med hjälp av stipendier, lärlingsutbildning på högre nivå och atypiska anställningsavtal. |
| --- | --- |

7.

Mot bakgrund av de positiva nationella erfarenheterna av partnerskap mellan skolor, universitet, företag och arbetsmarknadsparter uppmanar Europaparlamentet kommissionen att främja och stödja olika pilotprojekt inom nya strategiska utvecklingsområden, som ska ge unga lämplig sysselsättningsorienterad utbildning inom naturvetenskap och teknik framför allt kvinnor, i syfte att gynna företagens innovation och konkurrenskraft. Projekten bör genomföras med hjälp av stipendier, lärlingsutbildning på högre nivå och atypiska anställningsavtal.

| 8. | Europaparlamentet uppmanar universiteten att på ett tidigt stadium upprätta kontakt med arbetsgivare och erbjuda studenter möjlighet att lära sig det som krävs på arbetsmarknaden. |
| --- | --- |

8.

Europaparlamentet uppmanar universiteten att på ett tidigt stadium upprätta kontakt med arbetsgivare och erbjuda studenter möjlighet att lära sig det som krävs på arbetsmarknaden.

| 9. | Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att vidta omfattande åtgärder för att stimulera ekonomin, såsom skattesänkningar och minskade administrativa bördor för små och medelstora företag, i syfte att uppnå tillväxt och skapa nya arbetstillfällen, särskilt för unga. |
| --- | --- |

9.

Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att vidta omfattande åtgärder för att stimulera ekonomin, såsom skattesänkningar och minskade administrativa bördor för små och medelstora företag, i syfte att uppnå tillväxt och skapa nya arbetstillfällen, särskilt för unga.

| 10. | Europaparlamentet hoppas att många unga ska använda sig av mikrokrediter. De som startar företag måste få tydlig och professionell rådgivning. |
| --- | --- |

10.

Europaparlamentet hoppas att många unga ska använda sig av mikrokrediter. De som startar företag måste få tydlig och professionell rådgivning.

| 11. | Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att utarbeta en riktad arbetsmarknadspolitik som omfattar alla och som garanterar att integreringen av unga sker på ett respektfullt sätt och att de ges meningsfull sysselsättning, t.ex. genom upprättande av inspirerande nätverk, praktikplatser som åtföljs av ekonomisk ersättning så att praktikanten kan flytta och bo nära den plats där praktiken genomförs, internationella yrkescentrum och ungdomscentrum för individuell rådgivning som framför allt handlar om kollektiv organisering och kunskap om rättsliga aspekter rörande utövandet. |
| --- | --- |

11.

Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att utarbeta en riktad arbetsmarknadspolitik som omfattar alla och som garanterar att integreringen av unga sker på ett respektfullt sätt och att de ges meningsfull sysselsättning, t.ex. genom upprättande av inspirerande nätverk, praktikplatser som åtföljs av ekonomisk ersättning så att praktikanten kan flytta och bo nära den plats där praktiken genomförs, internationella yrkescentrum och ungdomscentrum för individuell rådgivning som framför allt handlar om kollektiv organisering och kunskap om rättsliga aspekter rörande utövandet.

| 12. | Europaparlamentet uppmärksammar ungdomars svårighet att få tillgång till finansiering för att starta och utveckla egna företag. Parlamentet uppmanar medlemsstaterna och kommissionen att anta åtgärder för att underlätta ungas tillgång till finansiering, och att i samarbete med näringslivet inrätta rådgivningsprogram för start och utveckling av företag som vänder sig till unga. |
| --- | --- |

12.

Europaparlamentet uppmärksammar ungdomars svårighet att få tillgång till finansiering för att starta och utveckla egna företag. Parlamentet uppmanar medlemsstaterna och kommissionen att anta åtgärder för att underlätta ungas tillgång till finansiering, och att i samarbete med näringslivet inrätta rådgivningsprogram för start och utveckling av företag som vänder sig till unga.

| 13. | Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att genom innovativa projekt öka kompetensen hos personer som slutat skolan i förtid och förbereda dem för arbetsmarknaden. |
| --- | --- |

13.

Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att genom innovativa projekt öka kompetensen hos personer som slutat skolan i förtid och förbereda dem för arbetsmarknaden.

| 14. | Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att planera för ett samarbete mellan skola och arbetsliv på ett tidigt stadium i samband med att utbildningssystemen omstruktureras. Myndigheter på lokal nivå och distriktsnivå måste delta i utbildningsplaneringen eftersom dessa ingår i nätverk med arbetsgivare och känner till deras behov. |
| --- | --- |

14.

Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att planera för ett samarbete mellan skola och arbetsliv på ett tidigt stadium i samband med att utbildningssystemen omstruktureras. Myndigheter på lokal nivå och distriktsnivå måste delta i utbildningsplaneringen eftersom dessa ingår i nätverk med arbetsgivare och känner till deras behov.

| 15. | Europaparlamentet uppmanar kommissionen att utöka och få ett bättre utnyttjande av Europeiska socialfondens ekonomiska kapacitet, att öronmärka minst 10 procent av denna fond för ungdomsinriktade projekt och att underlätta tillgången till fonden. Parlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att inte äventyra genomförandet av mindre och innovativa projekt genom överdriven kontroll och att se över effektiviteten och mervärdet av program som Youth in Action, när det gäller ungas sysselsättningsmöjligheter. Parlamentet uppmanar medlemsstaterna att förbättra de åtgärder som är inriktade på unga. |
| --- | --- |

15.

Europaparlamentet uppmanar kommissionen att utöka och få ett bättre utnyttjande av Europeiska socialfondens ekonomiska kapacitet, att öronmärka minst 10 procent av denna fond för ungdomsinriktade projekt och att underlätta tillgången till fonden. Parlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att inte äventyra genomförandet av mindre och innovativa projekt genom överdriven kontroll och att se över effektiviteten och mervärdet av program som Youth in Action, när det gäller ungas sysselsättningsmöjligheter. Parlamentet uppmanar medlemsstaterna att förbättra de åtgärder som är inriktade på unga.

| 16. | Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att prioritera samarbete mellan företag och utbildningsanordnare för att på bästa sätt bekämpa strukturell arbetslöshet. |
| --- | --- |

16.

Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att prioritera samarbete mellan företag och utbildningsanordnare för att på bästa sätt bekämpa strukturell arbetslöshet.

Utbildning och övergång från utbildning till yrkesliv

| 17. | Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att intensifiera sina ansträngningar för att minska antalet unga som lämnar skolan i förtid för att nå målen i EU 2020-strategin på en genomsnittlig procentandel unga i Europa som lämnar skolan i förtid på högst 10 procent till 2012. Parlamentet uppmanar medlemsstaterna att vidta en mängd åtgärder för att motverka att unga lämnar skolan i förtid och analfabetism, t.ex. att minska antalet elever per klass, och att säkra hjälp till de elever som inte har råd att fullfölja den obligatoriska utbildningen, förstärka läroplanernas praktiska dimension, införa mentorer på alla skolor och inrätta en omedelbar uppföljning av unga som lämnar skolan i förtid. Parlamentet hänvisar till Finland, som har lyckats minska antalet unga som lämnar skolan i förtid genom att med dem undersöka möjligheten till en ny inriktning och uppmanar kommissionen att samordna ett projekt för bästa metoder. |
| --- | --- |

17.

Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att intensifiera sina ansträngningar för att minska antalet unga som lämnar skolan i förtid för att nå målen i EU 2020-strategin på en genomsnittlig procentandel unga i Europa som lämnar skolan i förtid på högst 10 procent till 2012. Parlamentet uppmanar medlemsstaterna att vidta en mängd åtgärder för att motverka att unga lämnar skolan i förtid och analfabetism, t.ex. att minska antalet elever per klass, och att säkra hjälp till de elever som inte har råd att fullfölja den obligatoriska utbildningen, förstärka läroplanernas praktiska dimension, införa mentorer på alla skolor och inrätta en omedelbar uppföljning av unga som lämnar skolan i förtid. Parlamentet hänvisar till Finland, som har lyckats minska antalet unga som lämnar skolan i förtid genom att med dem undersöka möjligheten till en ny inriktning och uppmanar kommissionen att samordna ett projekt för bästa metoder.

| 18. | Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att förbättra kopplingen mellan utbildningssystemet och arbetslivet och att upprätta prognossystem för behovet av färdigheter och kvalifikationer. |
| --- | --- |

18.

Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att förbättra kopplingen mellan utbildningssystemet och arbetslivet och att upprätta prognossystem för behovet av färdigheter och kvalifikationer.

| 19. | Europaparlamentet kräver att man säkrar att alla barn alldeles från början får det stöd de behöver, och särskilt garanterar det riktade stödet till barn med språkproblem eller andra begränsningar, så att de får maximala möjligheter till utbildning och arbete. |
| --- | --- |

19.

Europaparlamentet kräver att man säkrar att alla barn alldeles från början får det stöd de behöver, och särskilt garanterar det riktade stödet till barn med språkproblem eller andra begränsningar, så att de får maximala möjligheter till utbildning och arbete.

| 20. | Europaparlamentet kräver fler och bättre lärlingsplatser, och hänvisar till de positiva erfarenheterna av det dubbla systemet inom yrkesutbildningen i länder som Tyskland, Österrike och Danmark där systemet ses som en viktig del av ungdomars övergång från utbildning till arbetsliv. Medlemsstaterna uppmanas att stödja lärlingsprogram och att förmå företag att tillhandahålla utbildningsmöjligheter för ungdomar även i krisperioder. Parlamentet betonar vikten av tillräcklig yrkesutbildning för att säkra den högkvalificerade arbetskraft som företag kommer att behöva i framtiden. Parlamentet betonar att praktik inte får användas som ersättning för fasta arbetstillfällen. |
| --- | --- |

20.

Europaparlamentet kräver fler och bättre lärlingsplatser, och hänvisar till de positiva erfarenheterna av det dubbla systemet inom yrkesutbildningen i länder som Tyskland, Österrike och Danmark där systemet ses som en viktig del av ungdomars övergång från utbildning till arbetsliv. Medlemsstaterna uppmanas att stödja lärlingsprogram och att förmå företag att tillhandahålla utbildningsmöjligheter för ungdomar även i krisperioder. Parlamentet betonar vikten av tillräcklig yrkesutbildning för att säkra den högkvalificerade arbetskraft som företag kommer att behöva i framtiden. Parlamentet betonar att praktik inte får användas som ersättning för fasta arbetstillfällen.

| 21. | Europaparlamentet kräver bättre och tryggade praktikplatser. Kommissionen och rådet uppmanas att, mot bakgrund av åtagandet i meddelandet KOM(2007)0498 om ”att föreslå ett initiativ till en europeisk kvalitetsstadga för praktikperioder”, inrätta en europeisk kvalitetsstadga för praktikplatser med miniminormer för praktiktjänstgöring för att garantera deras utbildningsvärde och undvika utnyttjande, med beaktande av att praktikplatser är en del av en utbildning och inte får ersätta faktiska arbetstillfällen. Dessa minimistandarder bör inkludera en sammanfattning av arbetsbeskrivningen eller de kvalifikationer som ska förvärvas, en tidsbegränsning av praktikperioderna, en minimiersättning som grundas på levnadskostnadernas nivå på den plats där praktiken genomförs och som följer nationella traditioner, försäkringar inom deras arbetsområde, socialförsäkringsförmåner enligt lokala standarder och en tydlig koppling till utbildningsprogrammet i fråga. |
| --- | --- |

21.

Europaparlamentet kräver bättre och tryggade praktikplatser. Kommissionen och rådet uppmanas att, mot bakgrund av åtagandet i meddelandet KOM(2007)0498 om ”att föreslå ett initiativ till en europeisk kvalitetsstadga för praktikperioder”, inrätta en europeisk kvalitetsstadga för praktikplatser med miniminormer för praktiktjänstgöring för att garantera deras utbildningsvärde och undvika utnyttjande, med beaktande av att praktikplatser är en del av en utbildning och inte får ersätta faktiska arbetstillfällen. Dessa minimistandarder bör inkludera en sammanfattning av arbetsbeskrivningen eller de kvalifikationer som ska förvärvas, en tidsbegränsning av praktikperioderna, en minimiersättning som grundas på levnadskostnadernas nivå på den plats där praktiken genomförs och som följer nationella traditioner, försäkringar inom deras arbetsområde, socialförsäkringsförmåner enligt lokala standarder och en tydlig koppling till utbildningsprogrammet i fråga.

| 22. | Europaparlamentet uppmanar kommissionen att tillhandahålla statistik om praktikplatserna i varje medlemsstat, som inkluderar






  — | antal praktikplatser, |
| --- | --- | --- |

22.

Europaparlamentet uppmanar kommissionen att tillhandahålla statistik om praktikplatserna i varje medlemsstat, som inkluderar

—

antal praktikplatser,

| — | praktikplatsernas varaktighet, |
| --- | --- |

—

praktikplatsernas varaktighet,

| — | sociala förmåner för praktikanter, |
| --- | --- |

—

sociala förmåner för praktikanter,

| — | ersättning som utbetalas till praktikanter, |
| --- | --- |

—

ersättning som utbetalas till praktikanter,

| — | praktikanternas åldersgrupper, |
| --- | --- |

—

praktikanternas åldersgrupper,

och att ta fram en jämförande undersökning av de olika praktikprogrammen som finns i EU-medlemsstaterna.

| 23. | Europaparlamentet uppmanar varje medlemsstat att övervaka efterlevnaden. |
| --- | --- |

23.

Europaparlamentet uppmanar varje medlemsstat att övervaka efterlevnaden.

| 24. | Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att inrätta ett europeiskt system för certifiering och erkännande av förvärvade kunskaper och färdigheter genom lärlingssystem och praktiktjänstgöring, vilket kommer att medverka till en ökning av den unga arbetskraftens rörlighet. |
| --- | --- |

24.

Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att inrätta ett europeiskt system för certifiering och erkännande av förvärvade kunskaper och färdigheter genom lärlingssystem och praktiktjänstgöring, vilket kommer att medverka till en ökning av den unga arbetskraftens rörlighet.

| 25. | Europaparlamentet kräver att unga ska skyddas gentemot sådana – både offentliga och privata – arbetsgivare som genom arbetslivserfarenhets-, lärlings- och praktikprogram täcker sina centrala och grundläggande behov till en låg eller obefintlig kostnad. De utnyttjar de ungas vilja att lära sig utan att erbjuda dessa ungdomar någon möjlighet att i framtiden upptas i deras personalstyrka. |
| --- | --- |

25.

Europaparlamentet kräver att unga ska skyddas gentemot sådana – både offentliga och privata – arbetsgivare som genom arbetslivserfarenhets-, lärlings- och praktikprogram täcker sina centrala och grundläggande behov till en låg eller obefintlig kostnad. De utnyttjar de ungas vilja att lära sig utan att erbjuda dessa ungdomar någon möjlighet att i framtiden upptas i deras personalstyrka.

| 26. | Europaparlamentet understryker vikten av att främja ungdomars rörlighet inom arbete och utbildning mellan medlemsstaterna, och nödvändigheten av att öka erkännandet och öppenheten när det gäller kvalifikationer, kunskaper och yrkestitlar inom EU. Parlamentet uppmanar till att man ökar arbetet med att utveckla den europeiska referensramen för kvalifikationer för livslångt lärande och den europeiska referensramen för kvalitetssäkring av yrkesutbildning, och att man stärker Leonardo da Vinci-programmet. |
| --- | --- |

26.

Europaparlamentet understryker vikten av att främja ungdomars rörlighet inom arbete och utbildning mellan medlemsstaterna, och nödvändigheten av att öka erkännandet och öppenheten när det gäller kvalifikationer, kunskaper och yrkestitlar inom EU. Parlamentet uppmanar till att man ökar arbetet med att utveckla den europeiska referensramen för kvalifikationer för livslångt lärande och den europeiska referensramen för kvalitetssäkring av yrkesutbildning, och att man stärker Leonardo da Vinci-programmet.

| 27. | Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att påskynda harmoniseringen av nationella kvalifikationssystem och europeiska kvalifikationssystem för att ytterligare öka rörligheten för unga människor på utbildnings- och arbetsområdet. |
| --- | --- |

27.

Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att påskynda harmoniseringen av nationella kvalifikationssystem och europeiska kvalifikationssystem för att ytterligare öka rörligheten för unga människor på utbildnings- och arbetsområdet.

| 28. | Europaparlamentet betonar den roll som utbildningsanordnare inom privata sektorn har, eftersom den privata sektorn vanligtvis är mer innovativ i utformningen av kurser och mer flexibel i deras tillhandahållande. |
| --- | --- |

28.

Europaparlamentet betonar den roll som utbildningsanordnare inom privata sektorn har, eftersom den privata sektorn vanligtvis är mer innovativ i utformningen av kurser och mer flexibel i deras tillhandahållande.

| 29. | Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att tillhandahålla fullständiga arbets- och försäkringsrättigheter till unga under deras praktiktjänstgöring eller lärlingstid genom att bidra med en del av deras försäkringsavgifter. |
| --- | --- |

29.

Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att tillhandahålla fullständiga arbets- och försäkringsrättigheter till unga under deras praktiktjänstgöring eller lärlingstid genom att bidra med en del av deras försäkringsavgifter.

| 30. | Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna och kommissionen att länka samman arbetslivserfarenhets-, lärlings- och praktikprogrammen med socialförsäkringssystemen. |
| --- | --- |

30.

Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna och kommissionen att länka samman arbetslivserfarenhets-, lärlings- och praktikprogrammen med socialförsäkringssystemen.

| 31. | Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att förstärka vägledningen på grundskole- och gymnasienivå för att hjälpa ungdomarna och deras familjer att välja en utbildning som verkligen motsvarar elevens anlag, förmåga och ambitioner för att minska risken för att eleven lämnar skolan i förtid eller misslyckas. |
| --- | --- |

31.

Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att förstärka vägledningen på grundskole- och gymnasienivå för att hjälpa ungdomarna och deras familjer att välja en utbildning som verkligen motsvarar elevens anlag, förmåga och ambitioner för att minska risken för att eleven lämnar skolan i förtid eller misslyckas.

| 32. | Europaparlamentet inser att ungdomar söker sig till studier i kristider och bör uppmuntras till detta. Parlamentet uppmanar alla medlemsstater att garantera lika tillgång till utbildning genom att garantera rätt till kostnadsfri utbildning från förskolan till högskolan och säkra ekonomiskt stöd för unga studenter. Medlemsstaterna uppmanas att investera ytterligare i utbildning och fortbildning, även om det råder finanspolitiska och sociala begränsningar, att genomföra den europeiska referensramen för kvalifikationer utan dröjsmål och där det är nödvändigt fastställa nationella ramar för färdigheter. |
| --- | --- |

32.

Europaparlamentet inser att ungdomar söker sig till studier i kristider och bör uppmuntras till detta. Parlamentet uppmanar alla medlemsstater att garantera lika tillgång till utbildning genom att garantera rätt till kostnadsfri utbildning från förskolan till högskolan och säkra ekonomiskt stöd för unga studenter. Medlemsstaterna uppmanas att investera ytterligare i utbildning och fortbildning, även om det råder finanspolitiska och sociala begränsningar, att genomföra den europeiska referensramen för kvalifikationer utan dröjsmål och där det är nödvändigt fastställa nationella ramar för färdigheter.

| 33. | Europaparlamentet påminner om att syftet med Köpenhamnsprocessen är att uppmuntra människor att utnyttja det stora utbudet av möjligheter till yrkesutbildning (t.ex. i skolan, inom den högre utbildningen, på arbetsplatsen eller genom privata kurser). |
| --- | --- |

33.

Europaparlamentet påminner om att syftet med Köpenhamnsprocessen är att uppmuntra människor att utnyttja det stora utbudet av möjligheter till yrkesutbildning (t.ex. i skolan, inom den högre utbildningen, på arbetsplatsen eller genom privata kurser).

| 34. | Europaparlamentet uppmanar kommissionen att utvidga gemenskapsprogram som stöder utbildning och kompetenshöjning, som programmet för livslångt lärande, Europeiska socialfonden, Marie Curie-åtgärderna, Erasmus mundus och initiativet till europeisk forskningsutbildning. |
| --- | --- |

34.

Europaparlamentet uppmanar kommissionen att utvidga gemenskapsprogram som stöder utbildning och kompetenshöjning, som programmet för livslångt lärande, Europeiska socialfonden, Marie Curie-åtgärderna, Erasmus mundus och initiativet till europeisk forskningsutbildning.

| 35. | Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att inrätta nationella projektgrupper för ungdomar för att säkra en starkare sammanhållning mellan utbildningssystemet och arbetsmarknaden och främja ett starkare gemensamt ansvar mellan offentlig förvaltning, arbetsgivare och individer för investering i kompetens. Medlemsstaterna uppmanas att tillhandahålla rådgivningstjänster vid alla skolor för att bidra till en smidig övergång mellan utbildning och arbetsmarknad och främja samarbete mellan offentliga och privata aktörer. |
| --- | --- |

35.

Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att inrätta nationella projektgrupper för ungdomar för att säkra en starkare sammanhållning mellan utbildningssystemet och arbetsmarknaden och främja ett starkare gemensamt ansvar mellan offentlig förvaltning, arbetsgivare och individer för investering i kompetens. Medlemsstaterna uppmanas att tillhandahålla rådgivningstjänster vid alla skolor för att bidra till en smidig övergång mellan utbildning och arbetsmarknad och främja samarbete mellan offentliga och privata aktörer.

| 36. | Europaparlamentet anser att det är mycket viktigt att anpassa utbildningssystemet till den snabbföränderliga arbetsmarknaden och efterfrågan på nya yrken. |
| --- | --- |

36.

Europaparlamentet anser att det är mycket viktigt att anpassa utbildningssystemet till den snabbföränderliga arbetsmarknaden och efterfrågan på nya yrken.

| 37. | Europaparlamentet anser att språkutbildning är mycket viktigt för att göra det lättare för unga människor att komma ut på arbetsmarknaden, för att främja deras rörlighet och säkra deras lika möjligheter. |
| --- | --- |

37.

Europaparlamentet anser att språkutbildning är mycket viktigt för att göra det lättare för unga människor att komma ut på arbetsmarknaden, för att främja deras rörlighet och säkra deras lika möjligheter.

Anpassning till behovet hos den enskilda personen och arbetsmarknaden

| 38. | Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att informera unga om arbetsmarknadens efterfrågan, under förutsättning att lämpliga kontrollmekanismer inrättas för att följa yrkenas utveckling. Kommissionen och medlemsstaterna uppmanas att utveckla en livscykelpolitik och -strategi där utbildning och sysselsättning integreras bättre, där en trygg övergång är central och där det råder en ständig höjning av kompetensen inom arbetskraften för att den ska uppnå de nyckelkompetenser som motsvarar arbetsmarknadens behov. |
| --- | --- |

38.

Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att informera unga om arbetsmarknadens efterfrågan, under förutsättning att lämpliga kontrollmekanismer inrättas för att följa yrkenas utveckling. Kommissionen och medlemsstaterna uppmanas att utveckla en livscykelpolitik och -strategi där utbildning och sysselsättning integreras bättre, där en trygg övergång är central och där det råder en ständig höjning av kompetensen inom arbetskraften för att den ska uppnå de nyckelkompetenser som motsvarar arbetsmarknadens behov.

| 39. | Europaparlamentet uppmanar kommissionen att öka sitt arbete med erkännande av yrkeskvalifikationer, inklusive informellt lärande och arbetslivserfarenhet, för att stödja ungdomars rörlighet. |
| --- | --- |

39.

Europaparlamentet uppmanar kommissionen att öka sitt arbete med erkännande av yrkeskvalifikationer, inklusive informellt lärande och arbetslivserfarenhet, för att stödja ungdomars rörlighet.

| 40. | Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att främja erkännandet av studieresultat som förvärvats inom ramen för icke-formellt och informellt lärande så att unga människor lättare kan visa sin utbildning och kompetens, vilket krävs när man söker arbete på arbetsmarknaden. |
| --- | --- |

40.

Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att främja erkännandet av studieresultat som förvärvats inom ramen för icke-formellt och informellt lärande så att unga människor lättare kan visa sin utbildning och kompetens, vilket krävs när man söker arbete på arbetsmarknaden.

| 41. | Europaparlamentet efterlyser att yrkesutbildningen ges ökat stöd och högre anseende. |
| --- | --- |

41.

Europaparlamentet efterlyser att yrkesutbildningen ges ökat stöd och högre anseende.

| 42. | Europaparlamentet uppmanar kommissionen att revidera flexicurity-strategin tillsammans med arbetsmarknadsparterna för att kunna placera övergångstrygghet överst på dagordningen samtidigt som man skapar rörlighet och ökad tillgång för unga. Parlamentet understryker att flexibilitet utan social trygghet inte är ett hållbart sätt att bekämpa de problem som unga människor står inför på arbetsmarknaden, utan tvärtom utgör ett sätt att kringgå ungas arbets- och försäkringsrättigheter. |
| --- | --- |

42.

Europaparlamentet uppmanar kommissionen att revidera flexicurity-strategin tillsammans med arbetsmarknadsparterna för att kunna placera övergångstrygghet överst på dagordningen samtidigt som man skapar rörlighet och ökad tillgång för unga. Parlamentet understryker att flexibilitet utan social trygghet inte är ett hållbart sätt att bekämpa de problem som unga människor står inför på arbetsmarknaden, utan tvärtom utgör ett sätt att kringgå ungas arbets- och försäkringsrättigheter.

| 43. | Europaparlamentet ber medlemsstaterna att inbegripa alla fyra komponenter i flexicurity i den nationella utformningen av en sysselsättningsstrategi för unga, nämligen






  a. | flexibla och tillförlitliga avtalsbestämmelser, |
| --- | --- | --- |

43.

Europaparlamentet ber medlemsstaterna att inbegripa alla fyra komponenter i flexicurity i den nationella utformningen av en sysselsättningsstrategi för unga, nämligen

a.

flexibla och tillförlitliga avtalsbestämmelser,

| b. | omfattande utbildningsprogram, praktikprogram eller program för livslångt lärande som garanterar en fortsatt kunskapsutveckling, |
| --- | --- |

b.

omfattande utbildningsprogram, praktikprogram eller program för livslångt lärande som garanterar en fortsatt kunskapsutveckling,

| c. | en effektiv aktiv arbetsmarknads- och workfare-politik där man fokuserar på färdigheter, bra arbetstillfällen och integration, |
| --- | --- |

c.

en effektiv aktiv arbetsmarknads- och workfare-politik där man fokuserar på färdigheter, bra arbetstillfällen och integration,

| d. | effektiva mekanismer för arbetsrörlighet, |
| --- | --- |

d.

effektiva mekanismer för arbetsrörlighet,

| e. | sociala trygghetssystem som ger ungdomar övergångstrygghet vid olika sysselsättningssituationer, mellan arbetslöshet och anställning eller mellan utbildning och anställning, snarare än tvingar dem till flexibilitet, |
| --- | --- |

e.

sociala trygghetssystem som ger ungdomar övergångstrygghet vid olika sysselsättningssituationer, mellan arbetslöshet och anställning eller mellan utbildning och anställning, snarare än tvingar dem till flexibilitet,

| f. | effektiva kontrollmekanismer för att säkra arbetsrättigheterna. |
| --- | --- |

f.

effektiva kontrollmekanismer för att säkra arbetsrättigheterna.

| 44. | Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna och arbetsmarknadsparterna att säkra kvalitetsarbeten för att förhindra att unga människor faller i ”otrygghetsfällan”. Parlamentet uppmanar medlemsstaterna och arbetsmarknadsparterna att baserat på gällande nationella lagstiftningar och i samarbete med kommissionen utarbeta och införa miniminormer till skydd för dem som har en otrygg anställning eller ett lågkvalitativt arbete. |
| --- | --- |

44.

Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna och arbetsmarknadsparterna att säkra kvalitetsarbeten för att förhindra att unga människor faller i ”otrygghetsfällan”. Parlamentet uppmanar medlemsstaterna och arbetsmarknadsparterna att baserat på gällande nationella lagstiftningar och i samarbete med kommissionen utarbeta och införa miniminormer till skydd för dem som har en otrygg anställning eller ett lågkvalitativt arbete.

| 45. | Europaparlamentet uppmanar kommissionen att bedöma de långsiktiga konsekvenserna av ungdomsarbetslösheten och rättvisan mellan generationer. |
| --- | --- |

45.

Europaparlamentet uppmanar kommissionen att bedöma de långsiktiga konsekvenserna av ungdomsarbetslösheten och rättvisan mellan generationer.

| 46. | Europaparlamentet understryker behovet av en stark och strukturerad dialog mellan arbetsmarknadsparterna på alla arbetsplatser för att skydda unga arbetstagare från utnyttjande och de ofta otrygga omständigheterna kring tillfälligt arbete. Parlamentet understryker att arbetsmarknadsparterna behöver uppmärksamma unga arbetstagare och deras särskilda behov. |
| --- | --- |

46.

Europaparlamentet understryker behovet av en stark och strukturerad dialog mellan arbetsmarknadsparterna på alla arbetsplatser för att skydda unga arbetstagare från utnyttjande och de ofta otrygga omständigheterna kring tillfälligt arbete. Parlamentet understryker att arbetsmarknadsparterna behöver uppmärksamma unga arbetstagare och deras särskilda behov.

| 47. | Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att göra mer för att se till att direktivet om likabehandling i arbetslivet, som förbjuder diskriminering på grund av ålder vid anställning, har införlivats korrekt och genomförs effektivt. Mycket mer måste göras för att se till att både arbetstagare och arbetsgivare är medvetna om sina rättigheter och skyldigheter enligt denna lagstiftning. |
| --- | --- |

47.

Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att göra mer för att se till att direktivet om likabehandling i arbetslivet, som förbjuder diskriminering på grund av ålder vid anställning, har införlivats korrekt och genomförs effektivt. Mycket mer måste göras för att se till att både arbetstagare och arbetsgivare är medvetna om sina rättigheter och skyldigheter enligt denna lagstiftning.

| 48. | Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna och arbetsmarknadsparterna att börja tillämpa upplysnings- och informationsstrategier för unga om deras arbetsrättigheter samt om alternativa sätt att integreras på arbetsmarknaden. |
| --- | --- |

48.

Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna och arbetsmarknadsparterna att börja tillämpa upplysnings- och informationsstrategier för unga om deras arbetsrättigheter samt om alternativa sätt att integreras på arbetsmarknaden.

| 49. | Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att uppmuntra ett närmande mellan arbetsliv och utbildning genom ett utformande av utbildningsprogram där teoretiska begrepp förenas med praktisk erfarenhet och de unga ges de allmänna kunskaper och specialkunskaper som krävs. Parlamentet uppmanar också kommissionen och medlemsstaterna att investera i en informationskampanj om yrkesutbildning, tekniska studier och företagande så att dessa utbildningsprogram inte ses som ett dåligt alternativ utan som en möjlighet att komma till rätta med bristen på arbetsmarknaden på människor med teknisk utbildning, som börjar efterfrågas alltmer, samt få Europas ekonomi på fötter igen. |
| --- | --- |

49.

Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att uppmuntra ett närmande mellan arbetsliv och utbildning genom ett utformande av utbildningsprogram där teoretiska begrepp förenas med praktisk erfarenhet och de unga ges de allmänna kunskaper och specialkunskaper som krävs. Parlamentet uppmanar också kommissionen och medlemsstaterna att investera i en informationskampanj om yrkesutbildning, tekniska studier och företagande så att dessa utbildningsprogram inte ses som ett dåligt alternativ utan som en möjlighet att komma till rätta med bristen på arbetsmarknaden på människor med teknisk utbildning, som börjar efterfrågas alltmer, samt få Europas ekonomi på fötter igen.

| 50. | Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna och arbetsmarknadsparterna att öka planering och genomförande av stödprogram för ungas tillträde till arbetsmarknaden genom aktiv sysselsättningspolitik, framför allt i särskilda regioner och sektorer där man kan observera hög ungdomsarbetslöshet. |
| --- | --- |

50.

Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna och arbetsmarknadsparterna att öka planering och genomförande av stödprogram för ungas tillträde till arbetsmarknaden genom aktiv sysselsättningspolitik, framför allt i särskilda regioner och sektorer där man kan observera hög ungdomsarbetslöshet.

| 51. | Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att dämpa de effekter som ungdomsarbetslösheten kommer att ha på den generationens pensionsrättigheter och, genom att på ett generöst sätt ta hänsyn till skolgång, ge ungdomar incitament att gå länge i skolan. |
| --- | --- |

51.

Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att dämpa de effekter som ungdomsarbetslösheten kommer att ha på den generationens pensionsrättigheter och, genom att på ett generöst sätt ta hänsyn till skolgång, ge ungdomar incitament att gå länge i skolan.

| 52. | Europaparlamentet uppmanar arbetsmarknadsparterna att öka försöken att informera unga om deras rätt att delta i den sociala dialogen och stödja denna stora andel av den aktiva befolkningen att medverka i den organisationsstruktur som företräder dem. |
| --- | --- |

52.

Europaparlamentet uppmanar arbetsmarknadsparterna att öka försöken att informera unga om deras rätt att delta i den sociala dialogen och stödja denna stora andel av den aktiva befolkningen att medverka i den organisationsstruktur som företräder dem.

Nackdelar och diskriminering

| 53. | Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att se till att den nationella lagstiftning som påverkar unga och särskilt den nationella lagstiftning som grundas på direktivet om likabehandling i arbetslivet (2000/78/EG) inte används för att diskriminera ungdomar när det gäller tillgången till sociala förmåner. Parlamentet anser att mycket mer måste göras för att se till att båda anställda och arbetsgivare känner till sina rättigheter och skyldigheter enligt denna lagstiftning. |
| --- | --- |

53.

Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att se till att den nationella lagstiftning som påverkar unga och särskilt den nationella lagstiftning som grundas på direktivet om likabehandling i arbetslivet (2000/78/EG) inte används för att diskriminera ungdomar när det gäller tillgången till sociala förmåner. Parlamentet anser att mycket mer måste göras för att se till att båda anställda och arbetsgivare känner till sina rättigheter och skyldigheter enligt denna lagstiftning.

| 54. | Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att utarbeta lämpliga initiativ för att garantera invandrarungdomar kunskaper i värdlandets språk, erkännande av examina från ursprungslandet, tillträde till kärnkompetenser, och därmed möjliggöra deras sociala integration och deras tillträde till arbetsmarknaden. |
| --- | --- |

54.

Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att utarbeta lämpliga initiativ för att garantera invandrarungdomar kunskaper i värdlandets språk, erkännande av examina från ursprungslandet, tillträde till kärnkompetenser, och därmed möjliggöra deras sociala integration och deras tillträde till arbetsmarknaden.

| 55. | Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att tillhandahålla tillräckligt med och bättre inrättningar för barnomsorg, som t.ex. heldagskolor, för unga föräldrar till acceptabel kostnad och på acceptabla villkor, och på så sätt göra det möjligare för unga föräldrar, särskilt mödrar, att kunna delta på arbetsmarknaden. |
| --- | --- |

55.

Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att tillhandahålla tillräckligt med och bättre inrättningar för barnomsorg, som t.ex. heldagskolor, för unga föräldrar till acceptabel kostnad och på acceptabla villkor, och på så sätt göra det möjligare för unga föräldrar, särskilt mödrar, att kunna delta på arbetsmarknaden.

| 56. | Europaparlamentet begär att det stöd som beviljas av medlemsstaterna till unga föräldrar när det gäller barnomsorg och förskola håller en tillräcklig nivå för att inte avhålla dem från att delta på arbetsmarknaden. |
| --- | --- |

56.

Europaparlamentet begär att det stöd som beviljas av medlemsstaterna till unga föräldrar när det gäller barnomsorg och förskola håller en tillräcklig nivå för att inte avhålla dem från att delta på arbetsmarknaden.

| 57. | Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att göra en insats på kort sikt som inriktas på unga arbetslösa män inom de sektorer som drabbats av krisen, men att samtidigt inte bortse från unga kvinnors långsiktiga problem med att få tillgång till arbetsmarknaden. |
| --- | --- |

57.

Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att göra en insats på kort sikt som inriktas på unga arbetslösa män inom de sektorer som drabbats av krisen, men att samtidigt inte bortse från unga kvinnors långsiktiga problem med att få tillgång till arbetsmarknaden.

| 58. | Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att införa åtgärder för positiv särbehandling av unga på de områden av arbetsmarknaden där unga är underrepresenterade, för att undanröja följderna av tidigare åldersdiskriminering och uppnå en verkligt mångfaldig arbetskraft, med varje rimlig anpassningsåtgärd för unga människor med särskilda behov. Parlamentet hänvisar till goda erfarenheter när det gäller positiv särbehandling för att bekämpa diskriminering. |
| --- | --- |

58.

Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att införa åtgärder för positiv särbehandling av unga på de områden av arbetsmarknaden där unga är underrepresenterade, för att undanröja följderna av tidigare åldersdiskriminering och uppnå en verkligt mångfaldig arbetskraft, med varje rimlig anpassningsåtgärd för unga människor med särskilda behov. Parlamentet hänvisar till goda erfarenheter när det gäller positiv särbehandling för att bekämpa diskriminering.

| 59. | Europaparlamentet framhåller behovet av att utveckla särskilda program för personer med funktionshinder för att öka deras möjligheter att komma ut på arbetsmarknaden. |
| --- | --- |

59.

Europaparlamentet framhåller behovet av att utveckla särskilda program för personer med funktionshinder för att öka deras möjligheter att komma ut på arbetsmarknaden.

| 60. | Europaparlamentet understryker vikten av att främja praktiktjänstgöring och rörlighet för unga människor som går skolor eller utbildningar för konstnärliga verksamheter, som film, musik, dans, teater eller cirkus. |
| --- | --- |

60.

Europaparlamentet understryker vikten av att främja praktiktjänstgöring och rörlighet för unga människor som går skolor eller utbildningar för konstnärliga verksamheter, som film, musik, dans, teater eller cirkus.

| 61. | Europaparlamentet anser att ökat stöd bör ges till frivilliga program på olika områden, bland annat på det sociala området, kulturområdet och inom idrotten. |
| --- | --- |

61.

Europaparlamentet anser att ökat stöd bör ges till frivilliga program på olika områden, bland annat på det sociala området, kulturområdet och inom idrotten.

| 62. | Europaparlamentet uppmanar de olika branscherna att ta initiativ till generationspartnerskap vid företag och organisationer och därmed åstadkomma ett aktivt kunskapsutbyte och på ett produktivt sätt sammanföra olika generationers erfarenheter. |
| --- | --- |

62.

Europaparlamentet uppmanar de olika branscherna att ta initiativ till generationspartnerskap vid företag och organisationer och därmed åstadkomma ett aktivt kunskapsutbyte och på ett produktivt sätt sammanföra olika generationers erfarenheter.

| 63. | Europaparlamentet erkänner betydelsen av unga människors möjligheter till ekonomiskt oberoende och uppmanar medlemsstaterna att se till att alla ungdomar individuellt har rätt till en rimlig inkomstnivå som garanterar möjligheten att skapa ett ekonomiskt oberoende liv. |
| --- | --- |

63.

Europaparlamentet erkänner betydelsen av unga människors möjligheter till ekonomiskt oberoende och uppmanar medlemsstaterna att se till att alla ungdomar individuellt har rätt till en rimlig inkomstnivå som garanterar möjligheten att skapa ett ekonomiskt oberoende liv.

| 64. | Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att de unga om de så önskar ska kunna få effektivt stöd, särskilt när det gäller deras yrkesval, kunskapen om deras rättigheter och hanteringen av deras minimilön. |
| --- | --- |

64.

Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att de unga om de så önskar ska kunna få effektivt stöd, särskilt när det gäller deras yrkesval, kunskapen om deras rättigheter och hanteringen av deras minimilön.

Strategier och förvaltningsverktyg på EU-nivå

| 65. | Europaparlamentet föreslår att rådet och kommissionen ska inrätta en EU-garanti för ungdomar som säkrar rätten för varje ung människa inom EU att bli erbjuden arbete, lärlingsplats, extra utbildning eller en kombination av arbete och utbildning efter högst sex månaders arbetslöshet. |
| --- | --- |

65.

Europaparlamentet föreslår att rådet och kommissionen ska inrätta en EU-garanti för ungdomar som säkrar rätten för varje ung människa inom EU att bli erbjuden arbete, lärlingsplats, extra utbildning eller en kombination av arbete och utbildning efter högst sex månaders arbetslöshet.

| 66. | Europaparlamentet välkomnar framstegen med utformningen av EU 2020-strategin, men beklagar att det inte har gjorts någon offentlig och öppen utvärdering av Lissabonstrategin, i synnerhet av Europeiska ungdomspakten, inklusive riktmärken för ungdomar, och beklagar att arbetsmarknadsparterna, det civila samhället och ungdomsorganisationerna inte rådfrågades i tillräcklig grad under utformningen av EU 2020-strategin. |
| --- | --- |

66.

Europaparlamentet välkomnar framstegen med utformningen av EU 2020-strategin, men beklagar att det inte har gjorts någon offentlig och öppen utvärdering av Lissabonstrategin, i synnerhet av Europeiska ungdomspakten, inklusive riktmärken för ungdomar, och beklagar att arbetsmarknadsparterna, det civila samhället och ungdomsorganisationerna inte rådfrågades i tillräcklig grad under utformningen av EU 2020-strategin.

| 67. | Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna införa och bedöma nya bindande riktmärken för ungdomar. Kommissionen uppmanas att årligen utvärdera befintliga riktmärken av detta slag, samt ungdomsgarantin, för att nå resultat och göra framsteg mot bakgrund av mer uppdelad statistik, framför allt efter kön och åldersgrupp. |
| --- | --- |

67.

Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna införa och bedöma nya bindande riktmärken för ungdomar. Kommissionen uppmanas att årligen utvärdera befintliga riktmärken av detta slag, samt ungdomsgarantin, för att nå resultat och göra framsteg mot bakgrund av mer uppdelad statistik, framför allt efter kön och åldersgrupp.

| 68. | Europaparlamentet uppmanar rådet och kommissionen att ställa sig bakom och utarbeta nya och förbättrade förvaltningsverktyg och information för arbetet med arbetstillfällen för ungdomar. |
| --- | --- |

68.

Europaparlamentet uppmanar rådet och kommissionen att ställa sig bakom och utarbeta nya och förbättrade förvaltningsverktyg och information för arbetet med arbetstillfällen för ungdomar.

| 69. | Europaparlamentet föreslår att en permanent EU-arbetsgrupp för ungdomar inrättas med deltagande av ungdomsorganisationer, medlemsstater, kommissionen, parlamentet och arbetsmarknadsparterna för att övervaka utvecklingen när det gäller arbetstillfällen för ungdomar, möjliggöra en sektoröverskridande politik, utbyta exempel på bästa metoder och lägga grunden till ny politik. |
| --- | --- |

69.

Europaparlamentet föreslår att en permanent EU-arbetsgrupp för ungdomar inrättas med deltagande av ungdomsorganisationer, medlemsstater, kommissionen, parlamentet och arbetsmarknadsparterna för att övervaka utvecklingen när det gäller arbetstillfällen för ungdomar, möjliggöra en sektoröverskridande politik, utbyta exempel på bästa metoder och lägga grunden till ny politik.

| 70. | Europaparlamentet framhåller vikten av att unga människor medverkar i utformningen av utbildningsstrategierna så att deras behov kan beaktas bättre. Parlamentet rekommenderar därför att kommissionen samråder med företrädare för nationella ungdomsråd om prioriteringarna för unga människor. |
| --- | --- |

70.

Europaparlamentet framhåller vikten av att unga människor medverkar i utformningen av utbildningsstrategierna så att deras behov kan beaktas bättre. Parlamentet rekommenderar därför att kommissionen samråder med företrädare för nationella ungdomsråd om prioriteringarna för unga människor.

| 71. | Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att bedöma följderna av politiken för ungdomar, inbegripa unga i alla förfaranden och inrätta ungdomsråd för övervakning av ungdomsrelaterad politik. |
| --- | --- |

71.

Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att bedöma följderna av politiken för ungdomar, inbegripa unga i alla förfaranden och inrätta ungdomsråd för övervakning av ungdomsrelaterad politik.

| 72. | Europaparlamentet uppmanar EU-institutionerna att föregå med gott exempel och ta bort annonseringen av obetalda praktikplatser från sina respektive webbplatser och att betala






  — | en minimiersättning som grundas på levnadskostnadernas nivå på den plats där praktiken genomförs, |
| --- | --- | --- |

72.

Europaparlamentet uppmanar EU-institutionerna att föregå med gott exempel och ta bort annonseringen av obetalda praktikplatser från sina respektive webbplatser och att betala

—

en minimiersättning som grundas på levnadskostnadernas nivå på den plats där praktiken genomförs,

| — | socialförsäkringsförmåner till alla sina praktikanter. |
| --- | --- |

—

socialförsäkringsförmåner till alla sina praktikanter.

*

* *

| 73. | Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, kommissionen samt regeringarna och parlamenten i medlemsstaterna. |
| --- | --- |

73.

Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, kommissionen samt regeringarna och parlamenten i medlemsstaterna.

---

(1)  EGT L 303, 2.12.2000, s.16.

(2)  EUT C 279 E, 19.11.2009, s. 23.

(3)  EUT C 137 E, 27.5.2010, s. 68.

(4)  Antagna texter, P7_TA(2010)0187.

---

| 2.12.2011 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 351/39 |
| --- | --- | --- | --- |

2.12.2011

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 351/39

---

Tisdagen den 6 juli 2010Atypiska anställningsformer, säkra yrkesgångar samt nya former för social dialog

P7_TA(2010)0263

Europaparlamentets resolution av den 6 juli 2010 om atypiska anställningsformer, säkra yrkesgångar, flexibilitet och trygghet på arbetsmarknaden samt nya former för social dialog (2009/2220(INI))

2011/C 351 E/06

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

med beaktande av kommissionens meddelande ”Ett gemensamt åtagande för sysselsättning” (KOM(2009)0257),

med beaktande av stadgan om de grundläggande rättigheterna, särskilt artikel 30 om skydd mot uppsägning utan saklig grund, artikel 31 om rättvisa arbetsförhållanden och artikel 33 om familjeliv och yrkesliv,

med beaktande av kommissionens meddelande ”En ekonomisk återhämtningsplan för Europa” (KOM(2008)0800) och parlamentets resolution av den 11 mars 2009 (1) i denna fråga,

med beaktande av Europaparlamentets resolution av den 9 oktober 2008 om kraftfullare åtgärder mot odeklarerat arbete (2),

med beaktande av kommissionens meddelande med titeln ”Främja återhämtning i Europa” (KOM(2009)0114),

med beaktande av kommissionens meddelande ”Partnerskap för förändring i ett utvidgat EU – Ökad genomslagskraft för den sociala dialogen i EU” (KOM(2004)0557),

med beaktande av kommissionens meddelande ”På väg mot gemensamma principer för ’flexicurity’: Fler och bättre arbeten genom flexibilitet och säkerhet” (KOM(2007)0359) och parlamentets resolution av den 29 november 2007 (3) i denna fråga,

med beaktande av kommissionens grönbok om en modern arbetsrätt för att möta 2000-talets utmaningar (KOM(2006)0708) och parlamentets resolution av den 11 juli 2007 (4) om denna grönbok,

med beaktande av rådets beslut 2008/618/EG av den 15 juli 2008 om riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättningspolitik 2008–2010,

med beaktande av kommissionens rekommendation om aktiv inkludering av människor som är utestängda från arbetsmarknaden (KOM(2008)0639) och parlamentets resolution av den 8 april 2009 (5) i denna fråga,

med beaktande av rådets slutsatser av den 8 juni 2009 om ”flexicurity” i kristider,

med beaktande av rapporten av den 12 december 2008 från uppdraget för flexicurity med titeln ”Genomförande av de gemensamma principerna för flexicurity inom ramen för Lissabonstrategins etapp 2008–2010”,

med beaktande av rådets (sysselsättning, socialpolitik, hälso- och sjukvård samt konsumentfrågor) slutsatser från den 5 och 6 december 2007,

med beaktande av rekommendationerna från de europeiska arbetsmarknadsparterna i rapporten av den 18 oktober 2007”Huvudutmaningar för EU-arbetsmarknaderna: En gemensam analys utförd av arbetsmarknadens parter i EU”,

med beaktande av slutsatserna från arbetsmarknads- och socialministrarnas informella möte om bra arbete i Berlin den 18–20 januari 2007,

med beaktande av artikel 48 i arbetsordningen,

med beaktande av betänkandet från utskottet för sysselsättning och sociala frågor (A7-0193/2010), och av följande skäl:

| A. | Atypiska anställningsformer har växt betydligt sedan 1990 och de arbetstillfällen som gått förlorade på grund av den rådande ekonomiska krisen fanns främst i den atypiska sektorn. Nya kontraktstyper med ett eller flera av följande kännetecken klassas som atypisk anställningsform: deltid, tillfälligt arbete eller visstidsarbete, arbete genom bemanningsföretag, egenföretagande, frilans- och distansarbete, deltidsanställning med en veckoarbetstid på 20 timmar per vecka eller mindre. |
| --- | --- |

A.

Atypiska anställningsformer har växt betydligt sedan 1990 och de arbetstillfällen som gått förlorade på grund av den rådande ekonomiska krisen fanns främst i den atypiska sektorn. Nya kontraktstyper med ett eller flera av följande kännetecken klassas som atypisk anställningsform: deltid, tillfälligt arbete eller visstidsarbete, arbete genom bemanningsföretag, egenföretagande, frilans- och distansarbete, deltidsanställning med en veckoarbetstid på 20 timmar per vecka eller mindre.

| B. | Behovet av flexibla anställningsformer har framhållits vid flera tillfällen. |
| --- | --- |

B.

Behovet av flexibla anställningsformer har framhållits vid flera tillfällen.

| C. | Globaliseringen och den snabba tekniska utvecklingen innebär långtgående ekonomisk omstrukturering vilket leder till förändrade anställningsförhållanden och uppgifter för arbetstagaren samt den ena vågen efter den andra av nya oberoende enmansföretag i alla sektorer och åldersgrupper och kräver att anställningsförhållandena revideras för att undvika snedvridningar (såsom företeelsen falskt egenföretagande). |
| --- | --- |

C.

Globaliseringen och den snabba tekniska utvecklingen innebär långtgående ekonomisk omstrukturering vilket leder till förändrade anställningsförhållanden och uppgifter för arbetstagaren samt den ena vågen efter den andra av nya oberoende enmansföretag i alla sektorer och åldersgrupper och kräver att anställningsförhållandena revideras för att undvika snedvridningar (såsom företeelsen falskt egenföretagande).

| D. | Den finansiella och ekonomiska krisen har förvandlats till en allvarlig sysselsättningskris med oerhört många förlorade arbetstillfällen och har lett till instabil arbetsmarknad och ökad fattigdom och social utslagning, särskilt för redan utsatta personer och missgynnade grupper. |
| --- | --- |

D.

Den finansiella och ekonomiska krisen har förvandlats till en allvarlig sysselsättningskris med oerhört många förlorade arbetstillfällen och har lett till instabil arbetsmarknad och ökad fattigdom och social utslagning, särskilt för redan utsatta personer och missgynnade grupper.

| E. | Antalet personer som lever i fattigdom under förvärvsarbete ökar och har nått upp till 8 procent av den europeiska arbetskraften och andelen lågavlönade arbetstagare är för närvarande ungefär 17 procent. |
| --- | --- |

E.

Antalet personer som lever i fattigdom under förvärvsarbete ökar och har nått upp till 8 procent av den europeiska arbetskraften och andelen lågavlönade arbetstagare är för närvarande ungefär 17 procent.

| F. | Det bör tas fram en omfattande och kompletterande EU-strategi med starkt fokus på en effektiv förvaltning och en ömsesidigt stödjande kombination av politiska åtgärder inom ekonomi, miljö, sysselsättning och socialpolitik samt entreprenörskap. Strategin bör vara förenlig med den europeiska sysselsättningsstrategin vars syfte är att engagera medlemsstaterna i ett antal gemensamma mål som kan sammanfattas i de fyra huvudprinciperna om anställningsbarhet, företagaranda, anpassningsförmåga och lika möjligheter. |
| --- | --- |

F.

Det bör tas fram en omfattande och kompletterande EU-strategi med starkt fokus på en effektiv förvaltning och en ömsesidigt stödjande kombination av politiska åtgärder inom ekonomi, miljö, sysselsättning och socialpolitik samt entreprenörskap. Strategin bör vara förenlig med den europeiska sysselsättningsstrategin vars syfte är att engagera medlemsstaterna i ett antal gemensamma mål som kan sammanfattas i de fyra huvudprinciperna om anställningsbarhet, företagaranda, anpassningsförmåga och lika möjligheter.

| G. | Arbetslösheten i EU-27 har ökat till 10 procent (2009) och arbetslösheten förväntas inte nå sin topp före första halvåret 2011. |
| --- | --- |

G.

Arbetslösheten i EU-27 har ökat till 10 procent (2009) och arbetslösheten förväntas inte nå sin topp före första halvåret 2011.

| H. | Vid en analys av förändringar i anställningsformer sett till olika utbildningsnivåer visar det sig att antalet lågutbildade med anställning har minskat under de senare åren. |
| --- | --- |

H.

Vid en analys av förändringar i anställningsformer sett till olika utbildningsnivåer visar det sig att antalet lågutbildade med anställning har minskat under de senare åren.

| I. | Varje år byter i genomsnitt mellan en femtedel och en fjärdedel av alla europeiska arbetstagare arbete. |
| --- | --- |

I.

Varje år byter i genomsnitt mellan en femtedel och en fjärdedel av alla europeiska arbetstagare arbete.

| J. | Övergångstakten från arbetslöshet till anställning är hög och en tredjedel av de arbetslösa och 10 procent av den inaktiva delen av befolkningen hittar ett jobb inom ett år. Ett stort antal arbetstagare, framför allt de som har atypiska anställningar, förlorar jobbet utan att hitta någon ny anställning. |
| --- | --- |

J.

Övergångstakten från arbetslöshet till anställning är hög och en tredjedel av de arbetslösa och 10 procent av den inaktiva delen av befolkningen hittar ett jobb inom ett år. Ett stort antal arbetstagare, framför allt de som har atypiska anställningar, förlorar jobbet utan att hitta någon ny anställning.

| K. | I EU-27 varar 45 procent av samtliga arbetslöshetsperioder längre än ett år, jämfört med omkring 10 procent i Förenta staterna. |
| --- | --- |

K.

I EU-27 varar 45 procent av samtliga arbetslöshetsperioder längre än ett år, jämfört med omkring 10 procent i Förenta staterna.

| L. | Omsättningen av arbetskraft är högre bland kvinnor än män (5 procentenheters skillnad) och bland yngre arbetstagare (under 24 år), och minskar med högre utbildningsnivå, vilket visar att förändringen oftare är påtvingad än självvald och kopplad till korttidskontrakt och osäkra anställningsformer samt att unga människor ofta inte hittar ett jobb som motsvarar deras utbildning. |
| --- | --- |

L.

Omsättningen av arbetskraft är högre bland kvinnor än män (5 procentenheters skillnad) och bland yngre arbetstagare (under 24 år), och minskar med högre utbildningsnivå, vilket visar att förändringen oftare är påtvingad än självvald och kopplad till korttidskontrakt och osäkra anställningsformer samt att unga människor ofta inte hittar ett jobb som motsvarar deras utbildning.

| M. | Det uppskattas att en arbetstagare av sex har omsorgsansvar för en äldre eller beroende släkting eller vän. |
| --- | --- |

M.

Det uppskattas att en arbetstagare av sex har omsorgsansvar för en äldre eller beroende släkting eller vän.

| N. | I vissa medlemsstater har det skett en ökning i förekomsten av odeklarerat arbete, vilket kan leda till allvarliga ekonomiska och i synnerhet skattemässiga problem, samt sociala och politiska problem. |
| --- | --- |

N.

I vissa medlemsstater har det skett en ökning i förekomsten av odeklarerat arbete, vilket kan leda till allvarliga ekonomiska och i synnerhet skattemässiga problem, samt sociala och politiska problem.

| O. | Att göra en bedömning av flexicurity är komplicerat och det är viktigt att anlägga ett helhetsperspektiv, framför allt mot bakgrund av att den aktuella krisen kan medföra att företagen förändrar sitt beteende och i större utsträckning använder sig av alltmer oskyddade och otrygga anställningsförhållanden. |
| --- | --- |

O.

Att göra en bedömning av flexicurity är komplicerat och det är viktigt att anlägga ett helhetsperspektiv, framför allt mot bakgrund av att den aktuella krisen kan medföra att företagen förändrar sitt beteende och i större utsträckning använder sig av alltmer oskyddade och otrygga anställningsförhållanden.

| P. | Inom arbetsmarknadspolitiken måste lika möjligheter för kvinnor och män samt en balans mellan arbetsliv, utbildning och familjeliv aktivt främjas, liksom principerna om icke-diskriminering. |
| --- | --- |

P.

Inom arbetsmarknadspolitiken måste lika möjligheter för kvinnor och män samt en balans mellan arbetsliv, utbildning och familjeliv aktivt främjas, liksom principerna om icke-diskriminering.

| Q. | Den sociala dialogen har utvecklats på olika sätt över Europa men på det hela taget har de växande ekonomiska svårigheterna lett till en intensivare dialog mellan arbetsmarknadens parter. |
| --- | --- |

Q.

Den sociala dialogen har utvecklats på olika sätt över Europa men på det hela taget har de växande ekonomiska svårigheterna lett till en intensivare dialog mellan arbetsmarknadens parter.

| R. | Kollektivavtal är det vanligaste sättet att fastställa löner i Europa: två av tre arbetstagare omfattas av kollektivavtal på företagsnivå eller högre nivå. |
| --- | --- |

R.

Kollektivavtal är det vanligaste sättet att fastställa löner i Europa: två av tre arbetstagare omfattas av kollektivavtal på företagsnivå eller högre nivå.

| S. | Slutsatserna från arbetsmarknads- och socialministrarnas informella möte om bra arbete i Berlin den 19 januari 2007 var att Europa behöver fler insatser och gemensamma insatser för att främja bra arbete. Bra arbete innebär rättigheter och deltagande för arbetstagarna, rättvisa löner, skydd av hälsa och säkerhet på arbetsplatsen samt en familjevänlig arbetsorganisation. Bra och rättvisa anställningsförhållanden samt tillräckligt socialt skydd är nödvändigt för att medborgarna ska acceptera Europeiska unionen. |
| --- | --- |

S.

Slutsatserna från arbetsmarknads- och socialministrarnas informella möte om bra arbete i Berlin den 19 januari 2007 var att Europa behöver fler insatser och gemensamma insatser för att främja bra arbete. Bra arbete innebär rättigheter och deltagande för arbetstagarna, rättvisa löner, skydd av hälsa och säkerhet på arbetsplatsen samt en familjevänlig arbetsorganisation. Bra och rättvisa anställningsförhållanden samt tillräckligt socialt skydd är nödvändigt för att medborgarna ska acceptera Europeiska unionen.

| T. | Begreppet bra arbete bör vara den vägledande principen för nästa etapp i den europeiska sysselsättningsstrategin. |
| --- | --- |

T.

Begreppet bra arbete bör vara den vägledande principen för nästa etapp i den europeiska sysselsättningsstrategin.

A.
     
  Atypiska anställningsformer

| 1. | Europaparlamentet förväntar sig att Europeiska rådet vid 2010 års vårmöte enas om tydliga riktlinjer och konkreta åtgärder för att trygga anständigt arbete och sysselsättning av god kvalitet och skapa varaktiga arbetstillfällen inom ramen för en ambitiös EU 2020-strategi med hänsyn till krisens effekter på ekonomin, samhället och arbetsmarknaden. |
| --- | --- |

1.

Europaparlamentet förväntar sig att Europeiska rådet vid 2010 års vårmöte enas om tydliga riktlinjer och konkreta åtgärder för att trygga anständigt arbete och sysselsättning av god kvalitet och skapa varaktiga arbetstillfällen inom ramen för en ambitiös EU 2020-strategi med hänsyn till krisens effekter på ekonomin, samhället och arbetsmarknaden.

| 2. | Europaparlamentet uppmanar kommissionen att bedöma de ansträngningar som gjorts av uppdraget för flexicurity och medlemsstaterna att få till stånd ett mer balanserat och rättvist genomförande av principerna för flexicurity, och menar att ömsesidig utbildning och utbyte av bästa praxis, men även den öppna samordningsmetoden, är viktiga verktyg för att kunna samordna medlemsstaternas olika syn på arbetsmarknadspolitiken. Parlamentet konstaterar dock att den öppna samordningsmetoden kan förbättras och att styrningen av den måste stärkas för att en ökad effektivitet ska kunna uppnås. |
| --- | --- |

2.

Europaparlamentet uppmanar kommissionen att bedöma de ansträngningar som gjorts av uppdraget för flexicurity och medlemsstaterna att få till stånd ett mer balanserat och rättvist genomförande av principerna för flexicurity, och menar att ömsesidig utbildning och utbyte av bästa praxis, men även den öppna samordningsmetoden, är viktiga verktyg för att kunna samordna medlemsstaternas olika syn på arbetsmarknadspolitiken. Parlamentet konstaterar dock att den öppna samordningsmetoden kan förbättras och att styrningen av den måste stärkas för att en ökad effektivitet ska kunna uppnås.

| 3. | Europaparlamentet konstaterar att det finns många olika arbetstraditioner, avtalsformer och företagsmodeller i medlemsstaterna, och framhåller mot denna bakgrund av mångfald att tryggandet av den europeiska sociala modellen och arbetstagarnas rättigheter bör vara en prioritering. |
| --- | --- |

3.

Europaparlamentet konstaterar att det finns många olika arbetstraditioner, avtalsformer och företagsmodeller i medlemsstaterna, och framhåller mot denna bakgrund av mångfald att tryggandet av den europeiska sociala modellen och arbetstagarnas rättigheter bör vara en prioritering.

| 4. | Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att erkänna och stödja oberoende frilansarbetares särskilda ställning som en betydande kraft i den ekonomiska återhämtningen och som ett sätt att komma ut på arbetsmarknaden eller som ett alternativ till den. Parlamentet konstaterar att egenföretagande blir alltmer populärt, särskilt bland yngre och kvinnor och som övergång från arbete till pension. Parlamentet tycker att oberoende frilansarbetare bör betraktas som ett särskilt slags mikroföretag och uppmanar till åtgärder för att minimera den administrativa bördan, uppmuntra och stödja oberoende frilansarbetare att starta eget eller utvidga sin verksamhet samt främja livslångt lärande för denna grupp. |
| --- | --- |

4.

Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att erkänna och stödja oberoende frilansarbetares särskilda ställning som en betydande kraft i den ekonomiska återhämtningen och som ett sätt att komma ut på arbetsmarknaden eller som ett alternativ till den. Parlamentet konstaterar att egenföretagande blir alltmer populärt, särskilt bland yngre och kvinnor och som övergång från arbete till pension. Parlamentet tycker att oberoende frilansarbetare bör betraktas som ett särskilt slags mikroföretag och uppmanar till åtgärder för att minimera den administrativa bördan, uppmuntra och stödja oberoende frilansarbetare att starta eget eller utvidga sin verksamhet samt främja livslångt lärande för denna grupp.

| 5. | Europaparlamentet betonar vikten av egenföretagande, särskilt genom mikro- och småföretag, och framhåller betydelsen av de fria yrkena och deras särskilda kännetecken. Parlamentet understryker att termen fritt yrke endast avser ett visst kvalificerat yrke som även kan utövas självständigt. |
| --- | --- |

5.

Europaparlamentet betonar vikten av egenföretagande, särskilt genom mikro- och småföretag, och framhåller betydelsen av de fria yrkena och deras särskilda kännetecken. Parlamentet understryker att termen fritt yrke endast avser ett visst kvalificerat yrke som även kan utövas självständigt.

| 6. | Europaparlamentet anser att alla arbetstagare bör garanteras vissa grundläggande rättigheter oavsett vilken anställningsstatus de har. Parlamentet rekommenderar att prioriteringarna för en reform av arbetsrätten, där behov av sådan finns, ska vara följande: skyndsamt utökat skydd för arbetstagare med atypiska anställningsformer, gruppering av atypiska kontrakt i syfte att förenkla, skapande av varaktiga normala arbetsförhållanden, klargörande av vilken ram som ska gälla för anställning, inbegripet förebyggande åtgärder för hälsa och säkerhet i arbetet för personer med atypiska anställningsformer, åtgärder mot oredovisat arbete, stöd för skapandet av nya arbetstillfällen, däribland arbeten med atypiska anställningsformer, samt enklare övergångar mellan olika anställnings- och arbetslöshetssituationer genom främjandet av åtgärder såsom särskilda lönetillägg, livslångt lärande, omskolning och utbildning på arbetsplats. Parlamentet efterlyser ett klargörande av vad som gäller för anställningar och uppmanar kommissionen att utarbeta klara riktlinjer om anställningsförhållandets räckvidd i enlighet med Internationella arbetsorganisationen rekommendationer från 2006. |
| --- | --- |

6.

Europaparlamentet anser att alla arbetstagare bör garanteras vissa grundläggande rättigheter oavsett vilken anställningsstatus de har. Parlamentet rekommenderar att prioriteringarna för en reform av arbetsrätten, där behov av sådan finns, ska vara följande: skyndsamt utökat skydd för arbetstagare med atypiska anställningsformer, gruppering av atypiska kontrakt i syfte att förenkla, skapande av varaktiga normala arbetsförhållanden, klargörande av vilken ram som ska gälla för anställning, inbegripet förebyggande åtgärder för hälsa och säkerhet i arbetet för personer med atypiska anställningsformer, åtgärder mot oredovisat arbete, stöd för skapandet av nya arbetstillfällen, däribland arbeten med atypiska anställningsformer, samt enklare övergångar mellan olika anställnings- och arbetslöshetssituationer genom främjandet av åtgärder såsom särskilda lönetillägg, livslångt lärande, omskolning och utbildning på arbetsplats. Parlamentet efterlyser ett klargörande av vad som gäller för anställningar och uppmanar kommissionen att utarbeta klara riktlinjer om anställningsförhållandets räckvidd i enlighet med Internationella arbetsorganisationen rekommendationer från 2006.

| 7. | Europaparlamentet ser positivt på att en del medlemsstater har infört bestämmelser för att göra det möjligt för anställda med omsorgsansvar att finna en balans mellan dessa förpliktelser och sina yrkesmässiga skyldigheter genom mer flexibla arbetsarrangemang. Parlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att aktivt stödja anhörigvårdare i arbetslivet genom att erbjuda flexibla arbetsvillkor, däribland rätt till ledighet, flextid, deltids- och hemarbete så att fler anhörigvårdare i alla medlemsstater kan stanna kvar i eller återvända till lönearbete. |
| --- | --- |

7.

Europaparlamentet ser positivt på att en del medlemsstater har infört bestämmelser för att göra det möjligt för anställda med omsorgsansvar att finna en balans mellan dessa förpliktelser och sina yrkesmässiga skyldigheter genom mer flexibla arbetsarrangemang. Parlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att aktivt stödja anhörigvårdare i arbetslivet genom att erbjuda flexibla arbetsvillkor, däribland rätt till ledighet, flextid, deltids- och hemarbete så att fler anhörigvårdare i alla medlemsstater kan stanna kvar i eller återvända till lönearbete.

| 8. | Europaparlamentet noterar den åtskillnad som Europeiska institutet för förbättring av levnads- och arbetsvillkor gör mellan atypiska och mycket atypiska anställningsförhållanden. Parlamentet anser att många former av atypiska anställningsförhållanden utgör viktiga lösningar för anhörigvårdare, studerande och andra som är beroende av korttidsanställningar och deltidsarbete, t.ex. för att få extra inkomst. Parlamentet betonar att det är avgörande att arbetstagare i atypiska anställningsförhållanden har minimirättigheter och skyddas mot exploatering. |
| --- | --- |

8.

Europaparlamentet noterar den åtskillnad som Europeiska institutet för förbättring av levnads- och arbetsvillkor gör mellan atypiska och mycket atypiska anställningsförhållanden. Parlamentet anser att många former av atypiska anställningsförhållanden utgör viktiga lösningar för anhörigvårdare, studerande och andra som är beroende av korttidsanställningar och deltidsarbete, t.ex. för att få extra inkomst. Parlamentet betonar att det är avgörande att arbetstagare i atypiska anställningsförhållanden har minimirättigheter och skyddas mot exploatering.

| 9. | Europaparlamentet uppmuntrar medlemsstaterna att främja övergången till produktiva och givande arbeten av hög kvalitet och att utveckla en arbetsrätt där rättigheterna för personer med atypiska anställningsformer effektivt garanteras och där dessa personer får samma behandling som arbetstagare med normala heltidsanställningar genom att erbjuda dem maximal skyddsnivå. |
| --- | --- |

9.

Europaparlamentet uppmuntrar medlemsstaterna att främja övergången till produktiva och givande arbeten av hög kvalitet och att utveckla en arbetsrätt där rättigheterna för personer med atypiska anställningsformer effektivt garanteras och där dessa personer får samma behandling som arbetstagare med normala heltidsanställningar genom att erbjuda dem maximal skyddsnivå.

| 10. | Europaparlamentet rekommenderar att arbetstagare med atypiska anställningskontrakt ska omfattas av redan gällande EU-direktiv som omfattar olika arbetstagarkategorier i EU, bland annat arbetstidsdirektivet (93/104/EG), direktivet om arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag (2008/104/EG), direktivet om deltidsarbete (97/81/EG) och direktivet om ramavtalet om visstidsarbete (1999/70/EG). |
| --- | --- |

10.

Europaparlamentet rekommenderar att arbetstagare med atypiska anställningskontrakt ska omfattas av redan gällande EU-direktiv som omfattar olika arbetstagarkategorier i EU, bland annat arbetstidsdirektivet (93/104/EG), direktivet om arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag (2008/104/EG), direktivet om deltidsarbete (97/81/EG) och direktivet om ramavtalet om visstidsarbete (1999/70/EG).

| 11. | Europaparlamentet noterar att trenden mot en ökad andel atypiska anställningsformer har en tydlig könsaspekt och generationsövergripande dimension, eftersom kvinnor, äldre och även yngre arbetstagare är oproportionerligt representerade i de särskilda anställningsformerna. Parlamentet konstaterar att vissa sektorer genomgår snabba strukturförändringar och uppmanar medlemsstaterna och kommissionen att undersöka orsakerna till denna utveckling och vidta lämpliga och målinriktade åtgärder för att motverka denna obalans på de områden som berörs genom att underlätta övergången till fasta anställningar och särskilt genom att främja åtgärder för att göra det möjligt för både kvinnor och män att förena arbetsliv, familj och privatliv, lägga större fokus på den sociala dialogen med arbetstagarnas företrädare inom företagen och övervaka och offentliggöra hur dessa åtgärder framskrider. Parlamentet uppmanar också kommissionen och medlemsstaterna att kontrollera att användningen av dessa särskilda eller atypiska anställningsformer inte är en täckmantel för svartarbete utan i stället, via kompetensutbyte, främjar ungdomars och arbetslösas faktiska tillträde till arbetslivet genom att ge arbetstagare och företag säker flexibilitet som både stärker deras anställbarhet och konkurrenskraft. |
| --- | --- |

11.

Europaparlamentet noterar att trenden mot en ökad andel atypiska anställningsformer har en tydlig könsaspekt och generationsövergripande dimension, eftersom kvinnor, äldre och även yngre arbetstagare är oproportionerligt representerade i de särskilda anställningsformerna. Parlamentet konstaterar att vissa sektorer genomgår snabba strukturförändringar och uppmanar medlemsstaterna och kommissionen att undersöka orsakerna till denna utveckling och vidta lämpliga och målinriktade åtgärder för att motverka denna obalans på de områden som berörs genom att underlätta övergången till fasta anställningar och särskilt genom att främja åtgärder för att göra det möjligt för både kvinnor och män att förena arbetsliv, familj och privatliv, lägga större fokus på den sociala dialogen med arbetstagarnas företrädare inom företagen och övervaka och offentliggöra hur dessa åtgärder framskrider. Parlamentet uppmanar också kommissionen och medlemsstaterna att kontrollera att användningen av dessa särskilda eller atypiska anställningsformer inte är en täckmantel för svartarbete utan i stället, via kompetensutbyte, främjar ungdomars och arbetslösas faktiska tillträde till arbetslivet genom att ge arbetstagare och företag säker flexibilitet som både stärker deras anställbarhet och konkurrenskraft.

| 12. | Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att sörja för ett effektivare genomförande av direktiven 97/81/EG om deltidsarbete och 1999/70/EG om visstidsarbete, särskilt vad gäller den grundläggande principen om icke-diskriminering. Parlamentet betonar vikten av utbildning och livslångt lärande för att underlätta arbetsbyten, vilket är särskilt viktigt för visstidsanställda arbetstagare. |
| --- | --- |

12.

Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att sörja för ett effektivare genomförande av direktiven 97/81/EG om deltidsarbete och 1999/70/EG om visstidsarbete, särskilt vad gäller den grundläggande principen om icke-diskriminering. Parlamentet betonar vikten av utbildning och livslångt lärande för att underlätta arbetsbyten, vilket är särskilt viktigt för visstidsanställda arbetstagare.

| 13. | Europaparlamentet framhåller att atypiska anställningsformer bör vara ett personligt val och inte ett tvång som dikteras av de ökande hindren för vissa grupper att få tillträde till arbetsmarknaden eller av bristande tillgång på kvalitetsarbeten. Särskilt för arbetstagare som är missgynnade i flera avseenden kan de individuellt utformade atypiska anställningsformer som erbjuds av företag med arbetsintegrering vara ett alternativ eftersom de innebär en första språngbräda ut i arbetslivet. |
| --- | --- |

13.

Europaparlamentet framhåller att atypiska anställningsformer bör vara ett personligt val och inte ett tvång som dikteras av de ökande hindren för vissa grupper att få tillträde till arbetsmarknaden eller av bristande tillgång på kvalitetsarbeten. Särskilt för arbetstagare som är missgynnade i flera avseenden kan de individuellt utformade atypiska anställningsformer som erbjuds av företag med arbetsintegrering vara ett alternativ eftersom de innebär en första språngbräda ut i arbetslivet.

| 14. | Europaparlamentet välkomnar att direktiv 2008/104/EG om arbete genom bemanningsföretag har antagits och uppmanar till ett snabbt genomförande. |
| --- | --- |

14.

Europaparlamentet välkomnar att direktiv 2008/104/EG om arbete genom bemanningsföretag har antagits och uppmanar till ett snabbt genomförande.

| 15. | Europaparlamentet anser att arbetstagarna bör ges rätt till utbildning i de atypiska anställningsavtalen och understryker att atypiska anställningsformer kan, om de är tillräckligt skyddade och om de omfattar ett stöd för en varaktig och skyddad anställning, utgöra en möjlighet, men att de måste åtföljas av stöd för de arbetstagare som befinner sig i en övergång från en anställning eller anställningsform till en annan, med hjälp av en riktad och aktiv sysselsättningspolitik. Parlamentet beklagar att denna aspekt ofta har försummats. |
| --- | --- |

15.

Europaparlamentet anser att arbetstagarna bör ges rätt till utbildning i de atypiska anställningsavtalen och understryker att atypiska anställningsformer kan, om de är tillräckligt skyddade och om de omfattar ett stöd för en varaktig och skyddad anställning, utgöra en möjlighet, men att de måste åtföljas av stöd för de arbetstagare som befinner sig i en övergång från en anställning eller anställningsform till en annan, med hjälp av en riktad och aktiv sysselsättningspolitik. Parlamentet beklagar att denna aspekt ofta har försummats.

| 16. | Europaparlamentet uppmuntrar medlemsstaterna att utveckla en tidig och aktiv insatspolitik för att ge arbetstagare, särskilt kvinnor, som återkommer till arbetsmarknaden rätt till individuellt stöd under den period som de behöver för att vidareutbilda eller omskola sig. Arbetslösa bör stödjas såväl genom ett stabilt socialt skyddsnät som genom ett effektivt och aktivt åtgärdssystem så att de snabbt kan återvända till arbetsmarknaden, även om de tidigare haft en atypisk anställningsform, eftersom det är viktigt att se till att hålla kvar människor på arbetsmarknaden samt att främja en övergång till anständiga, varaktiga och skyddade anställningsformer av hög kvalitet. Om återkomsten sker i form av atypiska kontrakt ska dessa kontrakt garantera arbetstagarna anständiga och trygga arbetsvillkor. |
| --- | --- |

16.

Europaparlamentet uppmuntrar medlemsstaterna att utveckla en tidig och aktiv insatspolitik för att ge arbetstagare, särskilt kvinnor, som återkommer till arbetsmarknaden rätt till individuellt stöd under den period som de behöver för att vidareutbilda eller omskola sig. Arbetslösa bör stödjas såväl genom ett stabilt socialt skyddsnät som genom ett effektivt och aktivt åtgärdssystem så att de snabbt kan återvända till arbetsmarknaden, även om de tidigare haft en atypisk anställningsform, eftersom det är viktigt att se till att hålla kvar människor på arbetsmarknaden samt att främja en övergång till anständiga, varaktiga och skyddade anställningsformer av hög kvalitet. Om återkomsten sker i form av atypiska kontrakt ska dessa kontrakt garantera arbetstagarna anständiga och trygga arbetsvillkor.

| 17. | Europaparlamentet uppmanar kommissionen att med hjälp från arbetsmarknadens parter analysera och övervaka de olika verktyg som utvecklats i de nationella aktiveringsåtgärderna. |
| --- | --- |

17.

Europaparlamentet uppmanar kommissionen att med hjälp från arbetsmarknadens parter analysera och övervaka de olika verktyg som utvecklats i de nationella aktiveringsåtgärderna.

| 18. | Europaparlamentet uppmanar unionen och medlemsstaterna att med hjälp från arbetsmarknadens parter effektivt bekämpa olaglig anställning, huvudsakligen genom förebyggande åtgärder och sanktioner i avskräckande syfte, och tror att om man även på europeisk nivå formulerar strategier som tar avstånd från olaglig anställning kan detta vara en hjälp i kampen mot olaglig anställning och för att minska de otrygga, särskilt de atypiska, anställningsformerna. Europaparlamentet anser att bekämpandet av svartarbete bör åtföljas av åtgärder för att skapa hållbara och varaktiga anställningsalternativ och för att stödja människor att få tillgång till den öppna arbetsmarknaden. |
| --- | --- |

18.

Europaparlamentet uppmanar unionen och medlemsstaterna att med hjälp från arbetsmarknadens parter effektivt bekämpa olaglig anställning, huvudsakligen genom förebyggande åtgärder och sanktioner i avskräckande syfte, och tror att om man även på europeisk nivå formulerar strategier som tar avstånd från olaglig anställning kan detta vara en hjälp i kampen mot olaglig anställning och för att minska de otrygga, särskilt de atypiska, anställningsformerna. Europaparlamentet anser att bekämpandet av svartarbete bör åtföljas av åtgärder för att skapa hållbara och varaktiga anställningsalternativ och för att stödja människor att få tillgång till den öppna arbetsmarknaden.

| 19. | Europaparlamentet understryker nödvändigheten av att skapa varaktiga och trygga arbetstillfällen av hög kvalitet, som vid behov kan föregås av en utbildningsperiod i syfte att skapa varaktiga tjänster och heltidstjänster, däribland gröna och ”vita” jobb (inom hälso- och sjukvården), och att säkerställa social sammanhållning. |
| --- | --- |

19.

Europaparlamentet understryker nödvändigheten av att skapa varaktiga och trygga arbetstillfällen av hög kvalitet, som vid behov kan föregås av en utbildningsperiod i syfte att skapa varaktiga tjänster och heltidstjänster, däribland gröna och ”vita” jobb (inom hälso- och sjukvården), och att säkerställa social sammanhållning.

| 20. | Europaparlamentet framhåller att alla former av atypiska anställningar inte nödvändigtvis leder till skiftande och otryggt tillfällighetsarbete med lägre socialt skydd, lägre löner och begränsad tillgång till vidareutbildning och livslångt lärande. Parlamentet påpekar dock att sådana otrygga anställningsformer ofta är förknippade med atypiska anställningskontrakt. |
| --- | --- |

20.

Europaparlamentet framhåller att alla former av atypiska anställningar inte nödvändigtvis leder till skiftande och otryggt tillfällighetsarbete med lägre socialt skydd, lägre löner och begränsad tillgång till vidareutbildning och livslångt lärande. Parlamentet påpekar dock att sådana otrygga anställningsformer ofta är förknippade med atypiska anställningskontrakt.

| 21. | Europaparlamentet påpekar att den höga arbetslösheten och segmenteringen av arbetsmarknaden måste övervinnas genom att man ger alla arbetstagare lika rättigheter och investerar i skapandet av arbetstillfällen, kompetenshöjning och livslångt lärande. Parlamentet uppmanar därför medlemsstaterna att avveckla alla former av otrygga anställningsförhållanden. |
| --- | --- |

21.

Europaparlamentet påpekar att den höga arbetslösheten och segmenteringen av arbetsmarknaden måste övervinnas genom att man ger alla arbetstagare lika rättigheter och investerar i skapandet av arbetstillfällen, kompetenshöjning och livslångt lärande. Parlamentet uppmanar därför medlemsstaterna att avveckla alla former av otrygga anställningsförhållanden.

| 22. | Europaparlamentet påpekar att avvecklingen av otrygga anställningsförhållanden kräver ett starkt åtagande från medlemsstaterna att genom sin arbetsmarknadspolitik tillhandahålla tillräckliga språngbrädor för övergången från otrygga anställningar till ordinarie fasta anställningar med bättre arbetstagarrättigheter och socialt skydd. |
| --- | --- |

22.

Europaparlamentet påpekar att avvecklingen av otrygga anställningsförhållanden kräver ett starkt åtagande från medlemsstaterna att genom sin arbetsmarknadspolitik tillhandahålla tillräckliga språngbrädor för övergången från otrygga anställningar till ordinarie fasta anställningar med bättre arbetstagarrättigheter och socialt skydd.

| 23. | Europaparlamentet framhåller att Europeiska unionen har antagit målet att göra det möjligt för människor att kombinera arbetsliv och privatliv. Parlamentet är dock kritiskt till att kommissionen och medlemsstaterna har brustit när det gäller meningsfulla och effektiva åtgärder för att förverkliga sitt åtagande. |
| --- | --- |

23.

Europaparlamentet framhåller att Europeiska unionen har antagit målet att göra det möjligt för människor att kombinera arbetsliv och privatliv. Parlamentet är dock kritiskt till att kommissionen och medlemsstaterna har brustit när det gäller meningsfulla och effektiva åtgärder för att förverkliga sitt åtagande.

| 24. | Europaparlamentet påpekar att förbättrade möjligheter att kombinera arbetsliv och privatliv bäst uppnås genom att man moderniserar standardmodellen för anställningar: fast heltidsanställning med kortare arbetstid som den allmänna normen och nya normer för deltidsanställningar, så att endast motiverat och socialt skyddat deltidsarbete (15-25 timmar per vecka) erbjuds dem som vill arbeta deltid. Parlamentet betonar att heltids- och deltidsanställning bör likställas när det gäller timlön, rätten till utbildning och livslångt lärande, karriärmöjligheter och socialt skydd. |
| --- | --- |

24.

Europaparlamentet påpekar att förbättrade möjligheter att kombinera arbetsliv och privatliv bäst uppnås genom att man moderniserar standardmodellen för anställningar: fast heltidsanställning med kortare arbetstid som den allmänna normen och nya normer för deltidsanställningar, så att endast motiverat och socialt skyddat deltidsarbete (15-25 timmar per vecka) erbjuds dem som vill arbeta deltid. Parlamentet betonar att heltids- och deltidsanställning bör likställas när det gäller timlön, rätten till utbildning och livslångt lärande, karriärmöjligheter och socialt skydd.

B.
     
  Flexicurity och säkrade yrkesval

| 25. | Europaparlamentet ser det som nödvändigt att begreppet flexicurity uppdateras på europeisk nivå i ljuset av den aktuella krisen på ett sätt som bidrar till att öka både produktiviteten och arbetets kvalitet genom att garantera trygghet, bevarande av sysselsättningen och skydd av arbetstagarnas rättigheter, med särskilt stöd till personer som missgynnas på arbetsmarknaden, samtidigt som företagen ges den organisatoriska flexibilitet som krävs för att skapa eller avskaffa arbetstillfällen i takt med marknadens skiftande behov. Parlamentet anser också att ett rättvist och balanserat genomförande av principerna om flexicurity kan bidra till att göra arbetsmarknaderna mer motståndskraftiga mot strukturella förändringar. Parlamentet anser vidare att kraven på flexibilitet och trygghet och en aktiv arbetsmarknadspolitik inte står i motsättning till varandra utan att de ömsesidigt kan vara förstärkande om de fastställs genom en rättvis jämförelse av de ståndpunkter som arbetsmarknadens parter, regeringarna och EU-institutionerna för fram, tillsammans med ömsesidigt lärande och utbyte av god praxis. Parlamentet anser också att dessa krav inte har beaktats tillräckligt i resultaten för Europas sysselsättningstillväxt under de senaste åren. |
| --- | --- |

25.

Europaparlamentet ser det som nödvändigt att begreppet flexicurity uppdateras på europeisk nivå i ljuset av den aktuella krisen på ett sätt som bidrar till att öka både produktiviteten och arbetets kvalitet genom att garantera trygghet, bevarande av sysselsättningen och skydd av arbetstagarnas rättigheter, med särskilt stöd till personer som missgynnas på arbetsmarknaden, samtidigt som företagen ges den organisatoriska flexibilitet som krävs för att skapa eller avskaffa arbetstillfällen i takt med marknadens skiftande behov. Parlamentet anser också att ett rättvist och balanserat genomförande av principerna om flexicurity kan bidra till att göra arbetsmarknaderna mer motståndskraftiga mot strukturella förändringar. Parlamentet anser vidare att kraven på flexibilitet och trygghet och en aktiv arbetsmarknadspolitik inte står i motsättning till varandra utan att de ömsesidigt kan vara förstärkande om de fastställs genom en rättvis jämförelse av de ståndpunkter som arbetsmarknadens parter, regeringarna och EU-institutionerna för fram, tillsammans med ömsesidigt lärande och utbyte av god praxis. Parlamentet anser också att dessa krav inte har beaktats tillräckligt i resultaten för Europas sysselsättningstillväxt under de senaste åren.

| 26. | Europaparlamentet påpekar att det finns ett stadigt växande problem med ”falska” egenföretagare, som av sin arbetsgivare ofta tvingas att arbeta under usla villkor. De arbetsgivare som utnyttjar de ”falska” egenföretagarnas arbetskraft ska vidare åläggas påföljder. |
| --- | --- |

26.

Europaparlamentet påpekar att det finns ett stadigt växande problem med ”falska” egenföretagare, som av sin arbetsgivare ofta tvingas att arbeta under usla villkor. De arbetsgivare som utnyttjar de ”falska” egenföretagarnas arbetskraft ska vidare åläggas påföljder.

| 27. | Europaparlamentet anser att flexicurity inte kan fungera ordentligt utan ett starkt socialt skydd och stöd för personer som återkommer till arbetsmarknaden, vilka är viktiga faktorer under övergång från utbildning till anställning, mellan olika arbeten och från anställning till pension. |
| --- | --- |

27.

Europaparlamentet anser att flexicurity inte kan fungera ordentligt utan ett starkt socialt skydd och stöd för personer som återkommer till arbetsmarknaden, vilka är viktiga faktorer under övergång från utbildning till anställning, mellan olika arbeten och från anställning till pension.

| 28. | Europaparlamentet uppmanar kommissionen att fortsätta arbeta för ett balanserat genomförande av flexicurity-politiken genom att analysera den aktuella genomförandesituationen i medlemsstaterna och kontrollera att flexicurity-principerna i tillräcklig utsträckning åtföljs av åtgärder för arbetstagarnas säkerhet, samt genom att bistå medlemsstaterna och arbetsmarknadens parter i genomförandet av flexibilitetsprinciperna så att de sociala regelverken på europeisk nivå respekteras samtidigt som hänsyn tas till de olika arbetsmarknadernas särdrag, de olika traditionerna vad gäller arbetsmarknadspolitik och kollektivavtal samt medlemsstaternas sociala trygghetssystem. Parlamentet påpekar att ömsesidig utbildning, utbyte av bästa praxis och den öppna samordningsmetoden är centrala verktyg för att kunna samordna medlemsstaternas olika syn på arbetsmarknadspolitiken. |
| --- | --- |

28.

Europaparlamentet uppmanar kommissionen att fortsätta arbeta för ett balanserat genomförande av flexicurity-politiken genom att analysera den aktuella genomförandesituationen i medlemsstaterna och kontrollera att flexicurity-principerna i tillräcklig utsträckning åtföljs av åtgärder för arbetstagarnas säkerhet, samt genom att bistå medlemsstaterna och arbetsmarknadens parter i genomförandet av flexibilitetsprinciperna så att de sociala regelverken på europeisk nivå respekteras samtidigt som hänsyn tas till de olika arbetsmarknadernas särdrag, de olika traditionerna vad gäller arbetsmarknadspolitik och kollektivavtal samt medlemsstaternas sociala trygghetssystem. Parlamentet påpekar att ömsesidig utbildning, utbyte av bästa praxis och den öppna samordningsmetoden är centrala verktyg för att kunna samordna medlemsstaternas olika syn på arbetsmarknadspolitiken.

| 29. | Europaparlamentet anser att det särskilt under den rådande ekonomiska situationen finns ett ännu större behov av att se över genomförandet av flexicurity i medlemsstaterna och att arbetsmarknadens parter kommer att stödja arbetsmarknadslagar och arbetsmarknadsreformer endast om syftet också är att effektivt minska skillnaderna i behandling mellan olika anställningsformer. Parlamentet påpekar att tillämpningen av flexibilitetsprinciperna kräver ett adekvat socialt skydd så att människor kan leva sina liv och utvecklas, ett särskilt stöd till arbetssökande och stabila arbetsmarknadslagar för alla slags anställningar inom en klar och öppen institutionell ram, och den måste åtföljas av ökade skyddsmekanismer för att undvika problem. |
| --- | --- |

29.

Europaparlamentet anser att det särskilt under den rådande ekonomiska situationen finns ett ännu större behov av att se över genomförandet av flexicurity i medlemsstaterna och att arbetsmarknadens parter kommer att stödja arbetsmarknadslagar och arbetsmarknadsreformer endast om syftet också är att effektivt minska skillnaderna i behandling mellan olika anställningsformer. Parlamentet påpekar att tillämpningen av flexibilitetsprinciperna kräver ett adekvat socialt skydd så att människor kan leva sina liv och utvecklas, ett särskilt stöd till arbetssökande och stabila arbetsmarknadslagar för alla slags anställningar inom en klar och öppen institutionell ram, och den måste åtföljas av ökade skyddsmekanismer för att undvika problem.

| 30. | Europaparlamentet understryker att kravet på högre flexibilitet i arbetslivet inte får nå en nivå där livs- och utvecklingsmöjligheterna blir överdrivet begränsade och möjligheten att bilda och försörja familjer och ta hand om anhöriga samt delta i samhällslivet kraftigt försvåras. |
| --- | --- |

30.

Europaparlamentet understryker att kravet på högre flexibilitet i arbetslivet inte får nå en nivå där livs- och utvecklingsmöjligheterna blir överdrivet begränsade och möjligheten att bilda och försörja familjer och ta hand om anhöriga samt delta i samhällslivet kraftigt försvåras.

| 31. | Europaparlamentet betonar betydelsen av trygghetsaspekten i flexicurity, som måste innebära att arbetstagare i övergångssituationer får stöd i sitt arbetssökande och tillförsäkras anständiga livsvillkor. Detta stöd måste inbegripa fullgoda utbildningsmöjligheter för att människor ska kunna anpassa sig till arbetsmarknadens behov. |
| --- | --- |

31.

Europaparlamentet betonar betydelsen av trygghetsaspekten i flexicurity, som måste innebära att arbetstagare i övergångssituationer får stöd i sitt arbetssökande och tillförsäkras anständiga livsvillkor. Detta stöd måste inbegripa fullgoda utbildningsmöjligheter för att människor ska kunna anpassa sig till arbetsmarknadens behov.

| 32. | Europaparlamentet anser att företagen ständigt är rädda för en bestående obalans mellan deras behov och den kompetens som de arbetssökande erbjuder, att de saknar tillgång till krediter som skulle göra det möjligt för dem att börja anställa och göra investeringar och att de inte investerar tillräckligt i arbetsmarknaden. Parlamentet understryker, mot bakgrund av den rådande ekonomiska krisen, hur viktigt det är att det europeiska näringslivet utvecklar och genomför långtidsvisioner. Det behövs ett gynnsamt affärsklimat, tillräckliga finansiella resurser och bra arbetsvillkor, stärkt rättssäkerhet och insyn för både arbetsgivare och arbetstagare när det gäller räckvidden, omfattningen och kontrollen av efterlevnaden av arbetslagstiftningen. |
| --- | --- |

32.

Europaparlamentet anser att företagen ständigt är rädda för en bestående obalans mellan deras behov och den kompetens som de arbetssökande erbjuder, att de saknar tillgång till krediter som skulle göra det möjligt för dem att börja anställa och göra investeringar och att de inte investerar tillräckligt i arbetsmarknaden. Parlamentet understryker, mot bakgrund av den rådande ekonomiska krisen, hur viktigt det är att det europeiska näringslivet utvecklar och genomför långtidsvisioner. Det behövs ett gynnsamt affärsklimat, tillräckliga finansiella resurser och bra arbetsvillkor, stärkt rättssäkerhet och insyn för både arbetsgivare och arbetstagare när det gäller räckvidden, omfattningen och kontrollen av efterlevnaden av arbetslagstiftningen.

| 33. | Europaparlamentet framhåller vikten av att förebygga, upptäcka och beivra olagliga anställningar. Parlamentet uppmanar kommissionen att utarbeta konkreta initiativ, inbegripet särskilda bestämmelser för att komma åt brevlådeföretag, fastställa bestämmelser om solidariskt ansvar i underleverantörskedjor samt inrätta en EU-byrå som ska förebygga och upptäcka olagliga anställningar. |
| --- | --- |

33.

Europaparlamentet framhåller vikten av att förebygga, upptäcka och beivra olagliga anställningar. Parlamentet uppmanar kommissionen att utarbeta konkreta initiativ, inbegripet särskilda bestämmelser för att komma åt brevlådeföretag, fastställa bestämmelser om solidariskt ansvar i underleverantörskedjor samt inrätta en EU-byrå som ska förebygga och upptäcka olagliga anställningar.

| 34. | Europaparlamentet menar att på grund av den ekonomiska krisen har företagen i vissa medlemsstater inte tillgång till de avtalsformer som är mest lämpade för att tillgodose deras behov av flexibilitet för att kunna bemöta oförutsägbara variationer i marknadens efterfrågan, hålla kostnaderna nere samt skydda arbetstagarnas säkerhet. |
| --- | --- |

34.

Europaparlamentet menar att på grund av den ekonomiska krisen har företagen i vissa medlemsstater inte tillgång till de avtalsformer som är mest lämpade för att tillgodose deras behov av flexibilitet för att kunna bemöta oförutsägbara variationer i marknadens efterfrågan, hålla kostnaderna nere samt skydda arbetstagarnas säkerhet.

| 35. | Europaparlamentet efterlyser, inom ramen för en modern arbetsorganisation, flexibla och säkra avtalsöverenskommelser som säkerställer lika behandling. Parlamentet är fast övertygat om att tillsvidareanställningar fortfarande måste vara den huvudsakliga anställningsformen och anser att inom ramen för en modern organisering av arbetet är det lämpligt med avtal som är flexibla vad gäller tillhandahållande och säkra vad gäller skydd och rättigheter. Parlamentet anser i samband med detta att den rättsliga utformningen av ramen för tillsvidareanställningar och dess inriktning på flexicurity i nationell arbetsrättslagstiftning har en avgörande betydelse för dess acceptans hos företag och anställda. |
| --- | --- |

35.

Europaparlamentet efterlyser, inom ramen för en modern arbetsorganisation, flexibla och säkra avtalsöverenskommelser som säkerställer lika behandling. Parlamentet är fast övertygat om att tillsvidareanställningar fortfarande måste vara den huvudsakliga anställningsformen och anser att inom ramen för en modern organisering av arbetet är det lämpligt med avtal som är flexibla vad gäller tillhandahållande och säkra vad gäller skydd och rättigheter. Parlamentet anser i samband med detta att den rättsliga utformningen av ramen för tillsvidareanställningar och dess inriktning på flexicurity i nationell arbetsrättslagstiftning har en avgörande betydelse för dess acceptans hos företag och anställda.

| 36. | Europaparlamentet fördömer bestämt den olagliga ersättningen av reguljära arbetsförhållanden med atypiska avtal som bidrar till försämrade och osäkrare arbetsvillkor än reguljära arbetsförhållanden på allmänhetens, arbetstagarnas och konkurrenternas bekostnad. Parlamentet understryker att ett sådant olagligt förfarande strider mot den europeiska sociala modellen och kan underminera stabiliteten och uppmanar därför medlemsstaterna och kommissionen att med alla tillgängliga medel bekämpa detta olagliga förfarande på lång sikt, t.ex. genom att införa strängare påföljder. |
| --- | --- |

36.

Europaparlamentet fördömer bestämt den olagliga ersättningen av reguljära arbetsförhållanden med atypiska avtal som bidrar till försämrade och osäkrare arbetsvillkor än reguljära arbetsförhållanden på allmänhetens, arbetstagarnas och konkurrenternas bekostnad. Parlamentet understryker att ett sådant olagligt förfarande strider mot den europeiska sociala modellen och kan underminera stabiliteten och uppmanar därför medlemsstaterna och kommissionen att med alla tillgängliga medel bekämpa detta olagliga förfarande på lång sikt, t.ex. genom att införa strängare påföljder.

| 37. | Europaparlamentet är starkt övertygat om att varje anställningsform bör åtföljas av grundläggande rättigheter, dock med hänsyn tagen till de olika traditionerna i medlemsstaterna, och de bör omfatta följande: löner som det går att leva på och avskaffandet av löneskillnader mellan kvinnor och män och mellan etniska grupper, fullgott socialt skydd, icke-diskriminering och lika behandling när ett arbete söks och sedermera utövas, utbildning och yrkesutveckling, skydd av arbetstagares hälsa och säkerhet, bestämmelser om arbetstid och dygnsvila, pensionsrättigheter, förenings- och representationsfrihet, kollektiva avtalsförhandlingar, kollektiva åtgärder och tillgång till utbildning och karriärutsikter, samt skydd vid förlorad anställning. |
| --- | --- |

37.

Europaparlamentet är starkt övertygat om att varje anställningsform bör åtföljas av grundläggande rättigheter, dock med hänsyn tagen till de olika traditionerna i medlemsstaterna, och de bör omfatta följande: löner som det går att leva på och avskaffandet av löneskillnader mellan kvinnor och män och mellan etniska grupper, fullgott socialt skydd, icke-diskriminering och lika behandling när ett arbete söks och sedermera utövas, utbildning och yrkesutveckling, skydd av arbetstagares hälsa och säkerhet, bestämmelser om arbetstid och dygnsvila, pensionsrättigheter, förenings- och representationsfrihet, kollektiva avtalsförhandlingar, kollektiva åtgärder och tillgång till utbildning och karriärutsikter, samt skydd vid förlorad anställning.

| 38. | Europaparlamentet uppmanar EU och medlemsstaterna att trappa upp sina ansträngningar för att investera i kompetens och utbildning för att främja en stabil och hållbar sysselsättning. Parlamentet uppmanar därför medlemsstaterna att investera i människor genom att genomföra och finansiera strategier som är kopplade till marknadens behov samt erkänna informella färdigheter och kompetenser i ett livscykelperspektiv. Parlamentet uppmanar också medlemsstaterna att vidta åtgärder på nationell, regional och lokal nivå för att garantera att varje ung människa som lämnar skolan får tillgång till arbete eller till högre utbildning eller får yrkesutbildning. |
| --- | --- |

38.

Europaparlamentet uppmanar EU och medlemsstaterna att trappa upp sina ansträngningar för att investera i kompetens och utbildning för att främja en stabil och hållbar sysselsättning. Parlamentet uppmanar därför medlemsstaterna att investera i människor genom att genomföra och finansiera strategier som är kopplade till marknadens behov samt erkänna informella färdigheter och kompetenser i ett livscykelperspektiv. Parlamentet uppmanar också medlemsstaterna att vidta åtgärder på nationell, regional och lokal nivå för att garantera att varje ung människa som lämnar skolan får tillgång till arbete eller till högre utbildning eller får yrkesutbildning.

| 39. | Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att genomföra en politik som låter alla människor, inklusive de svagaste och mest missgynnade grupperna, få faktiskt tillträde till arbetsmarknaden och bättre kunna balansera arbets-, privat- och familjeliv, genom att se till att det finns ett stort stöd för lika möjligheter och för alla tjänster som är nödvändiga för dessa ändamål, t.ex. stödåtgärder såsom mamma- och pappaledighet, föräldraledighet, flexibla arbetstider samt barnomsorg under tillgängliga former till rimlig kostnad. |
| --- | --- |

39.

Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att genomföra en politik som låter alla människor, inklusive de svagaste och mest missgynnade grupperna, få faktiskt tillträde till arbetsmarknaden och bättre kunna balansera arbets-, privat- och familjeliv, genom att se till att det finns ett stort stöd för lika möjligheter och för alla tjänster som är nödvändiga för dessa ändamål, t.ex. stödåtgärder såsom mamma- och pappaledighet, föräldraledighet, flexibla arbetstider samt barnomsorg under tillgängliga former till rimlig kostnad.

| 40. | Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att ta initiativ till politiska åtgärder för att skapa nya arbetstillfällen. Parlamentet är medvetet om ansvaret och riskerna för dem som skapar sådana arbetstillfällen, inbegripet sådana med atypiska anställningsförhållanden. |
| --- | --- |

40.

Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att ta initiativ till politiska åtgärder för att skapa nya arbetstillfällen. Parlamentet är medvetet om ansvaret och riskerna för dem som skapar sådana arbetstillfällen, inbegripet sådana med atypiska anställningsförhållanden.

| 41. | Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att vidta åtgärder som gör det möjligt för en person att börja arbeta igen efter föräldraledigheten efter att, om så behövs, ha genomgått en repetitionsutbildning. |
| --- | --- |

41.

Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att vidta åtgärder som gör det möjligt för en person att börja arbeta igen efter föräldraledigheten efter att, om så behövs, ha genomgått en repetitionsutbildning.

| 42. | Europaparlamentet rekommenderar starkt att det europeiska sysselsättningsinitiativet bör omfatta tidiga stödinsatser för arbetslösa som genomförs redan när arbetstillfällen försvinner, inte minst för att minska risken för att personer utestängs från arbetsmarknaden samt att man förlorar det humankapital som de utgör. |
| --- | --- |

42.

Europaparlamentet rekommenderar starkt att det europeiska sysselsättningsinitiativet bör omfatta tidiga stödinsatser för arbetslösa som genomförs redan när arbetstillfällen försvinner, inte minst för att minska risken för att personer utestängs från arbetsmarknaden samt att man förlorar det humankapital som de utgör.

| 43. | Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att förstärka stödprogrammen, särskilt för de lågutbildade och funktionshindrade, genom handlingsalternativ, individbaserad rådgivning, intensiv utbildning av arbetstagare, subventionerade arbetstillfällen samt subventioner för att starta företag i mindre eller större skala. Parlamentet betonar dock att detta stöd måste vara utformat på ett sådant sätt att det inte tränger ut reguljära arbetstillfällen. |
| --- | --- |

43.

Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att förstärka stödprogrammen, särskilt för de lågutbildade och funktionshindrade, genom handlingsalternativ, individbaserad rådgivning, intensiv utbildning av arbetstagare, subventionerade arbetstillfällen samt subventioner för att starta företag i mindre eller större skala. Parlamentet betonar dock att detta stöd måste vara utformat på ett sådant sätt att det inte tränger ut reguljära arbetstillfällen.

| 44. | Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att avskaffa den administrativa bördan, om inte denna skyddar arbetstagarnas intressen, och underlätta för företagen, särskilt små och medelstora företag, men betonar vikten av att detta inte får gå ut över arbetstagarnas säkerhet eller hälsa. Parlamentet påpekar att små och medelstora företag på grund av sitt stora antal på den inre marknaden är huvudaktörer i kampen mot arbetslöshet i EU och understryker vikten av att ta hänsyn till deras särskilda behov och behoven i det område de är belägna i vid utformandet av sysselsättningspolitiken. |
| --- | --- |

44.

Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att avskaffa den administrativa bördan, om inte denna skyddar arbetstagarnas intressen, och underlätta för företagen, särskilt små och medelstora företag, men betonar vikten av att detta inte får gå ut över arbetstagarnas säkerhet eller hälsa. Parlamentet påpekar att små och medelstora företag på grund av sitt stora antal på den inre marknaden är huvudaktörer i kampen mot arbetslöshet i EU och understryker vikten av att ta hänsyn till deras särskilda behov och behoven i det område de är belägna i vid utformandet av sysselsättningspolitiken.

| 45. | Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att rapportera om hur det ser ut i nuläget vad gäller diskussionerna om och genomförandet av handlingsalternativ för flexicurity. |
| --- | --- |

45.

Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att rapportera om hur det ser ut i nuläget vad gäller diskussionerna om och genomförandet av handlingsalternativ för flexicurity.

| 46. | Europaparlamentet beklagar rådets och kommissionens snäva syn på flexicurity. Parlamentet uppmanar kommissionen och rådet att ta ställning för agendan för bra arbete och skriva in den i nästa version av de integrerade riktlinjerna och den europeiska sysselsättningsstrategin: främja arbetssäkerhet och anställningstrygghet för arbetstagarna, en rättighetsbaserad inriktning på den aktiva arbetsmarknadspolitiken och politiken för livslångt lärande, omfattande skydd för hälsa och säkerhet i arbetet, universella och lika sociala rättigheter och arbetstagarrättigheter för alla, balans mellan arbetsliv och privatliv samt möjlighet att kombinera arbetsliv och livet utanför arbetet, förbättra kvaliteten på anställningarna och välbefinnandet i arbetet. |
| --- | --- |

46.

Europaparlamentet beklagar rådets och kommissionens snäva syn på flexicurity. Parlamentet uppmanar kommissionen och rådet att ta ställning för agendan för bra arbete och skriva in den i nästa version av de integrerade riktlinjerna och den europeiska sysselsättningsstrategin: främja arbetssäkerhet och anställningstrygghet för arbetstagarna, en rättighetsbaserad inriktning på den aktiva arbetsmarknadspolitiken och politiken för livslångt lärande, omfattande skydd för hälsa och säkerhet i arbetet, universella och lika sociala rättigheter och arbetstagarrättigheter för alla, balans mellan arbetsliv och privatliv samt möjlighet att kombinera arbetsliv och livet utanför arbetet, förbättra kvaliteten på anställningarna och välbefinnandet i arbetet.

| 47. | Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att inte tillåta uppsägningar enkom av ekonomiska skäl förrän man på alla sätt har försökt anpassa och utbilda personalen. |
| --- | --- |

47.

Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att inte tillåta uppsägningar enkom av ekonomiska skäl förrän man på alla sätt har försökt anpassa och utbilda personalen.

C.
     
  Nya former för social dialog

| 48. | Europaparlamentet är övertygat om att ett formellt erkännande av rollerna för arbetsmarknadens parter i det nya fördraget innebär ett framsteg, eftersom deras autonomi erkänns och betydelsen av deras roll i främjandet av den sociala dialogen åter bekräftas, och framhåller i detta sammanhang den särskilda betydelsen för den sektoriella sociala dialogen, i vilken 40 branscher vid det här laget är representerade. |
| --- | --- |

48.

Europaparlamentet är övertygat om att ett formellt erkännande av rollerna för arbetsmarknadens parter i det nya fördraget innebär ett framsteg, eftersom deras autonomi erkänns och betydelsen av deras roll i främjandet av den sociala dialogen åter bekräftas, och framhåller i detta sammanhang den särskilda betydelsen för den sektoriella sociala dialogen, i vilken 40 branscher vid det här laget är representerade.

| 49. | Europaparlamentet är dock bekymrat över konsekvenserna av EU-domstolens dom i målen Laval, Rüffert, Viking och Luxemburg om föreningsfrihet och handlingsutrymmet för att förbättra arbetsvillkoren. |
| --- | --- |

49.

Europaparlamentet är dock bekymrat över konsekvenserna av EU-domstolens dom i målen Laval, Rüffert, Viking och Luxemburg om föreningsfrihet och handlingsutrymmet för att förbättra arbetsvillkoren.

| 50. | Europaparlamentet är av den åsikten att erkännandet av trepartstoppmötet för tillväxt och sysselsättning som institutionellt organ bidrar till att arbetsmarknadens parter kan delta i EU:s ekonomiska politik. |
| --- | --- |

50.

Europaparlamentet är av den åsikten att erkännandet av trepartstoppmötet för tillväxt och sysselsättning som institutionellt organ bidrar till att arbetsmarknadens parter kan delta i EU:s ekonomiska politik.

| 51. | Europaparlamentet tror att bidraget från de europeiska och nationella arbetsmarknadsparterna samt det civila samhällets organisationer i arbetet med Europa 2020-strategin är särskilt viktigt när det gäller att nå sysselsättningsmålen och modernisera och genomföra flexicurity-principerna. |
| --- | --- |

51.

Europaparlamentet tror att bidraget från de europeiska och nationella arbetsmarknadsparterna samt det civila samhällets organisationer i arbetet med Europa 2020-strategin är särskilt viktigt när det gäller att nå sysselsättningsmålen och modernisera och genomföra flexicurity-principerna.

| 52. | Europaparlamentet uppmanar kommissionen och de nationella regeringarna att känna ansvar för den situation som ”utomstående” (anställda med atypisk eller ”mycket atypisk” anställningsform) befinner sig i och att garantera dem samma rättigheter och sociala skydd som dem som befinner sig ”innanför”. |
| --- | --- |

52.

Europaparlamentet uppmanar kommissionen och de nationella regeringarna att känna ansvar för den situation som ”utomstående” (anställda med atypisk eller ”mycket atypisk” anställningsform) befinner sig i och att garantera dem samma rättigheter och sociala skydd som dem som befinner sig ”innanför”.

| 53. | Europaparlamentet uppmanar arbetsmarknadsparterna på europeisk och nationell nivå att stödja investeringarna i lärande som är anpassat till marknadens behov och uppskattar det ramverk för insatser för livslångt lärande och utveckling av kompetenser och kvalifikationer (Framework of actions for the lifelong learning development of competencies and qualifications) som redan förhandlats fram av arbetsmarknadens parter. |
| --- | --- |

53.

Europaparlamentet uppmanar arbetsmarknadsparterna på europeisk och nationell nivå att stödja investeringarna i lärande som är anpassat till marknadens behov och uppskattar det ramverk för insatser för livslångt lärande och utveckling av kompetenser och kvalifikationer (Framework of actions for the lifelong learning development of competencies and qualifications) som redan förhandlats fram av arbetsmarknadens parter.

| 54. | Europaparlamentet anser att människor som deltar i åtgärder för arbetsmarknadsintegration eller åtgärder som förbereder dem för att gå ut på eller återkomma till arbetsmarknaden samt det civila samhällets organisationer som tillhandahåller dessa tjänster eller företräder dem bör delta i utformningen, genomförandet och tillhandahållandet av politiska åtgärder som berör dem. |
| --- | --- |

54.

Europaparlamentet anser att människor som deltar i åtgärder för arbetsmarknadsintegration eller åtgärder som förbereder dem för att gå ut på eller återkomma till arbetsmarknaden samt det civila samhällets organisationer som tillhandahåller dessa tjänster eller företräder dem bör delta i utformningen, genomförandet och tillhandahållandet av politiska åtgärder som berör dem.

| 55. | Europaparlamentet noterar att det engagemang som arbetsmarknadsparterna och det civila samhällets organisationer visat i utformningen av politiken och dess genomförande varierar kraftigt mellan medlemsstaterna, men att den allmänna trenden är att använda en bredare blandning av instrument för att uppnå dessa politiska mål. Parlamentet tror att kvaliteten i det sociala och institutionella erkännande som arbetsmarknadsparterna åtnjuter bör stärkas ytterligare på nationell nivå och få en väsentligare roll, eftersom detta är den huvudsakliga anledningen till kvaliteten på det bidrag de själva ger. Parlamentet betonar dock särskilt att kvaliteten på den sociala dialogen varierar kraftigt mellan olika länder och branscher och uppmanar eftertryckligen arbetsmarknadens parter att utveckla ett verkligt ”socialt partnerskap” på alla nivåer. |
| --- | --- |

55.

Europaparlamentet noterar att det engagemang som arbetsmarknadsparterna och det civila samhällets organisationer visat i utformningen av politiken och dess genomförande varierar kraftigt mellan medlemsstaterna, men att den allmänna trenden är att använda en bredare blandning av instrument för att uppnå dessa politiska mål. Parlamentet tror att kvaliteten i det sociala och institutionella erkännande som arbetsmarknadsparterna åtnjuter bör stärkas ytterligare på nationell nivå och få en väsentligare roll, eftersom detta är den huvudsakliga anledningen till kvaliteten på det bidrag de själva ger. Parlamentet betonar dock särskilt att kvaliteten på den sociala dialogen varierar kraftigt mellan olika länder och branscher och uppmanar eftertryckligen arbetsmarknadens parter att utveckla ett verkligt ”socialt partnerskap” på alla nivåer.

| 56. | Europaparlamentet är övertygat om att kollektivavtalen har visat sig vara ett effektivt instrument för att upprätthålla sysselsättningen och för att arbetsgivare och anställda ska kunna finna effektiva lösningar för att hantera den ekonomiska nedgången. Parlamentet konstaterar i detta sammanhang vikten av ett starkt samförstånd mellan arbetsmarknadens parter i nationella system där arbetsrätten endast ger ett minimiskydd. |
| --- | --- |

56.

Europaparlamentet är övertygat om att kollektivavtalen har visat sig vara ett effektivt instrument för att upprätthålla sysselsättningen och för att arbetsgivare och anställda ska kunna finna effektiva lösningar för att hantera den ekonomiska nedgången. Parlamentet konstaterar i detta sammanhang vikten av ett starkt samförstånd mellan arbetsmarknadens parter i nationella system där arbetsrätten endast ger ett minimiskydd.

| 57. | Europaparlamentet är övertygat om att framgången för dialogen mellan parterna i arbetslivet i hög grad påverkas av de förutsättningar som arbetstagarnas företrädare har i fråga om tillgång till kvalitativ information, regelbunden utbildning och tillräckligt med tid. |
| --- | --- |

57.

Europaparlamentet är övertygat om att framgången för dialogen mellan parterna i arbetslivet i hög grad påverkas av de förutsättningar som arbetstagarnas företrädare har i fråga om tillgång till kvalitativ information, regelbunden utbildning och tillräckligt med tid.

| 58. | Europaparlamentet är övertygat om att regeringarnas roll är avgörande när det gäller att fastställa förutsättningarna för inkluderande och effektiva kollektivavtal och att stödja trepartsstrukturen för att arbetsmarknadsparternas engagemang i utformandet av den offentliga politiken ska vara institutionellt förankrat och väsentligt, på lika villkor och i linje med nationell praxis och tradition. |
| --- | --- |

58.

Europaparlamentet är övertygat om att regeringarnas roll är avgörande när det gäller att fastställa förutsättningarna för inkluderande och effektiva kollektivavtal och att stödja trepartsstrukturen för att arbetsmarknadsparternas engagemang i utformandet av den offentliga politiken ska vara institutionellt förankrat och väsentligt, på lika villkor och i linje med nationell praxis och tradition.

*

* *

| 59. | Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, kommissionen, kommittén för socialt skydd och den europeiska sysselsättningskommittén samt till medlemsstaternas och kandidatländernas regeringar och parlament. |
| --- | --- |

59.

Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, kommissionen, kommittén för socialt skydd och den europeiska sysselsättningskommittén samt till medlemsstaternas och kandidatländernas regeringar och parlament.

---

(1)  Antagna texter, P6_TA(2009)0123.

(2)  Antagna texter, P6_TA(2008)0466.

(3)  Antagna texter, P6_TA(2007)0574.

(4)  Antagna texter, P6_TA(2007)0339.

(5)  Antagna texter, P6_TA(2009)0371.

---

| 2.12.2011 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 351/48 |
| --- | --- | --- | --- |

2.12.2011

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 351/48

---

Tisdagen den 6 juli 2010Kommissionens grönbok: Hantering av bioavfall i Europeiska unionen

P7_TA(2010)0264

Europaparlamentets resolution av den 6 juli 2010 om kommissionens grönbok om hantering av bioavfall i Europeiska unionen (2009/2153(INI))

2011/C 351 E/07

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

med beaktande av artiklarna 191 och 192 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt som syftar till ett gott skydd för människors hälsa och miljön,

med beaktande av kommissionens grönbok om hantering av bioavfall i Europeiska unionen (KOM(2008)0811),

med beaktande av Europeiska rådets slutsatser som antogs den 25 juni 2009 (11462/09 av den 26 juni 2009),

med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/12/EG av den 5 april 2006 om avfall (1),

med beaktande av rådets direktiv 1999/31/EG av den 26 april 1999 om deponering av avfall (2),

med beaktande av sin ståndpunkt av den 17 januari 2002 om rådets gemensamma ståndpunkt inför antagandet av Europaparlamentets och rådets beslut om gemenskapens sjätte miljöhandlingsprogram (3),

med beaktande av sin resolution av den 12 mars 2008 om hållbart jordbruk och biogas och behov av översyn av EU-lagstiftningen, och behov av översyn av EU-lagstiftningen (4),

med beaktande av sin resolution av den 4 februari 2009 om ”2050: Framtiden börjar i dag – rekommendationer för EU:s framtida integrerade politik i klimatfrågan” (5),

med beaktande av sin resolution av den 10 april 2008 om halvtidöversynen av gemenskapens sjätte miljöhandlingsprogram (6),

med beaktande av sin ståndpunkt av den 14 november 2007 om förslaget till Europaparlamentets och rådets direktiv om inrättande av rambestämmelser för markskydd och om ändring av direktiv 2004/35/EG (7),

med beaktande av sin resolution av den 13 november 2007 om den temainriktade strategin för markskydd (8),

med beaktande av sin ståndpunkt av den 25 oktober 2005 om rådets gemensamma ståndpunkt inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning om transport av avfall (9),

med beaktande av sin resolution av den 29 september 2005 om andelen förnybar energi i EU och förslag på konkreta åtgärder (10),

med beaktande av sin ståndpunkt av den 17 juni 2008 om rådets gemensamma ståndpunkt inför antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv om avfall och om upphävande av vissa direktiv (11),

med beaktande av sin resolution av den 13 februari 2007 om en temainriktad strategi för materialåtervinning av avfall (12),

med beaktande av artikel 48 i arbetsordningen,

med beaktande av betänkandet från utskottet för miljö, folkhälsa och livsmedelssäkerhet och yttrandena från utskottet för industrifrågor, forskning och energi och utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling (A7-0203/2010), och av följande skäl:

| A. | Kommissionens initiativ i grönboken skapar möjligheter för gemenskapsåtgärder när det gäller hantering av bioavfall. |
| --- | --- |

A.

Kommissionens initiativ i grönboken skapar möjligheter för gemenskapsåtgärder när det gäller hantering av bioavfall.

| B. | En lämplig hantering av bioavfall ger fördelar inte bara ur miljömässig utan också social och ekonomisk synpunkt. |
| --- | --- |

B.

En lämplig hantering av bioavfall ger fördelar inte bara ur miljömässig utan också social och ekonomisk synpunkt.

| C. | Enligt artikel 2.4 i ramdirektivet om avfall kan det i enskilda direktiv fastställas särskilda eller kompletterande bestämmelser för att reglera hanteringen av vissa kategorier av avfall. |
| --- | --- |

C.

Enligt artikel 2.4 i ramdirektivet om avfall kan det i enskilda direktiv fastställas särskilda eller kompletterande bestämmelser för att reglera hanteringen av vissa kategorier av avfall.

| D. | Direktiv 1999/31/EG om deponering av avfall tillhandahåller inte tillräckliga verktyg för en hållbar hantering av organiskt avfall. |
| --- | --- |

D.

Direktiv 1999/31/EG om deponering av avfall tillhandahåller inte tillräckliga verktyg för en hållbar hantering av organiskt avfall.

| E. | Bestämmelser om hanteringen av bioavfall finns spridda i lagstiftningen och nuvarande rättsakter räcker inte till för att uppfylla de uppsatta målen för en effektiv hantering av bioavfall. Det behövs därför ett särskilt direktiv för hanteringen av bioavfall. Om man samlade alla de olika bestämmelserna om hantering av bioavfall i en enda rättsakt skulle det i sig vara ett steg på vägen mot hög kvalitet på lagstiftningen och bättre lagstiftning, mot förenkling, större tydlighet och bättre övervakning och verkställande av tillämpningen samt större rättssäkerhet och därmed skulle man på lång sikt vinna offentliga och privata investerares förtroende. |
| --- | --- |

E.

Bestämmelser om hanteringen av bioavfall finns spridda i lagstiftningen och nuvarande rättsakter räcker inte till för att uppfylla de uppsatta målen för en effektiv hantering av bioavfall. Det behövs därför ett särskilt direktiv för hanteringen av bioavfall. Om man samlade alla de olika bestämmelserna om hantering av bioavfall i en enda rättsakt skulle det i sig vara ett steg på vägen mot hög kvalitet på lagstiftningen och bättre lagstiftning, mot förenkling, större tydlighet och bättre övervakning och verkställande av tillämpningen samt större rättssäkerhet och därmed skulle man på lång sikt vinna offentliga och privata investerares förtroende.

| F. | I slutsatserna från konferensen om återvinning av bioavfall i EU som hölls i Barcelona den 15 februari 2010, där rådet, kommissionen och Europaparlamentet deltog (13), sägs det att åtgärder måste vidtas för att skapa en europeisk rättslig ram för bioavfall, eftersom detta är ett avgörande tillfälle för att främja sådan lagstiftning. |
| --- | --- |

F.

I slutsatserna från konferensen om återvinning av bioavfall i EU som hölls i Barcelona den 15 februari 2010, där rådet, kommissionen och Europaparlamentet deltog (13), sägs det att åtgärder måste vidtas för att skapa en europeisk rättslig ram för bioavfall, eftersom detta är ett avgörande tillfälle för att främja sådan lagstiftning.

| G. | Det särskilda direktivet för bioavfall bör vara tillräckligt flexibelt för att omfatta de olika alternativa möjligheterna till hantering som finns tillgängliga, eftersom det finns en lång rad faktorer och lokala förhållanden att ta hänsyn till. |
| --- | --- |

G.

Det särskilda direktivet för bioavfall bör vara tillräckligt flexibelt för att omfatta de olika alternativa möjligheterna till hantering som finns tillgängliga, eftersom det finns en lång rad faktorer och lokala förhållanden att ta hänsyn till.

| H. | Bioavfall har en outnyttjad potential som hanterats på många olika sätt i varje medlemsstat. En förbättrad hantering av detta avfall är nödvändig för en effektiv och hållbar förvaltning av resurserna. Utnyttjandet av bioavfallet bör förbättras för att kunna uppnå målen för återvinning och förnybar energi och därmed uppnå målen i Europa 2020-strategin, särskilt inom ramen för huvudinitiativet resurseffektivitet. |
| --- | --- |

H.

Bioavfall har en outnyttjad potential som hanterats på många olika sätt i varje medlemsstat. En förbättrad hantering av detta avfall är nödvändig för en effektiv och hållbar förvaltning av resurserna. Utnyttjandet av bioavfallet bör förbättras för att kunna uppnå målen för återvinning och förnybar energi och därmed uppnå målen i Europa 2020-strategin, särskilt inom ramen för huvudinitiativet resurseffektivitet.

| I. | Genom separat insamling kan man uppnå en optimal hantering av vissa typer av bioavfall, bl.a. köksavfall från hushåll och storkök, och biologiskt nedbrytbart och komposterbart avfall från restauranger som använder engångsutrustning. |
| --- | --- |

I.

Genom separat insamling kan man uppnå en optimal hantering av vissa typer av bioavfall, bl.a. köksavfall från hushåll och storkök, och biologiskt nedbrytbart och komposterbart avfall från restauranger som använder engångsutrustning.

| J. | Kompostering av organiskt avfall möjliggör återvinning av de biologiskt nedbrytbara och komposterbara produkter som redan omfattas av ett gemenskapsinitiativ (pionjärmarknadsinitiativet). |
| --- | --- |

J.

Kompostering av organiskt avfall möjliggör återvinning av de biologiskt nedbrytbara och komposterbara produkter som redan omfattas av ett gemenskapsinitiativ (pionjärmarknadsinitiativet).

| K. | Det måste på EU-nivå fastställas kvalitetsnormer för behandling av bioavfall och kompostkvalitet. En reglering av parametrarna för kompostkvalitet, inbegripet ett helhetsgrepp som säkerställer spårbarhet, kvalitet och säker användning, kommer att göra det möjligt att skapa förtroende för denna produkt. Kompost bör indelas efter kvalitet, så att användningen av kompost inte får några skadliga effekter för mark och grundvatten och särskilt för jordbruksprodukterna från marken. |
| --- | --- |

K.

Det måste på EU-nivå fastställas kvalitetsnormer för behandling av bioavfall och kompostkvalitet. En reglering av parametrarna för kompostkvalitet, inbegripet ett helhetsgrepp som säkerställer spårbarhet, kvalitet och säker användning, kommer att göra det möjligt att skapa förtroende för denna produkt. Kompost bör indelas efter kvalitet, så att användningen av kompost inte får några skadliga effekter för mark och grundvatten och särskilt för jordbruksprodukterna från marken.

| L. | Med tanke på att målen om att bioavfall inte ska deponeras inte uppnåtts i någon högre grad behövs det ytterligare lagstiftningsmässiga riktlinjer för att uppnå målen. |
| --- | --- |

L.

Med tanke på att målen om att bioavfall inte ska deponeras inte uppnåtts i någon högre grad behövs det ytterligare lagstiftningsmässiga riktlinjer för att uppnå målen.

| M. | Skyddsåtgärder kan bli nödvändiga för att se till att användningen av kompost inte leder till förorening av mark eller grundvatten. |
| --- | --- |

M.

Skyddsåtgärder kan bli nödvändiga för att se till att användningen av kompost inte leder till förorening av mark eller grundvatten.

| N. | Man bör också överväga och bedöma om kompost av låg kvalitet kan användas utan att det skadar miljön eller människors hälsa. Om det på EU-nivå ordentligt definierades vad kompost av låg kvalitet kan användas till och fastställdes när kompost bör anses som en produkt respektive som avfall skulle medlemsstaterna lättare kunna fatta beslut om kompostens användningsändamål. |
| --- | --- |

N.

Man bör också överväga och bedöma om kompost av låg kvalitet kan användas utan att det skadar miljön eller människors hälsa. Om det på EU-nivå ordentligt definierades vad kompost av låg kvalitet kan användas till och fastställdes när kompost bör anses som en produkt respektive som avfall skulle medlemsstaterna lättare kunna fatta beslut om kompostens användningsändamål.

| O. | Ett resurseffektivt Europa är ett av huvudinitiativen i Europa 2020-strategin och resurseffektivitet bör därför uppmuntras. Återvinning av bioavfall bidrar till ökad resurseffektivitet. |
| --- | --- |

O.

Ett resurseffektivt Europa är ett av huvudinitiativen i Europa 2020-strategin och resurseffektivitet bör därför uppmuntras. Återvinning av bioavfall bidrar till ökad resurseffektivitet.

| P. | Vått bioavfall sänker förbränningens effektivitet. Förbränning av bioavfall uppmuntras indirekt genom direktivet om el producerad från förnybara energikällor. Bioavfall kan i större utsträckning bidra till bekämpningen av klimatförändringar om det återvinns genom kompostering i syfte att förbättra markkvaliteten och uppnå koldioxidbindning, vilket inte främjas i dag genom direktivet om el producerad från förnybara energikällor. |
| --- | --- |

P.

Vått bioavfall sänker förbränningens effektivitet. Förbränning av bioavfall uppmuntras indirekt genom direktivet om el producerad från förnybara energikällor. Bioavfall kan i större utsträckning bidra till bekämpningen av klimatförändringar om det återvinns genom kompostering i syfte att förbättra markkvaliteten och uppnå koldioxidbindning, vilket inte främjas i dag genom direktivet om el producerad från förnybara energikällor.

| Q. | Rötning för produktion av biogas är en effektiv metod för energiåtervinning, och rötrester kan användas för att producera kompost. |
| --- | --- |

Q.

Rötning för produktion av biogas är en effektiv metod för energiåtervinning, och rötrester kan användas för att producera kompost.

| R. | Det viktigaste syftet med lämplig hantering av bioavfall måste vara resultatet, vilket innebär att alla tekniska alternativ för hantering av bioavfall bör hållas öppna för att stimulera till innovation, forskning och konkurrens. |
| --- | --- |

R.

Det viktigaste syftet med lämplig hantering av bioavfall måste vara resultatet, vilket innebär att alla tekniska alternativ för hantering av bioavfall bör hållas öppna för att stimulera till innovation, forskning och konkurrens.

| S. | Det finns en betydande synergi mellan övergången till ett återvinningssamhälle, utvecklingen av en ekonomi med låga koldioxidutsläpp och potentialen för att skapa gröna jobb inom detta område, och det måste därför avsättas resurser för att undersöka de arbetsmiljömässiga konsekvenserna av insamling och hantering av bioavfall. |
| --- | --- |

S.

Det finns en betydande synergi mellan övergången till ett återvinningssamhälle, utvecklingen av en ekonomi med låga koldioxidutsläpp och potentialen för att skapa gröna jobb inom detta område, och det måste därför avsättas resurser för att undersöka de arbetsmiljömässiga konsekvenserna av insamling och hantering av bioavfall.

| T. | Kommissionen och medlemsstaterna bör vidta åtgärder för att öka miljömedvetenheten på detta område, särskilt i skolorna, för att främja en hållbar hantering av fast kommunalt avfall och för att betona fördelarna med separat insamling. I detta sammanhang har kommuner och kommunala företag en viktig uppgift när det gäller att ge allmänheten råd och information om hur avfall kan förebyggas. |
| --- | --- |

T.

Kommissionen och medlemsstaterna bör vidta åtgärder för att öka miljömedvetenheten på detta område, särskilt i skolorna, för att främja en hållbar hantering av fast kommunalt avfall och för att betona fördelarna med separat insamling. I detta sammanhang har kommuner och kommunala företag en viktig uppgift när det gäller att ge allmänheten råd och information om hur avfall kan förebyggas.

| U. | Bioavfall utgör över 30 procent av det fasta kommunala avfallet. Mängden bioavfall i EU ökar och utgör en stor källa till växthusgasutsläpp och andra negativa miljöeffekter vid deponering under sådana omständigheter att avfallshanteringen nu blivit den fjärde största källan till växthusgaser. |
| --- | --- |

U.

Bioavfall utgör över 30 procent av det fasta kommunala avfallet. Mängden bioavfall i EU ökar och utgör en stor källa till växthusgasutsläpp och andra negativa miljöeffekter vid deponering under sådana omständigheter att avfallshanteringen nu blivit den fjärde största källan till växthusgaser.

| V. | Det är inte enbart bioavfall från hushåll som behandlas hållbart i praktiken. |
| --- | --- |

V.

Det är inte enbart bioavfall från hushåll som behandlas hållbart i praktiken.

| W. | Hanteringen av detta avfall bör följa avfallshierarkin, dvs. förebyggande och begränsning, återanvändning, återvinning, andra former av utnyttjande, särskilt för energiändamål, och som sista möjlighet, bortskaffande i form av deponering (enligt artikel 4 i ramdirektivet om avfall), enligt vilken återvinning av bioavfall är att föredra framför förbränning, eftersom man därmed undviker bildande av metangas och också bidrar till bekämpningen av klimatförändringar genom koldioxidbindning och förbättrad markkvalitet. Förebyggande bör vara det viktigaste målet för hanteringen av bioavfall och genom förebyggande åtgärder kan man undvika livsmedelsavfall och grönt avfall, t.ex. genom bättre planering av offentliga parker där växter och träd planteras som inte kräver mycket underhåll. |
| --- | --- |

W.

Hanteringen av detta avfall bör följa avfallshierarkin, dvs. förebyggande och begränsning, återanvändning, återvinning, andra former av utnyttjande, särskilt för energiändamål, och som sista möjlighet, bortskaffande i form av deponering (enligt artikel 4 i ramdirektivet om avfall), enligt vilken återvinning av bioavfall är att föredra framför förbränning, eftersom man därmed undviker bildande av metangas och också bidrar till bekämpningen av klimatförändringar genom koldioxidbindning och förbättrad markkvalitet. Förebyggande bör vara det viktigaste målet för hanteringen av bioavfall och genom förebyggande åtgärder kan man undvika livsmedelsavfall och grönt avfall, t.ex. genom bättre planering av offentliga parker där växter och träd planteras som inte kräver mycket underhåll.

| X. | För att främja en ur miljösynpunkt effektiv hantering av bioavfall är det nödvändigt att hanteringen beaktas på ett integrerat sätt i energi- och markskyddsstrategierna och i överensstämmelse med målen för begränsningen av klimatförändringarna. Ytterligare en fördel är bevarandet av den biologiska mångfalden när behandlat bioavfall används som ersättning för torv, varvid ekosystemen i våtmarker skyddas. |
| --- | --- |

X.

För att främja en ur miljösynpunkt effektiv hantering av bioavfall är det nödvändigt att hanteringen beaktas på ett integrerat sätt i energi- och markskyddsstrategierna och i överensstämmelse med målen för begränsningen av klimatförändringarna. Ytterligare en fördel är bevarandet av den biologiska mångfalden när behandlat bioavfall används som ersättning för torv, varvid ekosystemen i våtmarker skyddas.

| Y. | Rötning för produktion av biogas från bioavfall kan ge ett värdefullt bidrag till en hållbar resursförvaltning i EU och bidra till EU:s mål för förnybar energi på ett hållbart sätt. |
| --- | --- |

Y.

Rötning för produktion av biogas från bioavfall kan ge ett värdefullt bidrag till en hållbar resursförvaltning i EU och bidra till EU:s mål för förnybar energi på ett hållbart sätt.

| Z. | Bioavfall måste betraktas som en värdefull naturresurs för framställning av kompost av hög kvalitet. Komposteringen bidrar därmed till att bekämpa markförstöringen i EU, bevara markproduktiviteten, minska användningen av kemiska gödningsmedel inom jordbruket, särskilt fosforbaserade sådana, och öka markens vattenhållningsförmåga. |
| --- | --- |

Z.

Bioavfall måste betraktas som en värdefull naturresurs för framställning av kompost av hög kvalitet. Komposteringen bidrar därmed till att bekämpa markförstöringen i EU, bevara markproduktiviteten, minska användningen av kemiska gödningsmedel inom jordbruket, särskilt fosforbaserade sådana, och öka markens vattenhållningsförmåga.

| AA. | Avfallshanteringssystemen i de enskilda medlemsstaterna skiljer sig åt och deponering är fortfarande den vanligaste metoden för bortskaffande av fast kommunalt avfall i EU, även om det är den sämsta lösningen för miljön. |
| --- | --- |

AA.

Avfallshanteringssystemen i de enskilda medlemsstaterna skiljer sig åt och deponering är fortfarande den vanligaste metoden för bortskaffande av fast kommunalt avfall i EU, även om det är den sämsta lösningen för miljön.

| AB. | Ur miljösynpunkt är det bättre att producera transportbränslen från bioavfall. |
| --- | --- |

AB.

Ur miljösynpunkt är det bättre att producera transportbränslen från bioavfall.

| AC. | Forskning och teknisk innovation på området för hantering av bioavfall måste uppmuntras. |
| --- | --- |

AC.

Forskning och teknisk innovation på området för hantering av bioavfall måste uppmuntras.

| AD. | Separat insamling gör det i dag möjligt att undvika föroreningar och bidrar till att uppnå målet med att få kompost av hög kvalitet, leverera material av god kvalitet för återvinning av bioavfall och göra energiutvinningen effektivare. |
| --- | --- |

AD.

Separat insamling gör det i dag möjligt att undvika föroreningar och bidrar till att uppnå målet med att få kompost av hög kvalitet, leverera material av god kvalitet för återvinning av bioavfall och göra energiutvinningen effektivare.

| AE. | Tillgängliga undersökningar och erfarenheterna i medlemsstaterna visar att det är viktigt med en separat insamling som är både praktiskt genomförbar och miljömässigt och ekonomiskt hållbart och som bör vara obligatoriska. Separat insamling bör vara en förutsättning för produktionen av kompost av hög kvalitet. |
| --- | --- |

AE.

Tillgängliga undersökningar och erfarenheterna i medlemsstaterna visar att det är viktigt med en separat insamling som är både praktiskt genomförbar och miljömässigt och ekonomiskt hållbart och som bör vara obligatoriska. Separat insamling bör vara en förutsättning för produktionen av kompost av hög kvalitet.

Lagstiftning

| 1. | Europaparlamentet uppmanar kommissionen att se över gällande lagstiftning om bioavfall och i överensstämmelse med subsidiaritetsprincipen utarbeta ett förslag till ett särskilt direktiv innan utgången av 2010 som bland annat ska omfatta följande:






  — | Införandet av ett obligatoriskt system för separat insamling för medlemsstaterna, utom i de fall då detta inte är den bästa lösningen ur miljömässig eller ekonomisk synpunkt. |
| --- | --- | --- |

1.

Europaparlamentet uppmanar kommissionen att se över gällande lagstiftning om bioavfall och i överensstämmelse med subsidiaritetsprincipen utarbeta ett förslag till ett särskilt direktiv innan utgången av 2010 som bland annat ska omfatta följande:

—

Införandet av ett obligatoriskt system för separat insamling för medlemsstaterna, utom i de fall då detta inte är den bästa lösningen ur miljömässig eller ekonomisk synpunkt.

| — | Återvinning av bioavfall. |
| --- | --- |

—

Återvinning av bioavfall.

| — | En kvalitetsbaserad klassificering av de olika typerna av kompost från organiskt avfall. |
| --- | --- |

—

En kvalitetsbaserad klassificering av de olika typerna av kompost från organiskt avfall.

| 2. | Europaparlamentet uppmanar kommissionen att ge en kvantifiering i de nationella utsläppsplanerna av koldioxidminskningarna tack vare återvinning och kompostering av organiskt avfall. |
| --- | --- |

2.

Europaparlamentet uppmanar kommissionen att ge en kvantifiering i de nationella utsläppsplanerna av koldioxidminskningarna tack vare återvinning och kompostering av organiskt avfall.

| 3. | Europaparlamentet konstaterar att många medlemsstater skulle få juridisk vägledning och klarhet genom en framtida EU-ram, samt uppmuntras till att investera i hantering av bioavfall. Parlamentet uppmanar bestämt kommissionen att stödja medlemsstaterna vid införandet av system för separat insamling och att införa tvingande och ambitiösa mål för återvinningen av bioavfall. |
| --- | --- |

3.

Europaparlamentet konstaterar att många medlemsstater skulle få juridisk vägledning och klarhet genom en framtida EU-ram, samt uppmuntras till att investera i hantering av bioavfall. Parlamentet uppmanar bestämt kommissionen att stödja medlemsstaterna vid införandet av system för separat insamling och att införa tvingande och ambitiösa mål för återvinningen av bioavfall.

| 4. | Europaparlamentet påminner om att gemenskapens sjätte miljöhandlingsprogram 2001-2010 av den 22 juli 2002 ålägger i artikel 8.2 iv kommissionen att utarbeta lagstiftning om biologiskt nedbrytbart avfall som en prioriterad åtgärd för att uppnå målet om hållbar användning och förvaltning av naturresurser och avfall. Åtta år senare har dock ännu inget lagstiftningsförslag lagts fram, vilket är oacceptabelt. |
| --- | --- |

4.

Europaparlamentet påminner om att gemenskapens sjätte miljöhandlingsprogram 2001-2010 av den 22 juli 2002 ålägger i artikel 8.2 iv kommissionen att utarbeta lagstiftning om biologiskt nedbrytbart avfall som en prioriterad åtgärd för att uppnå målet om hållbar användning och förvaltning av naturresurser och avfall. Åtta år senare har dock ännu inget lagstiftningsförslag lagts fram, vilket är oacceptabelt.

| 5. | Europaparlamentet uppmanar kommissionen att i sin konsekvensbedömning utarbeta ett förbättrat system för hantering av bioavfall när det gäller återvinning av separat insamlat bioavfall, användning av kompostering för jordbruksändamål och ekologiska ändamål, alternativ för mekanisk/biologisk behandling, och användning av bioavfall som en källa för att framställa energi. Denna konsekvensbedömning bör man använda som grund för att utarbeta en ny rättslig ram inom EU för biologiskt nedbrytbart avfall. |
| --- | --- |

5.

Europaparlamentet uppmanar kommissionen att i sin konsekvensbedömning utarbeta ett förbättrat system för hantering av bioavfall när det gäller återvinning av separat insamlat bioavfall, användning av kompostering för jordbruksändamål och ekologiska ändamål, alternativ för mekanisk/biologisk behandling, och användning av bioavfall som en källa för att framställa energi. Denna konsekvensbedömning bör man använda som grund för att utarbeta en ny rättslig ram inom EU för biologiskt nedbrytbart avfall.

Användning

| 6. | Europaparlamentet uppmanar kommissionen att fastställa kriterier tillsammans med medlemsstaterna för produktion och användning av kompost av hög kvalitet och att införa minimikrav för slutprodukter enligt artikel 6 i ramdirektivet om avfall, som tillåter kvalitetsindelning som omfattar olika slags användning av de olika formerna av kompost, som framställs vid behandlingen av bioavfall inom ramen för en strategi grundad på ett helhetsgrepp som förutom kvalitet säkerställer produkters spårbarhet och säker användning. |
| --- | --- |

6.

Europaparlamentet uppmanar kommissionen att fastställa kriterier tillsammans med medlemsstaterna för produktion och användning av kompost av hög kvalitet och att införa minimikrav för slutprodukter enligt artikel 6 i ramdirektivet om avfall, som tillåter kvalitetsindelning som omfattar olika slags användning av de olika formerna av kompost, som framställs vid behandlingen av bioavfall inom ramen för en strategi grundad på ett helhetsgrepp som förutom kvalitet säkerställer produkters spårbarhet och säker användning.

Energi

| 7. | Europaparlamentet anser att rötning är särskilt bra för bioavfall eftersom det ger näringsrikt jordförbättringsmedel, rötrester och också biogas, som är förnybar energi som kan omvandlas till biometan eller användas till att producera baslastel. |
| --- | --- |

7.

Europaparlamentet anser att rötning är särskilt bra för bioavfall eftersom det ger näringsrikt jordförbättringsmedel, rötrester och också biogas, som är förnybar energi som kan omvandlas till biometan eller användas till att producera baslastel.

| 8. | Europaparlamentet menar att en viktig förutsättning för att förbränning av bioavfall ska vara ett gångbart alternativ i avfallshierarkin, är att förbränning sker med energiutvinning. |
| --- | --- |

8.

Europaparlamentet menar att en viktig förutsättning för att förbränning av bioavfall ska vara ett gångbart alternativ i avfallshierarkin, är att förbränning sker med energiutvinning.

| 9. | Europaparlamentet betonar att när bioavfall används för energiutvinning måste man ta hänsyn till energieffektivitet och hållbar utveckling, och att dessa produkter därför i första hand bör användas så effektivt som möjligt. Parlamentet påminner om att separat insamling är mycket viktigt för att uppfylla deponeringsdirektivet (14), bidra till bra material för återvinning av bioavfall och ge högre effektivitet i energiutvinningen. |
| --- | --- |

9.

Europaparlamentet betonar att när bioavfall används för energiutvinning måste man ta hänsyn till energieffektivitet och hållbar utveckling, och att dessa produkter därför i första hand bör användas så effektivt som möjligt. Parlamentet påminner om att separat insamling är mycket viktigt för att uppfylla deponeringsdirektivet (14), bidra till bra material för återvinning av bioavfall och ge högre effektivitet i energiutvinningen.

| 10. | Europaparlamentet noterar att för att öka bortstyrningen från deponering, återvinningen och biogasproduktionen bör alla tekniska verktyg och alternativ som maximerar materialutnyttjandet eller biogasproduktionen lämnas öppna. |
| --- | --- |

10.

Europaparlamentet noterar att för att öka bortstyrningen från deponering, återvinningen och biogasproduktionen bör alla tekniska verktyg och alternativ som maximerar materialutnyttjandet eller biogasproduktionen lämnas öppna.

| 11. | Europaparlamentet anser att bioavfall är en värdefull förnybar resurs för framställning av elektricitet och biobränsle för transportsektorn och för inmatning i gasnätet, genom att den biogas som utvinns renas och omvandlas till biometan (huvudsakligen metan – 50–75 procent – och koldioxid). Parlamentet uppmanar kommissionen att analysera och stödja användningen av bioavfall för att producera biogas. |
| --- | --- |

11.

Europaparlamentet anser att bioavfall är en värdefull förnybar resurs för framställning av elektricitet och biobränsle för transportsektorn och för inmatning i gasnätet, genom att den biogas som utvinns renas och omvandlas till biometan (huvudsakligen metan – 50–75 procent – och koldioxid). Parlamentet uppmanar kommissionen att analysera och stödja användningen av bioavfall för att producera biogas.

| 12. | Europaparlamentet betonar att bioavfall i större utsträckning måste styras bort från deponering, och konstaterar i detta sammanhang att bioavfall kan bidra till EU:s mål om minst 20 procent förnybar energi senast år 2020 och också till målet i EU:s direktiv om drivmedelskvalitet. Parlamentet påminner om att direktivet om förnybara energikällor stöder användningen av alla typer av biomassa, inklusive bioavfall för energiändamål, som förnybara energikällor, och att biobränslen från avfall räknas dubbelt vid uppfyllandet av målet om 10 procent förnybar energi inom transportsektorn. Medlemsstaterna uppmanas därför att, som en del av en integrerad politik som går ut på att tillämpa avfallshierarkin, beakta energiutvinning från biologiskt nedbrytbara avfallsdelar i sin nationella lagstiftning samt att utbyta idéer om bästa metoder. |
| --- | --- |

12.

Europaparlamentet betonar att bioavfall i större utsträckning måste styras bort från deponering, och konstaterar i detta sammanhang att bioavfall kan bidra till EU:s mål om minst 20 procent förnybar energi senast år 2020 och också till målet i EU:s direktiv om drivmedelskvalitet. Parlamentet påminner om att direktivet om förnybara energikällor stöder användningen av alla typer av biomassa, inklusive bioavfall för energiändamål, som förnybara energikällor, och att biobränslen från avfall räknas dubbelt vid uppfyllandet av målet om 10 procent förnybar energi inom transportsektorn. Medlemsstaterna uppmanas därför att, som en del av en integrerad politik som går ut på att tillämpa avfallshierarkin, beakta energiutvinning från biologiskt nedbrytbara avfallsdelar i sin nationella lagstiftning samt att utbyta idéer om bästa metoder.

Forskning och innovation

| 13. | Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att uppmuntra till och stödja forskning och teknisk innovation på området för hantering av bioavfall. |
| --- | --- |

13.

Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att uppmuntra till och stödja forskning och teknisk innovation på området för hantering av bioavfall.

| 14. | Europaparlamentet uppmanar kommissionen att genomföra ytterligare forskning om metoder för behandling av bioavfall, för att bättre kvantifiera de markrelaterade fördelarna, energiåtervinningen och konsekvenserna för miljön. |
| --- | --- |

14.

Europaparlamentet uppmanar kommissionen att genomföra ytterligare forskning om metoder för behandling av bioavfall, för att bättre kvantifiera de markrelaterade fördelarna, energiåtervinningen och konsekvenserna för miljön.

Upplysning och information

| 15. | Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att vidta åtgärder för att öka miljömedvetenheten om bioavfall, särskilt i skolorna och i de högre utbildningsanstalterna, för att främja beteendemönster som i större utsträckning ska förebygga avfall och en hållbar hantering av bioavfall och fast kommunalt avfall, för att öka medvetenheten om förebyggandet av avfall och återvinning samt fördelarna med separat insamling och biologisk hantering av bioavfall. I detta sammanhang betonas att städer, kommuner och kommunala företag har en viktig uppgift i att ge allmänheten upplysningar och information om hur avfallet kan minskas. |
| --- | --- |

15.

Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att vidta åtgärder för att öka miljömedvetenheten om bioavfall, särskilt i skolorna och i de högre utbildningsanstalterna, för att främja beteendemönster som i större utsträckning ska förebygga avfall och en hållbar hantering av bioavfall och fast kommunalt avfall, för att öka medvetenheten om förebyggandet av avfall och återvinning samt fördelarna med separat insamling och biologisk hantering av bioavfall. I detta sammanhang betonas att städer, kommuner och kommunala företag har en viktig uppgift i att ge allmänheten upplysningar och information om hur avfallet kan minskas.

Miljöaspekter

| 16. | Europaparlamentet anser att behandlat bioavfall bör användas för att bevara organiskt material och fullfölja kretsloppet av näringsämnen, särskilt fosfatcykeln, genom att det återvinns till jord. Parlamentet uppmanar kommissionen att erkänna att man bör undersöka hur olika strategier bidrar till att begränsa den oacceptabelt snabba förbrukningen av världens fosfattillgångar. |
| --- | --- |

16.

Europaparlamentet anser att behandlat bioavfall bör användas för att bevara organiskt material och fullfölja kretsloppet av näringsämnen, särskilt fosfatcykeln, genom att det återvinns till jord. Parlamentet uppmanar kommissionen att erkänna att man bör undersöka hur olika strategier bidrar till att begränsa den oacceptabelt snabba förbrukningen av världens fosfattillgångar.

| 17. | Europaparlamentet betonar nödvändigheten av att betrakta bioavfall utan förorenade ämnen som en värdefull naturresurs för framställning av kompost av hög kvalitet. |
| --- | --- |

17.

Europaparlamentet betonar nödvändigheten av att betrakta bioavfall utan förorenade ämnen som en värdefull naturresurs för framställning av kompost av hög kvalitet.

| 18. | Europaparlamentet anser att jordbrukets framtid också är beroende av markbevarande och markrestaurering. Parlamentet noterar att användningen av kompost av god kvalitet inom jordbruket kan bidra till att bevara markproduktiviteten, öka vattenhållningsförmågan och kapaciteten att lagra koldioxid samt minska användningen av syntetiska gödningsmedel. Parlamentet betonar medlemsstaternas roll för att garantera användningen av sådan kompost på jordbruksmark. |
| --- | --- |

18.

Europaparlamentet anser att jordbrukets framtid också är beroende av markbevarande och markrestaurering. Parlamentet noterar att användningen av kompost av god kvalitet inom jordbruket kan bidra till att bevara markproduktiviteten, öka vattenhållningsförmågan och kapaciteten att lagra koldioxid samt minska användningen av syntetiska gödningsmedel. Parlamentet betonar medlemsstaternas roll för att garantera användningen av sådan kompost på jordbruksmark.

| 19. | Europaparlamentet påminner om att det under komposteringen kan vara svårare att kontrollera utsläppen av gas från lagrade ämnen, vilket kan utgöra ett allvarligt hot mot miljön och atmosfären. Parlamentet erinrar om att korrekt genomförd kompostering, i synnerhet av kommunalt bioavfall, även kräver att grundvattnet skyddas mot lakvatten från kompostering. |
| --- | --- |

19.

Europaparlamentet påminner om att det under komposteringen kan vara svårare att kontrollera utsläppen av gas från lagrade ämnen, vilket kan utgöra ett allvarligt hot mot miljön och atmosfären. Parlamentet erinrar om att korrekt genomförd kompostering, i synnerhet av kommunalt bioavfall, även kräver att grundvattnet skyddas mot lakvatten från kompostering.

| 20. | Europaparlamentet betonar att arbetet med att uppnå målen på olika nivåer (bekämpa klimatuppvärmning, markförstöring och markerosion samt uppnå mål om förnybar energi) utan tvekan underlättas genom en kombination av kompostering och jäsning av selektivt insamlat material, där detta är möjligt, och att detta därför bör uppmuntras. |
| --- | --- |

20.

Europaparlamentet betonar att arbetet med att uppnå målen på olika nivåer (bekämpa klimatuppvärmning, markförstöring och markerosion samt uppnå mål om förnybar energi) utan tvekan underlättas genom en kombination av kompostering och jäsning av selektivt insamlat material, där detta är möjligt, och att detta därför bör uppmuntras.

| 21. | Europaparlamentet uppmanar därför kommissionen att föreslå nationella mål för återvinning av bioavfall för att begränsa mängden bioavfall som går till de minst önskvärda avfallshanteringsalternativen såsom deponering och förbränning. |
| --- | --- |

21.

Europaparlamentet uppmanar därför kommissionen att föreslå nationella mål för återvinning av bioavfall för att begränsa mängden bioavfall som går till de minst önskvärda avfallshanteringsalternativen såsom deponering och förbränning.

Efterlevnad av deponidirektivet

| 22. | Europaparlamentet påminner om att hanteringen av bioavfall måste följa den övergripande avfallshierarkin, det vill säga förebyggande, återvinning, andra former av utnyttjande, bland annat för energiändamål, och som sista möjlighet bortskaffande i form av deponering (artikel 5 i direktiv 1999/31/EG och direktiv 2008/98/EG (15)). Parlamentet uppmanar kommissionen att agera striktare för att tillse att bestämmelserna om deponering följs och tillämpas i hela gemenskapen. |
| --- | --- |

22.

Europaparlamentet påminner om att hanteringen av bioavfall måste följa den övergripande avfallshierarkin, det vill säga förebyggande, återvinning, andra former av utnyttjande, bland annat för energiändamål, och som sista möjlighet bortskaffande i form av deponering (artikel 5 i direktiv 1999/31/EG och direktiv 2008/98/EG (15)). Parlamentet uppmanar kommissionen att agera striktare för att tillse att bestämmelserna om deponering följs och tillämpas i hela gemenskapen.

| 23. | Europaparlamentet noterar skillnaderna mellan befintliga nationella lagstiftningsåtgärder och mellan olika avfallshanteringssystem i de enskilda medlemsstaterna och det faktum att deponering fortfarande är den vanligaste metoden för bortskaffande av fast kommunalt avfall i Europeiska unionen. Parlamentet uppmanar medlemsstaterna att öka sitt samarbete och att utbyta bästa praxis inom hanteringen av bioavfall. |
| --- | --- |

23.

Europaparlamentet noterar skillnaderna mellan befintliga nationella lagstiftningsåtgärder och mellan olika avfallshanteringssystem i de enskilda medlemsstaterna och det faktum att deponering fortfarande är den vanligaste metoden för bortskaffande av fast kommunalt avfall i Europeiska unionen. Parlamentet uppmanar medlemsstaterna att öka sitt samarbete och att utbyta bästa praxis inom hanteringen av bioavfall.

| 24. | Europaparlamentet anser att mekanisk biologisk behandling (MBT) är en effektiv metod som gör det möjligt att styra bort stora mängder rötbart avfall från deponering mot kompostering, anaerob nedbrytning och energiutvinning. |
| --- | --- |

24.

Europaparlamentet anser att mekanisk biologisk behandling (MBT) är en effektiv metod som gör det möjligt att styra bort stora mängder rötbart avfall från deponering mot kompostering, anaerob nedbrytning och energiutvinning.

Ekonomiska aspekter

| 25. | Europaparlamentet anser att det krävs finansiella incitament för att utöka den separata insamlingen och andra system för hantering av bioavfall som maximerar resursåtervinningen. |
| --- | --- |

25.

Europaparlamentet anser att det krävs finansiella incitament för att utöka den separata insamlingen och andra system för hantering av bioavfall som maximerar resursåtervinningen.

| 26. | Europaparlamentet betonar att förbättrad hantering av bioavfall samt harmoniserade kvalitetsnormer för kompost krävs för att uppmuntra utvecklingen av en europeisk kompostmarknad. |
| --- | --- |

26.

Europaparlamentet betonar att förbättrad hantering av bioavfall samt harmoniserade kvalitetsnormer för kompost krävs för att uppmuntra utvecklingen av en europeisk kompostmarknad.

| 27. | Europaparlamentet anser att principen att förorenaren ska betala bör vara utgångspunkten för ersättning för kostnader som uppstår genom föroreningar, så att jordbruket inte behöver bekosta de negativa externa effekterna av spridningen av bioavfall. |
| --- | --- |

27.

Europaparlamentet anser att principen att förorenaren ska betala bör vara utgångspunkten för ersättning för kostnader som uppstår genom föroreningar, så att jordbruket inte behöver bekosta de negativa externa effekterna av spridningen av bioavfall.

| 28. | Europaparlamentet understryker att flera medlemsstater redan har viss infrastruktur, men att det krävs finansiella incitament för att skapa och inrätta potentiella marknader för kompost, rötrester, bioenergi och biobränsle från bioavfall. |
| --- | --- |

28.

Europaparlamentet understryker att flera medlemsstater redan har viss infrastruktur, men att det krävs finansiella incitament för att skapa och inrätta potentiella marknader för kompost, rötrester, bioenergi och biobränsle från bioavfall.

| 29. | Europaparlamentet understryker att det miljömässigt sett är fördelaktigt att producera transportbränslen från bioavfall. Parlamentet uppmanar medlemsstaterna att mot bakgrund av avfallshierarkin ta detta i beaktande när de genomför det reviderade ramdirektivet för avfall och uppmanar kommissionen att ta hänsyn till detta i sina genomföranderiktlinjer. |
| --- | --- |

29.

Europaparlamentet understryker att det miljömässigt sett är fördelaktigt att producera transportbränslen från bioavfall. Parlamentet uppmanar medlemsstaterna att mot bakgrund av avfallshierarkin ta detta i beaktande när de genomför det reviderade ramdirektivet för avfall och uppmanar kommissionen att ta hänsyn till detta i sina genomföranderiktlinjer.

| 30. | Europaparlamentet uppmanar kommissionen att i alla nuvarande eller ytterligare konsekvensbedömningar i frågan ta med vilken typ av ekonomiska incitament, vilka medel och vilken hjälp som kan uppbringas eller skapas för att utveckla eller införa teknik som möjliggör en korrekt hantering av bioavfall. |
| --- | --- |

30.

Europaparlamentet uppmanar kommissionen att i alla nuvarande eller ytterligare konsekvensbedömningar i frågan ta med vilken typ av ekonomiska incitament, vilka medel och vilken hjälp som kan uppbringas eller skapas för att utveckla eller införa teknik som möjliggör en korrekt hantering av bioavfall.

*

* *

| 31. | Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet och kommissionen. |
| --- | --- |

31.

Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet och kommissionen.

---

(1)  EUT L 114, 27.4.2006, s. 9.

(2)  EGT L 182, 16.7.1999, s. 1.

(3)  EGT C 271 E, 7.11.2002, s. 154.

(4)  EUT C 66 E, 20.3.2009, s. 29.

(5)  EUT C 67 E, 18.3.2010, s. 44.

(6)  EUT C 247 E, 15.10.2009, s. 18.

(7)  EUT C 282 E, 6.11.2008, s. 281.

(8)  EUT C 282 E, 6.11.2008, s. 138.

(9)  EUT C 272 E, 9.11.2006, s. 59.

(10)  EUT C 227 E, 21.9.2006, p. 599.

(11)  EUT C 286 E, 27.11.2009, s. 81.

(12)  EUT C 287 E, 29.11.2007, s. 135.

(13)  Europeiska unionens råd. Skrivelse från generalsekretariatet, 9 mars 2010, rådets dok. 7307/10.

(14)  Skäl 17 i direktiv 1999/31/EG.

(15)  EUT L 312, 22.11.2008, s. 3.

---

Onsdagen den 7 juli 2010

| 2.12.2011 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 351/56 |
| --- | --- | --- | --- |

2.12.2011

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 351/56

---

Onsdagen den 7 juli 2010Ersättning till direktörer i börsnoterade företag och ersättningspolitik i finanstjänstesektorn

P7_TA(2010)0265

Europaparlamentets resolution av den 7 juli 2010 om ersättning till direktörer i börsnoterade företag och ersättningspolitik i finanstjänstesektorn (2010/2009(INI))

2011/C 351 E/08

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

med beaktande av kommissionens rekommendation av den 30 april 2009 om ersättningspolicy inom finanstjänstesektorn (C(2009)3159),

med beaktande av kommissionens rekommendation av den 30 april 2009 om att komplettera rekommendationerna 2004/913/EG och 2005/162/EG när det gäller ordningen för ersättningar till ledande befattningshavare i börsnoterade bolag (C(2009)3177),

med beaktande av förslaget till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av direktiv 2006/48/EG och 2006/49/EG i fråga om kapitalkrav för handelslager och omvärdepapperisering samt samlad tillsynsbedömning av ersättningspolitik (KOM(2009)0362),

med beaktande av principerna för sund ersättningspraxis från FSB (Financial Stability Forum) av den 2 april 2009 och åtföljande genomförandestandarder av den 25 september 2009,

med beaktande av principerna för ersättningspolitik från Europeiska banktillsynskommittén (CEBS) av den 20 april 2009,

med beaktande av CEBS:s rapport om det nationella genomförandet av CEBS:s principer för ersättningspolitik av den 11 juni 2010,

med beaktande av Baselkommittén för banktillsyns utvärderingsmetoder för ersättningsprinciper och ersättningsstandarder från januari 2010,

med beaktande av slutsatserna i OECD:s rapport från februari 2010 ”Corporate governance and the financial crisis” och den goda praxis som håller på att växa fram för att införa principerna,

med beaktande av sin resolution av den 18 maj 2010 om etiska frågor i samband med företagsledning (1),

med beaktande av kommissionens grönbok av den 2 juni 2010 om företagsstyrning i finansiella institut och om ersättningspolicy (KOM(2010)0284),

med beaktande av kommissionen rapport av den 2 juni 2010 om medlemsstaternas tillämpning av kommissionens rekommendation 2009/385/EG (2009 års rekommendation om ersättning till ledande befattningshavare) om att komplettera rekommendationerna 2004/913/EG och 2005/162/EG när det gäller ordningen för ersättningar till ledande befattningshavare i börsnoterade bolag (KOM(2010)0285),

med beaktande av kommissionens rapport av den 2 juni 2010 om EU:s medlemsstaters tillämpning av kommissionens rekommendation 2009/384/EG om ersättningspolicy inom finanstjänstesektorn (KOM(2010)0286),

med beaktande av artikel 48 i arbetsordningen,

med beaktande av betänkandet från utskottet för ekonomi och valutafrågor och yttrandet från utskottet för sysselsättning och sociala frågor (A7-0208/2010), och av följande skäl:

| A. | Ersättningspolitiken i finanssektorn och vissa börsnoterade bolag för personalgrupper vars arbete väsentligt påverkar bolagets riskprofil har varit utformad för att uppmuntra transaktioner för att uppnå kortsiktiga vinster, vilket lett till att alltmera riskexponerade affärsmodeller utvecklats till skada för arbetstagare, sparare och investerare, och hållbar tillväxt i allmänhet. |
| --- | --- |

A.

Ersättningspolitiken i finanssektorn och vissa börsnoterade bolag för personalgrupper vars arbete väsentligt påverkar bolagets riskprofil har varit utformad för att uppmuntra transaktioner för att uppnå kortsiktiga vinster, vilket lett till att alltmera riskexponerade affärsmodeller utvecklats till skada för arbetstagare, sparare och investerare, och hållbar tillväxt i allmänhet.

| B. | I kommissionens grönbok om företagsstyrning i finansiella institut och ersättningspolitik betonas det att bristen på effektiva kontrollmekanismer allvarligt bidragit till överdrivet risktagande inom finansiella institut, och att man inom företagsstyrningen bör ta hänsyn till finanssystemets stabilitet, vilket är beroende av många aktörers insatser. |
| --- | --- |

B.

I kommissionens grönbok om företagsstyrning i finansiella institut och ersättningspolitik betonas det att bristen på effektiva kontrollmekanismer allvarligt bidragit till överdrivet risktagande inom finansiella institut, och att man inom företagsstyrningen bör ta hänsyn till finanssystemets stabilitet, vilket är beroende av många aktörers insatser.

| C. | De olämpliga ersättningsstrukturer som vissa finansinstitut tillämpat och som skapat incitament för överdrivet och ansvarslöst risktagande var en del av de samlade risker som ledde till den nuvarande finansiella, ekonomiska och sociala krisen, och därför är detta nu en viktig fråga för politiska beslutsfattare och tillsynsmyndigheter. |
| --- | --- |

C.

De olämpliga ersättningsstrukturer som vissa finansinstitut tillämpat och som skapat incitament för överdrivet och ansvarslöst risktagande var en del av de samlade risker som ledde till den nuvarande finansiella, ekonomiska och sociala krisen, och därför är detta nu en viktig fråga för politiska beslutsfattare och tillsynsmyndigheter.

| D. | Som en del av sitt sociala ansvar måste finansinstituten på ett integrerat sätt ta hänsyn till den sociala miljön i de omgivningar där institutet verkar, samt till alla inblandade parters intresse, såsom kunder, aktieägare och anställda. |
| --- | --- |

D.

Som en del av sitt sociala ansvar måste finansinstituten på ett integrerat sätt ta hänsyn till den sociala miljön i de omgivningar där institutet verkar, samt till alla inblandade parters intresse, såsom kunder, aktieägare och anställda.

| E. | Många initiativ har tagits på global, europeisk och nationell nivå för att ta itu med problematisk ersättningspraxis. Inte bara för att kunna skapa lika konkurrensvillkor, utan även för att säkerställa Europas globala konkurrenskraft och främja hållbar och rättvis konkurrens mellan marknader är det nödvändigt att agera på ett globalt samordnat sätt. |
| --- | --- |

E.

Många initiativ har tagits på global, europeisk och nationell nivå för att ta itu med problematisk ersättningspraxis. Inte bara för att kunna skapa lika konkurrensvillkor, utan även för att säkerställa Europas globala konkurrenskraft och främja hållbar och rättvis konkurrens mellan marknader är det nödvändigt att agera på ett globalt samordnat sätt.

| F. | De FSB-principer om sund ersättningspraxis som godkändes av G20-ledarna innehåller fem olika element för sund ersättningspraxis. Det är viktigt att främja ett samtidigt införande av dessa principer. |
| --- | --- |

F.

De FSB-principer om sund ersättningspraxis som godkändes av G20-ledarna innehåller fem olika element för sund ersättningspraxis. Det är viktigt att främja ett samtidigt införande av dessa principer.

| G. | De principer man kommit överens om och de redan vidtagna åtgärderna när det gäller ersättningspolitik måste kontrolleras löpande och vid behov anpassas för att skapa lika villkor i hela EU och trygga den europeiska finanssektorns internationella konkurrenskraft. |
| --- | --- |

G.

De principer man kommit överens om och de redan vidtagna åtgärderna när det gäller ersättningspolitik måste kontrolleras löpande och vid behov anpassas för att skapa lika villkor i hela EU och trygga den europeiska finanssektorns internationella konkurrenskraft.

| H. | Många vetenskapliga studier liksom praktiska erfarenheter har visat att icke-bindande rekommendationer får begränsad effekt på ersättningspolitik. Detta talar för att det är nödvändigt att ta i bruk starkare instrument för att säkerställa att principerna respekteras. |
| --- | --- |

H.

Många vetenskapliga studier liksom praktiska erfarenheter har visat att icke-bindande rekommendationer får begränsad effekt på ersättningspolitik. Detta talar för att det är nödvändigt att ta i bruk starkare instrument för att säkerställa att principerna respekteras.

| I. | Kommissionen fastställer i sin rapport att endast sexton medlemsstater tillämpat kommissionens rekommendation helt eller delvis, trots att krisen inneburit en stark drivkraft att genomföra en genomgripande reform när det gäller ersättningspolitik. |
| --- | --- |

I.

Kommissionen fastställer i sin rapport att endast sexton medlemsstater tillämpat kommissionens rekommendation helt eller delvis, trots att krisen inneburit en stark drivkraft att genomföra en genomgripande reform när det gäller ersättningspolitik.

Allmänt

| 1. | Europaparlamentet välkomnar de initiativ som kommissionen och FSB tagit avseende ersättningspolitik inom finanssektorn och i börsnoterade företag i allmänhet. Parlamentet anser dock att finansbolagets storlek och därmed verksamhetens bidrag till systemrisken bör beaktas proportionellt när man beslutar om ytterligare regleringar i frågor som rör finansinstitutens ersättningspolitik och kapitalkrav. |
| --- | --- |

1.

Europaparlamentet välkomnar de initiativ som kommissionen och FSB tagit avseende ersättningspolitik inom finanssektorn och i börsnoterade företag i allmänhet. Parlamentet anser dock att finansbolagets storlek och därmed verksamhetens bidrag till systemrisken bör beaktas proportionellt när man beslutar om ytterligare regleringar i frågor som rör finansinstitutens ersättningspolitik och kapitalkrav.

| 2. | Europaparlamentet noterar de förslag som läggs fram i betänkandet om kapitalkravsdirektiven om bindande principer för ersättningspolitik i finanssektorn. |
| --- | --- |

2.

Europaparlamentet noterar de förslag som läggs fram i betänkandet om kapitalkravsdirektiven om bindande principer för ersättningspolitik i finanssektorn.

Effektiv styrning av ersättning

| 3. | Europaparlamentet betonar att tillsynsmyndigheter bör bestämma om finansinstitut eller börsnoterade företag bör ha en ersättningskommitté. Detta ska göras utifrån deras storlek, interna organisation och natur samt verksamhetens omfattning och komplexitet. När tillsynsmyndigheten bedömer det som lämpligt ska ersättningskommittén bestämma ersättningspolitiken. Denna ersättningskommitté måste vara oberoende och ansvarig inför aktieägare och tillsynsmyndigheter och bör ha ett nära samarbete med företagets riskkommitté för utvärderingen av de incitament som skapas genom ersättningssystemet. |
| --- | --- |

3.

Europaparlamentet betonar att tillsynsmyndigheter bör bestämma om finansinstitut eller börsnoterade företag bör ha en ersättningskommitté. Detta ska göras utifrån deras storlek, interna organisation och natur samt verksamhetens omfattning och komplexitet. När tillsynsmyndigheten bedömer det som lämpligt ska ersättningskommittén bestämma ersättningspolitiken. Denna ersättningskommitté måste vara oberoende och ansvarig inför aktieägare och tillsynsmyndigheter och bör ha ett nära samarbete med företagets riskkommitté för utvärderingen av de incitament som skapas genom ersättningssystemet.

| 4. | Europaparlamentet betonar att ersättningskommittén måste ha tillgång till innehållet i kontrakt och de kontrakt som denna kommitté kontrollerar ska vara utformade på ett sätt som gör det möjligt att bestraffa grov försummelse med minskade ersättningar. Grov vårdslöshet föreligger framför allt när man inte har vidtagit nödvändig aktsamhet. I detta fall ska ersättningskommittén se till att den minskade ersättningen inte bara är symbolisk utan också utgör ett betydande bidrag till att täcka de skador som har orsakats. Finansinstitut bör även uppmanas att utnyttja ett malussystem, vilket innebär återbetalning av resultatbaserad ersättning till följd av att undermåliga resultat upptäckts. |
| --- | --- |

4.

Europaparlamentet betonar att ersättningskommittén måste ha tillgång till innehållet i kontrakt och de kontrakt som denna kommitté kontrollerar ska vara utformade på ett sätt som gör det möjligt att bestraffa grov försummelse med minskade ersättningar. Grov vårdslöshet föreligger framför allt när man inte har vidtagit nödvändig aktsamhet. I detta fall ska ersättningskommittén se till att den minskade ersättningen inte bara är symbolisk utan också utgör ett betydande bidrag till att täcka de skador som har orsakats. Finansinstitut bör även uppmanas att utnyttja ett malussystem, vilket innebär återbetalning av resultatbaserad ersättning till följd av att undermåliga resultat upptäckts.

| 5. | Europaparlamentet anser att ordföranden och de röstberättigade ledamöterna i ersättningskommittén ska vara personer från ledningsorganet som inte innehar någon verkställande funktion i det berörda finansinstitutet. Parlamentet anser att direktörer och styrelseledamöter bör undvika att samtidigt vara styrelseledamöter i andra företag om det finns risk för intressekonflikter. |
| --- | --- |

5.

Europaparlamentet anser att ordföranden och de röstberättigade ledamöterna i ersättningskommittén ska vara personer från ledningsorganet som inte innehar någon verkställande funktion i det berörda finansinstitutet. Parlamentet anser att direktörer och styrelseledamöter bör undvika att samtidigt vara styrelseledamöter i andra företag om det finns risk för intressekonflikter.

| 6. | Europaparlamentet anser att aktieägarna bör, om lämpligt, ges möjlighet att bidra till att bestämma en hållbar ersättningspolitik och kan för detta ändamål ges möjlighet att uttrycka sina synpunkter om ersättningspolitiken genom en icke-bindande omröstning om ersättningsrapporten vid företagets bolagsstämma. |
| --- | --- |

6.

Europaparlamentet anser att aktieägarna bör, om lämpligt, ges möjlighet att bidra till att bestämma en hållbar ersättningspolitik och kan för detta ändamål ges möjlighet att uttrycka sina synpunkter om ersättningspolitiken genom en icke-bindande omröstning om ersättningsrapporten vid företagets bolagsstämma.

| 7. | Europaparlamentet betonar att ersättning till styrelseledamöter som inte har någon verkställande funktion enbart bör bestå av fast ersättning och inte av resultat- eller aktiebaserad ersättning. |
| --- | --- |

7.

Europaparlamentet betonar att ersättning till styrelseledamöter som inte har någon verkställande funktion enbart bör bestå av fast ersättning och inte av resultat- eller aktiebaserad ersättning.

| 8. | Europaparlamentet betonar att ledamöter med riskkontroll som uppgift bör vara oberoende av de enheter som de kontrollerar, ha lämpliga befogenheter och få ersättning som är oberoende av resultaten för dessa affärsenheter. |
| --- | --- |

8.

Europaparlamentet betonar att ledamöter med riskkontroll som uppgift bör vara oberoende av de enheter som de kontrollerar, ha lämpliga befogenheter och få ersättning som är oberoende av resultaten för dessa affärsenheter.

Ersättning som är anpassad till ansvarsfullt risktagande

| 9. | Europaparlamentet betonar att man bör anpassa ersättningar symetriskt till följderna av alla typer av risker samt beakta tidsperspektivet i de nuvarande och potentiella risker som påverkar helhetsresultatet och stabiliteten i företaget. |
| --- | --- |

9.

Europaparlamentet betonar att man bör anpassa ersättningar symetriskt till följderna av alla typer av risker samt beakta tidsperspektivet i de nuvarande och potentiella risker som påverkar helhetsresultatet och stabiliteten i företaget.

| 10. | Europaparlamentet påpekar att direktörer inte får drivas av egna privata ekonomiska intressen vid förvaltningen av börsnoterade bolag. Parlamentet anser att direktörers privata ekonomiska intressen i samband med rörlig ersättning i många fall står i konflikt med bolagets långsiktiga intressen, inklusive dess anställdas och aktieägares intressen. |
| --- | --- |

10.

Europaparlamentet påpekar att direktörer inte får drivas av egna privata ekonomiska intressen vid förvaltningen av börsnoterade bolag. Parlamentet anser att direktörers privata ekonomiska intressen i samband med rörlig ersättning i många fall står i konflikt med bolagets långsiktiga intressen, inklusive dess anställdas och aktieägares intressen.

| 11. | Europaparlamentet anser att ersättningssystemen, ska stå i proportion till finansinstitutens storlek, interna organisation och komplexitet och ska spegla skillnaderna mellan olika finanssektorer, såsom bankverksamhet, försäkring och fondförvaltning. |
| --- | --- |

11.

Europaparlamentet anser att ersättningssystemen, ska stå i proportion till finansinstitutens storlek, interna organisation och komplexitet och ska spegla skillnaderna mellan olika finanssektorer, såsom bankverksamhet, försäkring och fondförvaltning.

| 12. | Europaparlamentet betonar att de system för operativ riskhantering som tillämpas av ledning, risktagare och kontrollfunktioner bör ses över av tillsynsmyndigheten som också ska genomföra ingående kontroller av dem. Parlamentet anser att sådana förfaranden även bör gälla personal vars totala ersättning, inklusive pensionsavsättningar, placerar dem i samma lönekategori som dessa personalkategorier. |
| --- | --- |

12.

Europaparlamentet betonar att de system för operativ riskhantering som tillämpas av ledning, risktagare och kontrollfunktioner bör ses över av tillsynsmyndigheten som också ska genomföra ingående kontroller av dem. Parlamentet anser att sådana förfaranden även bör gälla personal vars totala ersättning, inklusive pensionsavsättningar, placerar dem i samma lönekategori som dessa personalkategorier.

| 13. | Europaparlamentet anser att nivåerna på den rörliga ersättningen bör bygga på förhandsbestämda och mätbara prestationskriterier som ska främja företagets långsiktiga hållbarhet. |
| --- | --- |

13.

Europaparlamentet anser att nivåerna på den rörliga ersättningen bör bygga på förhandsbestämda och mätbara prestationskriterier som ska främja företagets långsiktiga hållbarhet.

| 14. | Europaparlamentet understryker att prestationsbaserad ersättning bör koppla storleken på bonuspotten till företagets totalresultat och kapitalbas, medan en anställds enskilda prestationsbaserade ersättning bör bygga på en kombinerad bedömning av den enskildas, den aktuella affärsenhetens och institutets sammanlagda resultat. |
| --- | --- |

14.

Europaparlamentet understryker att prestationsbaserad ersättning bör koppla storleken på bonuspotten till företagets totalresultat och kapitalbas, medan en anställds enskilda prestationsbaserade ersättning bör bygga på en kombinerad bedömning av den enskildas, den aktuella affärsenhetens och institutets sammanlagda resultat.

| 15. | Europaparlamentet anser att direktörers privata ekonomiska intressen med koppling till rörlig ersättning i många fall står i konflikt med företagets långsiktiga intressen. Parlamentet betonar att ersättningspolitiken för medlemmar i företagsledningen och andra medarbetare som har ansvaret för att fatta beslut som innefattar risker bör spegla en avvägd och fungerande riskhantering. Parlamentet anser därför att fasta och rörliga ersättningar måste stå i rimlig proportion till varandra. Parlamentet efterlyser ett snabbt och generellt införande av åtgärder som gör det möjligt att minska eller helt dra tillbaka de rörliga delarna i ersättningen till personalgrupper vars arbetsinsatser gjort att företagets resultat har försämrats. |
| --- | --- |

15.

Europaparlamentet anser att direktörers privata ekonomiska intressen med koppling till rörlig ersättning i många fall står i konflikt med företagets långsiktiga intressen. Parlamentet betonar att ersättningspolitiken för medlemmar i företagsledningen och andra medarbetare som har ansvaret för att fatta beslut som innefattar risker bör spegla en avvägd och fungerande riskhantering. Parlamentet anser därför att fasta och rörliga ersättningar måste stå i rimlig proportion till varandra. Parlamentet efterlyser ett snabbt och generellt införande av åtgärder som gör det möjligt att minska eller helt dra tillbaka de rörliga delarna i ersättningen till personalgrupper vars arbetsinsatser gjort att företagets resultat har försämrats.

| 16. | Europaparlamentet anser att inte bara kvantitativa åtgärder utan även kvalitativa resultatkriterier och mänsklig bedömning bör beaktas för att bestämma nivån på den rörliga ersättningen. |
| --- | --- |

16.

Europaparlamentet anser att inte bara kvantitativa åtgärder utan även kvalitativa resultatkriterier och mänsklig bedömning bör beaktas för att bestämma nivån på den rörliga ersättningen.

| 17. | Europaparlamentet anser att garanterad bonus inte bör förekomma i ersättningsplanerna. |
| --- | --- |

17.

Europaparlamentet anser att garanterad bonus inte bör förekomma i ersättningsplanerna.

| 18. | Europaparlamentet anser att skillnaden mellan den högsta och lägsta ersättningen i ett företag måste vara rimlig, inte endast av etiska skäl utan även med hänvisning till social rättvisa och ekonomisk hållbarhet. |
| --- | --- |

18.

Europaparlamentet anser att skillnaden mellan den högsta och lägsta ersättningen i ett företag måste vara rimlig, inte endast av etiska skäl utan även med hänvisning till social rättvisa och ekonomisk hållbarhet.

| 19. | Europaparlamentet betonar att företag bör inrätta ett internt förfarande som godkänns av tillsynsmyndigheten för att hantera tvister som kan uppstå mellan deras riskhanteringsfunktioner och operativa enheter. |
| --- | --- |

19.

Europaparlamentet betonar att företag bör inrätta ett internt förfarande som godkänns av tillsynsmyndigheten för att hantera tvister som kan uppstå mellan deras riskhanteringsfunktioner och operativa enheter.

| 20. | Europaparlamentet betonar att dessa principer bör utsträckas till ersättningen till alla personer som i tjänsten utövar ett väsentligt inflytande på riskprofilen för det företag som de arbetar för, däribland ledningen, risktagare, kontrollfunktioner och den personal vars totala ersättning inklusive pensionsavsättningar, placerar dem i samma lönekategori som dessa personalkategorier. |
| --- | --- |

20.

Europaparlamentet betonar att dessa principer bör utsträckas till ersättningen till alla personer som i tjänsten utövar ett väsentligt inflytande på riskprofilen för det företag som de arbetar för, däribland ledningen, risktagare, kontrollfunktioner och den personal vars totala ersättning inklusive pensionsavsättningar, placerar dem i samma lönekategori som dessa personalkategorier.

| 21. | Europaparlamentet betonar att vd- och styrelseansvarsförsäkringar, som är avsedda att skydda direktörer, styrelseledamöter och höga chefer mot krav på grund av riskfyllda eller vårdslösa beslut och åtgärder i egenskap av företagsledare, inte är förenliga med en hållbar riskhantering på ersättningsområdet. |
| --- | --- |

21.

Europaparlamentet betonar att vd- och styrelseansvarsförsäkringar, som är avsedda att skydda direktörer, styrelseledamöter och höga chefer mot krav på grund av riskfyllda eller vårdslösa beslut och åtgärder i egenskap av företagsledare, inte är förenliga med en hållbar riskhantering på ersättningsområdet.

En balanserad struktur på ersättningspaketet

| 22. | Europaparlamentet betonar att det måste finnas en balans mellan rörlig och fast ersättning. |
| --- | --- |

22.

Europaparlamentet betonar att det måste finnas en balans mellan rörlig och fast ersättning.

| 23. | Europaparlamentet anser att rörlig ersättning endast bör betalas om den är hållbar utifrån institutets finansiella situation och kapitalbas, och motiverad utifrån företagets långsiktiga resultat. Parlamentet anser att behöriga tillsynsmyndigheter bör ha rätt att för finansinstitut begränsa det totala värdet på ersättningen för att stärka det egna kapitalet. |
| --- | --- |

23.

Europaparlamentet anser att rörlig ersättning endast bör betalas om den är hållbar utifrån institutets finansiella situation och kapitalbas, och motiverad utifrån företagets långsiktiga resultat. Parlamentet anser att behöriga tillsynsmyndigheter bör ha rätt att för finansinstitut begränsa det totala värdet på ersättningen för att stärka det egna kapitalet.

| 24. | Europaparlamentet betonar att en betydande del av den rörliga ersättningskomponenten bör spridas ut över en lämplig tidsperiod. Storleken på den uppskjutna andelen och längden på denna period bör fastställas i enlighet med konjunkturcykeln, affärsverksamhetens natur, dess risker och den berörda medarbetarens verksamhet. Ersättning som betalas ut enligt ett system med uppskjuten betalning bör inte bli en förvärvad rättighet snabbare än ersättning som betalas ut tidsproportionellt. Åtminstone 40 procent av den rörliga ersättningskomponenten ska skjutas upp. För en rörlig ersättningskomponent som uppgår till ett särskilt högt belopp bör minst 60 procent av beloppet skjutas upp under en tidsperiod på minst fem år. |
| --- | --- |

24.

Europaparlamentet betonar att en betydande del av den rörliga ersättningskomponenten bör spridas ut över en lämplig tidsperiod. Storleken på den uppskjutna andelen och längden på denna period bör fastställas i enlighet med konjunkturcykeln, affärsverksamhetens natur, dess risker och den berörda medarbetarens verksamhet. Ersättning som betalas ut enligt ett system med uppskjuten betalning bör inte bli en förvärvad rättighet snabbare än ersättning som betalas ut tidsproportionellt. Åtminstone 40 procent av den rörliga ersättningskomponenten ska skjutas upp. För en rörlig ersättningskomponent som uppgår till ett särskilt högt belopp bör minst 60 procent av beloppet skjutas upp under en tidsperiod på minst fem år.

| 25. | Europaparlamentet anser att en betydande andel av den rörliga ersättningen bör ges i andra instrument än pengar, såsom förlagslån, villkorat kapital, aktier eller aktierelaterade instrument, så länge dessa instrument skapar incitament som är förenliga med långsiktigt värdeskapande och tidshorisonten för riskerna. |
| --- | --- |

25.

Europaparlamentet anser att en betydande andel av den rörliga ersättningen bör ges i andra instrument än pengar, såsom förlagslån, villkorat kapital, aktier eller aktierelaterade instrument, så länge dessa instrument skapar incitament som är förenliga med långsiktigt värdeskapande och tidshorisonten för riskerna.

| 26. | Europaparlamentet anser att ersättningspolitiken ska gälla den totala ersättningen inklusive pensionsavsättningar och löner för att undvika godtycklig bonus. Parlamentet anser dessutom att pensionsbonusar ska ges i andra instrument än pengar, såsom efterställda fordringar, villkorat kapital, aktier eller aktierelaterade instrument för att skapa långsiktiga incitament. |
| --- | --- |

26.

Europaparlamentet anser att ersättningspolitiken ska gälla den totala ersättningen inklusive pensionsavsättningar och löner för att undvika godtycklig bonus. Parlamentet anser dessutom att pensionsbonusar ska ges i andra instrument än pengar, såsom efterställda fordringar, villkorat kapital, aktier eller aktierelaterade instrument för att skapa långsiktiga incitament.

| 27. | Europaparlamentet föreslår att en övre gräns motsvarande två år av den fasta komponenten av direktörers ersättning avsätts för avgångsvederlag (”gyllene fallskärmar”) då anställningen upphör i förtid och att avgångsvederlag vid misslyckanden eller frivilliga uppsägningar förbjuds. |
| --- | --- |

27.

Europaparlamentet föreslår att en övre gräns motsvarande två år av den fasta komponenten av direktörers ersättning avsätts för avgångsvederlag (”gyllene fallskärmar”) då anställningen upphör i förtid och att avgångsvederlag vid misslyckanden eller frivilliga uppsägningar förbjuds.

| 28. | Europaparlamentet kräver att jämställdhetsaspekter ska beaktas vid utformandet av lönepolitiken. |
| --- | --- |

28.

Europaparlamentet kräver att jämställdhetsaspekter ska beaktas vid utformandet av lönepolitiken.

| 29. | Europaparlamentet upprepar vikten av att sanktionera alla former av diskriminering i företagen, särskilt i fråga om lönepolicy, karriärutveckling och förfaranden för rekrytering av personer i ledande ställning. |
| --- | --- |

29.

Europaparlamentet upprepar vikten av att sanktionera alla former av diskriminering i företagen, särskilt i fråga om lönepolicy, karriärutveckling och förfaranden för rekrytering av personer i ledande ställning.

Effektiv tillsyn och engagemang från intressenter

| 30. | Europaparlamentet anser att företagen bör lämna klar, fullständig och aktuell information om sin ersättningspraxis och att tillsynsmyndigheterna bör få tillgång till all den information som de behöver för att bedöma huruvida denna praxis är förenlig med tillämpliga principer. |
| --- | --- |

30.

Europaparlamentet anser att företagen bör lämna klar, fullständig och aktuell information om sin ersättningspraxis och att tillsynsmyndigheterna bör få tillgång till all den information som de behöver för att bedöma huruvida denna praxis är förenlig med tillämpliga principer.

| 31. | Europaparlamentet kräver även fullständig insyn i de statligt ägda företagens, liksom i övriga företags, ersättningspolitik och bonusprogram. |
| --- | --- |

31.

Europaparlamentet kräver även fullständig insyn i de statligt ägda företagens, liksom i övriga företags, ersättningspolitik och bonusprogram.

| 32. | Europaparlamentet kräver även att företagens pensionsavtal eller pensionstilläggsavtal offentliggörs, och att detta också ska gälla statligt ägda företag. |
| --- | --- |

32.

Europaparlamentet kräver även att företagens pensionsavtal eller pensionstilläggsavtal offentliggörs, och att detta också ska gälla statligt ägda företag.

| 33. | Europaparlamentet uppmanar kommissionen att skärpa sina rekommendationer av den 30 april 2009 om betalningsstruktur och riskanpassning enligt de principer som fastställdes av rådet för finansiell stabilitet som G20-länderna ställde sig bakom i september 2009. |
| --- | --- |

33.

Europaparlamentet uppmanar kommissionen att skärpa sina rekommendationer av den 30 april 2009 om betalningsstruktur och riskanpassning enligt de principer som fastställdes av rådet för finansiell stabilitet som G20-länderna ställde sig bakom i september 2009.

| 34. | Europaparlamentet uppmanar kommissionen att anta strikta bindande principer för ersättningspolitiken i finanssektorn som bygger på förslagen om bankverksamhet i betänkandet om kapitalkravsdirektivet och ett system med rapporteringskrav baserat på ett förfarande enligt principen ”följ eller förklara” för börsnoterade företag som inte respekterar dessa principer. |
| --- | --- |

34.

Europaparlamentet uppmanar kommissionen att anta strikta bindande principer för ersättningspolitiken i finanssektorn som bygger på förslagen om bankverksamhet i betänkandet om kapitalkravsdirektivet och ett system med rapporteringskrav baserat på ett förfarande enligt principen ”följ eller förklara” för börsnoterade företag som inte respekterar dessa principer.

| 35. | Europaparlamentet uppmanar tillsynsorganen i finanssektorn att genomföra de utvärderingsmetoder för ersättningsprinciper och ersättningsstandarder som föreslogs av Baselkommittén för banktillsyn i januari 2010. |
| --- | --- |

35.

Europaparlamentet uppmanar tillsynsorganen i finanssektorn att genomföra de utvärderingsmetoder för ersättningsprinciper och ersättningsstandarder som föreslogs av Baselkommittén för banktillsyn i januari 2010.

| 36. | Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att främja en gemensam internationell struktur för att visa information om hur många personer som befinner sig i lönekategorier från 1 miljon euro och uppåt, inklusive de huvudsakliga faktorerna lön, bonus, långsiktig ersättning och pensionsavgift. |
| --- | --- |

36.

Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att främja en gemensam internationell struktur för att visa information om hur många personer som befinner sig i lönekategorier från 1 miljon euro och uppåt, inklusive de huvudsakliga faktorerna lön, bonus, långsiktig ersättning och pensionsavgift.

| 37. | Europaparlamentet uppmanar kommissionen att se över både de interna och externa revisorernas roller som ett led i arbetet med att fullt ut nå en effektiv företagsstyrning. |
| --- | --- |

37.

Europaparlamentet uppmanar kommissionen att se över både de interna och externa revisorernas roller som ett led i arbetet med att fullt ut nå en effektiv företagsstyrning.

| 38. | Europaparlamentet uppmanar kommissionen att undersöka om man kan förstärka de företagsexterna styrelseledamöternas roll genom att bland annat se till att företagen löpande erbjuder utbildning och oberoende ersättningspaket som speglar de företagsexterna styrelseledamöternas oberoende ställning, och samtidigt ger tillsynsmännen befogenhet att fråga ut ”godkända personer”. |
| --- | --- |

38.

Europaparlamentet uppmanar kommissionen att undersöka om man kan förstärka de företagsexterna styrelseledamöternas roll genom att bland annat se till att företagen löpande erbjuder utbildning och oberoende ersättningspaket som speglar de företagsexterna styrelseledamöternas oberoende ställning, och samtidigt ger tillsynsmännen befogenhet att fråga ut ”godkända personer”.

| 39. | Europaparlamentet uppmanar kommissionen att i sina lagförslag förtydliga tillsynsmyndigheternas roll för ersättningspolitiken. |
| --- | --- |

39.

Europaparlamentet uppmanar kommissionen att i sina lagförslag förtydliga tillsynsmyndigheternas roll för ersättningspolitiken.

| 40. | Europaparlamentet understryker att rörliga ersättning inte bör betalas ut med hjälp av verktyg eller metoder som gör det lättare att undvika att betala inkomstskatt på denna ersättning. |
| --- | --- |

40.

Europaparlamentet understryker att rörliga ersättning inte bör betalas ut med hjälp av verktyg eller metoder som gör det lättare att undvika att betala inkomstskatt på denna ersättning.

| 41. | Europaparlamentet begär att man ser till att denna ersättning, när den ska regleras, inte bryter mot de grundläggande rättigheter som är garanterade i fördragen, särskilt inte mot den rätt som tillerkänts parter på arbetsmarknaden att – i enlighet med nationella lagar och rutiner – ingå och tillämpa kollektivavtal. |
| --- | --- |

41.

Europaparlamentet begär att man ser till att denna ersättning, när den ska regleras, inte bryter mot de grundläggande rättigheter som är garanterade i fördragen, särskilt inte mot den rätt som tillerkänts parter på arbetsmarknaden att – i enlighet med nationella lagar och rutiner – ingå och tillämpa kollektivavtal.

| 42. | Europaparlamentet uppmanar kommissionen att skapa en europeisk krishanteringsram så att nya finansiella kriser kan undvikas, och därvid beakta de initiativ som internationella organ som G20-länderna och IMF har tagit. |
| --- | --- |

42.

Europaparlamentet uppmanar kommissionen att skapa en europeisk krishanteringsram så att nya finansiella kriser kan undvikas, och därvid beakta de initiativ som internationella organ som G20-länderna och IMF har tagit.

| 43. | Europaparlamentet ber kommissionen att uppmana medlemsstaterna att påminna de börsnoterade företagen och företagen inom finanssektorn om deras samhällsansvar och skadade image och att de måste verka på ett föredömligt sätt i ett internationellt välfärdssamhälle. |
| --- | --- |

43.

Europaparlamentet ber kommissionen att uppmana medlemsstaterna att påminna de börsnoterade företagen och företagen inom finanssektorn om deras samhällsansvar och skadade image och att de måste verka på ett föredömligt sätt i ett internationellt välfärdssamhälle.

| 44. | Europaparlamentet anser att upprätthållande av verksamhet eller dotterbolag i icke-samarbetsvilliga länder strider mot företagens övergripande långsiktiga intressen, och begär att en EU-strategi för att bekämpa skatteparadis utarbetas i syfte att konkretisera de åtaganden som gjordes av G20-länderna i London och Pittsburgh. |
| --- | --- |

44.

Europaparlamentet anser att upprätthållande av verksamhet eller dotterbolag i icke-samarbetsvilliga länder strider mot företagens övergripande långsiktiga intressen, och begär att en EU-strategi för att bekämpa skatteparadis utarbetas i syfte att konkretisera de åtaganden som gjordes av G20-länderna i London och Pittsburgh.

*

* *

| 45. | Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, kommissionen och de nationella och europeiska tillsynsmyndigheterna. |
| --- | --- |

45.

Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, kommissionen och de nationella och europeiska tillsynsmyndigheterna.

---

(1)  Antagna texter, P7_TA(2010)0165.

---

| 2.12.2011 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 351/61 |
| --- | --- | --- | --- |

2.12.2011

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 351/61

---

Onsdagen den 7 juli 2010Rekommendationer om gränsöverskridande krishantering inom banksektorn

P7_TA(2010)0276

Europaparlamentets resolution av den 7 juli 2010 med rekommendationer till kommissionen om gränsöverskridande krishantering inom banksektorn (2010/2006(INI))

2011/C 351 E/09

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

med beaktande av artikel 225 fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av sin resolution av den 13 april 2000 om kommissionens meddelande om genomförandet av handlingsramen för finansmarknaderna: en handlingsplan (1),

med beaktande av kommissionens meddelande av den 20 oktober 2009 om en europeisk ram för gränsöverskridande krishantering inom banksektorn (KOM(2009)0561),

med beaktande av förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning av den 23 september 2009 om makroprudentiell tillsyn över det finansiella systemet på gemenskapsnivå och om inrättande av ett Europeiskt systemriskråd (KOM(2009)0499),

med beaktande av förslaget till rådets förordning av den 23 september 2009 om att ge Europeiska centralbanken särskilda uppgifter för Europeiska systemriskrådets verksamhet (KOM(2009)0500),

med beaktande av förslaget till parlamentets och rådets förordning av den 23 september 2009 om inrättande av en europeisk bankmyndighet (KOM(2009)0501),

med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/48/EG av den 14 juni 2006 om rätten att starta och driva verksamhet i kreditinstitut (2),

med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/49/EG av den 14 juni 2006 om kapitalkrav för värdepappersföretag och kreditinstitut (3),

med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 94/19/EG av den 30 maj 1994 om system för garanti av insättningar (4),

med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/24/EG av den 4 april 2001 om rekonstruktion och likvidation av kreditinstitut (5),

med beaktande av rådets andra direktiv 77/91/EEG av den 13 december 1976 om samordning av de skyddsåtgärder som krävs i medlemsstaterna av de i artikel 58 andra stycket i fördraget avsedda bolagen i bolagsmännens och tredje mans intressen när det gäller att bilda ett aktiebolag samt att bevara och ändra dettas kapital, i syfte att göra skyddsåtgärderna likvärdiga (6), rådets tredje direktiv 78/855/EEG av den 9 oktober 1978 grundat på artikel 54.3 g i fördraget om fusioner av aktiebolag (7) och rådets sjätte direktiv 82/891/EEG av den 17 december 1982 grundat på artikel 54.3 g i fördraget om delning av aktiebolag (8),

med beaktande av samförståndsavtalet av den 1 juni 2008 om samarbete mellan finansiella tillsynsmyndigheter, centralbanker och EU:s finansministerier när det gäller gränsöverskridande finansiell stabilitet,

med beaktande av rekommendation nr 13 i rapporten från den högnivågrupp som leddes av Jacques de Larosière och som överlämnades till ordförande Barroso den 25 februari 2009, där gruppen rekommenderade att man skulle införa en sammanhängande och fungerade rättslig ram för krishantering i EU,

med beaktande av artiklarna 42 och 48 i arbetsordningen,

med beaktande av betänkandet från utskottet för ekonomi och valutafrågor och yttrandet från utskottet för rättsliga frågor (A7-0213/2010), och av följande skäl:

| A. | Det finns en inre marknad för banktjänster i unionen och inte bara en rad av varandra oberoende tjänster, och denna inre marknad är av avgörande betydelse för unionens globala konkurrenskraft. |
| --- | --- |

A.

Det finns en inre marknad för banktjänster i unionen och inte bara en rad av varandra oberoende tjänster, och denna inre marknad är av avgörande betydelse för unionens globala konkurrenskraft.

| B. | Den internationella reglering av krishantering inom banksektorn som finns i dag är otillräcklig. |
| --- | --- |

B.

Den internationella reglering av krishantering inom banksektorn som finns i dag är otillräcklig.

| C. | Befintliga europeiska och internationella tillsynsmekanismer för finanssektorn har visat sig vara ineffektiva när det gäller att förebygga eller i tillräcklig grad stoppa spridningseffekter. |
| --- | --- |

C.

Befintliga europeiska och internationella tillsynsmekanismer för finanssektorn har visat sig vara ineffektiva när det gäller att förebygga eller i tillräcklig grad stoppa spridningseffekter.

| D. | Kostnaderna för att hantera krisen drabbade i alltför hög utsträckning skattebetalarna, tillväxten och sysselsättningen. |
| --- | --- |

D.

Kostnaderna för att hantera krisen drabbade i alltför hög utsträckning skattebetalarna, tillväxten och sysselsättningen.

| E. | Det är avgörande att i första hand aktieägarna och i andra hand borgenärerna är med och delar bördorna så att sådana kostnader för skattebetalarna som uppstår genom eventuella kriser på finansmarknaderna och i finansinstituten kan reduceras till ett minimum. |
| --- | --- |

E.

Det är avgörande att i första hand aktieägarna och i andra hand borgenärerna är med och delar bördorna så att sådana kostnader för skattebetalarna som uppstår genom eventuella kriser på finansmarknaderna och i finansinstituten kan reduceras till ett minimum.

| F. | Bristande eller svag reglering och övervakning på EU-nivå har resulterat i åtgärder som vidtagits av nationella myndigheter utan samordning och ökat risken för protektionism och snedvriden konkurrens, bland annat genom statligt stöd, och äventyrat inrättandet av en inre marknad för finansiella tjänster. |
| --- | --- |

F.

Bristande eller svag reglering och övervakning på EU-nivå har resulterat i åtgärder som vidtagits av nationella myndigheter utan samordning och ökat risken för protektionism och snedvriden konkurrens, bland annat genom statligt stöd, och äventyrat inrättandet av en inre marknad för finansiella tjänster.

| G. | En enhetlig strategi för att förhindra att bankgrupper går i konkurs skulle ligga mer i linje med begreppet för en inre marknad. |
| --- | --- |

G.

En enhetlig strategi för att förhindra att bankgrupper går i konkurs skulle ligga mer i linje med begreppet för en inre marknad.

| H. | En stark inre marknad för finansiella tjänster är av avgörande betydelse för EU:s globala konkurrenskraft. |
| --- | --- |

H.

En stark inre marknad för finansiella tjänster är av avgörande betydelse för EU:s globala konkurrenskraft.

| I. | Det ansvar som bankaktörerna måste ta bör bidra till det viktigaste målet, nämligen en omstöpning av finansmarknaderna som kan tjäna den långsiktiga finansieringen av ekonomin. |
| --- | --- |

I.

Det ansvar som bankaktörerna måste ta bör bidra till det viktigaste målet, nämligen en omstöpning av finansmarknaderna som kan tjäna den långsiktiga finansieringen av ekonomin.

| J. | Som en följd av krisen finns det ett behov av, och en förväntan hos medborgarna, att EU-institutionerna, i en dialog med G-20 och andra internationella fora, snarast inrättar ett lämpligt system som vid kriser bevarar den finansiella stabiliteten, minimerar kostnaderna för skattebetalarna, bevarar grundläggande banktjänster och skyddar insättarna. |
| --- | --- |

J.

Som en följd av krisen finns det ett behov av, och en förväntan hos medborgarna, att EU-institutionerna, i en dialog med G-20 och andra internationella fora, snarast inrättar ett lämpligt system som vid kriser bevarar den finansiella stabiliteten, minimerar kostnaderna för skattebetalarna, bevarar grundläggande banktjänster och skyddar insättarna.

| K. | Finansiell stabilitet och integrerade finansmarknader kräver gränsöverskridande tillsyn över gränsöverskridande och systemviktiga finansinstitut. |
| --- | --- |

K.

Finansiell stabilitet och integrerade finansmarknader kräver gränsöverskridande tillsyn över gränsöverskridande och systemviktiga finansinstitut.

| L. | Europaparlamentet anser att målsättningen med en EU-ram för gränsöverskridande krishantering är att ge myndigheterna fullmakt att vidta åtgärder, däribland ingripande i förvaltningen av bankgrupper, när detta är nödvändigt (i synnerhet, men inte enbart, i depositionsbanker där en eventuell systemrisk föreligger). |
| --- | --- |

L.

Europaparlamentet anser att målsättningen med en EU-ram för gränsöverskridande krishantering är att ge myndigheterna fullmakt att vidta åtgärder, däribland ingripande i förvaltningen av bankgrupper, när detta är nödvändigt (i synnerhet, men inte enbart, i depositionsbanker där en eventuell systemrisk föreligger).

| M. | Målsättningen med en EU-ram för gränsöverskridande krishantering är också att reglera gränsöverskridande bankgrupper och enskilda banker som enbart bedriver gränsöverskridande verksamhet genom filialer. Gränsöverskridande bankgrupper bör också underställas en enhetlig reglering. |
| --- | --- |

M.

Målsättningen med en EU-ram för gränsöverskridande krishantering är också att reglera gränsöverskridande bankgrupper och enskilda banker som enbart bedriver gränsöverskridande verksamhet genom filialer. Gränsöverskridande bankgrupper bör också underställas en enhetlig reglering.

| N. | Ett kraftfullt svar på krisen kräver en samordnad och övergripande strategi med bättre tillsyn (genomförande av EU:s nya tillsynsstruktur), bättre regelverk (pågående initiativ som direktiv 2006/48/EG, direktiv 2006/49/EG, direktiv 94/19/EG och chefsersättningar), och en effektiv EU-ram för krishantering i finansinstitut. |
| --- | --- |

N.

Ett kraftfullt svar på krisen kräver en samordnad och övergripande strategi med bättre tillsyn (genomförande av EU:s nya tillsynsstruktur), bättre regelverk (pågående initiativ som direktiv 2006/48/EG, direktiv 2006/49/EG, direktiv 94/19/EG och chefsersättningar), och en effektiv EU-ram för krishantering i finansinstitut.

| O. | Principen om att förorenaren betalar måste utsträckas till att även gälla finanssektorn på grund av misslyckandens förödande effekter på hela länder, näringssektorer och ekonomin i stort. |
| --- | --- |

O.

Principen om att förorenaren betalar måste utsträckas till att även gälla finanssektorn på grund av misslyckandens förödande effekter på hela länder, näringssektorer och ekonomin i stort.

| P. | Tidiga ingripanden i bankkriser och lösningen av dem bör inledas på grundval av tydligt fastställda kriterier, däribland underkapitalisering, reducerad likviditet eller försämring av tillgångarnas kvalitet och värde. Ingripanden bör kopplas till systemen för insättargarantier. |
| --- | --- |

P.

Tidiga ingripanden i bankkriser och lösningen av dem bör inledas på grundval av tydligt fastställda kriterier, däribland underkapitalisering, reducerad likviditet eller försämring av tillgångarnas kvalitet och värde. Ingripanden bör kopplas till systemen för insättargarantier.

| Q. | Det behövs en stram europeisk uppförandekod för företagsledningar och mekanismer för att hindra olämpligt beteende och denna bör utarbetas i enlighet med liknande internationella initiativ. |
| --- | --- |

Q.

Det behövs en stram europeisk uppförandekod för företagsledningar och mekanismer för att hindra olämpligt beteende och denna bör utarbetas i enlighet med liknande internationella initiativ.

| R. | Det är viktigt att göra fullständiga konsekvensbedömningar i samband med alla diskussioner om huruvida det vore lämpligt att utarbeta nya riktlinjer för företagsledning. |
| --- | --- |

R.

Det är viktigt att göra fullständiga konsekvensbedömningar i samband med alla diskussioner om huruvida det vore lämpligt att utarbeta nya riktlinjer för företagsledning.

| S. | Kommissionen ska senast tre år efter att en europeisk bankmyndighet (EBA), ett EU-system för avveckling av banker, en EU-fond för finansiell stabilitet och en avvecklingsenhet har påbörjat sin verksamhet, undersöka om det är lämpligt att utvidga tillämpningsområdet för ramen för krishantering till att omfatta andra finansinstitut än banker, bland annat, men inte begränsat till, försäkringsföretag och kapital- och fondförvaltare, och kommissionen ska även undersöka genomförbarheten och lämpligheten när det gäller att inrätta ett nätverk av nationella stabilitetsfonder för alla institut som inte deltar i EU:s fond för finansiell stabilitet, i enlighet med rekommendation 3 i bilagan. |
| --- | --- |

S.

Kommissionen ska senast tre år efter att en europeisk bankmyndighet (EBA), ett EU-system för avveckling av banker, en EU-fond för finansiell stabilitet och en avvecklingsenhet har påbörjat sin verksamhet, undersöka om det är lämpligt att utvidga tillämpningsområdet för ramen för krishantering till att omfatta andra finansinstitut än banker, bland annat, men inte begränsat till, försäkringsföretag och kapital- och fondförvaltare, och kommissionen ska även undersöka genomförbarheten och lämpligheten när det gäller att inrätta ett nätverk av nationella stabilitetsfonder för alla institut som inte deltar i EU:s fond för finansiell stabilitet, i enlighet med rekommendation 3 i bilagan.

| T. | Moralisk risk måste undvikas för att förebygga överdrivet risktagande, och det behövs en ram som skyddar systemet, inte de brottsliga deltagarna i systemet. I synnerhet bör inga medel som är avsedda för avveckling användas för att rädda bankernas aktieägare eller för att belöna ledningen för det egna misslyckandet. De institut som utnyttjar en EU-avvecklingsfond för banker i detta sammanhang bör som en konsekvens av detta bli föremål för administrativa åtgärder och återställningsåtgärder. Elimineringen av moralisk risk måste därför vara en ledande princip i den framtida finansiella tillsynen. |
| --- | --- |

T.

Moralisk risk måste undvikas för att förebygga överdrivet risktagande, och det behövs en ram som skyddar systemet, inte de brottsliga deltagarna i systemet. I synnerhet bör inga medel som är avsedda för avveckling användas för att rädda bankernas aktieägare eller för att belöna ledningen för det egna misslyckandet. De institut som utnyttjar en EU-avvecklingsfond för banker i detta sammanhang bör som en konsekvens av detta bli föremål för administrativa åtgärder och återställningsåtgärder. Elimineringen av moralisk risk måste därför vara en ledande princip i den framtida finansiella tillsynen.

| U. | De nuvarande ekonomiska, finansiella och sociala problemen, och de många nya kraven på en reglering av bankerna, kräver stegvisa och försiktiga åtgärder, men bör inte hindra ett ambitiöst och skyndsamt åtgärdsprogram. |
| --- | --- |

U.

De nuvarande ekonomiska, finansiella och sociala problemen, och de många nya kraven på en reglering av bankerna, kräver stegvisa och försiktiga åtgärder, men bör inte hindra ett ambitiöst och skyndsamt åtgärdsprogram.

| V. | Överföring av tillgångar inom en bankgrupp får inte i något fall hota det överförande företagets finansiella eller likvida stabilitet och bör genomföras till en rimlig marknadsvärdering eller till ett rimligt marknadspris. Det bör utvecklas tydliga principer för värderingen av osäkra tillgångar och för behandlingen av dotterföretag och filialer med hemvist i värdländer. |
| --- | --- |

V.

Överföring av tillgångar inom en bankgrupp får inte i något fall hota det överförande företagets finansiella eller likvida stabilitet och bör genomföras till en rimlig marknadsvärdering eller till ett rimligt marknadspris. Det bör utvecklas tydliga principer för värderingen av osäkra tillgångar och för behandlingen av dotterföretag och filialer med hemvist i värdländer.

| W. | EU måste skapa en gemensam uppfattning om vem som ska göra vad, när och hur när finansinstitut drabbas av kriser. |
| --- | --- |

W.

EU måste skapa en gemensam uppfattning om vem som ska göra vad, när och hur när finansinstitut drabbas av kriser.

| X. | De åtgärder som vidtas för banksektorn bör stödja den reala ekonomins behov när det gäller långsiktig och kortsiktig finansiering och investeringar. |
| --- | --- |

X.

De åtgärder som vidtas för banksektorn bör stödja den reala ekonomins behov när det gäller långsiktig och kortsiktig finansiering och investeringar.

| Y. | Den stora klyftan mellan nationella lagstiftnings- och insolvensförfaranden måste överbryggas genom ett harmoniserat system och en stärkt dialog mellan nationella tillsynsorgan och myndigheter inom ramen för grupper för gränsöverskridande finansiell stabilitet. |
| --- | --- |

Y.

Den stora klyftan mellan nationella lagstiftnings- och insolvensförfaranden måste överbryggas genom ett harmoniserat system och en stärkt dialog mellan nationella tillsynsorgan och myndigheter inom ramen för grupper för gränsöverskridande finansiell stabilitet.

| Z. | Den ökande storleken, sammansättningen och sammankopplingen på både regional och global nivå har visat att institut som går i konkurs, oavsett storlek, kan leda till spridningseffekter i hela det finansiella systemet. Det behövs därför en effektiv ram för krislösning som införs i en gradvis process för alla banker. Denna bör till en början inriktas på de institut där risken är som högst. En sådan ram för krislösning bör i så stor utsträckning som möjligt ta hänsyn till liknande ansträngningar i internationella fora. |
| --- | --- |

Z.

Den ökande storleken, sammansättningen och sammankopplingen på både regional och global nivå har visat att institut som går i konkurs, oavsett storlek, kan leda till spridningseffekter i hela det finansiella systemet. Det behövs därför en effektiv ram för krislösning som införs i en gradvis process för alla banker. Denna bör till en början inriktas på de institut där risken är som högst. En sådan ram för krislösning bör i så stor utsträckning som möjligt ta hänsyn till liknande ansträngningar i internationella fora.

| AA. | Ett begränsat antal banker (gränsöverskridande systemviktiga banker) står för en extremt hög nivå på systemrisken på grund av sin storlek, sammansättning och kopplingar i hela unionen, vilket gör att det krävs snabba och riktade specialåtgärder. Mer allmänt krävs det rättvisa avvecklingssystem för andra gränsöverskridande finansinstitut. |
| --- | --- |

AA.

Ett begränsat antal banker (gränsöverskridande systemviktiga banker) står för en extremt hög nivå på systemrisken på grund av sin storlek, sammansättning och kopplingar i hela unionen, vilket gör att det krävs snabba och riktade specialåtgärder. Mer allmänt krävs det rättvisa avvecklingssystem för andra gränsöverskridande finansinstitut.

| AB. | En EU-ram för krishantering kräver ett gemensamt regelverk, lämpligt expertkunnande och ekonomiska resurser för att kunna vara effektivt som stöd till åtgärder som vidtas. Den bör därför också utgöra hörnstenen i det föreslagna prioriteringssystemet för gränsöverskridande systemviktiga banker. |
| --- | --- |

AB.

En EU-ram för krishantering kräver ett gemensamt regelverk, lämpligt expertkunnande och ekonomiska resurser för att kunna vara effektivt som stöd till åtgärder som vidtas. Den bör därför också utgöra hörnstenen i det föreslagna prioriteringssystemet för gränsöverskridande systemviktiga banker.

| AC. | Tillsyn, befogenhet att göra tidiga ingripanden och åtgärder i samband med avveckling bör betraktas som tre sammankopplade steg inom en gemensam ram. |
| --- | --- |

AC.

Tillsyn, befogenhet att göra tidiga ingripanden och åtgärder i samband med avveckling bör betraktas som tre sammankopplade steg inom en gemensam ram.

| AD. | Den särskilda snabbramen för gränsöverskridande systemviktiga banker bör tas fram på medellång/lång sikt och leda till ett övergripande regelverk som täcker samtliga gränsöverskridande finansinstitut i EU, och den bör inbegripa ett harmoniserat insolvensförfarande. |
| --- | --- |

AD.

Den särskilda snabbramen för gränsöverskridande systemviktiga banker bör tas fram på medellång/lång sikt och leda till ett övergripande regelverk som täcker samtliga gränsöverskridande finansinstitut i EU, och den bör inbegripa ett harmoniserat insolvensförfarande.

| AE. | En eventuell stabilitetsfond som utvecklas på alleuropeisk grund måste reserveras uteslutande för framtida krislösning, och inte användas för återbetalning av tidigare ingripanden eller problem som har sin grund i den finansiella krisen 2007/2008. |
| --- | --- |

AE.

En eventuell stabilitetsfond som utvecklas på alleuropeisk grund måste reserveras uteslutande för framtida krislösning, och inte användas för återbetalning av tidigare ingripanden eller problem som har sin grund i den finansiella krisen 2007/2008.

| 1. | Europaparlamentet begär att kommissionen inför parlamentet, senast den 31 december 2010, utifrån artiklarna 50 och 114 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, lägger fram ett eller flera förslag till lagstiftning eller förslag till en EU-ram för krishantering, en EU-fond för finansiell stabilitet och en enhet för avveckling i enlighet med rekommendationerna i den bifogade bilagan, med beaktande av initiativ som tagits av internationella organ såsom G20 och Internationella valutafonden, med syftet att uppnå lika villkor, och som grundar sig på en djupgående analys av alla till buds stående alternativ, inklusive en konsekvensbedömning. |
| --- | --- |

1.

Europaparlamentet begär att kommissionen inför parlamentet, senast den 31 december 2010, utifrån artiklarna 50 och 114 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, lägger fram ett eller flera förslag till lagstiftning eller förslag till en EU-ram för krishantering, en EU-fond för finansiell stabilitet och en enhet för avveckling i enlighet med rekommendationerna i den bifogade bilagan, med beaktande av initiativ som tagits av internationella organ såsom G20 och Internationella valutafonden, med syftet att uppnå lika villkor, och som grundar sig på en djupgående analys av alla till buds stående alternativ, inklusive en konsekvensbedömning.

| 2. | Europaparlamentet bekräftar att rekommendationerna respekterar subsidiaritetsprincipen och medborgarnas grundläggande rättigheter. |
| --- | --- |

2.

Europaparlamentet bekräftar att rekommendationerna respekterar subsidiaritetsprincipen och medborgarnas grundläggande rättigheter.

| 3. | Europaparlamentet anser att de finansiella konsekvenserna av det begärda förslaget bör täckas genom lämpliga anslag ur budgeten (och inte omfattas av bidrag från fonden som ska vara deltagande bankers ansvar). |
| --- | --- |

3.

Europaparlamentet anser att de finansiella konsekvenserna av det begärda förslaget bör täckas genom lämpliga anslag ur budgeten (och inte omfattas av bidrag från fonden som ska vara deltagande bankers ansvar).

| 4. | Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution och bifogade detaljerade rekommendationer till kommissionen, rådet och medlemsstaternas parlament och regeringar. |
| --- | --- |

4.

Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution och bifogade detaljerade rekommendationer till kommissionen, rådet och medlemsstaternas parlament och regeringar.

---

(1)  EGT C 40, 7.2.2001, s. 453.

(2)  EUT L 177, 30.6.2006, s. 1.

(3)  EUT L 177, 30.6.2006, s. 201.

(4)  EGT L 135, 31.5.1994, s. 5.

(5)  EGT L 125, 5.5.2001, s. 15.

(6)  EGT L 26, 31.1.1977, s. 1.

(7)  EGT L 295, 20.10.1978, s.36.

(8)  EGT L 378, 31.12.1982, s. 47.

---

Onsdagen den 7 juli 2010BILAGA TILL RESOLUTIONEN:

DETALJERADE REKOMMENDATIONER OM INNEHÅLLET I DET FÖRSLAG SOM BEGÄRTS

Rekommendation 1 om en gemensam EU-ram för krishantering

Europaparlamentet anser att den rättsakt som ska antas bör syfta till att reglera följande:

| 1. | Inrätta en EU-ram för krishantering med en gemensam minimiuppsättning regler och i slutändan en gemensam avvecklings- och insolvenslagstiftning som ska gälla samtliga bankinstitut som verkar i EU, med följande syften:






  — | främja stabiliteten i finanssystemet, |
| --- | --- | --- |

1.

Inrätta en EU-ram för krishantering med en gemensam minimiuppsättning regler och i slutändan en gemensam avvecklings- och insolvenslagstiftning som ska gälla samtliga bankinstitut som verkar i EU, med följande syften:

—

främja stabiliteten i finanssystemet,

| — | begränsa eller hindra finansiella spridningseffekter, |
| --- | --- |

—

begränsa eller hindra finansiella spridningseffekter,

| — | begränsa det allmännas kostnader för ingripanden, |
| --- | --- |

—

begränsa det allmännas kostnader för ingripanden,

| — | förbättra insättarnas ställning och se till att de behandlas lika inom hela EU, |
| --- | --- |

—

förbättra insättarnas ställning och se till att de behandlas lika inom hela EU,

| — | bevara tillhandahållandet av grundläggande banktjänster, |
| --- | --- |

—

bevara tillhandahållandet av grundläggande banktjänster,

| — | undvika moraliska risker, låta branschen och aktieägarna stå för kostnaderna och internalisera negativa externa effekter som orsakas av finansmarknader och finansinstitut, |
| --- | --- |

—

undvika moraliska risker, låta branschen och aktieägarna stå för kostnaderna och internalisera negativa externa effekter som orsakas av finansmarknader och finansinstitut,

| — | säkerställa lika behandling av alla kategorier av kreditgivare i EU, inbegripet att säkerställa att alla dotterbolag och kontor hos samma gränsöverskridande institut behandlas rättvist i alla medlemsstater, |
| --- | --- |

—

säkerställa lika behandling av alla kategorier av kreditgivare i EU, inbegripet att säkerställa att alla dotterbolag och kontor hos samma gränsöverskridande institut behandlas rättvist i alla medlemsstater,

| — | säkerställa respekt för arbetstagares rättigheter, |
| --- | --- |

—

säkerställa respekt för arbetstagares rättigheter,

| — | stärka den inre marknaden för finansiella tjänster och dess konkurrenskraft. |
| --- | --- |

—

stärka den inre marknaden för finansiella tjänster och dess konkurrenskraft.

| 2. | Successivt samordna befintlig nationell avvecklings- och insolvenslagstiftning och tillsynsbefogenheter och, inom ett rimligt tidsperspektiv, inrätta ett effektivt gemensamt EU-regelverk. |
| --- | --- |

2.

Successivt samordna befintlig nationell avvecklings- och insolvenslagstiftning och tillsynsbefogenheter och, inom ett rimligt tidsperspektiv, inrätta ett effektivt gemensamt EU-regelverk.

| 3. | När processen för harmonisering av insolvens- och tillsynsbestämmelserna är fullbordad vid slutet av övergångsperioden, inrätta en gemensam avvecklingsmyndighet i EU, antingen som ett enskilt organ eller som en enhet inom EBA. |
| --- | --- |

3.

När processen för harmonisering av insolvens- och tillsynsbestämmelserna är fullbordad vid slutet av övergångsperioden, inrätta en gemensam avvecklingsmyndighet i EU, antingen som ett enskilt organ eller som en enhet inom EBA.

| 4. | För att förbättra samarbete och transparens, regelbundet utföra ömsesidiga granskningar (”peer reviews”) av tillsynsmyndigheterna, på basis av föregående interna utvärderingar och under överinseende av EBA. |
| --- | --- |

4.

För att förbättra samarbete och transparens, regelbundet utföra ömsesidiga granskningar (”peer reviews”) av tillsynsmyndigheterna, på basis av föregående interna utvärderingar och under överinseende av EBA.

| 5. | Om det uppstår ett behov av att avveckla eller lägga ner ett gränsöverskridande institut, göra en djupgående undersökning (via oberoende experter som utsetts av EBA) för att belysa orsaker och ansvar. Se till att parlamentet informeras om resultaten av dessa undersökningar. |
| --- | --- |

5.

Om det uppstår ett behov av att avveckla eller lägga ner ett gränsöverskridande institut, göra en djupgående undersökning (via oberoende experter som utsetts av EBA) för att belysa orsaker och ansvar. Se till att parlamentet informeras om resultaten av dessa undersökningar.

| 6. | Fördela tillsynsansvaret för krishantering (inbegripet befogenheter att göra tidiga ingripanden) och godkännande av varje banks beredskapsplan enligt följande:






  — | Gränsöverskridande systemviktiga banker: EBA i nära samarbete med de nationella tillsynsmyndigheternas kollegium och grupperna för gränsöverskridande finansiell stabilitet (som de definieras i samförståndsavtalet av den 1 juni 2008). |
| --- | --- | --- |

6.

Fördela tillsynsansvaret för krishantering (inbegripet befogenheter att göra tidiga ingripanden) och godkännande av varje banks beredskapsplan enligt följande:

—

Gränsöverskridande systemviktiga banker: EBA i nära samarbete med de nationella tillsynsmyndigheternas kollegium och grupperna för gränsöverskridande finansiell stabilitet (som de definieras i samförståndsavtalet av den 1 juni 2008).

| — | Alla övriga gränsöverskridande banker: den samordnande tillsynsmyndigheten inom kollegiet (enligt den styrelseform som överenskommits), inom ramen för samordning med EBA och i samråd med arbetsgrupperna för gränsöverskridande stabilitet. |
| --- | --- |

—

Alla övriga gränsöverskridande banker: den samordnande tillsynsmyndigheten inom kollegiet (enligt den styrelseform som överenskommits), inom ramen för samordning med EBA och i samråd med arbetsgrupperna för gränsöverskridande stabilitet.

| — | Lokala banker: den lokala tillsynsmyndigheten. |
| --- | --- |

—

Lokala banker: den lokala tillsynsmyndigheten.

| 7. | Utforma ett gemensamt regelverk för krishantering inklusive gemensam metodik, definitioner och terminologi samt en uppsättning relevanta kriterier för stresstester av gränsöverskridande banker. |
| --- | --- |

7.

Utforma ett gemensamt regelverk för krishantering inklusive gemensam metodik, definitioner och terminologi samt en uppsättning relevanta kriterier för stresstester av gränsöverskridande banker.

| 8. | Se till att avvecklingsplaner blir ett obligatoriskt lagstiftningskrav. Avvecklingsplaner bör innehålla en ingående intern utvärdering av institutet och uppgifter om rättvis fördelning av tillgångar och kapital, med lämpliga omfördelningar av överföringar till dotterbolag och filialer till andra enheter, uppgifter om gränser som gör det möjligt att avskilja enheter som kan fungera separat, särskilt sådana som tillhandahåller viktig infrastruktur, t.ex. betaltjänster. Kraven på innehållet i dessa planer bör stå i proportion till bankens storlek, verksamhet och geografiska utbredning. Se till att dessa avvecklingsplaner regelbundet uppdateras. |
| --- | --- |

8.

Se till att avvecklingsplaner blir ett obligatoriskt lagstiftningskrav. Avvecklingsplaner bör innehålla en ingående intern utvärdering av institutet och uppgifter om rättvis fördelning av tillgångar och kapital, med lämpliga omfördelningar av överföringar till dotterbolag och filialer till andra enheter, uppgifter om gränser som gör det möjligt att avskilja enheter som kan fungera separat, särskilt sådana som tillhandahåller viktig infrastruktur, t.ex. betaltjänster. Kraven på innehållet i dessa planer bör stå i proportion till bankens storlek, verksamhet och geografiska utbredning. Se till att dessa avvecklingsplaner regelbundet uppdateras.

| 9. | Före december 2011 utforma en europeisk tillsynsrankning för banker, baserad på gemensamma kvantitativa och kvalitativa indikatorer (”Risk Dashboard”). Dessa indikatorer bör utvärderas med hänsyn till det berörda institutets karaktär, omfattning och komplexitet samtidigt som konfidentialitet garanteras. De bör åtminstone omfatta följande:






  — | kapital, |
| --- | --- | --- |

9.

Före december 2011 utforma en europeisk tillsynsrankning för banker, baserad på gemensamma kvantitativa och kvalitativa indikatorer (”Risk Dashboard”). Dessa indikatorer bör utvärderas med hänsyn till det berörda institutets karaktär, omfattning och komplexitet samtidigt som konfidentialitet garanteras. De bör åtminstone omfatta följande:

—

kapital,

| — | hävstång, |
| --- | --- |

—

hävstång,

| — | likviditet, |
| --- | --- |

—

likviditet,

| — | obalans i löptid, ränta och valuta, |
| --- | --- |

—

obalans i löptid, ränta och valuta,

| — | tillgångarnas likviditet, |
| --- | --- |

—

tillgångarnas likviditet,

| — | stora exponeringar och koncentrationer av risker, |
| --- | --- |

—

stora exponeringar och koncentrationer av risker,

| — | förväntade förluster, |
| --- | --- |

—

förväntade förluster,

| — | känslighet för marknadspriser, räntor och växelkurser, |
| --- | --- |

—

känslighet för marknadspriser, räntor och växelkurser,

| — | tillgång till finansiering, |
| --- | --- |

—

tillgång till finansiering,

| — | resultat av stresstest, |
| --- | --- |

—

resultat av stresstest,

| — | internkontrollens effektivitet, |
| --- | --- |

—

internkontrollens effektivitet,

| — | ledningens kompetens och bolagsstyrning, |
| --- | --- |

—

ledningens kompetens och bolagsstyrning,

| — | komplexitet och ogenomskinlighet, |
| --- | --- |

—

komplexitet och ogenomskinlighet,

| — | riskbedömning, |
| --- | --- |

—

riskbedömning,

| — | efterlevnad av lagstiftning eller regelverk. |
| --- | --- |

—

efterlevnad av lagstiftning eller regelverk.

| 10. | Ge tillsynsorganen befogenhet att ingripa utifrån tröskelvärden i tillsynsrankningen, i full samstämmighet med proportionalitetsprincipen, samt fastställa rimliga tidsfrister för instituten så att de själva ska kunna åtgärda bristerna. |
| --- | --- |

10.

Ge tillsynsorganen befogenhet att ingripa utifrån tröskelvärden i tillsynsrankningen, i full samstämmighet med proportionalitetsprincipen, samt fastställa rimliga tidsfrister för instituten så att de själva ska kunna åtgärda bristerna.

| 11. | Förse tillsynsorganen med lämpliga lagliga verktyg för ingripande genom att ändra den tillämpliga sektorslagstiftningen eller införa ny sektorslagstiftning så det blir möjligt att






  — | kräva justering av kapital (utöver de lägsta lagstadgade kraven) eller likviditet, och ändringar i affärsmix och interna förfaranden, |
| --- | --- | --- |

11.

Förse tillsynsorganen med lämpliga lagliga verktyg för ingripande genom att ändra den tillämpliga sektorslagstiftningen eller införa ny sektorslagstiftning så det blir möjligt att

—

kräva justering av kapital (utöver de lägsta lagstadgade kraven) eller likviditet, och ändringar i affärsmix och interna förfaranden,

| — | rekommendera eller genomtvinga ändringar i ledningen, |
| --- | --- |

—

rekommendera eller genomtvinga ändringar i ledningen,

| — | beordra kvarhållning av och begränsningar för utdelningar för att konsolidera kapitalkraven; begränsa löptiderna för oktrojer, |
| --- | --- |

—

beordra kvarhållning av och begränsningar för utdelningar för att konsolidera kapitalkraven; begränsa löptiderna för oktrojer,

| — | tillåta tillsynsmyndigheter att beordra avknoppning från institutet av enheter som kan fungera separat, oavsett om de har fallerat eller varit framgångsrika, så att kärnverksamheten kan fortsätta att fungera, |
| --- | --- |

—

tillåta tillsynsmyndigheter att beordra avknoppning från institutet av enheter som kan fungera separat, oavsett om de har fallerat eller varit framgångsrika, så att kärnverksamheten kan fortsätta att fungera,

| — | genomdriva en fullständig eller delvis försäljning, |
| --- | --- |

—

genomdriva en fullständig eller delvis försäljning,

| — | överföra tillgångar och fordringar till andra institut så att systemviktig verksamhet kan fortsätta, |
| --- | --- |

—

överföra tillgångar och fordringar till andra institut så att systemviktig verksamhet kan fortsätta,

| — | inrätta en brobank eller en uppdelning i en sund bank och en bank med de osäkra fordringarna (good bank/bad bank), |
| --- | --- |

—

inrätta en brobank eller en uppdelning i en sund bank och en bank med de osäkra fordringarna (good bank/bad bank),

| — | kräva att skulder omvandlas till aktiekapital eller annat konvertibelt kapital, beroende på institutets karaktär, med lämpliga nedskrivningar, |
| --- | --- |

—

kräva att skulder omvandlas till aktiekapital eller annat konvertibelt kapital, beroende på institutets karaktär, med lämpliga nedskrivningar,

| — | tillfälligt statligt övertagande, |
| --- | --- |

—

tillfälligt statligt övertagande,

| — | beordra tillfällig frysning (moratorium) av samtliga fordringar mot banken, |
| --- | --- |

—

beordra tillfällig frysning (moratorium) av samtliga fordringar mot banken,

| — | kontrollera överföringarna av tillgångar inom en grupp, |
| --- | --- |

—

kontrollera överföringarna av tillgångar inom en grupp,

| — | utse en särskild administratör på gruppnivå |
| --- | --- |

—

utse en särskild administratör på gruppnivå

| — | reglera likvidation, |
| --- | --- |

—

reglera likvidation,

| — | ge EBA rätt att tillåta utnyttjande av EU:s fond för finansiell stabilitet, även för medelfristigt säkrad finansiering av akutinsatser, kapitaltillskott och garantier, |
| --- | --- |

—

ge EBA rätt att tillåta utnyttjande av EU:s fond för finansiell stabilitet, även för medelfristigt säkrad finansiering av akutinsatser, kapitaltillskott och garantier,

| — | vidta administrativa åtgärder och återställningsåtgärder för de institut som utnyttjar fonden. |
| --- | --- |

—

vidta administrativa åtgärder och återställningsåtgärder för de institut som utnyttjar fonden.

| 12. | Alla de redskap som omnämns i punkt 11 ska tillämpas i full överensstämmelse med EU:s konkurrensbestämmelser och lika behandling av kredtigivare och insättare i medlemsstaterna ska garanteras. |
| --- | --- |

12.

Alla de redskap som omnämns i punkt 11 ska tillämpas i full överensstämmelse med EU:s konkurrensbestämmelser och lika behandling av kredtigivare och insättare i medlemsstaterna ska garanteras.

Rekommendation nr 2 om gränsöverskridande systemviktiga banker

Europaparlamentet anser att den rättsakt som ska antas bör syfta till att reglera följande:

| 1. | De gränsöverskridande systemviktiga bankerna måste pga. sin särskilda roll på den inre marknaden för finansiella tjänster snarast omfattas av ett nytt särskilt regelverk, en europeisk banklagstiftning, som ska utformas till slutet av 2011. En mer generell ordning för alla övriga gränsöverskridande banker ska också föreslås. |
| --- | --- |

1.

De gränsöverskridande systemviktiga bankerna måste pga. sin särskilda roll på den inre marknaden för finansiella tjänster snarast omfattas av ett nytt särskilt regelverk, en europeisk banklagstiftning, som ska utformas till slutet av 2011. En mer generell ordning för alla övriga gränsöverskridande banker ska också föreslås.

| 2. | De gränsöverskridande bankerna ska omfattas av ett nytt särskilt regelverk. Genom detta regelverk ska man överbrygga eventuella juridiska hinder mot effektiva gränsöverskridande åtgärder samtidigt som man säkerställer tydlig, likvärdig och förutsägbar behandling av aktieägare, insättare, kreditgivare, anställda och andra intressenter, särskilt efter överföring av tillgångar inom gruppen. Detta ska innehålla en särskild ”tjugoåttonde ordning” i insolvensförfaranden för systemviktiga banker, vilket senare kan utvidgas till att omfatta alla gränsöverskridande banker. |
| --- | --- |

2.

De gränsöverskridande bankerna ska omfattas av ett nytt särskilt regelverk. Genom detta regelverk ska man överbrygga eventuella juridiska hinder mot effektiva gränsöverskridande åtgärder samtidigt som man säkerställer tydlig, likvärdig och förutsägbar behandling av aktieägare, insättare, kreditgivare, anställda och andra intressenter, särskilt efter överföring av tillgångar inom gruppen. Detta ska innehålla en särskild ”tjugoåttonde ordning” i insolvensförfaranden för systemviktiga banker, vilket senare kan utvidgas till att omfatta alla gränsöverskridande banker.

| 3. | Kommissionen ska vidta åtgärder i syfte att, före april 2011, upprätta kriterier för en definition av gränsöverskridande systemviktiga banker. På basis av dessa kriterier kommer sådana banker att regelbundet identifieras av tillsynsstyrelsen, efter samråd med Europeiska systemriskrådet (artikel 12b i betänkandet från utskottet för ekonomi och valutafrågor av den 17 maj 2010 om förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om inrättande av en europeisk bankmyndighet (betänkandet EBA). |
| --- | --- |

3.

Kommissionen ska vidta åtgärder i syfte att, före april 2011, upprätta kriterier för en definition av gränsöverskridande systemviktiga banker. På basis av dessa kriterier kommer sådana banker att regelbundet identifieras av tillsynsstyrelsen, efter samråd med Europeiska systemriskrådet (artikel 12b i betänkandet från utskottet för ekonomi och valutafrågor av den 17 maj 2010 om förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om inrättande av en europeisk bankmyndighet (betänkandet EBA).

| 4. | För varje systemviktig bank ska EBA utöva tillsyn och verka genom nationella tillsynsorgan (i enlighet med EBA-betänkandet). |
| --- | --- |

4.

För varje systemviktig bank ska EBA utöva tillsyn och verka genom nationella tillsynsorgan (i enlighet med EBA-betänkandet).

| 5. | Kommissionen ska anta ett förslag till mekanism för överföringar av tillgångar inom gränsöverskridande systemviktiga banker, och på lämpligt sätt beakta att värdlandets rättigheter måste skyddas. |
| --- | --- |

5.

Kommissionen ska anta ett förslag till mekanism för överföringar av tillgångar inom gränsöverskridande systemviktiga banker, och på lämpligt sätt beakta att värdlandets rättigheter måste skyddas.

| 6. | En EU-fond för finansiell stabilitet och en avvecklingsenhet ska stödja ingripanden som leds av EBA (krishantering, avveckling eller insolvens) när det gäller gränsöverskridande systemviktiga banker. |
| --- | --- |

6.

En EU-fond för finansiell stabilitet och en avvecklingsenhet ska stödja ingripanden som leds av EBA (krishantering, avveckling eller insolvens) när det gäller gränsöverskridande systemviktiga banker.

Rekommendation nr 3 om EU:s fond för finansiell stabilitet

Europaparlamentet anser att den rättsakt som ska antas bör syfta till att reglera följande:

| 1. | En EU-fond för finansiell stabilitet (nedan kallad fonden) ska inrättas, och ligga under EBA:s ansvar, för att finansiera åtgärder (rekonstruktion eller likvidation under ordnade former) i syfte att bevara stabiliteten i systemet och begränsa spridningseffekter från krisdrabbade banker. Kommissionen ska inför parlamentet, senast i april 2011, lägga fram ett förslag med detaljer om fondens bestämmelser, struktur, styrelse, storlek, driftsmodell och en detaljerad tidsplan för genomförande (i enlighet med punkterna 2 och 3 nedan). |
| --- | --- |

1.

En EU-fond för finansiell stabilitet (nedan kallad fonden) ska inrättas, och ligga under EBA:s ansvar, för att finansiera åtgärder (rekonstruktion eller likvidation under ordnade former) i syfte att bevara stabiliteten i systemet och begränsa spridningseffekter från krisdrabbade banker. Kommissionen ska inför parlamentet, senast i april 2011, lägga fram ett förslag med detaljer om fondens bestämmelser, struktur, styrelse, storlek, driftsmodell och en detaljerad tidsplan för genomförande (i enlighet med punkterna 2 och 3 nedan).

| 2. | Fonden ska






  — | omfatta hela EU, |
| --- | --- | --- |

2.

Fonden ska

—

omfatta hela EU,

| — | finansieras i förväg av de gränsöverskridande systemviktiga bankerna utifrån riskbaserade och kontracykliska kriterier och så att hänsyn tas till den systemrisk som enskilda banker utgör; banker som bidrar till fonden ska inte vara tvungna att bidra till liknande stabilitetsfonder eller avvecklingsenheter i sina egna länder, |
| --- | --- |

—

finansieras i förväg av de gränsöverskridande systemviktiga bankerna utifrån riskbaserade och kontracykliska kriterier och så att hänsyn tas till den systemrisk som enskilda banker utgör; banker som bidrar till fonden ska inte vara tvungna att bidra till liknande stabilitetsfonder eller avvecklingsenheter i sina egna länder,

| — | vara skild från och oberoende av insättargarantier, |
| --- | --- |

—

vara skild från och oberoende av insättargarantier,

| — | ha en storlek som möjliggör tillfälliga insatser (såsom lån, köp av tillgångar och kapitaltillskott) och täcker kostnader för avvecklings- eller insolvensförfaranden, |
| --- | --- |

—

ha en storlek som möjliggör tillfälliga insatser (såsom lån, köp av tillgångar och kapitaltillskott) och täcker kostnader för avvecklings- eller insolvensförfaranden,

| — | byggas upp stegvis, med beaktande av rådande ekonomiska förhållanden, |
| --- | --- |

—

byggas upp stegvis, med beaktande av rådande ekonomiska förhållanden,

| — | utformas så att den inte skapar moralisk risk, inte användas för att lösa ut bankernas aktieägare eller för att belöna ledningen för dess egna misslyckanden. |
| --- | --- |

—

utformas så att den inte skapar moralisk risk, inte användas för att lösa ut bankernas aktieägare eller för att belöna ledningen för dess egna misslyckanden.

| 3. | Kommissionen ska även ta itu med följande:






  — | investeringsriktlinjer för fondens tillgångar (risk, likviditet, anpassning till EU:s mål), |
| --- | --- | --- |

3.

Kommissionen ska även ta itu med följande:

—

investeringsriktlinjer för fondens tillgångar (risk, likviditet, anpassning till EU:s mål),

| — | urvalskriterier för fondens tillgångsförvaltning (internt eller genom en privat eller offentlig utomstående aktör, t.ex. Europeiska investeringsbanken), |
| --- | --- |

—

urvalskriterier för fondens tillgångsförvaltning (internt eller genom en privat eller offentlig utomstående aktör, t.ex. Europeiska investeringsbanken),

| — | möjlighet att bidrag kan ingå i beräkningen av lagstadgad kapitaltäckningsgrad, |
| --- | --- |

—

möjlighet att bidrag kan ingå i beräkningen av lagstadgad kapitaltäckningsgrad,

| — | administrativa åtgärder (sanktioner eller system för ersättning) avseende de systemviktiga banker som utnyttjar fonden, |
| --- | --- |

—

administrativa åtgärder (sanktioner eller system för ersättning) avseende de systemviktiga banker som utnyttjar fonden,

| — | villkor för senare breddning av fondens räckvidd till att omfatta alla gränsöverskridande banker utöver gränsöverskridande systemviktiga banker, |
| --- | --- |

—

villkor för senare breddning av fondens räckvidd till att omfatta alla gränsöverskridande banker utöver gränsöverskridande systemviktiga banker,

| — | räckvidden för inrättandet (och huruvida detta inrättande är ändamålsenligt) av ett nät av nationella fonder för att ta hänsyn till alla institut som inte deltar i fonden; ett EU-regelverk bör inrättas för att reglera de befintliga och framtida nationella fonder som ska uppfylla en enhetlig och bindande uppsättning gemensamma bestämmelser. |
| --- | --- |

—

räckvidden för inrättandet (och huruvida detta inrättande är ändamålsenligt) av ett nät av nationella fonder för att ta hänsyn till alla institut som inte deltar i fonden; ett EU-regelverk bör inrättas för att reglera de befintliga och framtida nationella fonder som ska uppfylla en enhetlig och bindande uppsättning gemensamma bestämmelser.

Rekommendation nr 4 om en avvecklingsenhet

Europaparlamentet anser att den rättsakt som ska antas bör syfta till att reglera följande:

En oberoende avvecklingsenhet ska inrättas inom ramen för EBA för att leda avvecklings- och insolvensförfaranden för systemviktiga banker. För denna enhet ska följande gälla:

| — | Den ska verka inom de strikta avgränsningar som fastställs genom de rättsliga ramarna och EBA behörighet. |
| --- | --- |

—

Den ska verka inom de strikta avgränsningar som fastställs genom de rättsliga ramarna och EBA behörighet.

| — | Den ska bestå av en reserv av juridisk och finansiell expertis med särskilt kunnande om omstrukturering av banker, kursomläggning och likvidation. |
| --- | --- |

—

Den ska bestå av en reserv av juridisk och finansiell expertis med särskilt kunnande om omstrukturering av banker, kursomläggning och likvidation.

| — | Den ska samarbeta nära med nationella myndigheter om genomförande, tekniskt bistånd och av delande/utlåning av personal |
| --- | --- |

—

Den ska samarbeta nära med nationella myndigheter om genomförande, tekniskt bistånd och av delande/utlåning av personal

| — | Den ska lägga förslag om utbetalningar från fonden |
| --- | --- |

—

Den ska lägga förslag om utbetalningar från fonden

| — | Om det uppstår ett behov av att avveckla eller lägga ner ett gränsöverskridande institut bör en djupgående undersökning göras av oberoende experter som utsetts av EBA för att belysa orsaker och ansvar. Parlamentet bör informeras om resultaten av undersökningarna. |
| --- | --- |

—

Om det uppstår ett behov av att avveckla eller lägga ner ett gränsöverskridande institut bör en djupgående undersökning göras av oberoende experter som utsetts av EBA för att belysa orsaker och ansvar. Parlamentet bör informeras om resultaten av undersökningarna.

---

| 2.12.2011 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 351/69 |
| --- | --- | --- | --- |

2.12.2011

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 351/69

---

Onsdagen den 7 juli 2010Det europeiska instrumentet för finansiell stabilitet och den europeiska finansiella stabiliseringsmekanismen samt framtida åtgärder

P7_TA(2010)0277

Europaparlamentets resolution av den 7 juli 2010 om det europeiska finansiella stabiliseringsinstrumentet och den europeiska finansiella stabiliseringsmekanismen och framtida åtgärder

2011/C 351 E/10

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, framför allt artiklarna 122 och 143,

med beaktande av Eurogruppens arbetsuppgift den 7 juni 2010 om ett europeiskt finansiellt stabiliseringsinstrument,

med beaktande av det beslut som den 7 juni 2010 fattades av de 16 medlemsstaterna i euroområdet,

med beaktande av kommissionens meddelande av den 12 maj 2010 om förstärkt samordning av den ekonomiska politiken (KOM(2010)0250),

med beaktande av rådets förordning (EU) nr 407/2010 av den 11 maj 2010 om inrättandet av en europeisk finansiell stabiliseringsmekanism,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 332/2002 av den 18 februari 2002 om upprättandet av ett system för medelfristigt ekonomiskt stöd till medlemsstaters betalningsbalans,

med beaktande av uttalandet från stats- och regeringscheferna i euroområdet den 7 maj 2010,

med beaktande av rådets slutsatser (Ekofin) den 9–10 maj 2010,

med beaktande av uttalandet från stats- och regeringscheferna i euroområdet den 25 mars 2010,

med beaktande av slutsatserna från Europeiska rådets möte den 25–26 mars 2010,

med beaktande av uttalandet från medlemsstaterna i euroområdet den 11 april 2010 om stöd till Grekland från medlemsstaterna i euroområdet,

med beaktande av frågan den 24 juni 2010 till kommissionen om det europeiska finansiella stabiliseringsinstrumentet och den europeiska finansiella stabiliseringsmekanismen och framtida åtgärder (O-0095/2010 – B7-0318/2010),

med beaktande av artiklarna 115.5 och 110.2 i arbetsordningen, och av följande skäl:

| A. | De som redigerade Maastrichtfördraget hade inte förutsett möjligheten av en nationell skuldkris inom euroområdet. |
| --- | --- |

A.

De som redigerade Maastrichtfördraget hade inte förutsett möjligheten av en nationell skuldkris inom euroområdet.

| B. | Skillnaderna i fråga om vilken ränta medlemsstaterna inom euroområdet måste betala på statsskuldsinstrument växte snabbare under hösten 2009. |
| --- | --- |

B.

Skillnaderna i fråga om vilken ränta medlemsstaterna inom euroområdet måste betala på statsskuldsinstrument växte snabbare under hösten 2009.

| C. | Läget på marknaden för vissa staters statsskuldsinstrument blev åtskilligt värre under våren 2010 och krisade till sig i maj 2010. |
| --- | --- |

C.

Läget på marknaden för vissa staters statsskuldsinstrument blev åtskilligt värre under våren 2010 och krisade till sig i maj 2010.

| D. | Händelseutvecklingen på marknaderna för statsskuldsinstrument är på vissa punkter inte klart utredd. |
| --- | --- |

D.

Händelseutvecklingen på marknaderna för statsskuldsinstrument är på vissa punkter inte klart utredd.

| E. | Europeiska unionens ekonomiska stöd vid tillämpningen av rådets förordning (EU) nr 407/2010 av den 11 maj 2010 ska enligt artikel 2.2 i förordningen begränsas till den tillgängliga marginalen under taket för egna medel för betalningsbemyndiganden. I artikel 3.5 föreskrivs det att kommissionen och den berörda medlemsstaten ska ingå ett samförståndsavtal i vilket de allmänna ekonomipolitiska villkor som rådet fastställt närmare anges. Kommissionen ska översända samförståndsavtalet till Europaparlamentet och rådet. |
| --- | --- |

E.

Europeiska unionens ekonomiska stöd vid tillämpningen av rådets förordning (EU) nr 407/2010 av den 11 maj 2010 ska enligt artikel 2.2 i förordningen begränsas till den tillgängliga marginalen under taket för egna medel för betalningsbemyndiganden. I artikel 3.5 föreskrivs det att kommissionen och den berörda medlemsstaten ska ingå ett samförståndsavtal i vilket de allmänna ekonomipolitiska villkor som rådet fastställt närmare anges. Kommissionen ska översända samförståndsavtalet till Europaparlamentet och rådet.

| F. | I överensstämmelse med rådets (Ekofin) slutsatser den 9–10 maj 2010 inrättade medlemsstaterna i euroområdet den 7 juni 2010 det europeiska finansiella stabiliseringsinstrumentet i form av ett bolag med begränsat ansvar (société anonyme) enligt luxemburgsk lag varvid euroområdets medlemsstater proportionellt per medlemsstat ska erbjuda garantier för utfärdanden från instrumentet till sammanlagt 440 miljarder EUR. |
| --- | --- |

F.

I överensstämmelse med rådets (Ekofin) slutsatser den 9–10 maj 2010 inrättade medlemsstaterna i euroområdet den 7 juni 2010 det europeiska finansiella stabiliseringsinstrumentet i form av ett bolag med begränsat ansvar (société anonyme) enligt luxemburgsk lag varvid euroområdets medlemsstater proportionellt per medlemsstat ska erbjuda garantier för utfärdanden från instrumentet till sammanlagt 440 miljarder EUR.

| 1. | Europaparlamentet välkomnar de åtgärder som nyligen vidtagits på unionsnivå och nationell nivå för att slå vakt om eurons stabilitet. Parlamentet finner det beklagligt att de europeiska politikerna inte vidtagit beslutsamma åtgärder tidigare, trots den allt djupare finansiella krisen. |
| --- | --- |

1.

Europaparlamentet välkomnar de åtgärder som nyligen vidtagits på unionsnivå och nationell nivå för att slå vakt om eurons stabilitet. Parlamentet finner det beklagligt att de europeiska politikerna inte vidtagit beslutsamma åtgärder tidigare, trots den allt djupare finansiella krisen.

| 2. | Europaparlamentet påpekar dock att det handlar om rena övergångsåtgärder och att de enskilda medlemsstaterna måste göra verkliga framsteg med sin skattepolitik och strukturpolitik och inrätta en ny starkare ram för ekonomisk styrning så att liknande kriser inte upprepas i framtiden och så att tillväxtpotentialen ökar och en mer hållbar makroekonomisk balans inom EU återställs. |
| --- | --- |

2.

Europaparlamentet påpekar dock att det handlar om rena övergångsåtgärder och att de enskilda medlemsstaterna måste göra verkliga framsteg med sin skattepolitik och strukturpolitik och inrätta en ny starkare ram för ekonomisk styrning så att liknande kriser inte upprepas i framtiden och så att tillväxtpotentialen ökar och en mer hållbar makroekonomisk balans inom EU återställs.

| 3. | Europaparlamentet anser att det inte går att långsiktigt lösa de aktuella kriserna genom att bara ösa in nya skuldmedel i länder som redan är svårt skuldsatta. |
| --- | --- |

3.

Europaparlamentet anser att det inte går att långsiktigt lösa de aktuella kriserna genom att bara ösa in nya skuldmedel i länder som redan är svårt skuldsatta.

| 4. | Europaparlamentet anser att alla medlemsstater, i synnerhet de som ingår i den ekonomiska och monetära unionen (EMU), vid utvecklingen av sin ekonomiska politik bör ta hänsyn både till vilken inverkan politiken får på det inhemska planet och till vilken inverkan den får för unionen, framför allt för medlemsstaterna i EMU. Parlamentet anser att den ekonomiska politiken angår alla och att den bör samordnas med rådet i överensstämmelse med de förfaranden som föreskrivs i fördraget. |
| --- | --- |

4.

Europaparlamentet anser att alla medlemsstater, i synnerhet de som ingår i den ekonomiska och monetära unionen (EMU), vid utvecklingen av sin ekonomiska politik bör ta hänsyn både till vilken inverkan politiken får på det inhemska planet och till vilken inverkan den får för unionen, framför allt för medlemsstaterna i EMU. Parlamentet anser att den ekonomiska politiken angår alla och att den bör samordnas med rådet i överensstämmelse med de förfaranden som föreskrivs i fördraget.

| 5. | Europaparlamentet anser att oavsett vad det står i rådets förordning (EU) nr 407/2010 av den 11 maj 2010 och rådets förordning (EG) nr 332/2002 av den 18 februari 2002 bör det enligt reglerna för specialföretaget (Special Purpose Vehicle, SPV) vara möjligt också för sådana länder som inte ingår i euroområdet att delta i den mekanism som specialföretaget erbjuder. |
| --- | --- |

5.

Europaparlamentet anser att oavsett vad det står i rådets förordning (EU) nr 407/2010 av den 11 maj 2010 och rådets förordning (EG) nr 332/2002 av den 18 februari 2002 bör det enligt reglerna för specialföretaget (Special Purpose Vehicle, SPV) vara möjligt också för sådana länder som inte ingår i euroområdet att delta i den mekanism som specialföretaget erbjuder.

| 6. | Europaparlamentet konstaterar att kommissionens meddelande KOM(2010)0250 om förstärkt samordning av den ekonomiska politiken är ett viktigt bidrag till en kraftfullare samordning av den ekonomiska politiken i EU. Parlamentet anser att lagförslag om skärpt ekonomisk tillsyn bör innefatta ny sekundärlagstiftning utgående från artikel 121.6 i fördraget och att syftet med den framtida tillsynsramen bör vara att åstadkomma hållbara offentliga finanser, ekonomisk tillväxt, konkurrenskraft och social sammanhållning samt att jämna ut obalanserna inom handeln. |
| --- | --- |

6.

Europaparlamentet konstaterar att kommissionens meddelande KOM(2010)0250 om förstärkt samordning av den ekonomiska politiken är ett viktigt bidrag till en kraftfullare samordning av den ekonomiska politiken i EU. Parlamentet anser att lagförslag om skärpt ekonomisk tillsyn bör innefatta ny sekundärlagstiftning utgående från artikel 121.6 i fördraget och att syftet med den framtida tillsynsramen bör vara att åstadkomma hållbara offentliga finanser, ekonomisk tillväxt, konkurrenskraft och social sammanhållning samt att jämna ut obalanserna inom handeln.

| 7. | Europaparlamentet anser att det vid inrättandet av nya instrument och förfaranden för EU måste tas hänsyn till de europeiska institutionernas respektive roller, bland annat parlamentets roll i lagstiftning och budgetfrågor och ECB:s roll som oavhängig beslutsfattare om den monetära politiken. |
| --- | --- |

7.

Europaparlamentet anser att det vid inrättandet av nya instrument och förfaranden för EU måste tas hänsyn till de europeiska institutionernas respektive roller, bland annat parlamentets roll i lagstiftning och budgetfrågor och ECB:s roll som oavhängig beslutsfattare om den monetära politiken.

| 8. | Europaparlamentet ber kommissionen stå till tjänst med en bedömning av den europeiska finansiella stabiliseringsmekanismens inverkan, framför allt på EU:s budget och på EU:s övriga finansiella instrument samt lånen från EIB. |
| --- | --- |

8.

Europaparlamentet ber kommissionen stå till tjänst med en bedömning av den europeiska finansiella stabiliseringsmekanismens inverkan, framför allt på EU:s budget och på EU:s övriga finansiella instrument samt lånen från EIB.

| 9. | Europaparlamentet ber kommissionen stå till tjänst med en bedömning av det europeiska finansiella stabiliseringsinstrumentets inverkan, framför allt på marknader för obligationer uttryckta i euro samt på ränteskillnaderna mellan dem. Parlamentet ber dessutom kommissionen bedöma beslutsfattandet om detta specialföretag, ur synvinkel av hur praktiskt det är och med vilken redovisningsskyldighet det utövas, för att en mer långsiktig lösning ska kunna nås. |
| --- | --- |

9.

Europaparlamentet ber kommissionen stå till tjänst med en bedömning av det europeiska finansiella stabiliseringsinstrumentets inverkan, framför allt på marknader för obligationer uttryckta i euro samt på ränteskillnaderna mellan dem. Parlamentet ber dessutom kommissionen bedöma beslutsfattandet om detta specialföretag, ur synvinkel av hur praktiskt det är och med vilken redovisningsskyldighet det utövas, för att en mer långsiktig lösning ska kunna nås.

| 10. | Europaparlamentet ber om en mer ingående redogörelse för hur samordningen mellan det europeiska finansiella stabiliseringsinstrumentet och Internationella valutafonden är tänkt att fungera, bland annat om fördelningen mellan dem ska avgöras parallellt, så att förhållandet 2:1 kvarstår, samt om räntesatsen på något sätt kommer att samordnas med Internationella valutafondens räntesats, förutsatt att sistnämnda räntesats kommer att fastställas enligt gängse praxis, och om vilken räntesats som planeras, utöver räntesatsen på tyska statsobligationer, och om räntesatsen sannolikt kommer att röra sig runt 1 %. Parlamentet frågar om lån från Internationella valutafonden respektive det europeiska finansiella stabiliseringsinstrumentet kommer att betraktas som likställda, eftersom detta automatiskt skulle innebära att stabiliseringsinstrumentets lån inte skulle behöva tas med vid en eventuell omstrukturering av en låntagares betalningsskyldigheter och stabiliseringsinstrumentet annars i första hand skulle få bära risken för förluster. |
| --- | --- |

10.

Europaparlamentet ber om en mer ingående redogörelse för hur samordningen mellan det europeiska finansiella stabiliseringsinstrumentet och Internationella valutafonden är tänkt att fungera, bland annat om fördelningen mellan dem ska avgöras parallellt, så att förhållandet 2:1 kvarstår, samt om räntesatsen på något sätt kommer att samordnas med Internationella valutafondens räntesats, förutsatt att sistnämnda räntesats kommer att fastställas enligt gängse praxis, och om vilken räntesats som planeras, utöver räntesatsen på tyska statsobligationer, och om räntesatsen sannolikt kommer att röra sig runt 1 %. Parlamentet frågar om lån från Internationella valutafonden respektive det europeiska finansiella stabiliseringsinstrumentet kommer att betraktas som likställda, eftersom detta automatiskt skulle innebära att stabiliseringsinstrumentets lån inte skulle behöva tas med vid en eventuell omstrukturering av en låntagares betalningsskyldigheter och stabiliseringsinstrumentet annars i första hand skulle få bära risken för förluster.

| 11. | Europaparlamentet frågar om det planeras några åtgärder för att tillförsäkra lika behandling. Parlamentet noterar i det här sammanhanget till exempel att det verkar som om det europeiska finansiella stabiliseringsinstrumentet tillämpade en annan räntesats än den som ingår i det för Grekland överenskomna paketet, eftersom de som upptar lån från stabiliseringsinstrumentet kommer att betala specialföretagets sammanlagda nettokostnad för införskaffandet av penningmedlen. Parlamentet frågar sig dessutom hur stater som inte är medlemmar i EMU kan tillförsäkras rättvisa om stabiliseringsinstrumentet ska fungera endast efter det att de avsatta medlen på 60 miljarder EUR har förbrukats. |
| --- | --- |

11.

Europaparlamentet frågar om det planeras några åtgärder för att tillförsäkra lika behandling. Parlamentet noterar i det här sammanhanget till exempel att det verkar som om det europeiska finansiella stabiliseringsinstrumentet tillämpade en annan räntesats än den som ingår i det för Grekland överenskomna paketet, eftersom de som upptar lån från stabiliseringsinstrumentet kommer att betala specialföretagets sammanlagda nettokostnad för införskaffandet av penningmedlen. Parlamentet frågar sig dessutom hur stater som inte är medlemmar i EMU kan tillförsäkras rättvisa om stabiliseringsinstrumentet ska fungera endast efter det att de avsatta medlen på 60 miljarder EUR har förbrukats.

| 12. | Europaparlamentet påpekar att statsskuldsinstrument i euroområdet inte nödvändigtvis är nollriskviktade i kreditsammanhang, såsom det förutsätts i kapitalkravsdirektivet, och att den aktuella händelseutvecklingen ökat kreditriskerna för långfristiga lån som upptagits av medlemsstaterna. Parlamentet anser att Europeiska bankmyndigheten och Europeiska systemriskrådet bör ta itu med detta problem. |
| --- | --- |

12.

Europaparlamentet påpekar att statsskuldsinstrument i euroområdet inte nödvändigtvis är nollriskviktade i kreditsammanhang, såsom det förutsätts i kapitalkravsdirektivet, och att den aktuella händelseutvecklingen ökat kreditriskerna för långfristiga lån som upptagits av medlemsstaterna. Parlamentet anser att Europeiska bankmyndigheten och Europeiska systemriskrådet bör ta itu med detta problem.

| 13. | Europaparlamentet konstaterar att kapitalkravsdirektivet tillämpar nollriskviktning för statsobligationer. |
| --- | --- |

13.

Europaparlamentet konstaterar att kapitalkravsdirektivet tillämpar nollriskviktning för statsobligationer.

| 14. | Europaparlamentet ber ECB att närmare redogöra för sina beslut på senaste tiden att köpa statsobligationer på andrahandsmarknaden och anser att ECB bör utveckla en strategi för att frångå detta, åtföljd av en tydlig tidsplan. |
| --- | --- |

14.

Europaparlamentet ber ECB att närmare redogöra för sina beslut på senaste tiden att köpa statsobligationer på andrahandsmarknaden och anser att ECB bör utveckla en strategi för att frångå detta, åtföljd av en tydlig tidsplan.

| 15. | Europaparlamentet anser att en lösning på längre sikt förutsätter åtgärder mot problemet med interna obalanser och ohållbar skuldsättning och således mot den nuvarande krisens strukturbetingade orsaker. Parlamentet anser att en sådan långsiktigare syn på problematiken innefattar en korrigering av de interna makroekonomiska obalanserna inom euroområdet och EU och således åtgärder mot de avsevärda skillnaderna i fråga om konkurrenskraft mellan medlemsstaterna. |
| --- | --- |

15.

Europaparlamentet anser att en lösning på längre sikt förutsätter åtgärder mot problemet med interna obalanser och ohållbar skuldsättning och således mot den nuvarande krisens strukturbetingade orsaker. Parlamentet anser att en sådan långsiktigare syn på problematiken innefattar en korrigering av de interna makroekonomiska obalanserna inom euroområdet och EU och således åtgärder mot de avsevärda skillnaderna i fråga om konkurrenskraft mellan medlemsstaterna.

| 16. | Europaparlamentet konstaterar att en starkare EU-ram för ekonomisk styrning bör innefatta en ständig EU-mekanism för lösning av kriser i anslutning till enskilda staters skuldsättning, såsom en europeisk valutafond, ett samordnat grepp på frågan om återställande av den makroekonomiska balansen och ökade samverkansvinster mellan EU:s budget och medlemsstaterna budgetar som ett komplement till en bärkraftig skattepolitisk konsolidering. |
| --- | --- |

16.

Europaparlamentet konstaterar att en starkare EU-ram för ekonomisk styrning bör innefatta en ständig EU-mekanism för lösning av kriser i anslutning till enskilda staters skuldsättning, såsom en europeisk valutafond, ett samordnat grepp på frågan om återställande av den makroekonomiska balansen och ökade samverkansvinster mellan EU:s budget och medlemsstaterna budgetar som ett komplement till en bärkraftig skattepolitisk konsolidering.

| 17. | Europaparlamentet konstaterar att parlamentet inte fått något att säga till om vid beslutsfattandet om denna mekanism, trots att den kan komma att avsevärt påverka EU:s budget, i och med att instrumentet inrättats genom en rådsförordning med stöd av artikel 122.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. Parlamentet anser att parlamentet, i egenskap av budgetmyndighet, måste få medverka vid behandlingen av en fråga som kan komma att få så pass långtgående konsekvenser för budgeten. |
| --- | --- |

17.

Europaparlamentet konstaterar att parlamentet inte fått något att säga till om vid beslutsfattandet om denna mekanism, trots att den kan komma att avsevärt påverka EU:s budget, i och med att instrumentet inrättats genom en rådsförordning med stöd av artikel 122.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. Parlamentet anser att parlamentet, i egenskap av budgetmyndighet, måste få medverka vid behandlingen av en fråga som kan komma att få så pass långtgående konsekvenser för budgeten.

| 18. | Europaparlamentet uppmanar kommissionen att senast vid utgången av 2010 utföra en oberoende genomförbarhetsstudie om innovativa finansieringsinstrument, såsom gemensamt utfärdande av euroobligationer, för att minska ränteskillnaderna och öka likviditeten på skuldmarknader där euron dominerar. |
| --- | --- |

18.

Europaparlamentet uppmanar kommissionen att senast vid utgången av 2010 utföra en oberoende genomförbarhetsstudie om innovativa finansieringsinstrument, såsom gemensamt utfärdande av euroobligationer, för att minska ränteskillnaderna och öka likviditeten på skuldmarknader där euron dominerar.

| 19. | Europaparlamentet framhåller att utfärdandet av euroobligationer för infrastruktur av relevans för EU skulle kunna vara förenligt med medlemskap i stabilitets- och tillväxtpakten. |
| --- | --- |

19.

Europaparlamentet framhåller att utfärdandet av euroobligationer för infrastruktur av relevans för EU skulle kunna vara förenligt med medlemskap i stabilitets- och tillväxtpakten.

| 20. | Europaparlamentet ber kommissionen undersöka ett flertal alternativ till ett långsiktigt system avsett att effektivt och hållbart förebygga och lösa problem som kan uppstå med staters skuldsättning och samtidigt dra full nytta av den gemensamma valutan. Parlamentet anser att man vid analysen bör beakta att kreditrisken för statsobligationer kan vara olika stor mellan olika medlemsstater och att den kan komma att behöva bättre återspeglas i kreditinstitutens kapitalnivåer. |
| --- | --- |

20.

Europaparlamentet ber kommissionen undersöka ett flertal alternativ till ett långsiktigt system avsett att effektivt och hållbart förebygga och lösa problem som kan uppstå med staters skuldsättning och samtidigt dra full nytta av den gemensamma valutan. Parlamentet anser att man vid analysen bör beakta att kreditrisken för statsobligationer kan vara olika stor mellan olika medlemsstater och att den kan komma att behöva bättre återspeglas i kreditinstitutens kapitalnivåer.

| 21. | Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till kommissionen, rådet, Europeiska rådet, Eurogruppens ordförande och ECB. |
| --- | --- |

21.

Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till kommissionen, rådet, Europeiska rådet, Eurogruppens ordförande och ECB.

---

| 2.12.2011 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 351/73 |
| --- | --- | --- | --- |

2.12.2011

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 351/73

---

Onsdagen den 7 juli 2010Islands ansökan om medlemskap i Europeiska unionen

P7_TA(2010)0278

Europaparlamentets resolution av den 7 juli 2010 om Islands ansökan om medlemskap i Europeiska unionen

2011/C 351 E/11

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 540/2010 av den 16 juni 2010 om att lägga till Island i förteckningen över de länder som kommer i fråga för EU:s föranslutningsstöd som ska hjälpa kandidatländer att anpassa den egna lagstiftningen till unionens lagstiftning,

med beaktande av kommissionens yttrande om Islands ansökan om medlemskap i Europeiska unionen (SEK(2010)0153),

med beaktande av Europeiska rådets beslut av den 17 juni 2010 om att inleda anslutningsförhandlingar med Island,

med beaktande av sin resolution av den 26 november 2009 om kommissionens 2009 års strategidokument för utvidgningen gällande länderna på västra Balkan, Island och Turkiet (1),

med beaktande av sin resolution av den 11 februari 2010 om förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om ändring av rådets förordning (EG) nr 1085/2006 av den 17 juli 2006 om upprättande av ett instrument för stöd inför anslutningen (KOM(2009)0588 – C7-0279/2009 – 2009/0163(COD)) (2),

med beaktande av uttalanden av rådet och kommissionen om Islands ansökan om medlemskap i Europeiska unionen,

med beaktande av artikel 110.2 i arbetsordningen, och av följande skäl:

| A. | Enligt artikel 49 i EU-fördraget får ”varje europeisk stat [...] ansöka om att bli medlem av unionen”. |
| --- | --- |

A.

Enligt artikel 49 i EU-fördraget får ”varje europeisk stat [...] ansöka om att bli medlem av unionen”.

| B. | För varje land gäller att framsteg i riktning mot medlemskap i Europeiska unionen grundas på de ansträngningar som görs och på de resultat som uppvisas när det gäller att uppfylla anslutningskriterierna, samtidigt som även EU:s förmåga att integrera nya medlemsstater måste respekteras. |
| --- | --- |

B.

För varje land gäller att framsteg i riktning mot medlemskap i Europeiska unionen grundas på de ansträngningar som görs och på de resultat som uppvisas när det gäller att uppfylla anslutningskriterierna, samtidigt som även EU:s förmåga att integrera nya medlemsstater måste respekteras.

| C. | Island lämnade in sin ansökan om medlemskap i Europeiska unionen den 17 juli 2009. |
| --- | --- |

C.

Island lämnade in sin ansökan om medlemskap i Europeiska unionen den 17 juli 2009.

| D. | Den 24 februari 2010 avgav kommissionen sitt yttrande och rekommenderade i detta att förhandlingar om medlemskap bör inledas med Island. |
| --- | --- |

D.

Den 24 februari 2010 avgav kommissionen sitt yttrande och rekommenderade i detta att förhandlingar om medlemskap bör inledas med Island.

| E. | Tidigare utvidgningar har utan tvekan inneburit framgångar både för EU och för de medlemsstater som anslutit sig och har bidragit till stabilitet, utveckling och välstånd för Europa som helhet. Det är därför väsentligt att skapa de villkor som behövs för att fullborda anslutningsprocessen med Island och garantera att även denna anslutning blir framgångsrik, i enlighet med Köpenhamnskriterierna. |
| --- | --- |

E.

Tidigare utvidgningar har utan tvekan inneburit framgångar både för EU och för de medlemsstater som anslutit sig och har bidragit till stabilitet, utveckling och välstånd för Europa som helhet. Det är därför väsentligt att skapa de villkor som behövs för att fullborda anslutningsprocessen med Island och garantera att även denna anslutning blir framgångsrik, i enlighet med Köpenhamnskriterierna.

| F. | Förbindelserna mellan Island och EU härrör från 1973 då de båda parterna ingick ett bilateralt frihandelsavtal. |
| --- | --- |

F.

Förbindelserna mellan Island och EU härrör från 1973 då de båda parterna ingick ett bilateralt frihandelsavtal.

| G. | Som medlem i Europeiska ekonomiska området (EES) och signatär av Schengenavtalen och Dublinförordningen bedriver Island redan ett nära samarbete med EU och har därför redan införlivat en stor del av unionens regelverk. |
| --- | --- |

G.

Som medlem i Europeiska ekonomiska området (EES) och signatär av Schengenavtalen och Dublinförordningen bedriver Island redan ett nära samarbete med EU och har därför redan införlivat en stor del av unionens regelverk.

| H. | Island har en lång demokratisk tradition och en rättsordning som överensstämmer mycket väl med unionens regelverk. |
| --- | --- |

H.

Island har en lång demokratisk tradition och en rättsordning som överensstämmer mycket väl med unionens regelverk.

| I. | Genom EES:s finansieringsmekanism har Island sedan 1994 bidragit på ett betydelsefullt sätt till sammanhållningen och solidariteten i Europa. |
| --- | --- |

I.

Genom EES:s finansieringsmekanism har Island sedan 1994 bidragit på ett betydelsefullt sätt till sammanhållningen och solidariteten i Europa.

| J. | I avsaknad av en militär tradition bidrar Island till EU:s fredsbevarande uppdrag med civila insatser och ser regelbundet till att anpassa sig till EU:s gemensamma utrikes- och säkerhetspolitik. |
| --- | --- |

J.

I avsaknad av en militär tradition bidrar Island till EU:s fredsbevarande uppdrag med civila insatser och ser regelbundet till att anpassa sig till EU:s gemensamma utrikes- och säkerhetspolitik.

| K. | Island och dess befolkning har drabbats hårt av den globala finansiella och ekonomiska krisen som ledde till att landets bankväsende kollapsade 2008. |
| --- | --- |

K.

Island och dess befolkning har drabbats hårt av den globala finansiella och ekonomiska krisen som ledde till att landets bankväsende kollapsade 2008.

| L. | I juni respektive oktober 2009 undertecknade Förenade kungarikets och Nederländernas regeringar två överenskommelser med Islands regering om villkoren för återbetalning av lån på 1,3 miljarder euro från Nederländerna respektive 2,4 miljarder pund från Förenade kungariket. Efter en folkomröstning den 6 mars 2010 avvisades överenskommelsen från oktober. Parterna förväntas nå en ny överenskommelse om de utbetalningar som ska täckas av den isländska insättningsgarantin. |
| --- | --- |

L.

I juni respektive oktober 2009 undertecknade Förenade kungarikets och Nederländernas regeringar två överenskommelser med Islands regering om villkoren för återbetalning av lån på 1,3 miljarder euro från Nederländerna respektive 2,4 miljarder pund från Förenade kungariket. Efter en folkomröstning den 6 mars 2010 avvisades överenskommelsen från oktober. Parterna förväntas nå en ny överenskommelse om de utbetalningar som ska täckas av den isländska insättningsgarantin.

| M. | I en formell skrivelse av den 26 maj 2010 förklarade Eftas övervakningsmyndighet att Island har en skyldighet att betala minimiersättning till Icesaves bankkunder i Förenade kungariket och Nederländerna. |
| --- | --- |

M.

I en formell skrivelse av den 26 maj 2010 förklarade Eftas övervakningsmyndighet att Island har en skyldighet att betala minimiersättning till Icesaves bankkunder i Förenade kungariket och Nederländerna.

| N. | Det råder skilda meningar om EU-medlemskap bland såväl den isländska allmänheten som landets politiska partier. Den allmänna opinionen om EU-medlemskap har i ljuset av den politiska och ekonomiska krisen förskjutits märkbart i negativ riktning sedan sommaren 2009. |
| --- | --- |

N.

Det råder skilda meningar om EU-medlemskap bland såväl den isländska allmänheten som landets politiska partier. Den allmänna opinionen om EU-medlemskap har i ljuset av den politiska och ekonomiska krisen förskjutits märkbart i negativ riktning sedan sommaren 2009.

Politiska kriterier

| 1. | Europaparlamentet välkomnar Europeiska rådets beslut om att inleda anslutningsförhandlingar med Island. |
| --- | --- |

1.

Europaparlamentet välkomnar Europeiska rådets beslut om att inleda anslutningsförhandlingar med Island.

| 2. | Europaparlamentet välkomnar utsikten att ett land med en stark demokratisk tradition ansluter sig till EU. Parlamentet betonar i detta sammanhang att Islands anslutning kan innebära fördelar både för landet och för EU och kommer ytterligare att stärka unionens roll som företrädare för och försvarare av mänskliga rättigheter och grundläggande friheter runtom i världen. |
| --- | --- |

2.

Europaparlamentet välkomnar utsikten att ett land med en stark demokratisk tradition ansluter sig till EU. Parlamentet betonar i detta sammanhang att Islands anslutning kan innebära fördelar både för landet och för EU och kommer ytterligare att stärka unionens roll som företrädare för och försvarare av mänskliga rättigheter och grundläggande friheter runtom i världen.

| 3. | Europaparlamentet vill betona det utmärkta samarbetet mellan dess ledamöter och ledamöterna i Alltinget inom ramen för EES:s gemensamma parlamentarikerkommitté, och förväntar sig ett lika fruktbart samarbete inom den nya gemensamma parlamentarikerkommittén EU–Island. |
| --- | --- |

3.

Europaparlamentet vill betona det utmärkta samarbetet mellan dess ledamöter och ledamöterna i Alltinget inom ramen för EES:s gemensamma parlamentarikerkommitté, och förväntar sig ett lika fruktbart samarbete inom den nya gemensamma parlamentarikerkommittén EU–Island.

| 4. | Europaparlamentet välkomnar särskilt initiativet Icelandic Modern Media, som är ett initiativ för att ge såväl Island som EU en stark rättslig ställning när det gäller att skydda yttrande- och informationsfriheten. |
| --- | --- |

4.

Europaparlamentet välkomnar särskilt initiativet Icelandic Modern Media, som är ett initiativ för att ge såväl Island som EU en stark rättslig ställning när det gäller att skydda yttrande- och informationsfriheten.

| 5. | Europaparlamentet uppmanar de isländska myndigheterna att åtgärda den åtskillnad som nu görs mellan EU-medborgare beträffande deras rösträtt och valbarhet i lokala val på Island. |
| --- | --- |

5.

Europaparlamentet uppmanar de isländska myndigheterna att åtgärda den åtskillnad som nu görs mellan EU-medborgare beträffande deras rösträtt och valbarhet i lokala val på Island.

| 6. | Europaparlamentet påpekar att i EU:s nya utvidgningsstrategi är kandidatlandets rättssystem ett av de områden som EU ägnar särskild uppmärksamhet redan tidigt i föranslutningsfasen. Parlamentet anser att Islands regering bör vidta nödvändiga åtgärder för att garantera rättsväsendets oberoende, i enlighet med Venedigkommissionens rekommendationer genom att på lämpligt sätt åtgärda den dominerande ställning som justitieministern tillika ministern för mänskliga rättigheter intar vid utnämningen av domare, åklagare och högre tjänstemän inom rättsförvaltningen. Parlamentet har fullt förtroende för att de isländska myndigheterna kommer att genomföra de ändringar som krävs. |
| --- | --- |

6.

Europaparlamentet påpekar att i EU:s nya utvidgningsstrategi är kandidatlandets rättssystem ett av de områden som EU ägnar särskild uppmärksamhet redan tidigt i föranslutningsfasen. Parlamentet anser att Islands regering bör vidta nödvändiga åtgärder för att garantera rättsväsendets oberoende, i enlighet med Venedigkommissionens rekommendationer genom att på lämpligt sätt åtgärda den dominerande ställning som justitieministern tillika ministern för mänskliga rättigheter intar vid utnämningen av domare, åklagare och högre tjänstemän inom rättsförvaltningen. Parlamentet har fullt förtroende för att de isländska myndigheterna kommer att genomföra de ändringar som krävs.

| 7. | Europaparlamentet uppmanar Island att ratificera FN:s konvention mot korruption och Europarådets civilrättsliga konvention om korruption. |
| --- | --- |

7.

Europaparlamentet uppmanar Island att ratificera FN:s konvention mot korruption och Europarådets civilrättsliga konvention om korruption.

| 8. | Europaparlamentet lovordar Island för dess goda renommé när det gäller mänskliga rättigheter. Samtidigt uppmanar dock parlamentet de isländska myndigheterna att ratificera Europarådets ramkonvention om skydd för nationella minoriteter liksom FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning. |
| --- | --- |

8.

Europaparlamentet lovordar Island för dess goda renommé när det gäller mänskliga rättigheter. Samtidigt uppmanar dock parlamentet de isländska myndigheterna att ratificera Europarådets ramkonvention om skydd för nationella minoriteter liksom FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning.

| 9. | Europaparlamentet uppmanar Island att tillämpa OSSE-ODIHR:s rekommendationer från 2008 om hatbrott. |
| --- | --- |

9.

Europaparlamentet uppmanar Island att tillämpa OSSE-ODIHR:s rekommendationer från 2008 om hatbrott.

Ekonomiska kriterier

| 10. | Europaparlamentet konstaterar att Island i allmänhet uppvisar tillfredsställande resultat när det gäller att uppfylla de skyldigheter som medlemskap i EES medför, liksom dess kapacitet att stå emot konkurrensen och marknadskrafternas påtryckningar från EU. Parlamentet noterar emellertid att det krävs ytterligare ansträngningar för att anpassa systemet till de allmänna principerna och garantera full överensstämmelse med regelverket i fråga om bedömning av överensstämmelse, ackreditering och marknadsövervakning. Parlamentet noterar den formella skrivelsen av den 26 maj 2010 från Eftas övervakningsmyndighet till Islands regering, vilket innebär att det därmed inleds ett överträdelseförfarande för landets underlåtenhet att uppfylla skyldigheterna enligt EES-avtalet i fråga om genomförandet av direktiv 94/19/EG om system för garanti av insättningar, och välkomnar den beredskap som den isländska regeringen har meddelat när det gäller att snarast möjligt slutföra förhandlingarna om Icesave. |
| --- | --- |

10.

Europaparlamentet konstaterar att Island i allmänhet uppvisar tillfredsställande resultat när det gäller att uppfylla de skyldigheter som medlemskap i EES medför, liksom dess kapacitet att stå emot konkurrensen och marknadskrafternas påtryckningar från EU. Parlamentet noterar emellertid att det krävs ytterligare ansträngningar för att anpassa systemet till de allmänna principerna och garantera full överensstämmelse med regelverket i fråga om bedömning av överensstämmelse, ackreditering och marknadsövervakning. Parlamentet noterar den formella skrivelsen av den 26 maj 2010 från Eftas övervakningsmyndighet till Islands regering, vilket innebär att det därmed inleds ett överträdelseförfarande för landets underlåtenhet att uppfylla skyldigheterna enligt EES-avtalet i fråga om genomförandet av direktiv 94/19/EG om system för garanti av insättningar, och välkomnar den beredskap som den isländska regeringen har meddelat när det gäller att snarast möjligt slutföra förhandlingarna om Icesave.

| 11. | På längre sikt är Islands ekonomiska välstånd beroende av att landets ekonomi diversifieras ytterligare, och Europaparlamentet välkomnar politiska initiativ i denna riktning. |
| --- | --- |

11.

På längre sikt är Islands ekonomiska välstånd beroende av att landets ekonomi diversifieras ytterligare, och Europaparlamentet välkomnar politiska initiativ i denna riktning.

| 12. | Europaparlamentet erinrar om att miljön är ett prioriterat område för EU, och välkomnar Islands starka engagemang på det miljöpolitiska området. |
| --- | --- |

12.

Europaparlamentet erinrar om att miljön är ett prioriterat område för EU, och välkomnar Islands starka engagemang på det miljöpolitiska området.

| 13. | Europaparlamentet konstaterar att medan konsolideringen av Islands budget fortfarande utgör en stor utmaning visar landet goda tecken på att kunna stabilisera ekonomin. Parlamentet anser att de åtgärder som hittills vidtagits på det monetära området går i rätt riktning för att förbättra den finansiella och ekonomiska stabiliteten. |
| --- | --- |

13.

Europaparlamentet konstaterar att medan konsolideringen av Islands budget fortfarande utgör en stor utmaning visar landet goda tecken på att kunna stabilisera ekonomin. Parlamentet anser att de åtgärder som hittills vidtagits på det monetära området går i rätt riktning för att förbättra den finansiella och ekonomiska stabiliteten.

| 14. | Europaparlamentet välkomnar den särskilda undersökningskommissionens rapport som kan komma att bidra till att stärka det nationella förtroendet. Parlamentet anser att undersökningskommissionens arbete bör följas av insatser för att åtgärda de angelägna politiska, ekonomiska och institutionella brister som uppmärksammas i rapporten. |
| --- | --- |

14.

Europaparlamentet välkomnar den särskilda undersökningskommissionens rapport som kan komma att bidra till att stärka det nationella förtroendet. Parlamentet anser att undersökningskommissionens arbete bör följas av insatser för att åtgärda de angelägna politiska, ekonomiska och institutionella brister som uppmärksammas i rapporten.

| 15. | Europaparlamentet välkomnar att den isländska pensionsfondsföreningen (Ipfa) har gått med på att genomföra en oberoende utredning av de arbetsmetoder och den investeringspolitik som pensionssystemen tillämpade under perioden före det ekonomiska sammanbrottet. |
| --- | --- |

15.

Europaparlamentet välkomnar att den isländska pensionsfondsföreningen (Ipfa) har gått med på att genomföra en oberoende utredning av de arbetsmetoder och den investeringspolitik som pensionssystemen tillämpade under perioden före det ekonomiska sammanbrottet.

| 16. | Europaparlamentet anser att en bilateral överenskommelse måste nås för återbetalning av lån på totalt 3,9 miljarder euro till de brittiska och nederländska regeringarna. Parlamentet understryker att en överenskommelse som är godtagbar för samtliga parter skulle återupprätta förtroendet för Islands förmåga att infria sina åtaganden, däribland att uppfylla alla skyldigheter enligt EES-avtalet, och samtidigt bidra till att stärka allmänhetens stöd för den isländska anslutningsprocessen i både Island och EU. |
| --- | --- |

16.

Europaparlamentet anser att en bilateral överenskommelse måste nås för återbetalning av lån på totalt 3,9 miljarder euro till de brittiska och nederländska regeringarna. Parlamentet understryker att en överenskommelse som är godtagbar för samtliga parter skulle återupprätta förtroendet för Islands förmåga att infria sina åtaganden, däribland att uppfylla alla skyldigheter enligt EES-avtalet, och samtidigt bidra till att stärka allmänhetens stöd för den isländska anslutningsprocessen i både Island och EU.

| 17. | Europaparlamentet noterar Islands önskemål att tillhöra euroområdet, något som kan bli verklighet efter det att landet har anslutit sig till EU och uppfyllt de nödvändiga villkoren. |
| --- | --- |

17.

Europaparlamentet noterar Islands önskemål att tillhöra euroområdet, något som kan bli verklighet efter det att landet har anslutit sig till EU och uppfyllt de nödvändiga villkoren.

| 18. | Europaparlamentet välkomnar godkännandet av den andra översynen av IMF:s beredskapsavtal för att stabilisera valutan, omstrukturera bankerna och konsolidera budgeten. |
| --- | --- |

18.

Europaparlamentet välkomnar godkännandet av den andra översynen av IMF:s beredskapsavtal för att stabilisera valutan, omstrukturera bankerna och konsolidera budgeten.

| 19. | Europaparlamentet oroas av Islands höga arbetslöshet och höga inflation men noterar samtidigt tecken på att situationen har förbättras något på senare tid. |
| --- | --- |

19.

Europaparlamentet oroas av Islands höga arbetslöshet och höga inflation men noterar samtidigt tecken på att situationen har förbättras något på senare tid.

| 20. | Europaparlamentet lovordar Island för landets stora investeringar i utbildning, forskning och utveckling. |
| --- | --- |

20.

Europaparlamentet lovordar Island för landets stora investeringar i utbildning, forskning och utveckling.

Förmåga att påta sig de skyldigheter som följer av ett medlemskap

| 21. | Europaparlamentet konstaterar att som EES-medlem har Island kommit mycket långt när det gäller att uppfylla kraven i tio av förhandlingskapitlen och till viss del i ytterligare elva kapitel, varför det endast återstår tolv hela kapitel som inte omfattas av EES och som därför måste bli föremål för förhandling. Parlamentet framhäver att kommissionen har betonat att Island, om det ska uppfylla anslutningskriterierna, måste göra stora ansträngningar för att anpassa sin lagstiftning till unionens regelverk på flera områden, och se till att genomföra och upprätthålla detta regelverk på ett verkningsfullt sätt på medellång sikt. Parlamentet understryker att ett viktigt villkor för anslutningsförhandlingarna är att Island uppfyller sina skyldigheter enligt EES-avtalet liksom enligt de överenskommelser som landet har ingått beträffande genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket. |
| --- | --- |

21.

Europaparlamentet konstaterar att som EES-medlem har Island kommit mycket långt när det gäller att uppfylla kraven i tio av förhandlingskapitlen och till viss del i ytterligare elva kapitel, varför det endast återstår tolv hela kapitel som inte omfattas av EES och som därför måste bli föremål för förhandling. Parlamentet framhäver att kommissionen har betonat att Island, om det ska uppfylla anslutningskriterierna, måste göra stora ansträngningar för att anpassa sin lagstiftning till unionens regelverk på flera områden, och se till att genomföra och upprätthålla detta regelverk på ett verkningsfullt sätt på medellång sikt. Parlamentet understryker att ett viktigt villkor för anslutningsförhandlingarna är att Island uppfyller sina skyldigheter enligt EES-avtalet liksom enligt de överenskommelser som landet har ingått beträffande genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket.

| 22. | Europaparlamentet uppmanar de isländska myndigheterna att åtgärda de viktigaste institutionella svagheterna i landets ekonomi, i första hand finanstillsyns- och insättningsgarantisystemens organisation och funktionssätt. |
| --- | --- |

22.

Europaparlamentet uppmanar de isländska myndigheterna att åtgärda de viktigaste institutionella svagheterna i landets ekonomi, i första hand finanstillsyns- och insättningsgarantisystemens organisation och funktionssätt.

| 23. | Europaparlamentet uppmuntrar Island att införa en jordbruks- och landsbygdsutvecklingspolitik som är i linje med EU:s politik och att inrätta de administrativa strukturer som krävs för detta. Parlamentet understryker i detta sammanhang att EU:s politik måste ta hänsyn till Islands speciella miljö- och naturbetingelser, djur- och växtliv samt landets geografiska avstånd från det europeiska fastlandet. |
| --- | --- |

23.

Europaparlamentet uppmuntrar Island att införa en jordbruks- och landsbygdsutvecklingspolitik som är i linje med EU:s politik och att inrätta de administrativa strukturer som krävs för detta. Parlamentet understryker i detta sammanhang att EU:s politik måste ta hänsyn till Islands speciella miljö- och naturbetingelser, djur- och växtliv samt landets geografiska avstånd från det europeiska fastlandet.

| 24. | Europaparlamentet uppmanar kommissionen att låta de isländska myndigheterna delta i de pågående diskussionerna om reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken. |
| --- | --- |

24.

Europaparlamentet uppmanar kommissionen att låta de isländska myndigheterna delta i de pågående diskussionerna om reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken.

| 25. | Europaparlamentet ger erkännande åt det ansvarsfulla och hållbara sätt på vilket Island har förvaltat sina marina tillgångar, och förväntar sig att både EU och de isländska myndigheterna uppvisar en konstruktiv anda i förhandlingarna om kravet på Island att anta unionens gemensamma fiskeripolitik, så att man vid förhandlingarnas slut ska ha kommit fram till en för båda parter tillfredsställande lösning som utgår från bästa praxis och som skyddar både yrkesfiskarnas och konsumenternas intressen i både EU och Island. |
| --- | --- |

25.

Europaparlamentet ger erkännande åt det ansvarsfulla och hållbara sätt på vilket Island har förvaltat sina marina tillgångar, och förväntar sig att både EU och de isländska myndigheterna uppvisar en konstruktiv anda i förhandlingarna om kravet på Island att anta unionens gemensamma fiskeripolitik, så att man vid förhandlingarnas slut ska ha kommit fram till en för båda parter tillfredsställande lösning som utgår från bästa praxis och som skyddar både yrkesfiskarnas och konsumenternas intressen i både EU och Island.

| 26. | Europaparlamentet uppmuntrar Island att vidta åtgärder i fråga om den egna fiskeripolitiken för att underlätta övergången till den gemensamma fiskeripolitiken. |
| --- | --- |

26.

Europaparlamentet uppmuntrar Island att vidta åtgärder i fråga om den egna fiskeripolitiken för att underlätta övergången till den gemensamma fiskeripolitiken.

| 27. | Europaparlamentet kräver att Island ska upphöra med all valfångst och återta samtliga reservationer som landet har ingivit hos Internationella valfångstkommissionen. |
| --- | --- |

27.

Europaparlamentet kräver att Island ska upphöra med all valfångst och återta samtliga reservationer som landet har ingivit hos Internationella valfångstkommissionen.

| 28. | Europaparlamentet konstaterar att Island kan ge ett värdefullt bidrag till EU:s miljö- och energipolitik genom landets erfarenheter av förnybara energikällor, särskilt jordvärmeenergi, miljöskydd och kampen mot klimatförändringar. |
| --- | --- |

28.

Europaparlamentet konstaterar att Island kan ge ett värdefullt bidrag till EU:s miljö- och energipolitik genom landets erfarenheter av förnybara energikällor, särskilt jordvärmeenergi, miljöskydd och kampen mot klimatförändringar.

Regionalt samarbete

| 29. | Europaparlamentet ser Islands anslutning till EU som en strategisk möjlighet för EU att spela en mer aktiv och konstruktiv roll i – och att även bidra till – den multilaterala styrningen av den arktiska regionen, eftersom den europeiska närvaron därmed förankras ytterligare i Arktiska rådet. Parlamentet påpekar att detta kommer att göra det lättare att ta itu med gemensamma miljöfrågor och att det även kan öka intresset i EU för frågor som rör Arktis och för skyddet av detta område på regional och internationell nivå. |
| --- | --- |

29.

Europaparlamentet ser Islands anslutning till EU som en strategisk möjlighet för EU att spela en mer aktiv och konstruktiv roll i – och att även bidra till – den multilaterala styrningen av den arktiska regionen, eftersom den europeiska närvaron därmed förankras ytterligare i Arktiska rådet. Parlamentet påpekar att detta kommer att göra det lättare att ta itu med gemensamma miljöfrågor och att det även kan öka intresset i EU för frågor som rör Arktis och för skyddet av detta område på regional och internationell nivå.

| 30. | Europaparlamentet välkomnar det faktum att Islands anslutning till EU skulle stärka den nordatlantiska dimensionen av unionens externa politik. |
| --- | --- |

30.

Europaparlamentet välkomnar det faktum att Islands anslutning till EU skulle stärka den nordatlantiska dimensionen av unionens externa politik.

Den allmänna opinionen och stöd för utvidgningen

| 31. | Europaparlamentet uppmanar de isländska myndigheterna att inleda en bred offentlig debatt om anslutning till EU och då göra det civila samhället delaktigt i processen från allra första början, bemöta det isländska folkets oro för ett EU-medlemskap och beakta att det krävs ett fast åtagande för att förhandlingarna ska bli framgångsrika. Parlamentet uppmanar kommissionen att bistå de isländska myndigheterna, om de så begär, med material och tekniskt stöd för att hjälpa dem att förbättra insynen i och ansvarstagandet för anslutningsprocessen, och att organisera en grundlig och omfattande informationskampanj i hela landet om konsekvenserna av EU-medlemskap, så att det isländska folket kan fatta ett välgrundat beslut vid en framtida folkomröstning om anslutning. |
| --- | --- |

31.

Europaparlamentet uppmanar de isländska myndigheterna att inleda en bred offentlig debatt om anslutning till EU och då göra det civila samhället delaktigt i processen från allra första början, bemöta det isländska folkets oro för ett EU-medlemskap och beakta att det krävs ett fast åtagande för att förhandlingarna ska bli framgångsrika. Parlamentet uppmanar kommissionen att bistå de isländska myndigheterna, om de så begär, med material och tekniskt stöd för att hjälpa dem att förbättra insynen i och ansvarstagandet för anslutningsprocessen, och att organisera en grundlig och omfattande informationskampanj i hela landet om konsekvenserna av EU-medlemskap, så att det isländska folket kan fatta ett välgrundat beslut vid en framtida folkomröstning om anslutning.

| 32. | För Europaparlamentet är det mycket viktigt att EU:s medborgare ges klar och fullständig information om konsekvenserna av en isländsk anslutning. Parlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att vidta åtgärder i detta syfte, och menar att det är lika viktigt att ta till sig och bemöta medborgarnas oro och frågor samt att reagera på de synpunkter och behov som uttrycks. |
| --- | --- |

32.

För Europaparlamentet är det mycket viktigt att EU:s medborgare ges klar och fullständig information om konsekvenserna av en isländsk anslutning. Parlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att vidta åtgärder i detta syfte, och menar att det är lika viktigt att ta till sig och bemöta medborgarnas oro och frågor samt att reagera på de synpunkter och behov som uttrycks.

*

* *

| 33. | Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, kommissionen, vice ordföranden för kommissionen/unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik, medlemsstaternas regeringar och parlament samt Alltingets talman och Islands regering. |
| --- | --- |

33.

Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, kommissionen, vice ordföranden för kommissionen/unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik, medlemsstaternas regeringar och parlament samt Alltingets talman och Islands regering.

---

(1)  Antagna texter, P7_TA(2009)0097.

(2)  Antagna texter, P7_TA(2010)0026.

---

Torsdagen den 8 juli 2010

| 2.12.2011 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 351/78 |
| --- | --- | --- | --- |

2.12.2011

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 351/78

---

Torsdagen den 8 juli 2010Kosovo

P7_TA(2010)0281

Europaparlamentets resolution av den 8 juli 2010 om Kosovos europeiska integrationsprocess

2011/C 351 E/12

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

med beaktande av ordförandeskapets slutsatser från Europeiska rådets möte i Thessaloniki den 19–20 juni 2003, där man lovade alla länder på västra Balkan att de skulle få ansluta sig till EU,

med beaktande av slutsatserna från rådets möte (allmänna frågor) den 7 december 2009, där man underströk att Kosovo, utan att det påverkar medlemsstaternas ståndpunkt om Kosovos status, också bör ges utsikter till framtida viseringsliberalisering när alla villkor är uppnådda och uppmanade kommissionen att gå vidare med en strukturerad strategi för att närma Kosovos befolkning till EU,

med beaktande av rådets gemensamma åtgärd 2008/124/Gusp av den 4 februari 2008 om EU:s rättsstatsuppdrag i Kosovo, Eulex Kosovo, ändrad genom rådets gemensamma åtgärd 2009/445/Gusp av den 9 juni 2009,

med beaktande av rådets gemensamma åtgärd 2008/123/Gusp av den 4 februari 2008 om utnämning av Europeiska unionens särskilda representant i Kosovo och rådets beslut 2010/118/Gusp av den 25 februari 2010 om förlängning av uppdraget för Europeiska unionens särskilda representant i Kosovo,

med beaktande av kommissionens meddelande av den 14 oktober 2009 med titeln ”Utvidgningsstrategi och de största utmaningarna 2009–2010” (KOM(2009)0533) och den tillhörande lägesrapporten om Kosovo samt kommissionens studie ”Kosovo (1) – förverkligar sitt europeiska perspektiv” (KOM(2009)0534),

med beaktande av rekommendationerna från det andra interparlamentariska mötet mellan EU och Kosovo den 7 april 2009 och det tredje interparlamentariska mötet mellan EU och Kosovo den 23 juni 2010,

med beaktande av sin resolution av den 29 mars 2007 om Kosovos framtid och EU:s roll (2) och sin resolution av den 5 februari 2009 om Kosovo och EU:s roll (3),

med beaktande av FN:s säkerhetsråds resolution 1244 (1999),

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1244/2009 av den 30 november 2009 om ändring av förordning (EG) nr 539/2001 om fastställande av förteckningen över tredjeländer vars medborgare är skyldiga att inneha visering när de passerar de yttre gränserna och av förteckningen över de tredjeländer vars medborgare är undantagna från detta krav (4), i synnerhet bilaga I, i vilken en hänvisning till personer som är bosatta i Kosovo (FN:s säkerhetsråds resolution 1244 (1999)) har lagts till av orsaker som gäller rättslig klarhet och rättslig säkerhet,

med beaktande av FN:s generalförsamlings resolution av den 8 oktober 2008 (A/RES/63/3) med en begäran till Internationella domstolen om att avge ett rådgivande yttrande om huruvida den ensidiga självständighetsförklaring som avgetts av Kosovos interimistiska institutioner för självstyre är förenlig med internationell rätt,

med beaktande av sin resolution av den 26 november 2009 om kommissionens 2009 års strategidokument för utvidgningen gällande länderna på västra Balkan, Island och Turkiet (5),

med beaktande av FN:s särskilda sändebuds slutrapport om Kosovos framtida status och det övergripande förslaget till lösning på frågan om Kosovos status av den 26 mars 2007,

med beaktande av artikel 110.2 i arbetsordningen, och av följande skäl:

| A. | Regional stabilitet på västra Balkan och integreringen av dessa länder står högt upp på EU:s dagordning, men för att dessa prioriteringar ska kunna upprätthållas måste det finnas en reell utsikt till medlemskap i EU för alla länder i regionen. |
| --- | --- |

A.

Regional stabilitet på västra Balkan och integreringen av dessa länder står högt upp på EU:s dagordning, men för att dessa prioriteringar ska kunna upprätthållas måste det finnas en reell utsikt till medlemskap i EU för alla länder i regionen.

| B. | Det internationella samfundet har alltid försvarat bevarandet av multietniska och mångreligiösa stater på västra Balkan grundade på värderingar om demokrati, tolerans och mångkulturalism. |
| --- | --- |

B.

Det internationella samfundet har alltid försvarat bevarandet av multietniska och mångreligiösa stater på västra Balkan grundade på värderingar om demokrati, tolerans och mångkulturalism.

| C. | Medborgare i Serbien, f.d. jugoslaviska republiken Makedonien och Montenegro har sedan den 19 december 2009 kunnat resa in i EU utan visum, och samma bestämmelser förväntas inom kort att införas för medborgarna i Albanien samt i Bosnien och Hercegovina. Kosovos medborgare bör inte lämnas utanför och isoleras från invånarna i de övriga länderna i regionen, och viseringsliberaliseringsprocessen för Kosovo bör därför inledas omgående, förutsatt att alla nödvändiga kriterier är uppfyllda. |
| --- | --- |

C.

Medborgare i Serbien, f.d. jugoslaviska republiken Makedonien och Montenegro har sedan den 19 december 2009 kunnat resa in i EU utan visum, och samma bestämmelser förväntas inom kort att införas för medborgarna i Albanien samt i Bosnien och Hercegovina. Kosovos medborgare bör inte lämnas utanför och isoleras från invånarna i de övriga länderna i regionen, och viseringsliberaliseringsprocessen för Kosovo bör därför inledas omgående, förutsatt att alla nödvändiga kriterier är uppfyllda.

| D. | Internationella domstolen har ombetts avge ett rådgivande yttrande om huruvida den ensidiga självständighetsförklaring som avgetts av Kosovos interimistiska institutioner för självstyre är förenlig med internationell rätt, och detta yttrande har ännu inte avgetts. |
| --- | --- |

D.

Internationella domstolen har ombetts avge ett rådgivande yttrande om huruvida den ensidiga självständighetsförklaring som avgetts av Kosovos interimistiska institutioner för självstyre är förenlig med internationell rätt, och detta yttrande har ännu inte avgetts.

| E. | Beslutet att inte låta Kosovo omfattas av viseringsliberaliseringen visar hur inkonsekvent EU:s strategi för Kosovo är, eftersom den å ena sidan inbegriper en omfattande stödinsats vad gäller personal och resurser och å andra sidan håller gränserna stängda för alla dem vars arbetsinsatser skulle kunna bidra till utveckling. |
| --- | --- |

E.

Beslutet att inte låta Kosovo omfattas av viseringsliberaliseringen visar hur inkonsekvent EU:s strategi för Kosovo är, eftersom den å ena sidan inbegriper en omfattande stödinsats vad gäller personal och resurser och å andra sidan håller gränserna stängda för alla dem vars arbetsinsatser skulle kunna bidra till utveckling.

| 1. | Europaparlamentet noterar Kosovos självständighetsförklaring av den 17 februari 2008, vilken erkänts av 69 länder. Parlamentet konstaterar att 22 av EU:s medlemsstater har erkänt Kosovo som en självständig stat och att fem inte har gjort det. För att EU:s politik ska vara till större nytta för alla kosovaner uppmanar parlamentet medlemsstaterna att intensifiera sin gemensamma politik gentemot Kosovo så att Kosovo i framtiden kan ansluta sig till EU, och välkomnar att det spanska ordförandeskapet, trots att Spanien inte har erkänt Kosovo som en självständig stat, intagit en konstruktiv hållning till landet. Parlamentet skulle dessutom välkomna om alla medlemsstater erkände Kosovo som en självständig stat. |
| --- | --- |

1.

Europaparlamentet noterar Kosovos självständighetsförklaring av den 17 februari 2008, vilken erkänts av 69 länder. Parlamentet konstaterar att 22 av EU:s medlemsstater har erkänt Kosovo som en självständig stat och att fem inte har gjort det. För att EU:s politik ska vara till större nytta för alla kosovaner uppmanar parlamentet medlemsstaterna att intensifiera sin gemensamma politik gentemot Kosovo så att Kosovo i framtiden kan ansluta sig till EU, och välkomnar att det spanska ordförandeskapet, trots att Spanien inte har erkänt Kosovo som en självständig stat, intagit en konstruktiv hållning till landet. Parlamentet skulle dessutom välkomna om alla medlemsstater erkände Kosovo som en självständig stat.

| 2. | Europaparlamentet understryker att det är av yttersta vikt att alla länder i regionen omfattas av EU-integrationsprocessen för att stabilitet ska kunna uppnås i regionen. Parlamentet framhåller vidare att utsikterna till EU-medlemskap utgör ett starkt incitament till nödvändiga reformer i Kosovo och efterlyser därför konkreta förslag för att göra detta perspektiv tydligare för såväl Kosovos regering som dess invånare. I detta syfte uppmanas kommissionen att inbegripa Kosovo i den genomgång som kommer att påbörjas i början av 2011 i syfte att förbereda landet inför förhandlingarna om stabiliserings- och associeringsavtalet och att informera myndigheterna i Kosovo om vilka åtgärder som måste vidtas innan kommissionen kan påbörja förberedelserna av färdplanen för viseringsliberalisering och att omedelbart efter det att dessa åtgärder vidtagits fastställa en färdplan. |
| --- | --- |

2.

Europaparlamentet understryker att det är av yttersta vikt att alla länder i regionen omfattas av EU-integrationsprocessen för att stabilitet ska kunna uppnås i regionen. Parlamentet framhåller vidare att utsikterna till EU-medlemskap utgör ett starkt incitament till nödvändiga reformer i Kosovo och efterlyser därför konkreta förslag för att göra detta perspektiv tydligare för såväl Kosovos regering som dess invånare. I detta syfte uppmanas kommissionen att inbegripa Kosovo i den genomgång som kommer att påbörjas i början av 2011 i syfte att förbereda landet inför förhandlingarna om stabiliserings- och associeringsavtalet och att informera myndigheterna i Kosovo om vilka åtgärder som måste vidtas innan kommissionen kan påbörja förberedelserna av färdplanen för viseringsliberalisering och att omedelbart efter det att dessa åtgärder vidtagits fastställa en färdplan.

| 3. | Europaparlamentet konstaterar att flertalet av Kosovos grannländer har erkänt Kosovos självständighet och noterar de goda grannförbindelser som Kosovo har med sina grannländer. Parlamentet noterar att Kosovo har godtagits som medlem i Världsbanken, Internationella valutafonden och andra internationella organisationer. |
| --- | --- |

3.

Europaparlamentet konstaterar att flertalet av Kosovos grannländer har erkänt Kosovos självständighet och noterar de goda grannförbindelser som Kosovo har med sina grannländer. Parlamentet noterar att Kosovo har godtagits som medlem i Världsbanken, Internationella valutafonden och andra internationella organisationer.

| 4. | Europaparlamentet upprepar det ställningstagande som det tidigare framfört i sina resolutioner av den 29 mars 2007 och den 5 februari 2009, i vilka man förkastar möjligheten att dela Kosovo. |
| --- | --- |

4.

Europaparlamentet upprepar det ställningstagande som det tidigare framfört i sina resolutioner av den 29 mars 2007 och den 5 februari 2009, i vilka man förkastar möjligheten att dela Kosovo.

| 5. | Europaparlamentet är bekymrat över Kosovos förbindelser med Serbien och understryker att goda grannförbindelser är en förutsättning för att Serbien, såväl som Kosovo och de övriga länderna i regionen, ska kunna ansluta sig till EU. Parlamentet är dock medvetet om de känslomässiga ärr som kriget 1999 efterlämnat och om att det är politiskt omöjligt för Serbiens regering att officiellt erkänna Kosovo i nuläget, men uppmanar ändå Serbien att inta en pragmatisk hållning i frågan om Kosovos status. Parlamentet välkomnar således undertecknandet av polisprotokollet med Eulex och manar till ökat samarbete med uppdraget. Serbien uppmanas vidare att inte blockera Kosovos medlemskap i internationella organisationer och särskilt inte den ansökan som Kosovo nyligen lämnat in om att ansluta sig till Världshälsoorganisationen. Konflikten påverkar dessutom den regionala handeln och det regionala samarbetet inom det centraleuropeiska frihandelsområdet, vilket i sin tur får konsekvenser för ekonomin i länderna i regionen. Parlamentet uppmanar alla parter att inta en pragmatisk hållning som gör att Kosovo kan integreras regionalt, och understryker i detta sammanhang att det väntade rådgivande yttrandet från Internationella domstolen om huruvida den ensidiga självständighetsförklaring som Kosovos provisoriska institutioner för självstyre har avgett är förenlig med internationell rätt inte bör hindra de inblandade parterna att verka för ett effektivt och gränsöverskridande, regionalt och lokalt samarbete som är hela befolkningen i och runtom Kosovo till gagn. |
| --- | --- |

5.

Europaparlamentet är bekymrat över Kosovos förbindelser med Serbien och understryker att goda grannförbindelser är en förutsättning för att Serbien, såväl som Kosovo och de övriga länderna i regionen, ska kunna ansluta sig till EU. Parlamentet är dock medvetet om de känslomässiga ärr som kriget 1999 efterlämnat och om att det är politiskt omöjligt för Serbiens regering att officiellt erkänna Kosovo i nuläget, men uppmanar ändå Serbien att inta en pragmatisk hållning i frågan om Kosovos status. Parlamentet välkomnar således undertecknandet av polisprotokollet med Eulex och manar till ökat samarbete med uppdraget. Serbien uppmanas vidare att inte blockera Kosovos medlemskap i internationella organisationer och särskilt inte den ansökan som Kosovo nyligen lämnat in om att ansluta sig till Världshälsoorganisationen. Konflikten påverkar dessutom den regionala handeln och det regionala samarbetet inom det centraleuropeiska frihandelsområdet, vilket i sin tur får konsekvenser för ekonomin i länderna i regionen. Parlamentet uppmanar alla parter att inta en pragmatisk hållning som gör att Kosovo kan integreras regionalt, och understryker i detta sammanhang att det väntade rådgivande yttrandet från Internationella domstolen om huruvida den ensidiga självständighetsförklaring som Kosovos provisoriska institutioner för självstyre har avgett är förenlig med internationell rätt inte bör hindra de inblandade parterna att verka för ett effektivt och gränsöverskridande, regionalt och lokalt samarbete som är hela befolkningen i och runtom Kosovo till gagn.

| 6. | Europaparlamentet påminner om att alla länder som önskar ansluta sig till EU måste uppfylla anslutningskriterierna och att, vad gäller västra Balkan, stabiliserings- och associeringsprocessen utgör ramen för EU-förhandlingarna. Parlamentet understryker att ett av de tre viktiga målen i stabiliserings- och associeringsprocessen är regionalt samarbete. |
| --- | --- |

6.

Europaparlamentet påminner om att alla länder som önskar ansluta sig till EU måste uppfylla anslutningskriterierna och att, vad gäller västra Balkan, stabiliserings- och associeringsprocessen utgör ramen för EU-förhandlingarna. Parlamentet understryker att ett av de tre viktiga målen i stabiliserings- och associeringsprocessen är regionalt samarbete.

| 7. | Europaparlamentet framhåller att regional integration och regionalt samarbete är av avgörande betydelse för den europeiska säkerheten och stabiliteten samt för att man ska kunna skapa ett gynnsamt klimat för en normalisering av förbindelserna mellan Serbien och Kosovo. Parlamentet är av åsikten att en paketlösning för säkerhet och samarbete i västra Balkan vore önskvärd. |
| --- | --- |

7.

Europaparlamentet framhåller att regional integration och regionalt samarbete är av avgörande betydelse för den europeiska säkerheten och stabiliteten samt för att man ska kunna skapa ett gynnsamt klimat för en normalisering av förbindelserna mellan Serbien och Kosovo. Parlamentet är av åsikten att en paketlösning för säkerhet och samarbete i västra Balkan vore önskvärd.

| 8. | Europaparlamentet vill att det gränsöverskridande samarbetet mellan Serbien och Kosovo stärks, i synnerhet på lokal nivå, i frågor som är viktiga för befolkningen, såsom miljö, infrastruktur och handel. |
| --- | --- |

8.

Europaparlamentet vill att det gränsöverskridande samarbetet mellan Serbien och Kosovo stärks, i synnerhet på lokal nivå, i frågor som är viktiga för befolkningen, såsom miljö, infrastruktur och handel.

| 9. | Europaparlamentet konstaterar att vissa medlemsstater tillämpar ensidiga viseringslättnader medan åtta medlemsstater fortfarande tar ut fullständiga viseringsavgifter. Medlemsstaterna och kommissionen uppmanas därför att göra sitt yttersta för att snabbt anta enhetliga, provisoriska och förenklade förfaranden i syfte att göra det lättare för invånarna i Kosovo att resa, särskilt med tanke på de nya möjligheter som erbjuds genom den nya gemenskapskodexen om viseringar. |
| --- | --- |

9.

Europaparlamentet konstaterar att vissa medlemsstater tillämpar ensidiga viseringslättnader medan åtta medlemsstater fortfarande tar ut fullständiga viseringsavgifter. Medlemsstaterna och kommissionen uppmanas därför att göra sitt yttersta för att snabbt anta enhetliga, provisoriska och förenklade förfaranden i syfte att göra det lättare för invånarna i Kosovo att resa, särskilt med tanke på de nya möjligheter som erbjuds genom den nya gemenskapskodexen om viseringar.

| 10. | Europaparlamentet ser positivt på de lokalval som hölls i Kosovo den 15 november 2009, som var de första val som anordnades under den kosovanska regeringens politiska ansvar, och välkomnar att valen i huvudsak genomfördes under lugna och avspända förhållanden. Parlamentet framhåller dock att en rad oegentligheter rapporterades och uppmanar således myndigheterna att snabbt genomföra det internationella samfundets rekommendationer, inklusive de nödvändiga ändringarna i vallagstiftningen, för att tydliggöra vilka rättsinstanser som har hand om klagomål och för att göra en tydlig åtskillnad mellan de behörighetsområden som den centrala valnämnden respektive nämnden för klagomål och överklaganden ansvarar för. Myndigheterna bör dessutom uppdatera röstlängderna och garantera en konsekvent väljarupplysning. Parlamentet understryker att den politiska viljan är en oerhört viktig drivkraft för dessa reformer och för att ställa dem till ansvar som gjort sig till skyldiga till valfusk med tanke på de stundande allmänna valen. |
| --- | --- |

10.

Europaparlamentet ser positivt på de lokalval som hölls i Kosovo den 15 november 2009, som var de första val som anordnades under den kosovanska regeringens politiska ansvar, och välkomnar att valen i huvudsak genomfördes under lugna och avspända förhållanden. Parlamentet framhåller dock att en rad oegentligheter rapporterades och uppmanar således myndigheterna att snabbt genomföra det internationella samfundets rekommendationer, inklusive de nödvändiga ändringarna i vallagstiftningen, för att tydliggöra vilka rättsinstanser som har hand om klagomål och för att göra en tydlig åtskillnad mellan de behörighetsområden som den centrala valnämnden respektive nämnden för klagomål och överklaganden ansvarar för. Myndigheterna bör dessutom uppdatera röstlängderna och garantera en konsekvent väljarupplysning. Parlamentet understryker att den politiska viljan är en oerhört viktig drivkraft för dessa reformer och för att ställa dem till ansvar som gjort sig till skyldiga till valfusk med tanke på de stundande allmänna valen.

| 11. | Europaparlamentet beklagar att Serbiens regering fortfarande stöder parallella strukturer i serbiska enklaver, vilket utgör ett hot mot och försvagar de nyligen inrättade kommunstyrelserna. Parlamentet uppmanar Serbien att inta en mer konstruktiv hållning och att avskaffa dessa strukturer. |
| --- | --- |

11.

Europaparlamentet beklagar att Serbiens regering fortfarande stöder parallella strukturer i serbiska enklaver, vilket utgör ett hot mot och försvagar de nyligen inrättade kommunstyrelserna. Parlamentet uppmanar Serbien att inta en mer konstruktiv hållning och att avskaffa dessa strukturer.

| 12. | Europaparlamentet påminner än en gång om att decentraliseringen måste genomföras effektivt och ser mycket positivt på det höga deltagandet av kosovoserber bosatta söder om floden Ibar i det förra valet, vilket kan ses som ett viktigt steg i deras ansträngningar för att bygga sig en hållbar framtid i landet. Parlamentet uppmanar med kraft regeringen att med hjälp från kommissionen fullt ut stödja de nyligen valda ledarna i dessa kommuner och att tillhandahålla tillräckliga ekonomiska resurser och tillräckligt politiskt stöd till dem så att de snabbt kan etablera de strukturer som behövs för att tillhandahålla viktiga tjänster. Välfungerande kommunala strukturer är enligt parlamentet en förutsättning för kosovoserbers deltagande i de politiska processerna och de administrativa strukturerna i Kosovo. Parlamentet uppmanar det internationella samfundet att ge sitt stöd åt de utvecklings- och infrastrukturprojekt som läggs fram av de nyligen inrättade kommunstyrelserna. För att undvika motstridiga parallella strukturer, särskilt på utbildnings- och hälsovårdsområdet, uppmuntras Kosovos regering att med stöd från EU:s särskilda representant/den internationella civila representanten utarbeta en strategi för hur sådana strukturer bör hanteras. |
| --- | --- |

12.

Europaparlamentet påminner än en gång om att decentraliseringen måste genomföras effektivt och ser mycket positivt på det höga deltagandet av kosovoserber bosatta söder om floden Ibar i det förra valet, vilket kan ses som ett viktigt steg i deras ansträngningar för att bygga sig en hållbar framtid i landet. Parlamentet uppmanar med kraft regeringen att med hjälp från kommissionen fullt ut stödja de nyligen valda ledarna i dessa kommuner och att tillhandahålla tillräckliga ekonomiska resurser och tillräckligt politiskt stöd till dem så att de snabbt kan etablera de strukturer som behövs för att tillhandahålla viktiga tjänster. Välfungerande kommunala strukturer är enligt parlamentet en förutsättning för kosovoserbers deltagande i de politiska processerna och de administrativa strukturerna i Kosovo. Parlamentet uppmanar det internationella samfundet att ge sitt stöd åt de utvecklings- och infrastrukturprojekt som läggs fram av de nyligen inrättade kommunstyrelserna. För att undvika motstridiga parallella strukturer, särskilt på utbildnings- och hälsovårdsområdet, uppmuntras Kosovos regering att med stöd från EU:s särskilda representant/den internationella civila representanten utarbeta en strategi för hur sådana strukturer bör hanteras.

| 13. | Europaparlamentet gläder sig över att det har inrättats ett EU-hus i norra Kosovo, men oroar sig samtidigt över situationen i den norra delen, där det fortfarande finns allvarliga brister i rättssäkerheten, där trycket på och hoten mot det civila samhället från radikala grupper ökar och där den organiserade brottsligheten är utbredd. Parlamentet understryker därför att rådet måste låta rättsuppdraget omfatta hela Kosovos territorium och uppmanar kommissionen att ge mer synlighet åt sina insatser för den serbiska befolkningen i norr, samtidigt som det påminner samtliga aktörer ute på fältet om att lokalt, regionalt och gränsöverskridande samarbete är av värde för hela befolkningen. I detta syfte välkomnar parlamentet registreringen av handelsvaror vid portarna 1 och 31, vilket har bidragit till att minska smugglingen i regionen, och efterlyser ytterligare åtgärder för att uppbörden av tullavgifter ska komma i gång på nytt. Parlamentet stöder planerna på att återintegrera den norra delen i Kosovos politiska och administrativa strukturer och anser att dessa planer bör genomföras med vederbörligt beaktande av de frågor som är särskilt känsliga för den serbiska minoriteten, i syfte att förbättra och utöka förvaltningstjänsterna till regionen och skapa bättre levnadsvillkor för befolkningen där på ett sätt som tillåter omfattande självstyre. Eulex uppmanas att anstränga sig för att utöka sin verksamhet i norr, särskilt i syfte att främja goda förbindelser mellan olika etniska grupper och informera befolkningen om EU:s insatser och det pågående rättsuppdraget. |
| --- | --- |

13.

Europaparlamentet gläder sig över att det har inrättats ett EU-hus i norra Kosovo, men oroar sig samtidigt över situationen i den norra delen, där det fortfarande finns allvarliga brister i rättssäkerheten, där trycket på och hoten mot det civila samhället från radikala grupper ökar och där den organiserade brottsligheten är utbredd. Parlamentet understryker därför att rådet måste låta rättsuppdraget omfatta hela Kosovos territorium och uppmanar kommissionen att ge mer synlighet åt sina insatser för den serbiska befolkningen i norr, samtidigt som det påminner samtliga aktörer ute på fältet om att lokalt, regionalt och gränsöverskridande samarbete är av värde för hela befolkningen. I detta syfte välkomnar parlamentet registreringen av handelsvaror vid portarna 1 och 31, vilket har bidragit till att minska smugglingen i regionen, och efterlyser ytterligare åtgärder för att uppbörden av tullavgifter ska komma i gång på nytt. Parlamentet stöder planerna på att återintegrera den norra delen i Kosovos politiska och administrativa strukturer och anser att dessa planer bör genomföras med vederbörligt beaktande av de frågor som är särskilt känsliga för den serbiska minoriteten, i syfte att förbättra och utöka förvaltningstjänsterna till regionen och skapa bättre levnadsvillkor för befolkningen där på ett sätt som tillåter omfattande självstyre. Eulex uppmanas att anstränga sig för att utöka sin verksamhet i norr, särskilt i syfte att främja goda förbindelser mellan olika etniska grupper och informera befolkningen om EU:s insatser och det pågående rättsuppdraget.

| 14. | Europaparlamentet uttrycker sin djupa oro beträffande den dödliga explosion som dödade en person och skadade tio andra och som inträffade i norra Mitrovica den 2 juli 2010 under demonstrationerna mot öppnandet av det administrativa centrumet, och beträffande attacken den 5 juli 2010 mot en serbisk ledamot av Kosovos lagstiftande församling. Parlamentet fördömer med styrka alla våldshandlingar och uppmanar parterna att agera på ett ansvarsfullt sätt. Parlamentet uppmanar Eulex att anstränga sig att minska spänningarna och förhindra ytterligare våld, och uppmanar Kosovos polisväsende att med hjälp av Eulex omedelbart inleda grundliga och opartiska undersökningar av händelserna i fråga, för att lagföra de som gjort sig skyldiga till dessa. |
| --- | --- |

14.

Europaparlamentet uttrycker sin djupa oro beträffande den dödliga explosion som dödade en person och skadade tio andra och som inträffade i norra Mitrovica den 2 juli 2010 under demonstrationerna mot öppnandet av det administrativa centrumet, och beträffande attacken den 5 juli 2010 mot en serbisk ledamot av Kosovos lagstiftande församling. Parlamentet fördömer med styrka alla våldshandlingar och uppmanar parterna att agera på ett ansvarsfullt sätt. Parlamentet uppmanar Eulex att anstränga sig att minska spänningarna och förhindra ytterligare våld, och uppmanar Kosovos polisväsende att med hjälp av Eulex omedelbart inleda grundliga och opartiska undersökningar av händelserna i fråga, för att lagföra de som gjort sig skyldiga till dessa.

| 15. | Europaparlamentet understryker vikten av att EU:s rättsuppdrag Eulex lyckas, dels för att få till stånd en hållbar utveckling, befästa Kosovos institutioner och uppnå stabilitet, dels för att EU ska kunna leva upp till sin ambition om att bli en global aktör i fredsbyggande insatser. Parlamentet betonar dessutom Eulex skyldigheter när det gäller dess verkställande befogenheter och dess uppdrag att övervaka, stödja och ge råd. I detta avseende uppmuntrar parlamentet Eulex att vidta konkreta åtgärder för att göra framsteg i arbetet med korruptionsfall på hög nivå. Parlamentet är medvetet om att framsteg har gjorts på vissa områden, t.ex. på polis- och tullområdet, men understryker att arbetet bör påskyndas så att uppdraget äntligen kan börja ge konkreta resultat på andra områden, särskilt i fall som avser omfattande korruption, organiserad brottslighet och krigsförbrytelser. Parlamentet välkomnar därför Eulex senaste ansats att ta itu med eventuell korruption även på högsta politiska och administrativa nivå, och understryker behovet av att fortsätta på denna bana för att garantera Eulex-insatsernas trovärdighet och synlighet. I detta avseende betonar parlamentet att det är ytterst viktigt att särskilt inrikta sig på offentliga upphandlingar och att Eulex, vad gäller den organiserade brottsligheten, måste fortsätta att uppnå konkreta resultat ute på fältet. Parlamentet är i detta avseende bekymrat över anhopningen av icke avgjorda mål, vilken orsakats av att FN:s uppdrag i Kosovo överfört ett oväntat stort antal mål till Eulex. Eulex har dessutom inte fått tillräckligt många domare och åklagare och medlemsstaterna uppmanas därför att antingen överföra eller vidta åtgärder för att anlita det antal sakkunniga som behövs. Parlamentet understryker vikten av att effektivisera byråkratin inom Eulex och betonar i detta sammanhang behovet av en kompetent intern ledning samt samordning och samarbete för att uppdraget ska kunna fungera på ett effektivt sätt. Det är viktigt att Eulex arbete präglas av öppenhet och ansvarighet och att hänsyn tas till den politiska situationen, så att uppdraget kan uppnå större legitimitet hos allmänheten. Det är dessutom viktigt att även fortsättningsvis ha nära kontakter med Kosovos regering, invånare och media. Parlamentet uppmuntrar följaktligen Eulex att delge invånarna i Kosovo uppdragets resultat. Eulex bör dessutom anstränga sig för att öka uppdragets trovärdighet och vara uppmärksamt på befolkningens förväntningar. Parlamentet välkomnar slutligen den granskningspanel för människorättsfrågor som nyligen inrättats och som ska ha till uppgift att granska klagomål från personer som påstår sig vara offer för människorättsbrott som begåtts av Eulex i samband med genomförandet av uppdraget. |
| --- | --- |

15.

Europaparlamentet understryker vikten av att EU:s rättsuppdrag Eulex lyckas, dels för att få till stånd en hållbar utveckling, befästa Kosovos institutioner och uppnå stabilitet, dels för att EU ska kunna leva upp till sin ambition om att bli en global aktör i fredsbyggande insatser. Parlamentet betonar dessutom Eulex skyldigheter när det gäller dess verkställande befogenheter och dess uppdrag att övervaka, stödja och ge råd. I detta avseende uppmuntrar parlamentet Eulex att vidta konkreta åtgärder för att göra framsteg i arbetet med korruptionsfall på hög nivå. Parlamentet är medvetet om att framsteg har gjorts på vissa områden, t.ex. på polis- och tullområdet, men understryker att arbetet bör påskyndas så att uppdraget äntligen kan börja ge konkreta resultat på andra områden, särskilt i fall som avser omfattande korruption, organiserad brottslighet och krigsförbrytelser. Parlamentet välkomnar därför Eulex senaste ansats att ta itu med eventuell korruption även på högsta politiska och administrativa nivå, och understryker behovet av att fortsätta på denna bana för att garantera Eulex-insatsernas trovärdighet och synlighet. I detta avseende betonar parlamentet att det är ytterst viktigt att särskilt inrikta sig på offentliga upphandlingar och att Eulex, vad gäller den organiserade brottsligheten, måste fortsätta att uppnå konkreta resultat ute på fältet. Parlamentet är i detta avseende bekymrat över anhopningen av icke avgjorda mål, vilken orsakats av att FN:s uppdrag i Kosovo överfört ett oväntat stort antal mål till Eulex. Eulex har dessutom inte fått tillräckligt många domare och åklagare och medlemsstaterna uppmanas därför att antingen överföra eller vidta åtgärder för att anlita det antal sakkunniga som behövs. Parlamentet understryker vikten av att effektivisera byråkratin inom Eulex och betonar i detta sammanhang behovet av en kompetent intern ledning samt samordning och samarbete för att uppdraget ska kunna fungera på ett effektivt sätt. Det är viktigt att Eulex arbete präglas av öppenhet och ansvarighet och att hänsyn tas till den politiska situationen, så att uppdraget kan uppnå större legitimitet hos allmänheten. Det är dessutom viktigt att även fortsättningsvis ha nära kontakter med Kosovos regering, invånare och media. Parlamentet uppmuntrar följaktligen Eulex att delge invånarna i Kosovo uppdragets resultat. Eulex bör dessutom anstränga sig för att öka uppdragets trovärdighet och vara uppmärksamt på befolkningens förväntningar. Parlamentet välkomnar slutligen den granskningspanel för människorättsfrågor som nyligen inrättats och som ska ha till uppgift att granska klagomål från personer som påstår sig vara offer för människorättsbrott som begåtts av Eulex i samband med genomförandet av uppdraget.

| 16. | Europaparlamentet uppmanar sina behöriga myndigheter, i synnerhet underutskottet för säkerhet och försvar, att förstärka kontrollen och översynen av Eulex, om möjligt, i samarbete med det civila samhället i Kosovo. Rådet uppmanas i detta sammanhang att överlämna alla Eulex ordinarie och särskilda utvärderingar och granskningsrapporter till parlamentet. |
| --- | --- |

16.

Europaparlamentet uppmanar sina behöriga myndigheter, i synnerhet underutskottet för säkerhet och försvar, att förstärka kontrollen och översynen av Eulex, om möjligt, i samarbete med det civila samhället i Kosovo. Rådet uppmanas i detta sammanhang att överlämna alla Eulex ordinarie och särskilda utvärderingar och granskningsrapporter till parlamentet.

| 17. | Europaparlamentet noterar de ansträngningar som både Serbien och Kosovo gör för att finna personer som fortfarande saknas efter konflikten 1998–1999 genom arbetsgruppen för saknade personer i Kosovo. Parlamentet understryker betydelsen av att denna fråga löses för att man ska kunna lägga konflikten 1998–1999 bakom sig. Parlamentet noterar vidare att omkring 1 862 personer fortfarande saknas och uppmanar både Kosovo och Serbien att utvidga alla eventuella samarbeten till att även omfatta den andra parten, Internationella rödakorskommittén, Eulex och andra enheter som letar efter dessa personer. |
| --- | --- |

17.

Europaparlamentet noterar de ansträngningar som både Serbien och Kosovo gör för att finna personer som fortfarande saknas efter konflikten 1998–1999 genom arbetsgruppen för saknade personer i Kosovo. Parlamentet understryker betydelsen av att denna fråga löses för att man ska kunna lägga konflikten 1998–1999 bakom sig. Parlamentet noterar vidare att omkring 1 862 personer fortfarande saknas och uppmanar både Kosovo och Serbien att utvidga alla eventuella samarbeten till att även omfatta den andra parten, Internationella rödakorskommittén, Eulex och andra enheter som letar efter dessa personer.

| 18. | Europaparlamentet betonar att 2010 är ett viktigt år för såväl Kosovos regering som alla nivåer inom förvaltningen för att uppnå framsteg i viktiga reformer, såsom bekämpandet av korruption och organiserad brottslighet, decentraliseringsreformen och reformeringen av den offentliga förvaltningen. Vidare framhåller parlamentet att reformprocessen, för att ge resultat, måste bygga på en djupgående diskussion om förslagen till lagstiftning i samråd med samtliga aktörer, inklusive alla delar av det civila samhället. Regeringen uppmärksammas dessutom på att särskild hänsyn måste tas till ett snabbt och effektivt genomförande av bestämmelserna, eftersom den antagna lagstiftningen annars inte kommer att få någon egentlig verkan på situationen i Kosovo. |
| --- | --- |

18.

Europaparlamentet betonar att 2010 är ett viktigt år för såväl Kosovos regering som alla nivåer inom förvaltningen för att uppnå framsteg i viktiga reformer, såsom bekämpandet av korruption och organiserad brottslighet, decentraliseringsreformen och reformeringen av den offentliga förvaltningen. Vidare framhåller parlamentet att reformprocessen, för att ge resultat, måste bygga på en djupgående diskussion om förslagen till lagstiftning i samråd med samtliga aktörer, inklusive alla delar av det civila samhället. Regeringen uppmärksammas dessutom på att särskild hänsyn måste tas till ett snabbt och effektivt genomförande av bestämmelserna, eftersom den antagna lagstiftningen annars inte kommer att få någon egentlig verkan på situationen i Kosovo.

| 19. | Europaparlamentet är oerhört bekymrat över den utbredda korruptionen som, tillsammans med den organiserade brottsligheten, är ett av de största problemen i Kosovo, och efterlyser snabba åtgärder för att bekämpa denna genom en förbättrad rättslig ram för korruptionsbekämpning, en antikorruptionsstrategi och -åtgärdsplan samt utökat samarbete med polisen och de rättsliga myndigheterna i alla länder i regionen. Parlamentet uttrycker sin djupa oro över blodutgjutelsen i samband med en våldshandling nära Kosovos gräns nyligen och efterlyser omedelbara åtgärder för att förhindra liknande händelser och sätta stopp för den olagliga vapenhandeln, som bidrar till att destabilisera västra Balkan. Parlamentet ser positivt på att det har inrättats en särskild avdelning för bekämpning av korruption inom den särskilda åtalsinstansen i Kosovo, men understryker samtidigt att alla fackministerier måste delta för att avdelningen ska bli framgångsrik och att den måste bemannas med oklanderlig personal. Vidare manar parlamentet till ett snabbt antagande av en lag om finansieringen av politiska partier som på ett effektivt och öppet sätt reglerar partiernas finansiering och samtidigt garanterar ett fullständigt offentliggörande av deras räkenskaper. |
| --- | --- |

19.

Europaparlamentet är oerhört bekymrat över den utbredda korruptionen som, tillsammans med den organiserade brottsligheten, är ett av de största problemen i Kosovo, och efterlyser snabba åtgärder för att bekämpa denna genom en förbättrad rättslig ram för korruptionsbekämpning, en antikorruptionsstrategi och -åtgärdsplan samt utökat samarbete med polisen och de rättsliga myndigheterna i alla länder i regionen. Parlamentet uttrycker sin djupa oro över blodutgjutelsen i samband med en våldshandling nära Kosovos gräns nyligen och efterlyser omedelbara åtgärder för att förhindra liknande händelser och sätta stopp för den olagliga vapenhandeln, som bidrar till att destabilisera västra Balkan. Parlamentet ser positivt på att det har inrättats en särskild avdelning för bekämpning av korruption inom den särskilda åtalsinstansen i Kosovo, men understryker samtidigt att alla fackministerier måste delta för att avdelningen ska bli framgångsrik och att den måste bemannas med oklanderlig personal. Vidare manar parlamentet till ett snabbt antagande av en lag om finansieringen av politiska partier som på ett effektivt och öppet sätt reglerar partiernas finansiering och samtidigt garanterar ett fullständigt offentliggörande av deras räkenskaper.

| 20. | Europaparlamentet betonar att reformen av rättsväsendet och åklagarmyndigheterna, som dock fortfarande befinner sig på ett inledande stadium, är av yttersta vikt för att man ska kunna garantera oberoende och professionella domare samt åklagare och för att folket ska återfå förtroendet för rättsstaten. I detta hänseende välkomnar parlamentet att man tillsatt en ombudsman och utnämnt domare till Högsta domstolen samt åklagare till det statliga åklagarämbetet och den särskilda åtalsinstansen i Kosovo. Parlamentet bekymrar sig dock över att det bristande vittnesskyddet gör att de som begår allvarliga brott oftast förblir ostraffade. Parlamentet manar dessutom till ett snabbt antagande av lagen om domstolar och till inrättandet av ett effektivt system för vittnes- och domarskydd, och uppmanar i detta avseende Eulex representanter att fortsätta avge offentliga rapporter om de återstående utmaningarna i fråga om rättsstatsprincipen i Kosovo. |
| --- | --- |

20.

Europaparlamentet betonar att reformen av rättsväsendet och åklagarmyndigheterna, som dock fortfarande befinner sig på ett inledande stadium, är av yttersta vikt för att man ska kunna garantera oberoende och professionella domare samt åklagare och för att folket ska återfå förtroendet för rättsstaten. I detta hänseende välkomnar parlamentet att man tillsatt en ombudsman och utnämnt domare till Högsta domstolen samt åklagare till det statliga åklagarämbetet och den särskilda åtalsinstansen i Kosovo. Parlamentet bekymrar sig dock över att det bristande vittnesskyddet gör att de som begår allvarliga brott oftast förblir ostraffade. Parlamentet manar dessutom till ett snabbt antagande av lagen om domstolar och till inrättandet av ett effektivt system för vittnes- och domarskydd, och uppmanar i detta avseende Eulex representanter att fortsätta avge offentliga rapporter om de återstående utmaningarna i fråga om rättsstatsprincipen i Kosovo.

| 21. | Europaparlamentet vill att mer görs för att snabba upp reformen av den offentliga förvaltningen, så att professionella och oberoende förvaltningsorgan kan inrättas. Systemet bör garantera en jämn könsfördelning och återspegla den blandade etniska sammansättningen hos Kosovos befolkning. Det är dessutom viktigt att det antas en rättslig ram i detta syfte, som också tillämpas i praktiken, samt att lämplig uppmärksamhet ägnas åt att utveckla personalresurserna och att adekvat finansiering avsätts för detta. Parlamentet är bekymrat över den politiska inblandningen vid tillsättandet av nyckelposter inom den offentliga förvaltningen och vill se ett stopp för detta system som allvarligt undergräver den offentliga förvaltningens sätt att fungera. |
| --- | --- |

21.

Europaparlamentet vill att mer görs för att snabba upp reformen av den offentliga förvaltningen, så att professionella och oberoende förvaltningsorgan kan inrättas. Systemet bör garantera en jämn könsfördelning och återspegla den blandade etniska sammansättningen hos Kosovos befolkning. Det är dessutom viktigt att det antas en rättslig ram i detta syfte, som också tillämpas i praktiken, samt att lämplig uppmärksamhet ägnas åt att utveckla personalresurserna och att adekvat finansiering avsätts för detta. Parlamentet är bekymrat över den politiska inblandningen vid tillsättandet av nyckelposter inom den offentliga förvaltningen och vill se ett stopp för detta system som allvarligt undergräver den offentliga förvaltningens sätt att fungera.

| 22. | Europaparlamentet uppmanar regeringen att garantera mediepluralism och ekonomiskt och redaktionellt oberoende hos medier, vilka ska stå fria från politiska påtryckningar, samt insyn i fråga om ägarskap och finansiering. Parlamentet efterlyser dessutom arbetsrättigheter för journalister och effektiva förfaranden för att skydda undersökande journalister från hot. Parlamentet understryker den betydelse som det offentliga radio- och tv-bolaget har när det gäller att tillhandahålla opartisk information av hög kvalitet till hela befolkningen och är bekymrat över att det inte verkar finnas något hållbart finansieringssystem för att säkra dess framtid. Parlamentet välkomnar de investeringar som regeringen har gjort för att tillhandahålla tillgång till Internet och uppmanar regeringen att ytterligare förbättra tillgången till Internet för landets befolkning. Vidare betonar parlamentet vikten av ocensurerad tillgång till Internet i fråga om näringsliv och politik, framför allt för att förbättra ungdomars deltagande i valtider. |
| --- | --- |

22.

Europaparlamentet uppmanar regeringen att garantera mediepluralism och ekonomiskt och redaktionellt oberoende hos medier, vilka ska stå fria från politiska påtryckningar, samt insyn i fråga om ägarskap och finansiering. Parlamentet efterlyser dessutom arbetsrättigheter för journalister och effektiva förfaranden för att skydda undersökande journalister från hot. Parlamentet understryker den betydelse som det offentliga radio- och tv-bolaget har när det gäller att tillhandahålla opartisk information av hög kvalitet till hela befolkningen och är bekymrat över att det inte verkar finnas något hållbart finansieringssystem för att säkra dess framtid. Parlamentet välkomnar de investeringar som regeringen har gjort för att tillhandahålla tillgång till Internet och uppmanar regeringen att ytterligare förbättra tillgången till Internet för landets befolkning. Vidare betonar parlamentet vikten av ocensurerad tillgång till Internet i fråga om näringsliv och politik, framför allt för att förbättra ungdomars deltagande i valtider.

| 23. | Europaparlamentet efterlyser stödinsatser för att stärka Kosovos lagstiftande församling så att den på ett effektivt sätt kan utöva sin lagstiftande funktion och demokratisk tillsyn av regeringens politiska och budgetära verksamhet. Parlamentet anser i detta hänseende att ett tillfälligt samverkansprogram bör inledas för att ge den administrativa personalen i Kosovos lagstiftande församling möjlighet till praktikarbete vid Europaparlamentet, och uppmanar medlemsstaternas parlament att upprätta samverkansprogram för att ge ledamöterna och den administrativa personalen i Kosovos legislativa församling möjlighet att utbyta information om och utveckla den institutionella kapaciteten i fråga om parlamentariska lagstiftnings- och kontrollförfaranden, särskilt för parlamentariska minoriteter och oppositionsgrupper. |
| --- | --- |

23.

Europaparlamentet efterlyser stödinsatser för att stärka Kosovos lagstiftande församling så att den på ett effektivt sätt kan utöva sin lagstiftande funktion och demokratisk tillsyn av regeringens politiska och budgetära verksamhet. Parlamentet anser i detta hänseende att ett tillfälligt samverkansprogram bör inledas för att ge den administrativa personalen i Kosovos lagstiftande församling möjlighet till praktikarbete vid Europaparlamentet, och uppmanar medlemsstaternas parlament att upprätta samverkansprogram för att ge ledamöterna och den administrativa personalen i Kosovos legislativa församling möjlighet att utbyta information om och utveckla den institutionella kapaciteten i fråga om parlamentariska lagstiftnings- och kontrollförfaranden, särskilt för parlamentariska minoriteter och oppositionsgrupper.

| 24. | Europaparlamentet berömmer regeringen för dess framsteg med att anta en lagstiftning för skydd av de mänskliga rättigheterna och uppmanar den att snabbt anta de bestämmelser som ännu inte har antagits. Genomförandet av den rättsliga ramen är dock fortfarande otillfredsställande och fortskrider överlag långsamt. Parlamentet efterlyser en mer aktiv politik för att bekämpa diskriminering på alla grunder (etnisk tillhörighet, religion, sexuell läggning, funktionshinder osv.) och för att garantera en jämn könsfördelning och ett aktivt deltagande av minoritetsgrupperna i det politiska livet och i de administrativa strukturerna, både på nationell och på lokal nivå. Parlamentet understryker utbildningens roll i denna process och uppmanar regeringen att ge minoritetsgrupper undervisning, inbegripet kursplaner och läromedel, på deras egna språk så att de kan bevara sin kultur och identitet, samt hjälp med att bygga upp personalresurser. |
| --- | --- |

24.

Europaparlamentet berömmer regeringen för dess framsteg med att anta en lagstiftning för skydd av de mänskliga rättigheterna och uppmanar den att snabbt anta de bestämmelser som ännu inte har antagits. Genomförandet av den rättsliga ramen är dock fortfarande otillfredsställande och fortskrider överlag långsamt. Parlamentet efterlyser en mer aktiv politik för att bekämpa diskriminering på alla grunder (etnisk tillhörighet, religion, sexuell läggning, funktionshinder osv.) och för att garantera en jämn könsfördelning och ett aktivt deltagande av minoritetsgrupperna i det politiska livet och i de administrativa strukturerna, både på nationell och på lokal nivå. Parlamentet understryker utbildningens roll i denna process och uppmanar regeringen att ge minoritetsgrupper undervisning, inbegripet kursplaner och läromedel, på deras egna språk så att de kan bevara sin kultur och identitet, samt hjälp med att bygga upp personalresurser.

| 25. | Europaparlamentet är bekymrat över den utbredda förekomsten av våld i hemmet, kvinnodiskriminering och handel med människor, särskilt med flickor och kvinnor för sexuellt utnyttjande, och efterfrågar aktiva åtgärder för att garantera jämställdhet och ett effektivt skydd av kvinnors och barns rättigheter. |
| --- | --- |

25.

Europaparlamentet är bekymrat över den utbredda förekomsten av våld i hemmet, kvinnodiskriminering och handel med människor, särskilt med flickor och kvinnor för sexuellt utnyttjande, och efterfrågar aktiva åtgärder för att garantera jämställdhet och ett effektivt skydd av kvinnors och barns rättigheter.

| 26. | Europaparlamentet framhåller den väpnade konfliktens förödande konsekvenser, som har förstört allmänhetens tillit till att konflikter kan lösas fredligt, både mellan olika befolkningsgrupper och i privatlivet. |
| --- | --- |

26.

Europaparlamentet framhåller den väpnade konfliktens förödande konsekvenser, som har förstört allmänhetens tillit till att konflikter kan lösas fredligt, både mellan olika befolkningsgrupper och i privatlivet.

| 27. | Europaparlamentet betonar att den bräckliga politiska situationen, förekomsten av etniska incidenter i vissa områden och de svåra ekonomiska förhållandena har gjort det svårare att repatriera flyktingar på ett hållbart sätt och kräver att mer görs för att förbättra deras situation. |
| --- | --- |

27.

Europaparlamentet betonar att den bräckliga politiska situationen, förekomsten av etniska incidenter i vissa områden och de svåra ekonomiska förhållandena har gjort det svårare att repatriera flyktingar på ett hållbart sätt och kräver att mer görs för att förbättra deras situation.

| 28. | Europaparlamentet framhåller att minoritetsgrupper och i synnerhet romerna befinner sig i en mycket svår situation och utsätts för diskriminering när det gäller tillgång till utbildning, bostad, samhällstjänster och sysselsättning. Parlamentet välkomnar kommissionens initiativ att stänga de blyförgiftade lägren i norra Mitrovica och hjälpa de familjer som bor där att åter bosätta sig i Kosovo, och uppmanar till ett snabbt genomförande. Parlamentet delar den oro som Europarådets kommissarie för mänskliga rättigheter uttryckt över att Kosovo ännu inte är i stånd att skapa de förutsättningar som behövs för att ofrivilligt återsända romer ska kunna integreras fullt ut och uppmanar medlemsstaterna att upphöra med denna praxis. Parlamentet noterar i detta sammanhang det avtal som slutits mellan de tyska och kosovanska myndigheterna om att successivt återsända 14 000 flyktingar till Kosovo, varav 10 000 är romer, och uppmanar med kraft kommissionen att intensifiera de tillfälliga stödprogrammen. Parlamentet uppmanar vidare de länder som deltar i decenniet för romsk integration att göra det lättare för Kosovo att engagera sig i programmen. |
| --- | --- |

28.

Europaparlamentet framhåller att minoritetsgrupper och i synnerhet romerna befinner sig i en mycket svår situation och utsätts för diskriminering när det gäller tillgång till utbildning, bostad, samhällstjänster och sysselsättning. Parlamentet välkomnar kommissionens initiativ att stänga de blyförgiftade lägren i norra Mitrovica och hjälpa de familjer som bor där att åter bosätta sig i Kosovo, och uppmanar till ett snabbt genomförande. Parlamentet delar den oro som Europarådets kommissarie för mänskliga rättigheter uttryckt över att Kosovo ännu inte är i stånd att skapa de förutsättningar som behövs för att ofrivilligt återsända romer ska kunna integreras fullt ut och uppmanar medlemsstaterna att upphöra med denna praxis. Parlamentet noterar i detta sammanhang det avtal som slutits mellan de tyska och kosovanska myndigheterna om att successivt återsända 14 000 flyktingar till Kosovo, varav 10 000 är romer, och uppmanar med kraft kommissionen att intensifiera de tillfälliga stödprogrammen. Parlamentet uppmanar vidare de länder som deltar i decenniet för romsk integration att göra det lättare för Kosovo att engagera sig i programmen.

| 29. | Europaparlamentet framhåller den viktiga roll som utbildningen spelar när det gäller att förse ungdomar med de kunskaper som behövs på arbetsmarknaden och bidra till försoning mellan etniska grupper. I detta syfte uppmuntrar parlamentet det stegvisa införandet av gemensam undervisning och minoritetsspråksundervisning, särskilt i serbiska för elever av albansk härkomst och i albanska för alla minoriteter. Parlamentet gläder sig över att det nyligen har inrättats en internationell handelshögskola i Mitrovica som, samtidigt som den utgör en betydande internationell investering i den lokala ekonomin, lockar studenter från alla befolkningsgrupper, syftar till att ge ungdomar framtidsperspektiv genom att främja företagande och ger dem inblickar i europeiska branschnormer för företagande, miljö och offentlig förvaltning. |
| --- | --- |

29.

Europaparlamentet framhåller den viktiga roll som utbildningen spelar när det gäller att förse ungdomar med de kunskaper som behövs på arbetsmarknaden och bidra till försoning mellan etniska grupper. I detta syfte uppmuntrar parlamentet det stegvisa införandet av gemensam undervisning och minoritetsspråksundervisning, särskilt i serbiska för elever av albansk härkomst och i albanska för alla minoriteter. Parlamentet gläder sig över att det nyligen har inrättats en internationell handelshögskola i Mitrovica som, samtidigt som den utgör en betydande internationell investering i den lokala ekonomin, lockar studenter från alla befolkningsgrupper, syftar till att ge ungdomar framtidsperspektiv genom att främja företagande och ger dem inblickar i europeiska branschnormer för företagande, miljö och offentlig förvaltning.

| 30. | Europaparlamentet understryker att respekten för den kulturella mångfalden alltid står i centrum för det europeiska projektet och att det religiösa och kulturella arvet är en nödvändig förutsättning för fred och säkerhet i regionen. Parlamentet betonar samtidigt att ett adekvat skydd av kulturarvet är viktigt för alla befolkningsgrupper i Kosovo och uppmanar därför regeringen att fullfölja den planerade institutionella reformen av kulturarvssektorn samt understryker att det är viktigt att förteckningen över kulturarvsplatser antas för att kulturarvslagstiftningen ska kunna genomföras. Parlamentet ser positivt på det arbete som den ansvariga för skyddet av det religiösa och kulturella arvet inom den serbiskortodoxa kyrkan utför, och uppmuntrar alla aktörer att aktivt samarbeta med honom. |
| --- | --- |

30.

Europaparlamentet understryker att respekten för den kulturella mångfalden alltid står i centrum för det europeiska projektet och att det religiösa och kulturella arvet är en nödvändig förutsättning för fred och säkerhet i regionen. Parlamentet betonar samtidigt att ett adekvat skydd av kulturarvet är viktigt för alla befolkningsgrupper i Kosovo och uppmanar därför regeringen att fullfölja den planerade institutionella reformen av kulturarvssektorn samt understryker att det är viktigt att förteckningen över kulturarvsplatser antas för att kulturarvslagstiftningen ska kunna genomföras. Parlamentet ser positivt på det arbete som den ansvariga för skyddet av det religiösa och kulturella arvet inom den serbiskortodoxa kyrkan utför, och uppmuntrar alla aktörer att aktivt samarbeta med honom.

| 31. | Europaparlamentet framhåller att akademiska utbyten måste stödjas och främjas genom program som Erasmus Mundus, för att göra det möjligt för medborgarna i Kosovo att förvärva kvalifikationer och erfarenhet inom EU och utöka sitt samarbete med EU:s medborgare. |
| --- | --- |

31.

Europaparlamentet framhåller att akademiska utbyten måste stödjas och främjas genom program som Erasmus Mundus, för att göra det möjligt för medborgarna i Kosovo att förvärva kvalifikationer och erfarenhet inom EU och utöka sitt samarbete med EU:s medborgare.

| 32. | Europaparlamentet uppmanar myndigheterna att aktivt stödja det civila samhället och dess deltagande i utformandet av sociala och ekonomiska strategier, med fullt stöd för yttrande- och föreningsfriheten. Parlamentet framhåller att det civila samhället och internationella icke-statliga organisationer är viktiga för försoning mellan de etniska grupperna, och uppmanar kommissionen att utöka sitt ekonomiska stöd till deras arbete. I detta sammanhang understryker parlamentet behovet av en effektiv ram för de frågor i de årliga programmen för Kosovo som ingår i instrumentet för föranslutningsstöd. Parlamentet noterar att det redan finns goda personförbindelser och i synnerhet företagsförbindelser mellan olika etniska grupper och understryker att myndigheterna i Kosovo, det civila samhället och det internationella samfundet bör göra mer för att stödja lokala projekt som främjar sådana förbindelser. |
| --- | --- |

32.

Europaparlamentet uppmanar myndigheterna att aktivt stödja det civila samhället och dess deltagande i utformandet av sociala och ekonomiska strategier, med fullt stöd för yttrande- och föreningsfriheten. Parlamentet framhåller att det civila samhället och internationella icke-statliga organisationer är viktiga för försoning mellan de etniska grupperna, och uppmanar kommissionen att utöka sitt ekonomiska stöd till deras arbete. I detta sammanhang understryker parlamentet behovet av en effektiv ram för de frågor i de årliga programmen för Kosovo som ingår i instrumentet för föranslutningsstöd. Parlamentet noterar att det redan finns goda personförbindelser och i synnerhet företagsförbindelser mellan olika etniska grupper och understryker att myndigheterna i Kosovo, det civila samhället och det internationella samfundet bör göra mer för att stödja lokala projekt som främjar sådana förbindelser.

| 33. | Europaparlamentet är djupt oroat över att Kosovo fortfarande är ett av de fattigaste länderna i Europa med en arbetslöshet på över 40 procent. Parlamentet understryker att detta inte är en hållbar situation och att de svåra levnadsförhållandena har lett till ett ökat missnöje bland befolkningen. Parlamentet efterlyser snabba åtgärder för att förbättra de sociala systemen, så att de kan tillhandahålla ett effektivt skyddsnät för de mest utsatta grupperna i samhället, och en aktiv arbetsmarknadspolitik för att minska arbetslösheten. I detta syfte uppmanas kommissionen att fullt ut utnyttja instrumentet för föranslutningsstöd, i syfte att främja Kosovos socioekonomiska utveckling, särskilt för unga människor. Parlamentet ber även EU och dess medlemsstater att acceptera så många invånare i Kosovo som möjligt som säsongsarbetare och inom sektorer där det råder arbetskraftsbrist. |
| --- | --- |

33.

Europaparlamentet är djupt oroat över att Kosovo fortfarande är ett av de fattigaste länderna i Europa med en arbetslöshet på över 40 procent. Parlamentet understryker att detta inte är en hållbar situation och att de svåra levnadsförhållandena har lett till ett ökat missnöje bland befolkningen. Parlamentet efterlyser snabba åtgärder för att förbättra de sociala systemen, så att de kan tillhandahålla ett effektivt skyddsnät för de mest utsatta grupperna i samhället, och en aktiv arbetsmarknadspolitik för att minska arbetslösheten. I detta syfte uppmanas kommissionen att fullt ut utnyttja instrumentet för föranslutningsstöd, i syfte att främja Kosovos socioekonomiska utveckling, särskilt för unga människor. Parlamentet ber även EU och dess medlemsstater att acceptera så många invånare i Kosovo som möjligt som säsongsarbetare och inom sektorer där det råder arbetskraftsbrist.

| 34. | Europaparlamentet anser att ekonomisk utveckling är en nyckelfaktor för att landets viktiga problem ska kunna lösas och menar att detta på ett väsentligt sätt även skulle kunna bidra till att förbättra situationen för kvinnor och minoritetsgrupper och främja förbindelser mellan olika etniska grupper. Parlamentet framhåller jordbrukssektorns centrala roll för den ekonomiska utvecklingen och välkomnar de lagar som håller på att utarbetas på detta område, vilka bör antas så snart som möjligt. Parlamentet understryker dock att en effektiv tillämpning av den rättsliga ram som redan antagits är en förutsättning för att förhållandena i Kosovo ska kunna förbättras. |
| --- | --- |

34.

Europaparlamentet anser att ekonomisk utveckling är en nyckelfaktor för att landets viktiga problem ska kunna lösas och menar att detta på ett väsentligt sätt även skulle kunna bidra till att förbättra situationen för kvinnor och minoritetsgrupper och främja förbindelser mellan olika etniska grupper. Parlamentet framhåller jordbrukssektorns centrala roll för den ekonomiska utvecklingen och välkomnar de lagar som håller på att utarbetas på detta område, vilka bör antas så snart som möjligt. Parlamentet understryker dock att en effektiv tillämpning av den rättsliga ram som redan antagits är en förutsättning för att förhållandena i Kosovo ska kunna förbättras.

| 35. | Europaparlamentet understryker att Kosovo bör bedriva en lämplig ekonomisk politik som kan garantera en hållbar ekonomisk tillväxt, miljöskydd, nya arbetstillfällen och minskad social utestängning. Parlamentet uppmanar Kosovos myndigheter att förbättra det ekonomiska klimatet för utländska investeringar och öppenheten i handelsförbindelserna. |
| --- | --- |

35.

Europaparlamentet understryker att Kosovo bör bedriva en lämplig ekonomisk politik som kan garantera en hållbar ekonomisk tillväxt, miljöskydd, nya arbetstillfällen och minskad social utestängning. Parlamentet uppmanar Kosovos myndigheter att förbättra det ekonomiska klimatet för utländska investeringar och öppenheten i handelsförbindelserna.

| 36. | Europaparlamentet kräver aktiva åtgärder på energiområdet för att säkra den försörjningstrygghet som behövs för att Kosovo ska kunna utvecklas. Parlamentet betonar att det enorma infrastrukturbehov som finns på energiområdet bör ses som en möjlighet att diversifiera energiförsörjningskällorna så att de omfattar fler miljövänliga källor, modernisera och förbättra energieffektiviteten i elnätet och tillämpa den bästa tillgängliga tekniken, inbegripet i de planerade kolkraftverken. Dessutom bör kraftverket Kosovo A avvecklas omgående och Kosovo B stängas så snart som möjligt, utan att detta påverkar tillgodoseendet av landets energibehov. |
| --- | --- |

36.

Europaparlamentet kräver aktiva åtgärder på energiområdet för att säkra den försörjningstrygghet som behövs för att Kosovo ska kunna utvecklas. Parlamentet betonar att det enorma infrastrukturbehov som finns på energiområdet bör ses som en möjlighet att diversifiera energiförsörjningskällorna så att de omfattar fler miljövänliga källor, modernisera och förbättra energieffektiviteten i elnätet och tillämpa den bästa tillgängliga tekniken, inbegripet i de planerade kolkraftverken. Dessutom bör kraftverket Kosovo A avvecklas omgående och Kosovo B stängas så snart som möjligt, utan att detta påverkar tillgodoseendet av landets energibehov.

| 37. | Europaparlamentet uppmanar myndigheterna i Kosovo att fortsätta att investera i förnybar energi och att sträva efter att upprätta ett regionalt samarbete på detta område. |
| --- | --- |

37.

Europaparlamentet uppmanar myndigheterna i Kosovo att fortsätta att investera i förnybar energi och att sträva efter att upprätta ett regionalt samarbete på detta område.

| 38. | Europaparlamentet påpekar att Kosovos transportpolitik hittills har varit inriktad på vägbyggen och beklagar den bristfälliga kollektivtrafiken, i synnerhet järnvägstrafiken. Parlamentet uppmanar Kosovos regering att fullt ut utnyttja instrumentet för föranslutningsstöd för att utveckla, uppgradera och modernisera järnvägsnätet och för att förbättra anslutningarna till grannländerna, både för person- och godstransporter, i syfte att skapa hållbara transporter. |
| --- | --- |

38.

Europaparlamentet påpekar att Kosovos transportpolitik hittills har varit inriktad på vägbyggen och beklagar den bristfälliga kollektivtrafiken, i synnerhet järnvägstrafiken. Parlamentet uppmanar Kosovos regering att fullt ut utnyttja instrumentet för föranslutningsstöd för att utveckla, uppgradera och modernisera järnvägsnätet och för att förbättra anslutningarna till grannländerna, både för person- och godstransporter, i syfte att skapa hållbara transporter.

| 39. | Europaparlamentet är bekymrat över de omfattande miljöproblemen, vilka påverkar marken, luften och vattnet, och uppmanar regeringen att revidera och genomföra den rättsliga ramen på ett sådant sätt att den överensstämmer med EU:s standarder och att göra miljöutbildning till ett centralt inslag i kursplanerna. |
| --- | --- |

39.

Europaparlamentet är bekymrat över de omfattande miljöproblemen, vilka påverkar marken, luften och vattnet, och uppmanar regeringen att revidera och genomföra den rättsliga ramen på ett sådant sätt att den överensstämmer med EU:s standarder och att göra miljöutbildning till ett centralt inslag i kursplanerna.

| 40. | Europaparlamentet understryker vikten av att samordna EU:s närvaro i Kosovo med den europeiska avdelningen för yttre åtgärder och de EU-delegationer som inrättas runtom i världen och av att göra om kommissionens sambandskontor till en EU-delegation, i syfte att göra EU:s insatser i Kosovo mer effektiva och samordnade. Parlamentet noterar öppnandet av ett nytt EU-kontor i Belgrad inom ramen för uppdraget för EU:s särskilda representant i Kosovo, vilket är fristående från EU:s delegation till Serbien. |
| --- | --- |

40.

Europaparlamentet understryker vikten av att samordna EU:s närvaro i Kosovo med den europeiska avdelningen för yttre åtgärder och de EU-delegationer som inrättas runtom i världen och av att göra om kommissionens sambandskontor till en EU-delegation, i syfte att göra EU:s insatser i Kosovo mer effektiva och samordnade. Parlamentet noterar öppnandet av ett nytt EU-kontor i Belgrad inom ramen för uppdraget för EU:s särskilda representant i Kosovo, vilket är fristående från EU:s delegation till Serbien.

| 41. | Europaparlamentet beklagar bristen på öppenhet i samband att uppdraget för EU:s särskilda representant i Kosovo nyligen utvidgades och fick betydligt större anslag. Parlamentet påminner om att man i samband med antagandet av det nya interinstitutionella avtalet i budgetfrågor kommer att behöva bemöta parlamentets informationskrav på ett adekvat sätt genom att ta hänsyn till Lissabonfördraget. |
| --- | --- |

41.

Europaparlamentet beklagar bristen på öppenhet i samband att uppdraget för EU:s särskilda representant i Kosovo nyligen utvidgades och fick betydligt större anslag. Parlamentet påminner om att man i samband med antagandet av det nya interinstitutionella avtalet i budgetfrågor kommer att behöva bemöta parlamentets informationskrav på ett adekvat sätt genom att ta hänsyn till Lissabonfördraget.

| 42. | Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till den vice ordföranden för kommissionen/unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik och till rådet och kommissionen samt till EU:s särskilda representant/den internationella civila representanten för Kosovo, Kosovos regering och lagstiftande församling, Serbiens regering, medlemmarna i den internationella styrgruppen för Kosovo och FN:s säkerhetsråd. |
| --- | --- |

42.

Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till den vice ordföranden för kommissionen/unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik och till rådet och kommissionen samt till EU:s särskilda representant/den internationella civila representanten för Kosovo, Kosovos regering och lagstiftande församling, Serbiens regering, medlemmarna i den internationella styrgruppen för Kosovo och FN:s säkerhetsråd.

---

(1)  Enligt definitionen i FN:s säkerhetsråds resolution nr 1244 (1999).

(2)  EUT C 27 E, 31.1.2008, s. 207.

(3)  EUT C 67 E, 18.03.2010, s. 126.

(4)  EUT L 336, 18.12.2009, s. 1.

(5)  Antagna texter, P7_TA(2009)0097.

---

| 2.12.2011 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 351/85 |
| --- | --- | --- | --- |

2.12.2011

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 351/85

---

Torsdagen den 8 juli 2010Albanien

P7_TA(2010)0282

Europaparlamentets resolution av den 8 juli 2010 om Albanien

2011/C 351 E/13

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

med beaktande av ordförandeskapets slutsatser efter Europeiska rådets möte i Thessaloniki den 19 och 20 juni 2003 om utsikterna till EU-medlemskap för länderna på västra Balkan,

med beaktande av kommissionens meddelande ”Utvidgningsstrategi och huvudfrågor 2009–2010” (KOM(2009)0533) och den tillhörande lägesrapporten för 2009 om Albanien (SEK(2009)1337) av den 14 oktober 2009,

med beaktande av rådets beslut 2008/210/EG av den 18 februari 2008 om principerna, prioriteringarna och villkoren i det europeiska partnerskapet med Albanien och om upphävande av beslut 2006/54/EG (1),

med beaktande av det första sammanträdet i den parlamentariska stabiliserings- och associeringskommittén för EU och Albanien den 3–4 maj 2010,

med beaktande av slutsatserna från sammanträdet i stabiliserings- och associeringsrådet för Albanien och EU den 18 maj 2009,

med beaktande av rådets beslut 2007/821/EG av den 8 november 2007 om ingående av avtalet mellan Europeiska gemenskapen och Republiken Albanien om förenklat utfärdande av viseringar (2),

med beaktande av rekommendationerna från det sextonde interparlamentariska sammanträdet mellan EU och Albanien den 19–20 mars 2009,

med beaktande av sitt beslut att intensifiera den politiska dialogen med Albanien på parlamentsnivå med anledning av stabiliserings- och associeringsavtalets ikraftträdande,

med beaktande av Europarådets resolution 1709(2010) om de demokratiska institutionernas funktionssätt i Albanien,

med beaktande av artikel 110.2 i arbetsordningen, och av följande skäl:

| A. | Det förnyade samförstånd om utvidgningen som tillkännagavs i Europeiska rådets slutsatser av den 14 och 15 december 2006 är en ny bekräftelse på att västra Balkans framtid ligger i EU. |
| --- | --- |

A.

Det förnyade samförstånd om utvidgningen som tillkännagavs i Europeiska rådets slutsatser av den 14 och 15 december 2006 är en ny bekräftelse på att västra Balkans framtid ligger i EU.

| B. | Utsikterna till EU-integration sporrar till många reformer på västra Balkan och bör vara en konstruktiv faktor i arbetet med att förbättra regionens möjligheter till fred, stabilitet och förebyggande av konflikter, förbättra grannförbindelserna och tillgodose ekonomiska och sociala behov genom hållbar utveckling. Realistiska utsikter till ett medlemskap innebär mer än att bara fullborda en administrativ eller teknisk procedur och kräver ett genuint politiskt åtagande från berörda politiska beslutsfattare i medlemsstaterna. |
| --- | --- |

B.

Utsikterna till EU-integration sporrar till många reformer på västra Balkan och bör vara en konstruktiv faktor i arbetet med att förbättra regionens möjligheter till fred, stabilitet och förebyggande av konflikter, förbättra grannförbindelserna och tillgodose ekonomiska och sociala behov genom hållbar utveckling. Realistiska utsikter till ett medlemskap innebär mer än att bara fullborda en administrativ eller teknisk procedur och kräver ett genuint politiskt åtagande från berörda politiska beslutsfattare i medlemsstaterna.

| C. | Stabiliserings- och associeringsavtalet med Albanien trädde i kraft den 1 april 2009. Landet ansökte om EU-medlemskap den 28 april 2009 och lämnade in sina svar på kommissionens föranslutningsfrågor den 14 april 2010. Kommissionen förbereder just nu sitt yttrande i frågan. |
| --- | --- |

C.

Stabiliserings- och associeringsavtalet med Albanien trädde i kraft den 1 april 2009. Landet ansökte om EU-medlemskap den 28 april 2009 och lämnade in sina svar på kommissionens föranslutningsfrågor den 14 april 2010. Kommissionen förbereder just nu sitt yttrande i frågan.

| D. | Varje lands framsteg på vägen mot ett EU-medlemskap beror på vilka insatser det gör för att uppfylla Köpenhamnskriterierna och efterleva de villkor som medföljer stabiliserings- och associeringsavtalet. |
| --- | --- |

D.

Varje lands framsteg på vägen mot ett EU-medlemskap beror på vilka insatser det gör för att uppfylla Köpenhamnskriterierna och efterleva de villkor som medföljer stabiliserings- och associeringsavtalet.

| 1. | Europaparlamentet bekräftar att man, i linje med slutsatserna från Europeiska rådet i Thessaloniki den 19–20 juni 2003, Salzburgförklaringen av den 11 mars 2006 och rådets efterföljande slutsatser om detta, fullt ut stödjer ett europeiskt perspektiv för Albanien, och en framtida integration i EU av övriga länder på västra Balkan, när landet har uppnått politisk stabilitet och tillförlitlighet och uppfyller Köpenhamnskriterierna till fullo. |
| --- | --- |

1.

Europaparlamentet bekräftar att man, i linje med slutsatserna från Europeiska rådet i Thessaloniki den 19–20 juni 2003, Salzburgförklaringen av den 11 mars 2006 och rådets efterföljande slutsatser om detta, fullt ut stödjer ett europeiskt perspektiv för Albanien, och en framtida integration i EU av övriga länder på västra Balkan, när landet har uppnått politisk stabilitet och tillförlitlighet och uppfyller Köpenhamnskriterierna till fullo.

| 2. | Europaparlamentet konstaterar att Albanien har gjort framsteg i sin reformprocess men understryker att ytterligare ansträngningar är nödvändiga både för att stärka de demokratiska och de rättstatliga principerna och för landets hållbara utveckling. |
| --- | --- |

2.

Europaparlamentet konstaterar att Albanien har gjort framsteg i sin reformprocess men understryker att ytterligare ansträngningar är nödvändiga både för att stärka de demokratiska och de rättstatliga principerna och för landets hållbara utveckling.

| 3. | Europaparlamentet konstaterar med tillfredsställelse att Albanien den 14 april 2010 besvarade kommissionens frågeformulär gällande utarbetandet av yttrandet om Albaniens ansökan om medlemskap i EU och understryker samtidigt att ett kandidatlands framsteg mot ett medlemskap i Europeiska unionen beror på landets förmåga att uppfylla Köpenhamnskriterierna, bland annat förekomsten av stabila institutioner som garanterar demokrati. |
| --- | --- |

3.

Europaparlamentet konstaterar med tillfredsställelse att Albanien den 14 april 2010 besvarade kommissionens frågeformulär gällande utarbetandet av yttrandet om Albaniens ansökan om medlemskap i EU och understryker samtidigt att ett kandidatlands framsteg mot ett medlemskap i Europeiska unionen beror på landets förmåga att uppfylla Köpenhamnskriterierna, bland annat förekomsten av stabila institutioner som garanterar demokrati.

| 4. | Europaparlamentet hoppas att den albanska regeringen och oppositionen är klart medvetna om att det för landets framsteg på vägen mot EU-integration och för att främja Albaniens europeiska ambitioner är av avgörande vikt att man lyckas lösa den nuvarande politiska tvisten. Parlamentet upprepar rådets (utrikes frågor) slutsatser från den 14 juni 2010 att det nu är hög tid att hitta en långsiktigt hållbar lösning på den nuvarande politiska krisen och att det är den albanska regeringens och oppositionens ansvar att snabbt och på ett öppet sätt med full respekt för den albanska författningen hitta de lösningar och utvägar som landet kommer att behöva på sin vandring mot EU. |
| --- | --- |

4.

Europaparlamentet hoppas att den albanska regeringen och oppositionen är klart medvetna om att det för landets framsteg på vägen mot EU-integration och för att främja Albaniens europeiska ambitioner är av avgörande vikt att man lyckas lösa den nuvarande politiska tvisten. Parlamentet upprepar rådets (utrikes frågor) slutsatser från den 14 juni 2010 att det nu är hög tid att hitta en långsiktigt hållbar lösning på den nuvarande politiska krisen och att det är den albanska regeringens och oppositionens ansvar att snabbt och på ett öppet sätt med full respekt för den albanska författningen hitta de lösningar och utvägar som landet kommer att behöva på sin vandring mot EU.

| 5. | Europaparlamentet beklagar den politiska kris som följde det albanska parlamentsvalet i juni 2009 och framhåller att fullt fungerande, representativa institutioner (särskilt parlamentet) är ryggraden i ett stabilt demokratiskt system och, som en huvudprioritering för det europeiska partnerskapet, även ett viktigt politiskt kriterium för EU-integration. Parlamentet välkomnar oppositionens beslut att aktivt delta i det albanska parlamentets arbete men beklagar att det ännu inte nåtts samförstånd om valet 2009, trots den senaste tidens EU-understödda samtal. Parlamentet uppmanar med kraft alla politiska sidor att ta sitt ansvar och inleda en konstruktiv politisk dialog med diskussioner om en ny vallag som garanterar en helt öppen valprocess inför framtida val. Dödläget kan brytas endast om man till fullo respekterar författningen och principerna för öppenhet. |
| --- | --- |

5.

Europaparlamentet beklagar den politiska kris som följde det albanska parlamentsvalet i juni 2009 och framhåller att fullt fungerande, representativa institutioner (särskilt parlamentet) är ryggraden i ett stabilt demokratiskt system och, som en huvudprioritering för det europeiska partnerskapet, även ett viktigt politiskt kriterium för EU-integration. Parlamentet välkomnar oppositionens beslut att aktivt delta i det albanska parlamentets arbete men beklagar att det ännu inte nåtts samförstånd om valet 2009, trots den senaste tidens EU-understödda samtal. Parlamentet uppmanar med kraft alla politiska sidor att ta sitt ansvar och inleda en konstruktiv politisk dialog med diskussioner om en ny vallag som garanterar en helt öppen valprocess inför framtida val. Dödläget kan brytas endast om man till fullo respekterar författningen och principerna för öppenhet.

| 6. | Europaparlamentet anser att den grundläggande överenskommelsen om att tillsätta ett parlamentariskt undersökningsutskott som ska utreda det albanska parlamentsvalet 2009 och i vilket ordföranden och en majoritet av ledamöterna ska hämtas från oppositionen, med mandat att undersöka valmaterialet, bör förverkligas så snart som möjligt. Det är viktigt att undersökningsutskottet lägger fram sina slutsatser så pass tidigt att parlamentet kan anta ny lagstiftning i god tid före nästa lokal- och regionalval på grundval av utskottets slutsatser och OSSE/ODIHR:s förslag. |
| --- | --- |

6.

Europaparlamentet anser att den grundläggande överenskommelsen om att tillsätta ett parlamentariskt undersökningsutskott som ska utreda det albanska parlamentsvalet 2009 och i vilket ordföranden och en majoritet av ledamöterna ska hämtas från oppositionen, med mandat att undersöka valmaterialet, bör förverkligas så snart som möjligt. Det är viktigt att undersökningsutskottet lägger fram sina slutsatser så pass tidigt att parlamentet kan anta ny lagstiftning i god tid före nästa lokal- och regionalval på grundval av utskottets slutsatser och OSSE/ODIHR:s förslag.

| 7. | Europaparlamentet uppmanar regeringen och oppositionen att enas om medling, exempelvis genom att gemensamt bjuda in företrädare för Europarådet och/eller Europaparlamentet, om det visar sig omöjligt att finna en lösning utan hjälp utifrån. |
| --- | --- |

7.

Europaparlamentet uppmanar regeringen och oppositionen att enas om medling, exempelvis genom att gemensamt bjuda in företrädare för Europarådet och/eller Europaparlamentet, om det visar sig omöjligt att finna en lösning utan hjälp utifrån.

| 8. | Europaparlamentet uppmanar med kraft de albanska myndigheterna att så snart som möjligt utarbeta och genomföra en konsensusbaserad reform av det albanska parlamentets arbetsordning för att garantera insyn i administrativa och finansiella resurser, skapa lagstiftning av hög kvalitet baserad på omfattande expertis, förbättra tillsynsmöjligheterna för parlamentet samt garantera lika rättigheter och lika representation för oppositionen i parlamentets olika utskott och verksamheter. Både majoriteten och oppositionen uppmanas att inleda en konstruktiv dialog för att skapa en öppen och insynsvänlig lagstiftningsprocess i samråd med berörda parter och aktörer från det civila samhället, så att det blir möjligt att utan vidare dröjsmål anta och godkänna viktig lagstiftning, även sådan som kräver tre femtedelars majoritet. |
| --- | --- |

8.

Europaparlamentet uppmanar med kraft de albanska myndigheterna att så snart som möjligt utarbeta och genomföra en konsensusbaserad reform av det albanska parlamentets arbetsordning för att garantera insyn i administrativa och finansiella resurser, skapa lagstiftning av hög kvalitet baserad på omfattande expertis, förbättra tillsynsmöjligheterna för parlamentet samt garantera lika rättigheter och lika representation för oppositionen i parlamentets olika utskott och verksamheter. Både majoriteten och oppositionen uppmanas att inleda en konstruktiv dialog för att skapa en öppen och insynsvänlig lagstiftningsprocess i samråd med berörda parter och aktörer från det civila samhället, så att det blir möjligt att utan vidare dröjsmål anta och godkänna viktig lagstiftning, även sådan som kräver tre femtedelars majoritet.

| 9. | Europaparlamentet välkomnar de framsteg som gjorts i de rättsliga och administrativa ramarna för valprocessen och konstaterar att Venedigkommissionen gjort en på det stora hela positiv bedömning i sitt gemensamma yttrande om Albaniens vallag. Vidare konstaterar parlamentet att valet i juni 2009 enligt OSSE/ODIHR:s bedömning uppfyllde de flesta internationella normer men inte lyckades stärka förtroendet för själva valprocessen. Parlamentet påpekar att rekommendationerna i OSSE/ODIHR:s slutrapport om parlamentsvalet 2009 måste genomföras fullt ut och uppmanar både majoriteten och oppositionen i det albanska parlamentet att omedelbart inleda arbetet med att fullt ut genomföra rekommendationerna. |
| --- | --- |

9.

Europaparlamentet välkomnar de framsteg som gjorts i de rättsliga och administrativa ramarna för valprocessen och konstaterar att Venedigkommissionen gjort en på det stora hela positiv bedömning i sitt gemensamma yttrande om Albaniens vallag. Vidare konstaterar parlamentet att valet i juni 2009 enligt OSSE/ODIHR:s bedömning uppfyllde de flesta internationella normer men inte lyckades stärka förtroendet för själva valprocessen. Parlamentet påpekar att rekommendationerna i OSSE/ODIHR:s slutrapport om parlamentsvalet 2009 måste genomföras fullt ut och uppmanar både majoriteten och oppositionen i det albanska parlamentet att omedelbart inleda arbetet med att fullt ut genomföra rekommendationerna.

| 10. | Europaparlamentet beklagar att majoriteten och oppositionen inte kunde komma överens om förslagen gällande undersökningskommittén för valet 2009 under sammanträdena i parlamentets utskott för rättsliga frågor inför det Albanska plenarsammanträdet den 18 mars 2010. |
| --- | --- |

10.

Europaparlamentet beklagar att majoriteten och oppositionen inte kunde komma överens om förslagen gällande undersökningskommittén för valet 2009 under sammanträdena i parlamentets utskott för rättsliga frågor inför det Albanska plenarsammanträdet den 18 mars 2010.

| 11. | Europaparlamentet understryker det akuta behovet av att skapa samstämmighet om ekonomiska, politiska och sociala reformer mellan partierna för att öka de albanska medborgarnas välfärd och för att landet ska kunna göra framsteg på väg mot ett medlemskap i Europeiska unionen. |
| --- | --- |

11.

Europaparlamentet understryker det akuta behovet av att skapa samstämmighet om ekonomiska, politiska och sociala reformer mellan partierna för att öka de albanska medborgarnas välfärd och för att landet ska kunna göra framsteg på väg mot ett medlemskap i Europeiska unionen.

| 12. | Europaparlamentet välkomnar antagandet av kommissionens lagstiftningsförslag om liberalisering av viseringsbestämmelserna den 27 maj 2010 och uppmanar kommissionen att förvissa sig om att de riktmärken som återstår uppfylls under de kommande månaderna, så att rådet och parlamentet kan godkänna att albanska medborgare senast vid utgången av 2010 inte ska behöva visering. |
| --- | --- |

12.

Europaparlamentet välkomnar antagandet av kommissionens lagstiftningsförslag om liberalisering av viseringsbestämmelserna den 27 maj 2010 och uppmanar kommissionen att förvissa sig om att de riktmärken som återstår uppfylls under de kommande månaderna, så att rådet och parlamentet kan godkänna att albanska medborgare senast vid utgången av 2010 inte ska behöva visering.

| 13. | Europaparlamentet välkomnar det politiska, partiöverskridande stöd för viseringsliberalisering som uttrycktes i en resolution som det albanska parlamentet röstade igenom den 11 mars 2010. |
| --- | --- |

13.

Europaparlamentet välkomnar det politiska, partiöverskridande stöd för viseringsliberalisering som uttrycktes i en resolution som det albanska parlamentet röstade igenom den 11 mars 2010.

| 14. | Europaparlamentet betonar vikten av att prioritera skyddet av och respekten för de mänskliga rättigheterna och minoriteters rättigheter. |
| --- | --- |

14.

Europaparlamentet betonar vikten av att prioritera skyddet av och respekten för de mänskliga rättigheterna och minoriteters rättigheter.

| 15. | Europaparlamentet påminner om att skyddet av personuppgifter alltid bör respekteras och inte åsidosättas godtyckligt samt uppmanar alla myndigheter att lagstifta och verka i enlighet med denna bestämmelse. |
| --- | --- |

15.

Europaparlamentet påminner om att skyddet av personuppgifter alltid bör respekteras och inte åsidosättas godtyckligt samt uppmanar alla myndigheter att lagstifta och verka i enlighet med denna bestämmelse.

| 16. | Europaparlamentet välkomnar framstegen inom rättsväsendet, men understryker att reformerna fortfarande befinner sig i en mycket tidig fas av genomförandet. Parlamentet anser att en rättslig reform, bland annat avseende domstolsdomars verkställighet, är en grundförutsättning för Albaniens EU-ansökningsprocess, och framhåller betydelsen av maktdelning i ett demokratiskt samhälle. Ett öppet, opartiskt och effektivt rättsväsen som är fritt från påtryckningar och kontroll av politisk eller annan natur är grundläggande för rättsstatsprincipen, och parlamentet vill snarast se en omfattande långsiktig strategi på detta område, bland annat en färdplan för antagandet av nödvändiga lagar och genomförandeåtgärder. Parlamentet uppmanar oppositionen att delta i utarbetandet och att fullt ut stödja reformen av rättsväsendet. Vidare måste rättsväsendet få tillräcklig finansiering för att kunna fungera effektivt i hela landet. Parlamentet ser därför fram emot nya stödinitiativ från kommissionen och gläds i detta sammanhang åt att en domstol för allvarliga brott nyligen öppnats i Tirana. |
| --- | --- |

16.

Europaparlamentet välkomnar framstegen inom rättsväsendet, men understryker att reformerna fortfarande befinner sig i en mycket tidig fas av genomförandet. Parlamentet anser att en rättslig reform, bland annat avseende domstolsdomars verkställighet, är en grundförutsättning för Albaniens EU-ansökningsprocess, och framhåller betydelsen av maktdelning i ett demokratiskt samhälle. Ett öppet, opartiskt och effektivt rättsväsen som är fritt från påtryckningar och kontroll av politisk eller annan natur är grundläggande för rättsstatsprincipen, och parlamentet vill snarast se en omfattande långsiktig strategi på detta område, bland annat en färdplan för antagandet av nödvändiga lagar och genomförandeåtgärder. Parlamentet uppmanar oppositionen att delta i utarbetandet och att fullt ut stödja reformen av rättsväsendet. Vidare måste rättsväsendet få tillräcklig finansiering för att kunna fungera effektivt i hela landet. Parlamentet ser därför fram emot nya stödinitiativ från kommissionen och gläds i detta sammanhang åt att en domstol för allvarliga brott nyligen öppnats i Tirana.

| 17. | Europaparlamentet gläds åt att författningsdomstolen upphävt lustrationslagen och att denna lag för närvarande ses över. Om ett nytt lagförslag läggs fram uppmanar parlamentet till mer omfattande rådgivning och konsensus, i synnerhet med Venedigkommissionen, och framhåller vikten av att bevara de författningsenliga institutionernas oberoende. |
| --- | --- |

17.

Europaparlamentet gläds åt att författningsdomstolen upphävt lustrationslagen och att denna lag för närvarande ses över. Om ett nytt lagförslag läggs fram uppmanar parlamentet till mer omfattande rådgivning och konsensus, i synnerhet med Venedigkommissionen, och framhåller vikten av att bevara de författningsenliga institutionernas oberoende.

| 18. | Europaparlamentet välkomnar de åtgärder som vidtagits mot den småskaliga korruptionen, särskilt antagandet av den integrerade handlingsplanen mot korruption för 2010. Europaparlamentet konstaterar att kampen mot korruptionen kvarstår som en stor politisk utmaning, att brottsbekämpning och lagföring alltjämt fungerar otillfredsställande och att det krävs fler kraftfulla åtgärder för att avhjälpa den situation som innebär att personer som gjort sig skyldiga till korruption åtnjuter straffrihet. Europaparlamentet understryker behovet av att föra register över utredningar och fällande domar, även i fall av korruption på högre nivå, och av att fortsätta genomförandet av de senaste rekommendationerna från Greco, särskilt ifråga om att minska antalet tjänstemän som åtnjuter immunitet. Parlamentet gläds åt att strategidokument har offentliggjorts i syfte att göra det möjligt att övervaka framstegen i deras genomförande. Dessutom kräver parlamentet att det antas ett regelverk för full insyn i finansieringen av de politiska partierna. |
| --- | --- |

18.

Europaparlamentet välkomnar de åtgärder som vidtagits mot den småskaliga korruptionen, särskilt antagandet av den integrerade handlingsplanen mot korruption för 2010. Europaparlamentet konstaterar att kampen mot korruptionen kvarstår som en stor politisk utmaning, att brottsbekämpning och lagföring alltjämt fungerar otillfredsställande och att det krävs fler kraftfulla åtgärder för att avhjälpa den situation som innebär att personer som gjort sig skyldiga till korruption åtnjuter straffrihet. Europaparlamentet understryker behovet av att föra register över utredningar och fällande domar, även i fall av korruption på högre nivå, och av att fortsätta genomförandet av de senaste rekommendationerna från Greco, särskilt ifråga om att minska antalet tjänstemän som åtnjuter immunitet. Parlamentet gläds åt att strategidokument har offentliggjorts i syfte att göra det möjligt att övervaka framstegen i deras genomförande. Dessutom kräver parlamentet att det antas ett regelverk för full insyn i finansieringen av de politiska partierna.

| 19. | Europaparlamentet välkomnar planerna på ett institut för offentlig förvaltning och kräver att ytterligare åtgärder vidtas för att genomföra strategin för reform av den offentliga förvaltningen och se till att lagen om offentlig tjänst efterlevs fullt ut, bland annat genom ett adekvat personalförvaltningssystem. Parlamentet riktar uppmärksamheten på riskerna med att politisera förvaltningen genom att tillämpa ogenomskinliga rekryteringsmetoder och på bruket att anställa tillfällig personal utanför lagens ramar, samt uppmanar myndigheterna att sätta stopp för detta bruk och att skapa en avpolitiserad och meritbaserad offentlig tjänst, som även skulle bidra till att öka medborgarnas förtroende för den offentliga förvaltningen. |
| --- | --- |

19.

Europaparlamentet välkomnar planerna på ett institut för offentlig förvaltning och kräver att ytterligare åtgärder vidtas för att genomföra strategin för reform av den offentliga förvaltningen och se till att lagen om offentlig tjänst efterlevs fullt ut, bland annat genom ett adekvat personalförvaltningssystem. Parlamentet riktar uppmärksamheten på riskerna med att politisera förvaltningen genom att tillämpa ogenomskinliga rekryteringsmetoder och på bruket att anställa tillfällig personal utanför lagens ramar, samt uppmanar myndigheterna att sätta stopp för detta bruk och att skapa en avpolitiserad och meritbaserad offentlig tjänst, som även skulle bidra till att öka medborgarnas förtroende för den offentliga förvaltningen.

| 20. | Europaparlamentet betonar vikten av professionella, oberoende och pluralistiska medier, både offentliga och privata, som en hörnsten för demokratin. Parlamentet är oroat över att det har gjorts så små framsteg när det gäller att komplettera lagstiftningen på medieområdet och uppmanar myndigheterna att göra allt som står i deras makt för att anta och införa en rättslig ram som är i linje med europeiska normer och att se till att medierna är fria från politisk och annan inblandning, bland annat från den verkställande makten. Parlamentet oroar sig över de politiska påtryckningarna på det nationella rådet för radio och tv och uppmanar de ansvariga myndigheterna att garantera rådets självständighet. Parlamentet kräver åtgärder för att säkerställa insyn i ägarskapet och finansieringen av medierna. Parlamentet beklagar att det saknas fastställda arbetsrättigheter för journalister, något som hindrar dem från att utföra ett objektivt och självständigt arbete, och uppmanar myndigheterna att vidta lämpliga åtgärder för att komma till rätta med situationen. I synnerhet uppmanar parlamentet att man antar lagstiftningen om elektroniska medier och anpassar civilrätten för att avkriminalisera ärekränkning och förtal. Parlamentet gläds åt att det inte finns några statliga restriktioner för åtkomst till Internet och uppmanar regeringen att underlätta tillgången till Internet för alla medborgare. |
| --- | --- |

20.

Europaparlamentet betonar vikten av professionella, oberoende och pluralistiska medier, både offentliga och privata, som en hörnsten för demokratin. Parlamentet är oroat över att det har gjorts så små framsteg när det gäller att komplettera lagstiftningen på medieområdet och uppmanar myndigheterna att göra allt som står i deras makt för att anta och införa en rättslig ram som är i linje med europeiska normer och att se till att medierna är fria från politisk och annan inblandning, bland annat från den verkställande makten. Parlamentet oroar sig över de politiska påtryckningarna på det nationella rådet för radio och tv och uppmanar de ansvariga myndigheterna att garantera rådets självständighet. Parlamentet kräver åtgärder för att säkerställa insyn i ägarskapet och finansieringen av medierna. Parlamentet beklagar att det saknas fastställda arbetsrättigheter för journalister, något som hindrar dem från att utföra ett objektivt och självständigt arbete, och uppmanar myndigheterna att vidta lämpliga åtgärder för att komma till rätta med situationen. I synnerhet uppmanar parlamentet att man antar lagstiftningen om elektroniska medier och anpassar civilrätten för att avkriminalisera ärekränkning och förtal. Parlamentet gläds åt att det inte finns några statliga restriktioner för åtkomst till Internet och uppmanar regeringen att underlätta tillgången till Internet för alla medborgare.

| 21. | Europaparlamentet välkomnar införandet av en rättslig ram i syfte att bekämpa och förebygga olika former av organiserad brottslighet, bland annat penningtvätt och handel med droger och människor. Parlamentet noterar att ansträngningar har gjorts för att bekämpa den organiserade brottsligheten men att ytterligare genomförandeåtgärder måste vidtas och att alla nödvändiga mänskliga och ekonomiska resurser bör avsättas för att uppnå konkreta resultat. Parlamentet betonar vikten av effektiva förfaranden för utredning, åtal och bestraffning av gärningsmän och välkomnar beslutet att inrätta en interinstitutionell kommitté med premiärministern som ordförande för att bekämpa den organiserade brottsligheten och människohandeln Parlamentet betonar att den organiserade brottslighetens regionala förgreningar kräver större insatser för att stärka det polisiära och rättsliga samarbetet med grannländerna, bland annat gemensamt gränsskydd. |
| --- | --- |

21.

Europaparlamentet välkomnar införandet av en rättslig ram i syfte att bekämpa och förebygga olika former av organiserad brottslighet, bland annat penningtvätt och handel med droger och människor. Parlamentet noterar att ansträngningar har gjorts för att bekämpa den organiserade brottsligheten men att ytterligare genomförandeåtgärder måste vidtas och att alla nödvändiga mänskliga och ekonomiska resurser bör avsättas för att uppnå konkreta resultat. Parlamentet betonar vikten av effektiva förfaranden för utredning, åtal och bestraffning av gärningsmän och välkomnar beslutet att inrätta en interinstitutionell kommitté med premiärministern som ordförande för att bekämpa den organiserade brottsligheten och människohandeln Parlamentet betonar att den organiserade brottslighetens regionala förgreningar kräver större insatser för att stärka det polisiära och rättsliga samarbetet med grannländerna, bland annat gemensamt gränsskydd.

| 22. | Europaparlamentet framhåller att det tillmäter det civila samhällets organisationer stor betydelse och erkänner de små steg regeringen tagit för att rådfråga dessa om lagförslag och pågående reformer. Parlamentet uppmanar dock till ytterligare åtgärder för att formalisera och öka det civila samhällets medverkan i utformningen av politiken samt i övervakningen av dess genomförande och effektivitet på alla nivåer, inbegripet insyn i det civila samhällets organisationer och i finansieringen av dem. |
| --- | --- |

22.

Europaparlamentet framhåller att det tillmäter det civila samhällets organisationer stor betydelse och erkänner de små steg regeringen tagit för att rådfråga dessa om lagförslag och pågående reformer. Parlamentet uppmanar dock till ytterligare åtgärder för att formalisera och öka det civila samhällets medverkan i utformningen av politiken samt i övervakningen av dess genomförande och effektivitet på alla nivåer, inbegripet insyn i det civila samhällets organisationer och i finansieringen av dem.

| 23. | Europaparlamentet understryker vikten av rörlighetsprogram, särskilt sådana som är inriktade på ungdomar, och anser att det behövs fler deltagare i sådana program. Parlamentet välkomnar i detta sammanhang initiativ för att ge studenter från Albanien möjlighet att studera i EU länder. |
| --- | --- |

23.

Europaparlamentet understryker vikten av rörlighetsprogram, särskilt sådana som är inriktade på ungdomar, och anser att det behövs fler deltagare i sådana program. Parlamentet välkomnar i detta sammanhang initiativ för att ge studenter från Albanien möjlighet att studera i EU länder.

| 24. | Europaparlamentet konstaterar att facklig verksamhet ofta förhindras och att restriktionerna mot strejker inom den offentliga tjänsten och den allmännyttiga sektorn är alltför omfattande i internationell jämförelse, trots att grundläggande fackliga rätter erkänns i konstitutionen. Parlamentet beklagar att den albanska regeringen nyligen förvärvade fackföringarnas tillgångar men välkomnar författningsdomstolens beslut av den 22 april 2010 om att den aktuella lagen är författningsvidrig, och regeringen uppmanas att omedelbart återlämna tillgångarna. Parlamentet uppmanar den albanska regeringen att till fullo respektera fackföreningarnas rättigheter och att vidta alla nödvändiga rättsliga åtgärder för att se till att alla arbetstagare, både inom den offentliga och inom den privata sektorn, har rätt att delta i fackföreningar. |
| --- | --- |

24.

Europaparlamentet konstaterar att facklig verksamhet ofta förhindras och att restriktionerna mot strejker inom den offentliga tjänsten och den allmännyttiga sektorn är alltför omfattande i internationell jämförelse, trots att grundläggande fackliga rätter erkänns i konstitutionen. Parlamentet beklagar att den albanska regeringen nyligen förvärvade fackföringarnas tillgångar men välkomnar författningsdomstolens beslut av den 22 april 2010 om att den aktuella lagen är författningsvidrig, och regeringen uppmanas att omedelbart återlämna tillgångarna. Parlamentet uppmanar den albanska regeringen att till fullo respektera fackföreningarnas rättigheter och att vidta alla nödvändiga rättsliga åtgärder för att se till att alla arbetstagare, både inom den offentliga och inom den privata sektorn, har rätt att delta i fackföreningar.

| 25. | Europaparlamentet välkomnar de åtgärder som vidtagits för att öka kvinnors deltagande i det politiska livet. Den statliga jämställdhetskommittén är emellertid alltjämt svag och jämställdhetslagstiftningen i hög grad ogenomförd. Parlamentet anser därför att det krävs fler åtgärder för att underlätta kvinnors inträde på arbetsmarknaden och deras deltagande i beslutsfattandet. |
| --- | --- |

25.

Europaparlamentet välkomnar de åtgärder som vidtagits för att öka kvinnors deltagande i det politiska livet. Den statliga jämställdhetskommittén är emellertid alltjämt svag och jämställdhetslagstiftningen i hög grad ogenomförd. Parlamentet anser därför att det krävs fler åtgärder för att underlätta kvinnors inträde på arbetsmarknaden och deras deltagande i beslutsfattandet.

| 26. | Parlamentet välkomnar de senaste årens reformer i syfte att skydda offer för våld i hemmet och människohandel. Parlamentet konstaterar emellertid att dessa reformer är otillräckliga och att ytterligare åtgärder bör vidtas, och är alltjämt allvarligt oroat över den utbredda förekomsten av våld i hemmet och handel med kvinnor och barn för sexuellt utnyttjande och tvångsarbete. Det är oroväckande att den avsevärda ökningen av antalet anmälda fall på området inte alltid åtföljs av en korrekt polisutredning eller av skyddsordrar från domstolarnas sida. Parlamentet kräver att den gällande lagstiftningen om skydd av kvinnor och barn mot alla former av våld tillämpas fullt ut och att man inför och tillämpar ett heltäckande system för skydd och rehabilitering, vilket ska omfatta obligatorisk och effektiv registrering av alla barn och nyfödda, gratis rättslig, social och psykologisk hjälp till offren, medvetandehöjande kampanjer, lämplig utbildning av de brottsbekämpande organen samt inrättande av ett nätverk av mottagningshem (i lämpligt antal och av tillräcklig kvalitet för att kunna täcka de olika behoven hos personer som fallit offer för våld i hemmet och människohandel). Kommissionen uppmanas att stärka sitt stöd till de albanska myndigheterna i detta avseende. |
| --- | --- |

26.

Parlamentet välkomnar de senaste årens reformer i syfte att skydda offer för våld i hemmet och människohandel. Parlamentet konstaterar emellertid att dessa reformer är otillräckliga och att ytterligare åtgärder bör vidtas, och är alltjämt allvarligt oroat över den utbredda förekomsten av våld i hemmet och handel med kvinnor och barn för sexuellt utnyttjande och tvångsarbete. Det är oroväckande att den avsevärda ökningen av antalet anmälda fall på området inte alltid åtföljs av en korrekt polisutredning eller av skyddsordrar från domstolarnas sida. Parlamentet kräver att den gällande lagstiftningen om skydd av kvinnor och barn mot alla former av våld tillämpas fullt ut och att man inför och tillämpar ett heltäckande system för skydd och rehabilitering, vilket ska omfatta obligatorisk och effektiv registrering av alla barn och nyfödda, gratis rättslig, social och psykologisk hjälp till offren, medvetandehöjande kampanjer, lämplig utbildning av de brottsbekämpande organen samt inrättande av ett nätverk av mottagningshem (i lämpligt antal och av tillräcklig kvalitet för att kunna täcka de olika behoven hos personer som fallit offer för våld i hemmet och människohandel). Kommissionen uppmanas att stärka sitt stöd till de albanska myndigheterna i detta avseende.

| 27. | Europaparlamentet erkänner de framsteg som gjorts när det gäller skydd av minoriteter, liksom att en adekvat institutionell och lagstiftningsmässig ram för skydd av minoriteter till stor del har införts. Parlamentet konstaterar emellertid att diskriminering fortfarande är ett problem i landet, synnerhet när det gäller utsatta grupper och respekt för könsidentitet och sexuell läggning, och att ytterligare ansträngningar är nödvändiga för att bekämpa den, bland annat genom att höja medvetenheten. Europaparlamentet ser med oro på den antihomosexuella demonstrationen i Albanien nyligen och Parlamentet understryker att det krävs ytterligare åtgärder för att fullgöra det europeiska partnerskapets prioriteringar i fråga om minoriteter, i synnerhet när det gäller användning av minoritetsspråk, utbildning i minoritetsspråk och icke-diskriminerande behandling av alla minoriteter. |
| --- | --- |

27.

Europaparlamentet erkänner de framsteg som gjorts när det gäller skydd av minoriteter, liksom att en adekvat institutionell och lagstiftningsmässig ram för skydd av minoriteter till stor del har införts. Parlamentet konstaterar emellertid att diskriminering fortfarande är ett problem i landet, synnerhet när det gäller utsatta grupper och respekt för könsidentitet och sexuell läggning, och att ytterligare ansträngningar är nödvändiga för att bekämpa den, bland annat genom att höja medvetenheten. Europaparlamentet ser med oro på den antihomosexuella demonstrationen i Albanien nyligen och Parlamentet understryker att det krävs ytterligare åtgärder för att fullgöra det europeiska partnerskapets prioriteringar i fråga om minoriteter, i synnerhet när det gäller användning av minoritetsspråk, utbildning i minoritetsspråk och icke-diskriminerande behandling av alla minoriteter.

| 28. | Europaparlamentet välkomnar de ändringar i strafflagen som rör rasistiska brott Parlamentet välkomnar den lag mot diskriminering som nyligen antogs och som utarbetats i samarbete med det civila samhällets organisationer, och uppmanar till ett snabbt och effektivt genomförande. Parlamentet välkomnar i synnerhet tillsättningen av en oberoende kommissionär för skydd mot diskriminering, med ansvar för att övervaka genomförandet av lagen och utreda klagomål. Parlamentet understryker dessutom det akuta behovet av exakt och tillförlitlig statistik, som är nödvändig för att kunna vidta åtgärder mot diskriminering, och betonar i detta sammanhang vikten av att den nationella folkräkning som är planerad till 2011 genomförs i överensstämmelse med internationellt erkända normer och att principen om fri självidentifikation respekteras till fullo. |
| --- | --- |

28.

Europaparlamentet välkomnar de ändringar i strafflagen som rör rasistiska brott Parlamentet välkomnar den lag mot diskriminering som nyligen antogs och som utarbetats i samarbete med det civila samhällets organisationer, och uppmanar till ett snabbt och effektivt genomförande. Parlamentet välkomnar i synnerhet tillsättningen av en oberoende kommissionär för skydd mot diskriminering, med ansvar för att övervaka genomförandet av lagen och utreda klagomål. Parlamentet understryker dessutom det akuta behovet av exakt och tillförlitlig statistik, som är nödvändig för att kunna vidta åtgärder mot diskriminering, och betonar i detta sammanhang vikten av att den nationella folkräkning som är planerad till 2011 genomförs i överensstämmelse med internationellt erkända normer och att principen om fri självidentifikation respekteras till fullo.

| 29. | Europaparlamentet uppmanar till ytterligare åtgärder för att förbättra levnadssituationen för romerna, som fortfarande lever under svåra förhållanden och utsätts för diskriminering när det gäller tillgång till utbildning, socialt skydd, hälsovård, arbete och adekvata bostäder. I detta sammanhang välkomnar parlamentet regeringens handlingsplan inför decenniet för integration av romer men anser att lokala myndigheter och samhällen bör spela en nyckelroll i genomförandet av denna handlingsplan och att de bör få tillräckliga medel för att kunna göra detta. Parlamentet uppmuntrar de berörda myndigheterna att genomföra handlingsplanen och offentliggöra regelbundna lägesrapporter. |
| --- | --- |

29.

Europaparlamentet uppmanar till ytterligare åtgärder för att förbättra levnadssituationen för romerna, som fortfarande lever under svåra förhållanden och utsätts för diskriminering när det gäller tillgång till utbildning, socialt skydd, hälsovård, arbete och adekvata bostäder. I detta sammanhang välkomnar parlamentet regeringens handlingsplan inför decenniet för integration av romer men anser att lokala myndigheter och samhällen bör spela en nyckelroll i genomförandet av denna handlingsplan och att de bör få tillräckliga medel för att kunna göra detta. Parlamentet uppmuntrar de berörda myndigheterna att genomföra handlingsplanen och offentliggöra regelbundna lägesrapporter.

| 30. | Europaparlamentet konstaterar att fattigdomen har minskat avsevärt under senare år som en följd av hög real BNP-tillväxt. En betydande andel av befolkningen lever emellertid kvar i fattigdom, trots de ekonomiska framstegen, och därför är det nödvändigt med fortsatta insatser för att ytterligare minska fattigdomen, särskilt i landsbygds- och bergsområdena. |
| --- | --- |

30.

Europaparlamentet konstaterar att fattigdomen har minskat avsevärt under senare år som en följd av hög real BNP-tillväxt. En betydande andel av befolkningen lever emellertid kvar i fattigdom, trots de ekonomiska framstegen, och därför är det nödvändigt med fortsatta insatser för att ytterligare minska fattigdomen, särskilt i landsbygds- och bergsområdena.

| 31. | Europaparlamentet välkomnar de framsteg som gjorts för att förebygga tortyr och felaktig behandling, bland annat inom kriminalvårdssystemet, och kräver att man höjer levnadsstandarden i fängelserna till en nivå som motsvarar den mänskliga värdigheten och att man bekämpar den omfattande korruptionen i anstaltsförvaltningen. Parlamentet understryker att framsteg behöver göras när det gäller förhållandena i kriminalvårdsanstalterna efter de rekommendationer som Europeiska kommittén till förhindrande av tortyr och omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning gjorde 2008, och påminner om ombudsmannens slutsatser att förhållandena inte uppfyller nationella och internationella människorättsnormer i fråga om internering av fångar och insatser för att bekämpa den omfattande korruptionen i anstaltsförvaltningen. |
| --- | --- |

31.

Europaparlamentet välkomnar de framsteg som gjorts för att förebygga tortyr och felaktig behandling, bland annat inom kriminalvårdssystemet, och kräver att man höjer levnadsstandarden i fängelserna till en nivå som motsvarar den mänskliga värdigheten och att man bekämpar den omfattande korruptionen i anstaltsförvaltningen. Parlamentet understryker att framsteg behöver göras när det gäller förhållandena i kriminalvårdsanstalterna efter de rekommendationer som Europeiska kommittén till förhindrande av tortyr och omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning gjorde 2008, och påminner om ombudsmannens slutsatser att förhållandena inte uppfyller nationella och internationella människorättsnormer i fråga om internering av fångar och insatser för att bekämpa den omfattande korruptionen i anstaltsförvaltningen.

| 32. | Europaparlamentet understryker att de flesta domstolar inte på eget initiativ genomför rättsliga prövningar för psykiatripatienter, vilket gör det omöjligt för de patienter som mot sin vilja lagts in på sjukhus att få träffa en domare. Parlamentet påminner om målet Dybeku mot Albanien i Europadomstolen och vill få en försäkran om att fångar med psykiska sjukdomar inte kommer att placeras i samma anläggningar som fångar utan en sådan diagnos. |
| --- | --- |

32.

Europaparlamentet understryker att de flesta domstolar inte på eget initiativ genomför rättsliga prövningar för psykiatripatienter, vilket gör det omöjligt för de patienter som mot sin vilja lagts in på sjukhus att få träffa en domare. Parlamentet påminner om målet Dybeku mot Albanien i Europadomstolen och vill få en försäkran om att fångar med psykiska sjukdomar inte kommer att placeras i samma anläggningar som fångar utan en sådan diagnos.

| 33. | Europaparlamentet oroas av att barn i onödan placeras på barnhem på grund av fattigdom samt av de bestående konsekvenserna för och den ojämlika behandlingen av vuxna som vuxit upp på barnhem när det gäller lika tillgång till social infrastruktur som till exempel bostäder. |
| --- | --- |

33.

Europaparlamentet oroas av att barn i onödan placeras på barnhem på grund av fattigdom samt av de bestående konsekvenserna för och den ojämlika behandlingen av vuxna som vuxit upp på barnhem när det gäller lika tillgång till social infrastruktur som till exempel bostäder.

| 34. | Europaparlamentet konstaterar att Albaniens goda relationer med grannländerna är ett viktigt bidrag till stabiliteten i regionen och välkomnar den senaste tidens positiva utveckling när det gäller förbindelserna mellan Albanien och Serbien, liksom landets aktiva medverkan i regionala aktiviteter som till exempel den sydösteuropeiska samarbetsprocessen, det regionala samarbetsrådet, energigemenskapen, det centraleuropeiska frihandelsavtalet (Cefta), observationsorganet för transporter i sydöstra Europa (South East Europe Transport Observatory, SEETO) och i förhandlingarna om ett fördrag om en transportgemenskap. Parlamentet framhåller att gränsöverskridande samarbete i regionen är avgörande för hanteringen av frågor som människohandel. |
| --- | --- |

34.

Europaparlamentet konstaterar att Albaniens goda relationer med grannländerna är ett viktigt bidrag till stabiliteten i regionen och välkomnar den senaste tidens positiva utveckling när det gäller förbindelserna mellan Albanien och Serbien, liksom landets aktiva medverkan i regionala aktiviteter som till exempel den sydösteuropeiska samarbetsprocessen, det regionala samarbetsrådet, energigemenskapen, det centraleuropeiska frihandelsavtalet (Cefta), observationsorganet för transporter i sydöstra Europa (South East Europe Transport Observatory, SEETO) och i förhandlingarna om ett fördrag om en transportgemenskap. Parlamentet framhåller att gränsöverskridande samarbete i regionen är avgörande för hanteringen av frågor som människohandel.

| 35. | Europaparlamentet välkomnar de albanska initiativen för att häva visumkraven för grannländerna som ett positivt steg som underlättar kontakten mellan människor och främjar regional försoning. Parlamentet anser att dessa initiativ bör genomföras jämsides med processen för viseringsliberalisering mellan Schengenländerna och länderna på västra Balkan. |
| --- | --- |

35.

Europaparlamentet välkomnar de albanska initiativen för att häva visumkraven för grannländerna som ett positivt steg som underlättar kontakten mellan människor och främjar regional försoning. Parlamentet anser att dessa initiativ bör genomföras jämsides med processen för viseringsliberalisering mellan Schengenländerna och länderna på västra Balkan.

| 36. | Europaparlamentet gratulerar Albanien till den ekonomiska tillväxt som landet har upplevt – mitt i den globala ekonomiska tillbakagången. Parlamentet påpekar emellertid att landet har en stor informell ekonomi, hög arbetslöshet och en oreglerad arbetsmarknad, som leder till otrygga arbetsvillkor och i hög grad undergräver arbetstagarnas rättigheter. Parlamentet noterar även Albaniens ökande skatte- och statsskuld. |
| --- | --- |

36.

Europaparlamentet gratulerar Albanien till den ekonomiska tillväxt som landet har upplevt – mitt i den globala ekonomiska tillbakagången. Parlamentet påpekar emellertid att landet har en stor informell ekonomi, hög arbetslöshet och en oreglerad arbetsmarknad, som leder till otrygga arbetsvillkor och i hög grad undergräver arbetstagarnas rättigheter. Parlamentet noterar även Albaniens ökande skatte- och statsskuld.

| 37. | Europaparlamentet förväntar sig att instrumentet för stöd inför anslutningen (IPA) kommer att bidra till att förbättra det ekonomiska läget i Albanien. Finansieringsprogrammen inom IPA måste dock åtföljas av ett effektivt utvärderingssystem. |
| --- | --- |

37.

Europaparlamentet förväntar sig att instrumentet för stöd inför anslutningen (IPA) kommer att bidra till att förbättra det ekonomiska läget i Albanien. Finansieringsprogrammen inom IPA måste dock åtföljas av ett effektivt utvärderingssystem.

| 38. | Europaparlamentet anser att Albanien måste fortsätta sitt arbete med att genomföra en nödvändig ekonomisk politik för att säkra en hållbar ekonomisk tillväxt, miljöskydd och arbetstillfällen. Parlamentet understryker vikten av att bevara den makroekonomiska stabiliteten. |
| --- | --- |

38.

Europaparlamentet anser att Albanien måste fortsätta sitt arbete med att genomföra en nödvändig ekonomisk politik för att säkra en hållbar ekonomisk tillväxt, miljöskydd och arbetstillfällen. Parlamentet understryker vikten av att bevara den makroekonomiska stabiliteten.

| 39. | Europaparlamentet konstaterar att det har gjorts få framsteg för att befästa äganderätten, något som hämmar utvecklingen av en fungerande fastighetsmarknad. Processen för fastighetsregistrering, inventering av statlig mark och eventuell kompensation medger fortfarande för dålig insyn och behöver kompletteras på ett rättvist sätt utan diskriminering av personer som tillhör minoriteter. Parlamentet efterlyser ytterligare insatser när det gäller registrering av fast egendom, återlämnande av egendom, legalisering av otillåtna byggen och kompensation. |
| --- | --- |

39.

Europaparlamentet konstaterar att det har gjorts få framsteg för att befästa äganderätten, något som hämmar utvecklingen av en fungerande fastighetsmarknad. Processen för fastighetsregistrering, inventering av statlig mark och eventuell kompensation medger fortfarande för dålig insyn och behöver kompletteras på ett rättvist sätt utan diskriminering av personer som tillhör minoriteter. Parlamentet efterlyser ytterligare insatser när det gäller registrering av fast egendom, återlämnande av egendom, legalisering av otillåtna byggen och kompensation.

| 40. | Europaparlamentet välkomnar de albanska myndigheternas insatser för att förbättra affärsklimatet genom att förenkla förfarandena för att registrera företag och erhålla licenser och tillstånd. Parlamentet betonar dock att det behövs ytterligare förbättringar, eftersom affärsklimatet i Albanien fortfarande anses vara ett av de svåraste på västra Balkan. Myndigheterna uppmanas att ta itu med många brister, exempelvis när det gäller förfaranden för att få ägarbevis för fastigheter, verkställighet av kontrakt, en svag offentlig förvaltning samt den omfattande korruptionen. |
| --- | --- |

40.

Europaparlamentet välkomnar de albanska myndigheternas insatser för att förbättra affärsklimatet genom att förenkla förfarandena för att registrera företag och erhålla licenser och tillstånd. Parlamentet betonar dock att det behövs ytterligare förbättringar, eftersom affärsklimatet i Albanien fortfarande anses vara ett av de svåraste på västra Balkan. Myndigheterna uppmanas att ta itu med många brister, exempelvis när det gäller förfaranden för att få ägarbevis för fastigheter, verkställighet av kontrakt, en svag offentlig förvaltning samt den omfattande korruptionen.

| 41. | Med hänsyn till att en stor del av landets ekonomi baseras på överföringar från utvandrare som är bosatta i grannländerna, understryker Europaparlamentet behovet av kontinuerligt arbete med offentliga åtgärder och investeringar för att förbättra infrastrukturen inom områden som är ytterst viktiga för en hållbar ekonomisk utveckling och social sammanhållning, som till exempel utbildning, hälsovård, rättsväsen, transport och jordbruk. |
| --- | --- |

41.

Med hänsyn till att en stor del av landets ekonomi baseras på överföringar från utvandrare som är bosatta i grannländerna, understryker Europaparlamentet behovet av kontinuerligt arbete med offentliga åtgärder och investeringar för att förbättra infrastrukturen inom områden som är ytterst viktiga för en hållbar ekonomisk utveckling och social sammanhållning, som till exempel utbildning, hälsovård, rättsväsen, transport och jordbruk.

| 42. | Europaparlamentet understryker att man bör rikta särskild uppmärksamhet mot att trygga energiförsörjningen och diversifiera energikällorna och samtidigt förbättra energieffektiviteten, samt upprepar att det behövs ytterligare framsteg i genomförandet av lagen om energieffektivitet från 2005. Parlamentet vill i synnerhet uppmärksamma Albaniens stora potential när det gäller förnybara energikällor och efterlyser större insatser för att vidareutveckla dessa, med tanke på att större delen av landets energiförsörjningsnät i nuläget befinner sig i utvecklingsfasen. Här välkomnar parlamentet nya projekt inom vattenkraftssektorn och efterlyser större ansträngningar när det gäller utvecklingen av sol- och vindkraftsprojekt. Parlamentet påminner om att investeringar i energi från förnybara källor skapar möjligheter till tillväxt och sysselsättning på lokal och regional nivå. |
| --- | --- |

42.

Europaparlamentet understryker att man bör rikta särskild uppmärksamhet mot att trygga energiförsörjningen och diversifiera energikällorna och samtidigt förbättra energieffektiviteten, samt upprepar att det behövs ytterligare framsteg i genomförandet av lagen om energieffektivitet från 2005. Parlamentet vill i synnerhet uppmärksamma Albaniens stora potential när det gäller förnybara energikällor och efterlyser större insatser för att vidareutveckla dessa, med tanke på att större delen av landets energiförsörjningsnät i nuläget befinner sig i utvecklingsfasen. Här välkomnar parlamentet nya projekt inom vattenkraftssektorn och efterlyser större ansträngningar när det gäller utvecklingen av sol- och vindkraftsprojekt. Parlamentet påminner om att investeringar i energi från förnybara källor skapar möjligheter till tillväxt och sysselsättning på lokal och regional nivå.

| 43. | Med avseende på det projekt för att bygga ett kärnkraftverk i Albanien som aviserades 2007 understryker Europaparlamentet att kärnsäkerhet och strålskydd är av yttersta vikt. I detta sammanhang konstaterar parlamentet att Albanien ännu inte har undertecknat konventionen om kärnsäkerhet eller konventionen om säkerheten vid hantering av använt kärnbränsle och om säkerheten vid hantering av radioaktivt avfall. |
| --- | --- |

43.

Med avseende på det projekt för att bygga ett kärnkraftverk i Albanien som aviserades 2007 understryker Europaparlamentet att kärnsäkerhet och strålskydd är av yttersta vikt. I detta sammanhang konstaterar parlamentet att Albanien ännu inte har undertecknat konventionen om kärnsäkerhet eller konventionen om säkerheten vid hantering av använt kärnbränsle och om säkerheten vid hantering av radioaktivt avfall.

| 44. | Europaparlamentet uppmanar den albanska regeringen att utveckla förnybara energikällor, förbättra genomförandet av avfallshanteringspolitiken och vidareutveckla miljömässigt hållbar turism i syfte att bevara landets vackra naturarv och arkitektoniska kulturarv. |
| --- | --- |

44.

Europaparlamentet uppmanar den albanska regeringen att utveckla förnybara energikällor, förbättra genomförandet av avfallshanteringspolitiken och vidareutveckla miljömässigt hållbar turism i syfte att bevara landets vackra naturarv och arkitektoniska kulturarv.

| 45. | Europaparlamentet uttrycker oro över de undermåliga förhållandena inom kollektivtrafiken, särskilt järnvägen. Parlamentet uppmanar den albanska regeringen att till fullo utnyttja medlen från IPA för att utveckla, uppgradera och modernisera järnvägsnätet och förbättra förbindelserna till de angränsande länderna för såväl passagerar- som godstrafiken. |
| --- | --- |

45.

Europaparlamentet uttrycker oro över de undermåliga förhållandena inom kollektivtrafiken, särskilt järnvägen. Parlamentet uppmanar den albanska regeringen att till fullo utnyttja medlen från IPA för att utveckla, uppgradera och modernisera järnvägsnätet och förbättra förbindelserna till de angränsande länderna för såväl passagerar- som godstrafiken.

| 46. | Europaparlamentet kräver att ytterligare åtgärder vidtas för att skydda miljön både i tätorterna och på landsbygden, att miljölagstiftningen genomförs fullt ut och att det regionala samarbetet stärks, i syfte att främja miljöhållbarheten. I detta sammanhang välkomnar parlamentet det avtal för skydd och hållbar utveckling av Prespaparken som undertecknats av Albanien, f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, Grekland och kommissionen. |
| --- | --- |

46.

Europaparlamentet kräver att ytterligare åtgärder vidtas för att skydda miljön både i tätorterna och på landsbygden, att miljölagstiftningen genomförs fullt ut och att det regionala samarbetet stärks, i syfte att främja miljöhållbarheten. I detta sammanhang välkomnar parlamentet det avtal för skydd och hållbar utveckling av Prespaparken som undertecknats av Albanien, f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, Grekland och kommissionen.

| 47. | Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till vice ordförande för kommissionen/unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik, rådet, kommissionen, medlemsstaternas regeringar och parlament samt Albaniens regering och parlament. |
| --- | --- |

47.

Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till vice ordförande för kommissionen/unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik, rådet, kommissionen, medlemsstaternas regeringar och parlament samt Albaniens regering och parlament.

---

(1)  EUT L 80, 19.3.2008, s. 1.

(2)  EUT L 334, 19.12.2007, s. 84.

---

| 2.12.2011 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 351/92 |
| --- | --- | --- | --- |

2.12.2011

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 351/92

---

Torsdagen den 8 juli 2010Situationen i Kirgizistan

P7_TA(2010)0283

Europaparlamentets resolution av den 8 juli 2010 om situationen i Kirgizistan

2011/C 351 E/14

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

med beaktande av sina tidigare resolutioner om situationen i Kirgizistan och Centralasien, särskilt resolutionerna av den 12 maj 2005 och av den 6 maj 2010,

med beaktande av sin resolution av den 20 februari 2008 om en EU-strategi för Centralasien (1),

med beaktande av EU:s program för förebyggande av våldsamma konflikter, som antogs av Europeiska rådet i Göteborg 2001,

med beaktande av uttalandena från vice ordföranden för kommissionen/unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik, Catherine Ashton, om de nya sammandrabbningarna i Kirgizistan den 11 juni 2010 och om folkomröstningen om författningen den 28 juni 2010,

med beaktande av slutsatserna från rådets (utrikes frågor) sammanträde den 14 juni 2010,

med beaktande av det gemensamma uttalandet av den 16 juni 2010 om situationen i Kirgizistan från särskilda sändebudet för OSSE:s nuvarande ordförande, FN:s särskilda representant och EU:s särskilda representant i Kirgizistan,

med beaktande av EU:s strategi för ett nytt partnerskap med Centralasien, som antogs av Europeiska rådet vid sammanträdet den 21–22 juni 2007,

med beaktande av rådets och kommissionens gemensamma lägesrapport av den 14 juni 2010 till Europeiska rådet om genomförandet av EU-strategin för Centralasien,

med beaktande av partnerskaps- och samarbetsavtalet mellan EU och Kirgizistan, som trädde i kraft 1999,

med beaktande av Europeiska gemenskapens regionala strategidokument för bistånd till Centralasien för perioden 2007–2013,

med beaktande av artikel 110.4 i arbetsordningen, och av följande skäl:

| A. | Den 11 juni 2010 utbröt våldsamma sammandrabbningar i städerna Osh och Jalalabad i södra Kirgizistan vilka fortsatte att eskalera fram till den 14 juni 2010, då hundratals beväpnade män uppges ha stormat städernas gator, skjutit civila och satt butiker i brand, varvid de valde sina mål utifrån etniska kriterier. |
| --- | --- |

A.

Den 11 juni 2010 utbröt våldsamma sammandrabbningar i städerna Osh och Jalalabad i södra Kirgizistan vilka fortsatte att eskalera fram till den 14 juni 2010, då hundratals beväpnade män uppges ha stormat städernas gator, skjutit civila och satt butiker i brand, varvid de valde sina mål utifrån etniska kriterier.

| B. | Enligt de kirgizistanska myndigheterna ska omkring 300 personer ha dött i sammandrabbningarna, men bland andra ledaren för interimsregeringen, Roza Otunbajeva, har uttryckt farhågor om att den verkliga siffran skulle kunna vara betydligt högre. Fler än 2 000 personer skadades eller fick föras till sjukhus, och många personer saknas fortfarande. |
| --- | --- |

B.

Enligt de kirgizistanska myndigheterna ska omkring 300 personer ha dött i sammandrabbningarna, men bland andra ledaren för interimsregeringen, Roza Otunbajeva, har uttryckt farhågor om att den verkliga siffran skulle kunna vara betydligt högre. Fler än 2 000 personer skadades eller fick föras till sjukhus, och många personer saknas fortfarande.

| C. | Enligt beräkningar har 300 000 personer tvingats fly inom landet och 100 000 personer sökt skydd i grannlandet Uzbekistan till följd av våldsamheterna. Regeringen i Tasjkent har med hjälp av internationella organisationer gett flyktingarna humanitärt bistånd men stängde den 14 juni 2010 gränsen mot Kirgizistan med förklaringen att man inte hade kapacitet att ta emot fler personer. |
| --- | --- |

C.

Enligt beräkningar har 300 000 personer tvingats fly inom landet och 100 000 personer sökt skydd i grannlandet Uzbekistan till följd av våldsamheterna. Regeringen i Tasjkent har med hjälp av internationella organisationer gett flyktingarna humanitärt bistånd men stängde den 14 juni 2010 gränsen mot Kirgizistan med förklaringen att man inte hade kapacitet att ta emot fler personer.

| D. | Interimsregeringen har utlyst undantagstillstånd i området, men säkerhetsstyrkorna har inte lyckats ta kontroll över det. En begäran från interimspresident Roza Otunbajeva till Rysslands president, Medvedev, och till Collective Security Treaty Organisation om militär hjälp för att återställa ordningen avslogs. En begäran om en internationell polisstyrka gjordes också till OSSE, och behandlas för närvarande. |
| --- | --- |

D.

Interimsregeringen har utlyst undantagstillstånd i området, men säkerhetsstyrkorna har inte lyckats ta kontroll över det. En begäran från interimspresident Roza Otunbajeva till Rysslands president, Medvedev, och till Collective Security Treaty Organisation om militär hjälp för att återställa ordningen avslogs. En begäran om en internationell polisstyrka gjordes också till OSSE, och behandlas för närvarande.

| E. | EU har ett starkt intresse av en fredlig, demokratisk och gynnsam ekonomisk utveckling i Kirgizistan och har, särskilt genom sin Centralasienstrategi, åtagit sig att vara en partner till länderna i regionen. Nu behövs omgående ett betydligt större internationellt engagemang, och EU:s respons kommer att vara betydelsefullt för unionens trovärdighet som partner. |
| --- | --- |

E.

EU har ett starkt intresse av en fredlig, demokratisk och gynnsam ekonomisk utveckling i Kirgizistan och har, särskilt genom sin Centralasienstrategi, åtagit sig att vara en partner till länderna i regionen. Nu behövs omgående ett betydligt större internationellt engagemang, och EU:s respons kommer att vara betydelsefullt för unionens trovärdighet som partner.

| F. | Kommissionen har anslagit fem miljoner euro för att tillhandahålla akut medicinsk hjälp, humanitärt bistånd, andra artiklar än livsmedel samt skydd och psykiskt stöd till de krisdrabbade. Detta bör ställas i kontrast mot FN:s begäran om 71 miljoner US-dollar för omedelbart katastrofbistånd. |
| --- | --- |

F.

Kommissionen har anslagit fem miljoner euro för att tillhandahålla akut medicinsk hjälp, humanitärt bistånd, andra artiklar än livsmedel samt skydd och psykiskt stöd till de krisdrabbade. Detta bör ställas i kontrast mot FN:s begäran om 71 miljoner US-dollar för omedelbart katastrofbistånd.

| G. | Genom Göteborgsprogrammet, som antogs 2001, och efterföljande dokument har EU erkänt vikten av att förebygga konflikter, och den nuvarande situationen i Kirgizistan kräver att teorierna övergår i praktisk handling. |
| --- | --- |

G.

Genom Göteborgsprogrammet, som antogs 2001, och efterföljande dokument har EU erkänt vikten av att förebygga konflikter, och den nuvarande situationen i Kirgizistan kräver att teorierna övergår i praktisk handling.

| H. | Resultatet av folkomröstningen den 27 juni 2010, som genomfördes under relativt fredliga omständigheter med ett högt valdeltagande, var att mer än 90 procent av väljarna godkände en ny författning, där makten delas mellan president och parlament, bekräftade Roza Otunbajeva som interimspresident fram till den 31 december 2011 och godkände upplösningen av författningsdomstolen. Parlamentsval planeras att hållas den 10 oktober 2010. |
| --- | --- |

H.

Resultatet av folkomröstningen den 27 juni 2010, som genomfördes under relativt fredliga omständigheter med ett högt valdeltagande, var att mer än 90 procent av väljarna godkände en ny författning, där makten delas mellan president och parlament, bekräftade Roza Otunbajeva som interimspresident fram till den 31 december 2011 och godkände upplösningen av författningsdomstolen. Parlamentsval planeras att hållas den 10 oktober 2010.

| I. | Länderna i Centralasien står inför en mängd gemensamma utmaningar som fattigdom och allvarliga hot mot människors säkerhet och trygghet samt behovet av att stärka demokratin, ett gott styre och rättstatliga principer. Det regionala samarbetet måste återupptas och fördjupas så att man kan utveckla en gemensam strategi för att ta itu med problemen och utmaningarna i regionen. Regionala och internationella aktörer måste sträva efter mer samstämmighet i sina ansatser att gripa sig an regionens problem och utmaningar. |
| --- | --- |

I.

Länderna i Centralasien står inför en mängd gemensamma utmaningar som fattigdom och allvarliga hot mot människors säkerhet och trygghet samt behovet av att stärka demokratin, ett gott styre och rättstatliga principer. Det regionala samarbetet måste återupptas och fördjupas så att man kan utveckla en gemensam strategi för att ta itu med problemen och utmaningarna i regionen. Regionala och internationella aktörer måste sträva efter mer samstämmighet i sina ansatser att gripa sig an regionens problem och utmaningar.

| J. | EU måste alltid stå fast vid sitt åtagande att mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatliga principer ska ingå i unionens avtal med tredjeländer och främja demokratiska reformer genom att föra en konsekvent politik som stärker dess trovärdighet som aktör i regionen. |
| --- | --- |

J.

EU måste alltid stå fast vid sitt åtagande att mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatliga principer ska ingå i unionens avtal med tredjeländer och främja demokratiska reformer genom att föra en konsekvent politik som stärker dess trovärdighet som aktör i regionen.

| 1. | Europaparlamentet är djupt bekymrat över de tragiska och våldsamma sammandrabbningar som utbröt i södra Kirgizistan och uttrycker sitt deltagande med familjerna till de personer som föll offer för sammandrabbningarna. |
| --- | --- |

1.

Europaparlamentet är djupt bekymrat över de tragiska och våldsamma sammandrabbningar som utbröt i södra Kirgizistan och uttrycker sitt deltagande med familjerna till de personer som föll offer för sammandrabbningarna.

| 2. | Europaparlamentet fördömer den senaste tidens våldsamheter i södra Kirgizistan. Parlamentet beklagar förlusten av människoliv och uttrycker förhoppningar om att en fredlig lösning på konflikten i Kirgizistan ska kunna nås som grundas på demokratiska och rättstatliga principer samt respekt för mänskliga rättigheter. |
| --- | --- |

2.

Europaparlamentet fördömer den senaste tidens våldsamheter i södra Kirgizistan. Parlamentet beklagar förlusten av människoliv och uttrycker förhoppningar om att en fredlig lösning på konflikten i Kirgizistan ska kunna nås som grundas på demokratiska och rättstatliga principer samt respekt för mänskliga rättigheter.

| 3. | Europaparlamentet uppmanar interimsregeringen att genomföra en trovärdig, opartisk och oberoende utredning av händelserna, eventuellt med stöd av internationella aktörer, för att ställa förövarna till svars. |
| --- | --- |

3.

Europaparlamentet uppmanar interimsregeringen att genomföra en trovärdig, opartisk och oberoende utredning av händelserna, eventuellt med stöd av internationella aktörer, för att ställa förövarna till svars.

| 4. | Europaparlamentet uppmanar interimsmyndigheterna att göra allt de kan för att normalisera situationen och skapa förutsättningar för att flyktingar och internflyktingar frivilligt ska kunna återvända till sina hem under säkra och värdiga former. De lokala myndigheterna måste vidta effektiva förtroendeskapande åtgärder och inleda en genuin dialog med alla etniska grupper i södra Kirgizistan så att en trovärdig försoningsprocess kan komma till stånd. |
| --- | --- |

4.

Europaparlamentet uppmanar interimsmyndigheterna att göra allt de kan för att normalisera situationen och skapa förutsättningar för att flyktingar och internflyktingar frivilligt ska kunna återvända till sina hem under säkra och värdiga former. De lokala myndigheterna måste vidta effektiva förtroendeskapande åtgärder och inleda en genuin dialog med alla etniska grupper i södra Kirgizistan så att en trovärdig försoningsprocess kan komma till stånd.

| 5. | I detta sammanhang uppmanar Europaparlamentet kommissionen att öka det humanitära stödet i samarbete med internationella organisationer och att inleda kort- och medelfristiga återuppbyggnadsprogram för att bygga upp förstörda hem och ersätta förlorad egendom samt att genomföra rehabiliteringsprojekt tillsammans med de kirgizistanska myndigheterna och andra givare för att skapa förutsättningar som underlättar flyktingars och internflyktingars återvändande. I detta sammanhang är det viktigt med lokala utvecklingsprojekt. |
| --- | --- |

5.

I detta sammanhang uppmanar Europaparlamentet kommissionen att öka det humanitära stödet i samarbete med internationella organisationer och att inleda kort- och medelfristiga återuppbyggnadsprogram för att bygga upp förstörda hem och ersätta förlorad egendom samt att genomföra rehabiliteringsprojekt tillsammans med de kirgizistanska myndigheterna och andra givare för att skapa förutsättningar som underlättar flyktingars och internflyktingars återvändande. I detta sammanhang är det viktigt med lokala utvecklingsprojekt.

| 6. | Europaparlamentet framhåller behovet av en omfattande internationell insats för att hjälpa till med återuppbyggnadsarbetet, för att stabilisera situationen och för att skapa försoning i södra Kirgizistan, och att det planerade givarmötet i Bisjkek den 27 juli 2010 erbjuder ett tillfälle att lägga grundstenen till en sådan insats. |
| --- | --- |

6.

Europaparlamentet framhåller behovet av en omfattande internationell insats för att hjälpa till med återuppbyggnadsarbetet, för att stabilisera situationen och för att skapa försoning i södra Kirgizistan, och att det planerade givarmötet i Bisjkek den 27 juli 2010 erbjuder ett tillfälle att lägga grundstenen till en sådan insats.

| 7. | Europaparlamentet understryker att det humanitära biståndet måste åtföljas av ansträngningar att stabilisera situationen och minska och förhindra den avsevärda risken för att våldet bryter ut igen, vilket skulle hota freden och säkerheten även i andra delar av Ferganadalen, som delas av Uzbekistan, Kirgizistan och Tadzjikistan. |
| --- | --- |

7.

Europaparlamentet understryker att det humanitära biståndet måste åtföljas av ansträngningar att stabilisera situationen och minska och förhindra den avsevärda risken för att våldet bryter ut igen, vilket skulle hota freden och säkerheten även i andra delar av Ferganadalen, som delas av Uzbekistan, Kirgizistan och Tadzjikistan.

| 8. | Europaparlamentet efterlyser en avsevärd ökning av EU:s humanitära bistånd till de personer som drabbats av den senaste tidens våldsamheter i södra Kirgizistan samt en omfattande användning av stabilitetsinstrumentet. |
| --- | --- |

8.

Europaparlamentet efterlyser en avsevärd ökning av EU:s humanitära bistånd till de personer som drabbats av den senaste tidens våldsamheter i södra Kirgizistan samt en omfattande användning av stabilitetsinstrumentet.

| 9. | Europaparlamentet tror att den nya omfattningen av EU:s åtagande i södra Kirgizistan kommer att behövas även på lång sikt. Kommissionen uppmanas på nytt att ta fram förslag till omfördelning av anslag inom ramen för finansieringsinstrumentet för utvecklingssamarbete så att EU:s insatser på ett bättre och varaktigt sätt ska kunna svara mot den nya situationen i Kirgizistan. Parlamentet står fast vid att EU:s Centralasienpolitik måste fokusera på människors säkerhet och trygghet. |
| --- | --- |

9.

Europaparlamentet tror att den nya omfattningen av EU:s åtagande i södra Kirgizistan kommer att behövas även på lång sikt. Kommissionen uppmanas på nytt att ta fram förslag till omfördelning av anslag inom ramen för finansieringsinstrumentet för utvecklingssamarbete så att EU:s insatser på ett bättre och varaktigt sätt ska kunna svara mot den nya situationen i Kirgizistan. Parlamentet står fast vid att EU:s Centralasienpolitik måste fokusera på människors säkerhet och trygghet.

| 10. | Europaparlamentet uppmanar såväl vice ordföranden för kommissionen/unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik som medlemsstaterna att stödja och aktivt bidra till en snabb polisiär insats från OSSE:s sida för att förhindra att nya våldsamheter bryter ut, för att stabilisera situationen i de städer där sammandrabbningar ägt rum samt för att skydda offren och de mest sårbara personerna och underlätta för flyktingar och internflyktingar att återvända. |
| --- | --- |

10.

Europaparlamentet uppmanar såväl vice ordföranden för kommissionen/unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik som medlemsstaterna att stödja och aktivt bidra till en snabb polisiär insats från OSSE:s sida för att förhindra att nya våldsamheter bryter ut, för att stabilisera situationen i de städer där sammandrabbningar ägt rum samt för att skydda offren och de mest sårbara personerna och underlätta för flyktingar och internflyktingar att återvända.

| 11. | Europaparlamentet noterar att folkomröstningen om författningen i Kirgizistan den 27 juni 2010 genomfördes under relativt fredliga omständigheter. Parlamentet betonar att återgången till en konstitutionell ordning och till rättsstatliga principer är avgörande när det gäller att på lång sikt stabilisera situationen i landet. Nästa parlamentsval (preliminärt planerat till oktober 2010) bör ge en konstitutionell grund för en regering som har såväl stark legitimitet som stort folkligt stöd. Myndigheterna bör därför vidta omedelbara och kraftfulla åtgärder för att få bukt med de tydliga brister som konstaterats av OSSE/ODIHR innan det kommande parlamentsvalet hålls. Parlamentet ser fram emot att upprätta starka interparlamentariska förbindelser med Kirgizistans framtida parlament. |
| --- | --- |

11.

Europaparlamentet noterar att folkomröstningen om författningen i Kirgizistan den 27 juni 2010 genomfördes under relativt fredliga omständigheter. Parlamentet betonar att återgången till en konstitutionell ordning och till rättsstatliga principer är avgörande när det gäller att på lång sikt stabilisera situationen i landet. Nästa parlamentsval (preliminärt planerat till oktober 2010) bör ge en konstitutionell grund för en regering som har såväl stark legitimitet som stort folkligt stöd. Myndigheterna bör därför vidta omedelbara och kraftfulla åtgärder för att få bukt med de tydliga brister som konstaterats av OSSE/ODIHR innan det kommande parlamentsvalet hålls. Parlamentet ser fram emot att upprätta starka interparlamentariska förbindelser med Kirgizistans framtida parlament.

| 12. | Europaparlamentet oroas över rapporterna om att ett antal människorättsaktivister har gripits i Kirgizistan och begär att de omedelbart ska friges. Parlamentet uppmanar de kirgizistanska myndigheterna att vidta alla nödvändiga åtgärder för att garantera att människorättsförsvarare utan hinder kan bedriva sitt arbete för att främja och skydda de mänskliga rättigheterna. |
| --- | --- |

12.

Europaparlamentet oroas över rapporterna om att ett antal människorättsaktivister har gripits i Kirgizistan och begär att de omedelbart ska friges. Parlamentet uppmanar de kirgizistanska myndigheterna att vidta alla nödvändiga åtgärder för att garantera att människorättsförsvarare utan hinder kan bedriva sitt arbete för att främja och skydda de mänskliga rättigheterna.

| 13. | Europaparlamentet betonar att Kirgizistan, dess grannländer, Ryssland, Kina, EU, USA, OSSE och resten av det internationella samfundet har ett gemensamt intresse av, och ett gemensamt ansvar för att förhindra destabilisering, och uppmanar alla berörda parter att hitta synergieffekter. |
| --- | --- |

13.

Europaparlamentet betonar att Kirgizistan, dess grannländer, Ryssland, Kina, EU, USA, OSSE och resten av det internationella samfundet har ett gemensamt intresse av, och ett gemensamt ansvar för att förhindra destabilisering, och uppmanar alla berörda parter att hitta synergieffekter.

| 14. | Europaparlamentet känner oro inför svårigheterna att genomföra demokratiseringen i Kirgizistan, vilka tycks ha sin grund i Kirgizistans svaga interimsregering och de starka kriminella nätverken i landet, bl.a. narkotikasmugglarna i södra Kirgizistan. |
| --- | --- |

14.

Europaparlamentet känner oro inför svårigheterna att genomföra demokratiseringen i Kirgizistan, vilka tycks ha sin grund i Kirgizistans svaga interimsregering och de starka kriminella nätverken i landet, bl.a. narkotikasmugglarna i södra Kirgizistan.

| 15. | Europaparlamentet anser att ett pluralistiskt politiskt system måste införas som tillåter företrädare för olika intressen och medling för att minska spänningarna och för att nya våldsutbrott ska kunna undvikas, samt att EU och dess medlemsstater aktivt måste stödja demokratiseringen och sträva efter att minska klyftan mellan internationella aktörers olika ståndpunkter för att öka möjligheterna till en reformprocess i Kirgizistan. |
| --- | --- |

15.

Europaparlamentet anser att ett pluralistiskt politiskt system måste införas som tillåter företrädare för olika intressen och medling för att minska spänningarna och för att nya våldsutbrott ska kunna undvikas, samt att EU och dess medlemsstater aktivt måste stödja demokratiseringen och sträva efter att minska klyftan mellan internationella aktörers olika ståndpunkter för att öka möjligheterna till en reformprocess i Kirgizistan.

| 16. | Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till vice ordföranden för kommissionen/unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik, rådet, kommissionen, medlemsstaternas parlament och regeringar, Kirgizistans interimsregering, FN:s generalsekreterare, OSSE:s generalsekreterare och Europarådets generalsekreterare. |
| --- | --- |

16.

Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till vice ordföranden för kommissionen/unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik, rådet, kommissionen, medlemsstaternas parlament och regeringar, Kirgizistans interimsregering, FN:s generalsekreterare, OSSE:s generalsekreterare och Europarådets generalsekreterare.

---

(1)  EUT C 184 E, 6.8.2009, s. 49.

---

| 2.12.2011 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 351/95 |
| --- | --- | --- | --- |

2.12.2011

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 351/95

---

Torsdagen den 8 juli 2010Aids/hiv inför den XVIII:e internationella konferensen om aids (Wien, 18-23 juli 2010)

P7_TA(2010)0284

Europaparlamentets resolution av den 8 juli 2010 om en rättighetsbaserad strategi för EU:s åtgärder mot hiv/aids

2011/C 351 E/15

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

med beaktande av den XVIII internationella aidskonferensen: ”Right Here, Right Now”, som kommer att hållas i Wien den 18–23 juli 2010,

med beaktande av FN:s åtagandeförklaring om hiv/aids ”Global Crisis – Global Action”, som antogs av FN:s generalförsamling den 27 juni 2001 vid dess 26:e extra session,

med beaktande av FN:s generalförsamlings extra session (UNGASS) och högnivåmöte om hiv/aids den 2 juni 2006 och den politiska förklaring som antogs vid mötet,

med beaktande av Unaids internationella riktlinjer om hiv/aids och mänskliga rättigheter från 2006, vilka grundar sig på det andra internationella samrådet om hiv/aids och mänskliga rättigheter som hölls i Genève den 23–25 september 1996 samt det tredje internationella samrådet om hiv/aids och mänskliga rättigheter som hölls i Genève den 25–26 juli 2002,

med beaktande av Världshälsoorganisationens (WHO) rapport med titeln ”Towards Universal Access: Scaling Up Priority HIV/AIDS Interventions in the Health Sector”,

med beaktande av Abujaförklaringen av den 27 april 2001 om hiv/aids, tuberkulos och andra relaterade smittsamma sjukdomar, Afrikas gemensamma ståndpunkt inför UNGASS-högnivåmötet 2006 samt uppropet om påskyndade insatser för universell tillgång till hiv/aids-, tuberkulos- och malariavård i Afrika, vilket undertecknades av Afrikanska unionen den 4 maj 2006 i Abuja,

med beaktande av sin resolution av den 6 juli 2006 om hiv/aids: dags att leverera; av den 24 april 2007 om bekämpning av hiv/aids i Europeiska unionen och angränsande länder 2006–2009; av den 20 november 2008 om hiv/aids: tidig diagnos och behandling,

med beaktande av rådets slutsatser om framstegen med det europeiska handlingsprogrammet mot hiv/aids, malaria och tuberkulos genom yttre åtgärder (2007–2011), november 2009,

med beaktande av kommissionens meddelande om bekämpning av hiv/aids i Europeiska unionen och angränsande länder och dess strategi för bekämpning av hiv/aids i EU och angränsande länder 2009–2013,

med beaktande av Unaids rapport från 2009 om den globala aidsepidemin,

med beaktande av Unaids resultatram 2009–2011,

med beaktande av 2010 års FN-rapport om millennieutvecklingsmålen,

med beaktande av sin resolution av den 15 juni 2010 om framstegen i uppnåendet av millennieutvecklingsmålen: halvtidsöversyn inför FN:s högnivåmöte i september 2010,

med beaktande av artikel 110.4 i arbetsordningen, och av följande skäl:

| A. | Antalet personer som lever med hiv/aids fortsätter att växa. Det beräknas att 33,4 miljoner människor i världen lever med hiv/aids, och särskilt oroande är att 2,7 miljoner smittades under 2008. Detta innebär att hiv/aids är en global katastrof som ställer krav på exceptionella och omfattande globala åtgärder. |
| --- | --- |

A.

Antalet personer som lever med hiv/aids fortsätter att växa. Det beräknas att 33,4 miljoner människor i världen lever med hiv/aids, och särskilt oroande är att 2,7 miljoner smittades under 2008. Detta innebär att hiv/aids är en global katastrof som ställer krav på exceptionella och omfattande globala åtgärder.

| B. | Hiv/aids är fortfarande en av de största dödsorsakerna världen över, med 2 miljoner dödsfall under 2008, och väntas förbli en betydande orsak till förtida dödlighet globalt sett under de närmaste årtiondena. |
| --- | --- |

B.

Hiv/aids är fortfarande en av de största dödsorsakerna världen över, med 2 miljoner dödsfall under 2008, och väntas förbli en betydande orsak till förtida dödlighet globalt sett under de närmaste årtiondena.

| C. | I slutet av 2009 beräknades 5 miljoner människor i låg- och medelinkomstländer få antiretroviral behandling – en tiodubbling på fem år och den största expansionen någonsin i folkhälsohistorien. |
| --- | --- |

C.

I slutet av 2009 beräknades 5 miljoner människor i låg- och medelinkomstländer få antiretroviral behandling – en tiodubbling på fem år och den största expansionen någonsin i folkhälsohistorien.

| D. | Antalet nysmittade ökar fortfarande snabbare än antalet personer som behandlas, och två tredjedelar av de människor som var i behov av behandling under 2009 blev fortfarande utan, vilket innebär att 10 miljoner behövande inte hade tillgång till nödvändig och effektiv behandling. |
| --- | --- |

D.

Antalet nysmittade ökar fortfarande snabbare än antalet personer som behandlas, och två tredjedelar av de människor som var i behov av behandling under 2009 blev fortfarande utan, vilket innebär att 10 miljoner behövande inte hade tillgång till nödvändig och effektiv behandling.

| E. | Afrika söder om Sahara är alltjämt den hårdast drabbade regionen med 22,4 miljoner människor smittade av hiv/aids och 71 procent av alla nysmittade personer under 2008. |
| --- | --- |

E.

Afrika söder om Sahara är alltjämt den hårdast drabbade regionen med 22,4 miljoner människor smittade av hiv/aids och 71 procent av alla nysmittade personer under 2008.

| F. | Det finns klara bevis för att förebyggande åtgärder mot hiv/aids är ett effektivt sätt att minska antalet nysmittade. |
| --- | --- |

F.

Det finns klara bevis för att förebyggande åtgärder mot hiv/aids är ett effektivt sätt att minska antalet nysmittade.

| G. | Det finns en stor lucka i programplaneringen när det gäller att få människor som lever med hiv/aids att medverka vid de förebyggande åtgärderna, framför allt de åtgärder vilkas målgrupp består av människor som lever med hiv/aids, och detta gäller också insatserna för att minska stigmatiseringen och diskrimineringen. |
| --- | --- |

G.

Det finns en stor lucka i programplaneringen när det gäller att få människor som lever med hiv/aids att medverka vid de förebyggande åtgärderna, framför allt de åtgärder vilkas målgrupp består av människor som lever med hiv/aids, och detta gäller också insatserna för att minska stigmatiseringen och diskrimineringen.

| H. | Kvinnor och flickor är fortfarande oproportionerligt hårt drabbade av hiv/aids. Uppskattningsvis 60 procent av de hiv/aids-smittade i Afrika söder om Sahara är kvinnor, och hiv/aids är fortfarande den största döds- och sjukdomsorsaken bland kvinnor i barnafödande ålder. |
| --- | --- |

H.

Kvinnor och flickor är fortfarande oproportionerligt hårt drabbade av hiv/aids. Uppskattningsvis 60 procent av de hiv/aids-smittade i Afrika söder om Sahara är kvinnor, och hiv/aids är fortfarande den största döds- och sjukdomsorsaken bland kvinnor i barnafödande ålder.

| I. | De medel för det hiv-förebyggande arbetet som för närvarande står till buds kan inte erbjuda ett tillräckligt skydd för kvinnor, och preventivmetoder som kondomer och avhållsamhet är inte realistiska alternativ för många kvinnor, särskilt inte dem som är gifta, vill ha barn eller riskerar att utsättas för sexuellt våld. Säkra och effektiva vacciner eller mikrobicidprodukter skulle kunna utgöra kraftfulla nya metoder för skydd mot hiv för kvinnor, utan att deras möjligheter att föda barn begränsas. |
| --- | --- |

I.

De medel för det hiv-förebyggande arbetet som för närvarande står till buds kan inte erbjuda ett tillräckligt skydd för kvinnor, och preventivmetoder som kondomer och avhållsamhet är inte realistiska alternativ för många kvinnor, särskilt inte dem som är gifta, vill ha barn eller riskerar att utsättas för sexuellt våld. Säkra och effektiva vacciner eller mikrobicidprodukter skulle kunna utgöra kraftfulla nya metoder för skydd mot hiv för kvinnor, utan att deras möjligheter att föda barn begränsas.

| J. | Det finns fler och fler belägg för förhöjda infektionsnivåer och större risker bland nyckelpopulationer, däribland sexarbetare, män som har sex med män, transsexuella personer, fångar, sprutnarkomaner, migrerande befolkningsgrupper, flyktingar och mobila arbetstagare i nästan alla regioner. Även i länder med utbredda epidemier får förebyggande program för dessa populationer inte tillräckligt hög prioritet och inte tillräckligt med ekonomiska resurser. |
| --- | --- |

J.

Det finns fler och fler belägg för förhöjda infektionsnivåer och större risker bland nyckelpopulationer, däribland sexarbetare, män som har sex med män, transsexuella personer, fångar, sprutnarkomaner, migrerande befolkningsgrupper, flyktingar och mobila arbetstagare i nästan alla regioner. Även i länder med utbredda epidemier får förebyggande program för dessa populationer inte tillräckligt hög prioritet och inte tillräckligt med ekonomiska resurser.

| K. | På grund av den stigmatisering som hiv/aids medför är cirka 30 procent av de personer i EU som bär på hiv/aids omedvetna om att de är hiv/aids-positiva, och undersökningar visar att infektioner som inte diagnostiserats underlättar fortsatt spridning av hiv/aids och ökar risken för en tidig död hos personer som lever med hiv/aids. |
| --- | --- |

K.

På grund av den stigmatisering som hiv/aids medför är cirka 30 procent av de personer i EU som bär på hiv/aids omedvetna om att de är hiv/aids-positiva, och undersökningar visar att infektioner som inte diagnostiserats underlättar fortsatt spridning av hiv/aids och ökar risken för en tidig död hos personer som lever med hiv/aids.

| L. | I WHO:s rapport från 2009 med titeln ”Towards Universal Access-Progress: Scaling Up Priority HIV/AIDS Interventions in the Health Sector” uppskattas det att antiretrovirala läkemedel når ut endast till 23 procent av de behövande i Europa och Centralasien, något som anses vara en dålig täckningsgrad till följd av situationen i Ryssland och Ukraina. |
| --- | --- |

L.

I WHO:s rapport från 2009 med titeln ”Towards Universal Access-Progress: Scaling Up Priority HIV/AIDS Interventions in the Health Sector” uppskattas det att antiretrovirala läkemedel når ut endast till 23 procent av de behövande i Europa och Centralasien, något som anses vara en dålig täckningsgrad till följd av situationen i Ryssland och Ukraina.

| M. | Homosexualitet är fortfarande kraftigt stigmatiserat, framför allt i Afrika söder om Sahara, där frivilliga sexuella förbindelser mellan vuxna av samma kön är straffbara i 31 länder, belagda med dödsstraff i 4 länder och kan leda till över tio års fängelsestraff i andra länder. Denna stigmatisering är ett hinder för det förebyggande arbetet mot hiv/aids. |
| --- | --- |

M.

Homosexualitet är fortfarande kraftigt stigmatiserat, framför allt i Afrika söder om Sahara, där frivilliga sexuella förbindelser mellan vuxna av samma kön är straffbara i 31 länder, belagda med dödsstraff i 4 länder och kan leda till över tio års fängelsestraff i andra länder. Denna stigmatisering är ett hinder för det förebyggande arbetet mot hiv/aids.

| N. | I många länder betraktas narkotikamissbrukare som kriminella, vilket leder till att de inte får tillgång till förebyggande åtgärder, behandling, vård och stöd i samband med hiv/aids och till att hiv/aids sprids snabbare bland sprutnarkomaner. |
| --- | --- |

N.

I många länder betraktas narkotikamissbrukare som kriminella, vilket leder till att de inte får tillgång till förebyggande åtgärder, behandling, vård och stöd i samband med hiv/aids och till att hiv/aids sprids snabbare bland sprutnarkomaner.

| O. | Det rapporteras att 106 länder fortfarande har lagar och politik som innebär betydande hinder för ett effektivt bemötande av hiv/aids. |
| --- | --- |

O.

Det rapporteras att 106 länder fortfarande har lagar och politik som innebär betydande hinder för ett effektivt bemötande av hiv/aids.

| P. | Uppskattningsvis 17,5 miljoner barn förlorade ena eller båda föräldrarna i hiv/aids under 2008. Den överväldigande majoriteten av dessa barn lever i Afrika söder om Sahara och får ofta utstå stigmatisering och diskriminering. Det händer att de nekas tillgång till grundläggande tjänster som utbildning och husrum, vilket också gör dem mer sårbara för hiv/aids. |
| --- | --- |

P.

Uppskattningsvis 17,5 miljoner barn förlorade ena eller båda föräldrarna i hiv/aids under 2008. Den överväldigande majoriteten av dessa barn lever i Afrika söder om Sahara och får ofta utstå stigmatisering och diskriminering. Det händer att de nekas tillgång till grundläggande tjänster som utbildning och husrum, vilket också gör dem mer sårbara för hiv/aids.

| Q. | Relationen mellan hiv/aids och funktionshinder har inte uppmärksammats tillräckligt, trots att personer med funktionshinder återfinns i alla nyckelpopulationer som löper högre risk att smittas av hiv/aids samt missgynnas i samband med förebyggande åtgärder, behandling och vård. |
| --- | --- |

Q.

Relationen mellan hiv/aids och funktionshinder har inte uppmärksammats tillräckligt, trots att personer med funktionshinder återfinns i alla nyckelpopulationer som löper högre risk att smittas av hiv/aids samt missgynnas i samband med förebyggande åtgärder, behandling och vård.

| R. | En rättighetsbaserad strategi för åtgärder mot hiv/aids är ett avgörande bidrag till att få slut på epidemin. |
| --- | --- |

R.

En rättighetsbaserad strategi för åtgärder mot hiv/aids är ett avgörande bidrag till att få slut på epidemin.

| 1. | Europaparlamentet bekräftar att tillgången till hälso- och sjukvård fastställs i den allmänna förklaringen om mänskliga rättigheter och att regeringarna måste uppfylla sin skyldighet att ge alla människor tillgång till allmänna hälsotjänster. |
| --- | --- |

1.

Europaparlamentet bekräftar att tillgången till hälso- och sjukvård fastställs i den allmänna förklaringen om mänskliga rättigheter och att regeringarna måste uppfylla sin skyldighet att ge alla människor tillgång till allmänna hälsotjänster.

| 2. | Europaparlamentet anser samtidigt att EU måste högprioritera skyddet av och stödet till människorättsförsvarare både inom och utanför EU, inklusive sådana som i huvudsak arbetar med att sprida kunskap om hiv/aids. Parlamentet efterlyser i det här sammanhanget en försäkran från vice ordföranden /den höga representanten om att alla konkreta insatser och åtgärder som anges i EU:s riktlinjer om människorättsförsvarare omsätts i praktiken på vederbörligt sätt när det gäller företrädare för det civila samhället som verkar på området hiv/aids. |
| --- | --- |

2.

Europaparlamentet anser samtidigt att EU måste högprioritera skyddet av och stödet till människorättsförsvarare både inom och utanför EU, inklusive sådana som i huvudsak arbetar med att sprida kunskap om hiv/aids. Parlamentet efterlyser i det här sammanhanget en försäkran från vice ordföranden /den höga representanten om att alla konkreta insatser och åtgärder som anges i EU:s riktlinjer om människorättsförsvarare omsätts i praktiken på vederbörligt sätt när det gäller företrädare för det civila samhället som verkar på området hiv/aids.

| 3. | Europaparlamentet uppmanar kommissionen och rådet att leva upp till sina åtaganden och öka sina ansträngningar för att ta itu med hiv/aids som en global prioritering på folkhälsoområdet och låta de mänskliga rättigheterna stå i centrum för förebyggande åtgärder, behandling, vård och stöd i samband med hiv/aids, även inom EU:s utvecklingssamarbete. |
| --- | --- |

3.

Europaparlamentet uppmanar kommissionen och rådet att leva upp till sina åtaganden och öka sina ansträngningar för att ta itu med hiv/aids som en global prioritering på folkhälsoområdet och låta de mänskliga rättigheterna stå i centrum för förebyggande åtgärder, behandling, vård och stöd i samband med hiv/aids, även inom EU:s utvecklingssamarbete.

| 4. | Europaparlamentet uppmanar kommissionen och rådet att verka för en avkriminalisering av ouppsåtlig överföring av och utsättande av andra för hiv/aids (1), bland annat genom att uppmuntra till ett erkännande av hiv/aids som ett funktionshinder i befintlig och framtida lagstiftning mot diskriminering. |
| --- | --- |

4.

Europaparlamentet uppmanar kommissionen och rådet att verka för en avkriminalisering av ouppsåtlig överföring av och utsättande av andra för hiv/aids (1), bland annat genom att uppmuntra till ett erkännande av hiv/aids som ett funktionshinder i befintlig och framtida lagstiftning mot diskriminering.

| 5. | Europaparlamentet uppmanar såväl de baltiska staterna som Ryssland och Ukraina att införa en energisk politik mot hiv/aids i sina respektive länder. |
| --- | --- |

5.

Europaparlamentet uppmanar såväl de baltiska staterna som Ryssland och Ukraina att införa en energisk politik mot hiv/aids i sina respektive länder.

| 6. | Europaparlamentet uppmanar kommissionen och rådet att inom den politiska dialogen, både på global nivå och nationell nivå, föra fram den bästa politiken och de bästa strategierna för de rättighetsbaserade åtgärderna mot hiv/aids genom att






  — | främja, skydda och respektera de mänskliga rättigheterna – inklusive sexuella och reproduktiva hälsorättigheter (2) – för personer som lever med hiv/aids och andra nyckelpopulationer, |
| --- | --- | --- |

6.

Europaparlamentet uppmanar kommissionen och rådet att inom den politiska dialogen, både på global nivå och nationell nivå, föra fram den bästa politiken och de bästa strategierna för de rättighetsbaserade åtgärderna mot hiv/aids genom att

—

främja, skydda och respektera de mänskliga rättigheterna – inklusive sexuella och reproduktiva hälsorättigheter (2) – för personer som lever med hiv/aids och andra nyckelpopulationer,

| — | åtgärda de viktigaste ekonomiska, juridiska, sociala och tekniska hindren, tillsammans med repressiva lagar och tillvägagångssätt, som hindrar effektiva åtgärder mot hiv, framför allt för nyckelpopulationer, |
| --- | --- |

—

åtgärda de viktigaste ekonomiska, juridiska, sociala och tekniska hindren, tillsammans med repressiva lagar och tillvägagångssätt, som hindrar effektiva åtgärder mot hiv, framför allt för nyckelpopulationer,

| — | stödja översyner och ändringar av sådan lagstiftning som hindrar tillgången till effektiva, evidensbaserade program och tjänster mot hiv/aids, särskilt för nyckelpopulationer, |
| --- | --- |

—

stödja översyner och ändringar av sådan lagstiftning som hindrar tillgången till effektiva, evidensbaserade program och tjänster mot hiv/aids, särskilt för nyckelpopulationer,

| — | motverka eventuell lagstiftning eller eventuella beslut som straffbelägger icke uppsåtlig överföring av hiv eller späder på diskrimineringen av människor som lever med hiv/aids samt utdöma och åtgärda juridiska hinder mot effektiva hiv-åtgärder för kvinnor och flickor, av typ restriktiv lagstiftning och politik inom området sexuell och reproduktiv hälsa, restriktiva lagar om arv och egendomsförhållanden, lagar om att barn får ingå äktenskap etc, |
| --- | --- |

—

motverka eventuell lagstiftning eller eventuella beslut som straffbelägger icke uppsåtlig överföring av hiv eller späder på diskrimineringen av människor som lever med hiv/aids samt utdöma och åtgärda juridiska hinder mot effektiva hiv-åtgärder för kvinnor och flickor, av typ restriktiv lagstiftning och politik inom området sexuell och reproduktiv hälsa, restriktiva lagar om arv och egendomsförhållanden, lagar om att barn får ingå äktenskap etc,

| — | låta de mänskliga rättigheterna stå i centrum för besluten om tilldelningen av medel till åtgärder mot hiv/aids, både inom och utanför EU, |
| --- | --- |

—

låta de mänskliga rättigheterna stå i centrum för besluten om tilldelningen av medel till åtgärder mot hiv/aids, både inom och utanför EU,

| — | planera programmen mot hiv/aids så att de tar sikte på människor som lever med hiv/aids och andra nyckelpopulationer och ökar de enskilda individernas och samhällenas förmåga att reagera på hiv/aids, samtidigt som de minskar risken och sårbarheten för hiv/aids och dämpar skadeverkningarna av hiv/aids, |
| --- | --- |

—

planera programmen mot hiv/aids så att de tar sikte på människor som lever med hiv/aids och andra nyckelpopulationer och ökar de enskilda individernas och samhällenas förmåga att reagera på hiv/aids, samtidigt som de minskar risken och sårbarheten för hiv/aids och dämpar skadeverkningarna av hiv/aids,

| — | arbeta för att olika nyckelpopulationer på ett meningsfullt sätt ska kunna medverka i utformningen, genomförandet, övervakningen och utvärderingen av programmen för förebyggande, behandling, vård och stöd i samband med hiv/aids, liksom vid arbetet för att minska stigmatiseringen och diskrimineringen, |
| --- | --- |

—

arbeta för att olika nyckelpopulationer på ett meningsfullt sätt ska kunna medverka i utformningen, genomförandet, övervakningen och utvärderingen av programmen för förebyggande, behandling, vård och stöd i samband med hiv/aids, liksom vid arbetet för att minska stigmatiseringen och diskrimineringen,

| — | göra hälso- och sjukvården mer tillgänglig för alla, i fråga om såväl förebyggande, behandling, vård och stöd i samband med hiv/aids som tillhandahållande av annan medicinsk vård som inte är kopplad till hiv/aids, |
| --- | --- |

—

göra hälso- och sjukvården mer tillgänglig för alla, i fråga om såväl förebyggande, behandling, vård och stöd i samband med hiv/aids som tillhandahållande av annan medicinsk vård som inte är kopplad till hiv/aids,

| — | underlätta tillgången till utbildning och sysselsättning för människor som lever med hiv/aids och för andra nyckelpopulationer, |
| --- | --- |

—

underlätta tillgången till utbildning och sysselsättning för människor som lever med hiv/aids och för andra nyckelpopulationer,

| — | garantera att det i fortsättningen, i arbetet med att övervaka framstegen i kampen mot hiv/aids, tas med indikatorer för direkt åtgärdande och bedömning av människorättsfrågor i anslutning till hiv/aids, |
| --- | --- |

—

garantera att det i fortsättningen, i arbetet med att övervaka framstegen i kampen mot hiv/aids, tas med indikatorer för direkt åtgärdande och bedömning av människorättsfrågor i anslutning till hiv/aids,

| — | respektera de tre principerna om informerat samtycke, konfidentialitet och rådgivning i samband med hiv/aids-testning och andra hiv/aids-relaterade tjänster, |
| --- | --- |

—

respektera de tre principerna om informerat samtycke, konfidentialitet och rådgivning i samband med hiv/aids-testning och andra hiv/aids-relaterade tjänster,

| — | bekämpa stigmatiseringen och diskrimineringen av människor som lever med hiv/aids samt av andra nyckelpopulationer och slå vakt om deras rätt till säkerhet och skydd mot övergrepp och våld, |
| --- | --- |

—

bekämpa stigmatiseringen och diskrimineringen av människor som lever med hiv/aids samt av andra nyckelpopulationer och slå vakt om deras rätt till säkerhet och skydd mot övergrepp och våld,

| — | verka för att människor som lever med hiv/aids samt andra nyckelpopulationer i större utsträckning ska kunna medverka i åtgärder mot hiv/aids, |
| --- | --- |

—

verka för att människor som lever med hiv/aids samt andra nyckelpopulationer i större utsträckning ska kunna medverka i åtgärder mot hiv/aids,

| — | ge objektiv information om sjukdomen, fri från fördömande uttalanden, |
| --- | --- |

—

ge objektiv information om sjukdomen, fri från fördömande uttalanden,

| — | rusta människor med den handlingskraft, de färdigheter, den kunskap och de resurser de behöver för att skydda sig mot hiv/aids. |
| --- | --- |

—

rusta människor med den handlingskraft, de färdigheter, den kunskap och de resurser de behöver för att skydda sig mot hiv/aids.

| 7. | Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att bemöta kvinnornas behov av förebyggande, behandling och vård i samband med hiv/aids, något som är väsentligt för att vi ska kunna få bukt med epidemin. Detta bör framför allt ta formen av utökad tillgång till program för hälso- och sjukvård inom området sexuell och reproduktiv hälsa, där tjänster för testning, rådgivning och förebyggande arbete i samband med hiv/aids ingår som en självklar del. Även de underliggande socioekonomiska faktorer som bidrar till risken för hiv/aids bland kvinnor, såsom bristande jämställdhet, fattigdom, dåliga ekonomiska utsikter och bristfälliga möjligheter till utbildning samt avsaknad av rättsligt skydd och skydd för de mänskliga rättigheterna, måste åtgärdas. |
| --- | --- |

7.

Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att bemöta kvinnornas behov av förebyggande, behandling och vård i samband med hiv/aids, något som är väsentligt för att vi ska kunna få bukt med epidemin. Detta bör framför allt ta formen av utökad tillgång till program för hälso- och sjukvård inom området sexuell och reproduktiv hälsa, där tjänster för testning, rådgivning och förebyggande arbete i samband med hiv/aids ingår som en självklar del. Även de underliggande socioekonomiska faktorer som bidrar till risken för hiv/aids bland kvinnor, såsom bristande jämställdhet, fattigdom, dåliga ekonomiska utsikter och bristfälliga möjligheter till utbildning samt avsaknad av rättsligt skydd och skydd för de mänskliga rättigheterna, måste åtgärdas.

| 8. | Europaparlamentet uppmanar EU och medlemsstaterna att ge rättvis och flexibel finansiering till forskning om ny preventionsteknik, däribland vacciner och mikrobicidprodukter. |
| --- | --- |

8.

Europaparlamentet uppmanar EU och medlemsstaterna att ge rättvis och flexibel finansiering till forskning om ny preventionsteknik, däribland vacciner och mikrobicidprodukter.

| 9. | Europaparlamentet är mycket oroat över att hälften av alla nya hiv-infektioner drabbar barn och ungdomar. Parlamentet uppmanar därför kommissionen och medlemsstaterna att bemöta barns och ungdomars behov av förebyggande, behandling, vård och stöd i samband med hiv/aids och se till att de får tillgång till hiv/aids-relaterade tjänster, särskilt tidig diagnostisering av spädbarn, lämpliga och ekonomiskt överkomliga antiretrovirala läkemedel, psykosocialt stöd samt socialt och rättsligt skydd. |
| --- | --- |

9.

Europaparlamentet är mycket oroat över att hälften av alla nya hiv-infektioner drabbar barn och ungdomar. Parlamentet uppmanar därför kommissionen och medlemsstaterna att bemöta barns och ungdomars behov av förebyggande, behandling, vård och stöd i samband med hiv/aids och se till att de får tillgång till hiv/aids-relaterade tjänster, särskilt tidig diagnostisering av spädbarn, lämpliga och ekonomiskt överkomliga antiretrovirala läkemedel, psykosocialt stöd samt socialt och rättsligt skydd.

| 10. | Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att stödja funktionshindrade personers deltagande i åtgärderna mot hiv/aids samt integreringen av deras mänskliga rättigheter i nationella planer och strategier mot hiv/aids i syfte att garantera dem tillgång till hiv/aids-relaterade tjänster som både är anpassade efter deras behov och likvärdiga med de tjänster som erbjuds andra befolkningsgrupper. |
| --- | --- |

10.

Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att stödja funktionshindrade personers deltagande i åtgärderna mot hiv/aids samt integreringen av deras mänskliga rättigheter i nationella planer och strategier mot hiv/aids i syfte att garantera dem tillgång till hiv/aids-relaterade tjänster som både är anpassade efter deras behov och likvärdiga med de tjänster som erbjuds andra befolkningsgrupper.

| 11. | Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att stödja skademinskningsprogram till förmån för fångar och sprutnarkomaner. |
| --- | --- |

11.

Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att stödja skademinskningsprogram till förmån för fångar och sprutnarkomaner.

| 12. | Europaparlamentet uppmanar kommissionen och rådet att uppmana de länder som drabbats värst av hiv och aids att inrätta samordnade, öppna och ansvariga nationella ramar för hiv-strategier, vilka garanterar tillgången till hiv-relaterade åtgärder för förebyggande och vård samt dessa åtgärders effektivitet. Parlamentet uppmanar i anslutning till detta kommissionen att stödja de nationella regeringarna och engagera det civila samhället för att komma till rätta med problemet att programmen för minskad stigmatisering och diskriminering når så få människor och utöka rätten till rättslig prövning i anslutning till nationella åtgärder mot hiv/aids. |
| --- | --- |

12.

Europaparlamentet uppmanar kommissionen och rådet att uppmana de länder som drabbats värst av hiv och aids att inrätta samordnade, öppna och ansvariga nationella ramar för hiv-strategier, vilka garanterar tillgången till hiv-relaterade åtgärder för förebyggande och vård samt dessa åtgärders effektivitet. Parlamentet uppmanar i anslutning till detta kommissionen att stödja de nationella regeringarna och engagera det civila samhället för att komma till rätta med problemet att programmen för minskad stigmatisering och diskriminering når så få människor och utöka rätten till rättslig prövning i anslutning till nationella åtgärder mot hiv/aids.

| 13. | Europaparlamentet uppmanar kommissionen och rådet att arbeta med Unaids och andra partner för att förbättra de indikatorer som används för framstegsmätning och kunskapsutbyte på global och nationell nivå samt inom programmen för att minska stigmatisering och diskriminering på grund av aids, inklusive indikatorer som är inriktade på specifika nyckelpopulationer. |
| --- | --- |

13.

Europaparlamentet uppmanar kommissionen och rådet att arbeta med Unaids och andra partner för att förbättra de indikatorer som används för framstegsmätning och kunskapsutbyte på global och nationell nivå samt inom programmen för att minska stigmatisering och diskriminering på grund av aids, inklusive indikatorer som är inriktade på specifika nyckelpopulationer.

| 14. | Europaparlamentet uppmanar kommissionen och rådet att stödja det arbete som utförs av den nyinrättade globala kommissionen för juridiska frågor i samband med hiv med syftet att se till att lagstiftningen främjar effektiva åtgärder mot hiv/aids, hiv-relaterade människorättsfrågor och skyddsmekanismer på internationell nivå. |
| --- | --- |

14.

Europaparlamentet uppmanar kommissionen och rådet att stödja det arbete som utförs av den nyinrättade globala kommissionen för juridiska frågor i samband med hiv med syftet att se till att lagstiftningen främjar effektiva åtgärder mot hiv/aids, hiv-relaterade människorättsfrågor och skyddsmekanismer på internationell nivå.

| 15. | Europaparlamentet uppmanar kommissionen och rådet att engagera Europeiska unionens byrå för grundläggande rättigheter i arbetet med att samla in ytterligare uppgifter om människorättssituationen för personer som lever med hiv/aids och för andra nyckelpopulationer i Europa, och då särskilt ta hänsyn till deras utsatthet för flerfaldig och intersektionell diskriminering. |
| --- | --- |

15.

Europaparlamentet uppmanar kommissionen och rådet att engagera Europeiska unionens byrå för grundläggande rättigheter i arbetet med att samla in ytterligare uppgifter om människorättssituationen för personer som lever med hiv/aids och för andra nyckelpopulationer i Europa, och då särskilt ta hänsyn till deras utsatthet för flerfaldig och intersektionell diskriminering.

| 16. | Europaparlamentet uppmanar alla medlemsstater och kommissionen att anslå minst 20 procent av allt utvecklingsstöd till grundläggande hälso- och sjukvård och utbildning, att öka sina bidrag till den globala fonden mot aids, tuberkulos och malaria samt att ge mer resurser till andra program avsedda att förbättra hälso- och sjukvården och stärka lokalsamhället. Parlamentet uppmanar dessutom utvecklingsländerna att prioritera folkhälsoanslagen i allmänhet och bekämpandet av hiv/aids i synnerhet. Parlamentet uppmanar kommissionen att förse partnerländer med incitament för att främja prioritering av hälsa som en viktig sektor inom landsstrategidokumenten. |
| --- | --- |

16.

Europaparlamentet uppmanar alla medlemsstater och kommissionen att anslå minst 20 procent av allt utvecklingsstöd till grundläggande hälso- och sjukvård och utbildning, att öka sina bidrag till den globala fonden mot aids, tuberkulos och malaria samt att ge mer resurser till andra program avsedda att förbättra hälso- och sjukvården och stärka lokalsamhället. Parlamentet uppmanar dessutom utvecklingsländerna att prioritera folkhälsoanslagen i allmänhet och bekämpandet av hiv/aids i synnerhet. Parlamentet uppmanar kommissionen att förse partnerländer med incitament för att främja prioritering av hälsa som en viktig sektor inom landsstrategidokumenten.

| 17. | Europaparlamentet uppmanar alla medlemsstater och kommissionen att bryta den oroande trenden med ständigt minskande anslag till sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter i utvecklingsländerna samt att stödja en politik för behandling av sexuellt överförbara infektionssjukdomar och tillhandahålla produkter för reproduktiv hälsa såsom livräddande läkemedel och preventivmedel, inklusive kondomer. |
| --- | --- |

17.

Europaparlamentet uppmanar alla medlemsstater och kommissionen att bryta den oroande trenden med ständigt minskande anslag till sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter i utvecklingsländerna samt att stödja en politik för behandling av sexuellt överförbara infektionssjukdomar och tillhandahålla produkter för reproduktiv hälsa såsom livräddande läkemedel och preventivmedel, inklusive kondomer.

| 18. | Europaparlamentet uppmanar EU till fortsatt arbete med hjälp av en kombination av finansieringsinstrument på global och nationell nivå, som ett tillägg till budgetstödet, samt med relevanta organisationer och mekanismer som med framgång har visat sig kunna lyfta fram människorättsdimensionen i fråga om hiv/aids, framför allt organisationer inom det civila samhället och lokalsamhället. |
| --- | --- |

18.

Europaparlamentet uppmanar EU till fortsatt arbete med hjälp av en kombination av finansieringsinstrument på global och nationell nivå, som ett tillägg till budgetstödet, samt med relevanta organisationer och mekanismer som med framgång har visat sig kunna lyfta fram människorättsdimensionen i fråga om hiv/aids, framför allt organisationer inom det civila samhället och lokalsamhället.

| 19. | Europaparlamentet uppmanar kommissionen, medlemsstaterna och det internationella samfundet att lagstifta om att hiv-medicinering ska göras tillgänglig till överkomliga priser, inbegripet antiretrovirala och andra säkra och effektiva mediciner, diagnostik och relaterad teknik för förebyggande, behandlande och palliativ hiv-vård samt vård av hiv-relaterade opportunistiska infektioner och tillstånd. |
| --- | --- |

19.

Europaparlamentet uppmanar kommissionen, medlemsstaterna och det internationella samfundet att lagstifta om att hiv-medicinering ska göras tillgänglig till överkomliga priser, inbegripet antiretrovirala och andra säkra och effektiva mediciner, diagnostik och relaterad teknik för förebyggande, behandlande och palliativ hiv-vård samt vård av hiv-relaterade opportunistiska infektioner och tillstånd.

| 20. | Europaparlamentet riktar kritik mot bilaterala och regionala handelsavtal med bestämmelser som sträcker sig utöver WHO:s Tripsavtal (”Trips-plus”) och som effektivt står i vägen för, eller rentav begränsar, de skyddsåtgärder som fastställdes i Dohaförklaringen för att ge hälsofrågor företräde framför kommersiella intressen. Parlamentet påpekar vilket ansvar som faller på de länder som utövat påtryckningar på utvecklingsländerna för att de ska underteckna sådana frihandelsavtal. |
| --- | --- |

20.

Europaparlamentet riktar kritik mot bilaterala och regionala handelsavtal med bestämmelser som sträcker sig utöver WHO:s Tripsavtal (”Trips-plus”) och som effektivt står i vägen för, eller rentav begränsar, de skyddsåtgärder som fastställdes i Dohaförklaringen för att ge hälsofrågor företräde framför kommersiella intressen. Parlamentet påpekar vilket ansvar som faller på de länder som utövat påtryckningar på utvecklingsländerna för att de ska underteckna sådana frihandelsavtal.

| 21. | Europaparlamentet understryker att man med hjälp av tvångslicenser och differentierad prissättning inte har löst problemet till fullo och uppmanar kommissionen att föreslå nya lösningar för att hiv/aids-behandling verkligen ska finnas att tillgå till överkomliga priser. |
| --- | --- |

21.

Europaparlamentet understryker att man med hjälp av tvångslicenser och differentierad prissättning inte har löst problemet till fullo och uppmanar kommissionen att föreslå nya lösningar för att hiv/aids-behandling verkligen ska finnas att tillgå till överkomliga priser.

| 22. | Europaparlamentet uttrycker sitt gillande till att rådets arbetsgrupp för de mänskliga rättigheterna antagit dokumentet ”Toolkit to Promote and Protect the Enjoyment of all Human Rights by Lesbian, Gay, Bisexual and Transgender People” och uppmanar rådet och kommissionen att omsätta dokumentets rekommendationer i praktiken. |
| --- | --- |

22.

Europaparlamentet uttrycker sitt gillande till att rådets arbetsgrupp för de mänskliga rättigheterna antagit dokumentet ”Toolkit to Promote and Protect the Enjoyment of all Human Rights by Lesbian, Gay, Bisexual and Transgender People” och uppmanar rådet och kommissionen att omsätta dokumentets rekommendationer i praktiken.

| 23. | Europaparlamentet uppmanar EU:s institutioner, i vilkas arbetsuppgifter det ingår att sammanställa årsrapporter om människorättssituationen, att i dessa rapporter ta med en sådan betoning av mänskliga rättigheter i relation till hiv, att människor som lever med hiv och de som riskerar att smittas kommer till tals. |
| --- | --- |

23.

Europaparlamentet uppmanar EU:s institutioner, i vilkas arbetsuppgifter det ingår att sammanställa årsrapporter om människorättssituationen, att i dessa rapporter ta med en sådan betoning av mänskliga rättigheter i relation till hiv, att människor som lever med hiv och de som riskerar att smittas kommer till tals.

| 24. | Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att upprepa sitt stöd för punkt 16 i rådets slutsatser om handlingsprogrammet från november 2009, att inleda ett brett samråd med medlemsstaterna och andra berörda parter kring förberedandet av ett europeiskt handlingsprogram mot hiv/aids, malaria och tuberkulos genom yttre åtgärder för 2012 och därefter samt att trycka på för att EU:s insatsgrupper ska inrättas som ett hjälpmedel med vilket kommissionen och medlemsstaterna kan förena sina insatser inom fastställda prioriterade områden. |
| --- | --- |

24.

Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att upprepa sitt stöd för punkt 16 i rådets slutsatser om handlingsprogrammet från november 2009, att inleda ett brett samråd med medlemsstaterna och andra berörda parter kring förberedandet av ett europeiskt handlingsprogram mot hiv/aids, malaria och tuberkulos genom yttre åtgärder för 2012 och därefter samt att trycka på för att EU:s insatsgrupper ska inrättas som ett hjälpmedel med vilket kommissionen och medlemsstaterna kan förena sina insatser inom fastställda prioriterade områden.

| 25. | Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, kommissionen, medlemsstaternas parlament, FN:s generalsekreterare, FN:s gemensamma program mot hiv/aids, WHO och den XVIII internationella aidskonferensens organisatörer. |
| --- | --- |

25.

Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, kommissionen, medlemsstaternas parlament, FN:s generalsekreterare, FN:s gemensamma program mot hiv/aids, WHO och den XVIII internationella aidskonferensens organisatörer.

---

(1)  Enligt Unaids policydokument om kriminalisering av hiv-överföring bör regeringarna begränsa kriminalisering till fall av uppsåtlig överföring, dvs. när en person känner till sin hiv-positiva status, handlar med uppsåt att smitta, och den andra personen verkligen blir smittad.

(2)  Att främja och behandla frågan om sexuell och reproduktiv hälsa och sexuella och reproduktiva rättigheter för personer som lever med hiv/aids är en nyckelfaktor i en människorättsbaserad strategi i fråga om hiv. En sådan strategi bör återspegla rätten för personer som lever med hiv/aids att ha ett fullvärdigt och tillfredsställande sexliv, och respektera hiv-positiva personers val och önskemål i fråga om fertilitet.

---

| 2.12.2011 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 351/101 |
| --- | --- | --- | --- |

2.12.2011

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 351/101

---

Torsdagen den 8 juli 2010Ikraftträdande av konventionen om klustervapen den 1 augusti 2010 och EU:s roll

P7_TA(2010)0285

Europaparlamentets resolution av den 8 juli 2010 om ikraftträdandet av konventionen mot klustervapen och EU:s roll

2011/C 351 E/16

Europaparlamentet utfärdar denna resolution,

med beaktande av konventionen om klustervapen som antogs av 107 länder vid den diplomatiska konferensen i Dublin den 19–30 maj 2008,

med beaktande av att FN:s generalsekreterare i ett meddelande av den 30 maj 2008 uppmuntrade staterna att så snart som möjligt underteckna och ratificera detta viktiga avtal och sade att han ser fram emot att det kommer att träda i kraft inom kort,

med beaktande av sin resolution av den 20 november 2008 om konventionen mot multipelbomber (1),

med beaktande av sin resolution av den 10 mars 2010 om genomförandet av den europeiska säkerhetsstrategin och den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken (2),

med beaktande av artikel 110.4 i arbetsordningen, och av följande skäl:

| A. | Konventionen mot klustervapen har stått öppen för undertecknande sedan den 3 december 2008, först i Oslo och därefter vid FN:s högkvarter i New York, och den kommer att träda i kraft den första dagen i den sjätte månaden efter det att den har ratificerats av 30 stater, det vill säga den 1 augusti 2010. |
| --- | --- |

A.

Konventionen mot klustervapen har stått öppen för undertecknande sedan den 3 december 2008, först i Oslo och därefter vid FN:s högkvarter i New York, och den kommer att träda i kraft den första dagen i den sjätte månaden efter det att den har ratificerats av 30 stater, det vill säga den 1 augusti 2010.

| B. | I konventionen mot klustervapen definieras klustervapen som vapen som är utformade för att sprida eller släppa explosiva substridsdelar, som var och en väger mindre än 20 kg, och innefattar dessa explosiva substridsdelar. |
| --- | --- |

B.

I konventionen mot klustervapen definieras klustervapen som vapen som är utformade för att sprida eller släppa explosiva substridsdelar, som var och en väger mindre än 20 kg, och innefattar dessa explosiva substridsdelar.

| C. | Konventionen mot klustervapen kommer att förbjuda användning, tillverkning, lagring och överföring av klustervapen, och förbudet kommer att avse vapenkategorin. |
| --- | --- |

C.

Konventionen mot klustervapen kommer att förbjuda användning, tillverkning, lagring och överföring av klustervapen, och förbudet kommer att avse vapenkategorin.

| D. | Enligt konventionen mot klustervapen måste de undertecknande staterna förstöra de klustervapen som de har i lager. |
| --- | --- |

D.

Enligt konventionen mot klustervapen måste de undertecknande staterna förstöra de klustervapen som de har i lager.

| E. | Konventionen om klustervapen fastställer nya humanitära normer rörande stöd till offer, och ålägger de berörda staterna att avlägsna alla rester av odetonerade klustervapen som ligger kvar efter konflikter. |
| --- | --- |

E.

Konventionen om klustervapen fastställer nya humanitära normer rörande stöd till offer, och ålägger de berörda staterna att avlägsna alla rester av odetonerade klustervapen som ligger kvar efter konflikter.

| F. | Klustervapen utgör en allvarlig risk för civila när de används i närheten av befolkade områden eftersom det typiskt sett är ett stort område som drabbas med dödliga effekter. Användning av dessa vapen har efter det att en konflikt ägt rum orsakat många tragiska skador och dödsfall bland civila i omgivningen eftersom odetonerade substridsdelar som lämnats kvar ofta hittas av barn och andra intet ont anande oskyldiga. |
| --- | --- |

F.

Klustervapen utgör en allvarlig risk för civila när de används i närheten av befolkade områden eftersom det typiskt sett är ett stort område som drabbas med dödliga effekter. Användning av dessa vapen har efter det att en konflikt ägt rum orsakat många tragiska skador och dödsfall bland civila i omgivningen eftersom odetonerade substridsdelar som lämnats kvar ofta hittas av barn och andra intet ont anande oskyldiga.

| G. | Fram till dags dato har tjugo EU-medlemsstater undertecknat konventionen mot klustervapen och elva har ratificerat den, medan sju varken har undertecknat eller ratificerat den. |
| --- | --- |

G.

Fram till dags dato har tjugo EU-medlemsstater undertecknat konventionen mot klustervapen och elva har ratificerat den, medan sju varken har undertecknat eller ratificerat den.

| H. | När konventionen mot klustervapen träder i kraft den 1 augusti 2010 kommer det att bli besvärligare att ansluta sig till konventionen, eftersom staterna måste ansluta sig till konventionen i en process som består av ett steg. |
| --- | --- |

H.

När konventionen mot klustervapen träder i kraft den 1 augusti 2010 kommer det att bli besvärligare att ansluta sig till konventionen, eftersom staterna måste ansluta sig till konventionen i en process som består av ett steg.

| I. | Stödet från flertalet av EU-medlemsstaterna, interparlamentariska initiativ och ett stort antal organisationer i det civila samhället har på ett avgörande sätt bidragit till att Osloprocessen kunde resultera i konventionen mot klustervapen. |
| --- | --- |

I.

Stödet från flertalet av EU-medlemsstaterna, interparlamentariska initiativ och ett stort antal organisationer i det civila samhället har på ett avgörande sätt bidragit till att Osloprocessen kunde resultera i konventionen mot klustervapen.

| J. | Om alla 27 EU-medlemsstater undertecknar och ratificerar konventionen mot klustervapen innan den träder i kraft den 1 augusti 2010 skulle detta bli en stark politisk signal till stöd för en värld utan klustervapen och för EU:s mål i kampen mot spridning av vapen som dödar urskillningslöst. |
| --- | --- |

J.

Om alla 27 EU-medlemsstater undertecknar och ratificerar konventionen mot klustervapen innan den träder i kraft den 1 augusti 2010 skulle detta bli en stark politisk signal till stöd för en värld utan klustervapen och för EU:s mål i kampen mot spridning av vapen som dödar urskillningslöst.

| 1. | Europaparlamentet gläder sig över det förestående ikraftträdandet av konventionen mot klustervapen den 1 augusti 2010. |
| --- | --- |

1.

Europaparlamentet gläder sig över det förestående ikraftträdandet av konventionen mot klustervapen den 1 augusti 2010.

| 2. | Europaparlamentet uppmanar alla EU:s medlemsstater och kandidatländer att så snart som möjligt och före slutet av 2010 underteckna och ratificera konventionen mot klustervapen. Vissa stater har inte undertecknat konventionen, bland dem Estland, Finland, Grekland, Lettland, Polen, Rumänien, Slovakien och Turkiet, medan andra har undertecknat konventionen men ännu inte ratificerat den, nämligen Bulgarien, Cypern, Italien, Litauen, Nederländerna, Portugal, Sverige, Tjeckien och Ungern. |
| --- | --- |

2.

Europaparlamentet uppmanar alla EU:s medlemsstater och kandidatländer att så snart som möjligt och före slutet av 2010 underteckna och ratificera konventionen mot klustervapen. Vissa stater har inte undertecknat konventionen, bland dem Estland, Finland, Grekland, Lettland, Polen, Rumänien, Slovakien och Turkiet, medan andra har undertecknat konventionen men ännu inte ratificerat den, nämligen Bulgarien, Cypern, Italien, Litauen, Nederländerna, Portugal, Sverige, Tjeckien och Ungern.

| 3. | Europaparlamentet berömmer de stater som har undertecknat och ratificerat konventionen, vilka också har antagit ett moratorium mot användning, tillverkning och överföring av klustervapen samt förstört sina lager av dessa vapen. |
| --- | --- |

3.

Europaparlamentet berömmer de stater som har undertecknat och ratificerat konventionen, vilka också har antagit ett moratorium mot användning, tillverkning och överföring av klustervapen samt förstört sina lager av dessa vapen.

| 4. | Europaparlamentet uppmanar alla de EU-medlemsstater som har undertecknat konventionen mot klustervapen att utnyttja varje tillfälle att – bland annat på bilaterala möten, i den militära dialogen och i multilaterala forum – uppmuntra de stater som inte har skrivit under konventionen att underteckna, ratificera eller tillträda den så snart som möjligt och, vilket de är skyldiga att göra enligt artikel 21 i konventionen, göra allt de kan för att förmå stater som inte är anslutna till konventionen att låta bli att använda klustervapen. |
| --- | --- |

4.

Europaparlamentet uppmanar alla de EU-medlemsstater som har undertecknat konventionen mot klustervapen att utnyttja varje tillfälle att – bland annat på bilaterala möten, i den militära dialogen och i multilaterala forum – uppmuntra de stater som inte har skrivit under konventionen att underteckna, ratificera eller tillträda den så snart som möjligt och, vilket de är skyldiga att göra enligt artikel 21 i konventionen, göra allt de kan för att förmå stater som inte är anslutna till konventionen att låta bli att använda klustervapen.

| 5. | Europaparlamentet uppmanar EU:s medlemsstater att inte vidta några åtgärder som kan innebära att konventionen mot klustervapen och dess bestämmelser kringgås eller äventyras. Alla EU:s medlemsstater uppmanas i synnerhet att inte anta, stödja eller ratificera något som helst protokoll till konventionen om konventionella vapen som tillåter användning av klustervapen, eftersom detta inte skulle vara förenligt med det förbud mot klustervapen som föreskrivs i artiklarna 1 och 2 i konventionen mot klustervapen. Parlamentet uppmanar rådet och EU:s medlemsstater att agera i enlighet med detta vid nästa möte om konventionen om konventionella vapen den 30 augusti–3 september 2010 i Genève. |
| --- | --- |

5.

Europaparlamentet uppmanar EU:s medlemsstater att inte vidta några åtgärder som kan innebära att konventionen mot klustervapen och dess bestämmelser kringgås eller äventyras. Alla EU:s medlemsstater uppmanas i synnerhet att inte anta, stödja eller ratificera något som helst protokoll till konventionen om konventionella vapen som tillåter användning av klustervapen, eftersom detta inte skulle vara förenligt med det förbud mot klustervapen som föreskrivs i artiklarna 1 och 2 i konventionen mot klustervapen. Parlamentet uppmanar rådet och EU:s medlemsstater att agera i enlighet med detta vid nästa möte om konventionen om konventionella vapen den 30 augusti–3 september 2010 i Genève.

| 6. | Europaparlamentet uppmanar de EU-medlemsstater som ännu inte är parter i konventionen att vidta ett antal åtgärder inför anslutningen, t.ex. att anta ett moratorium mot användning, tillverkning och överföring av klustervapen samt att omgående börja förstöra sådana vapenlager. |
| --- | --- |

6.

Europaparlamentet uppmanar de EU-medlemsstater som ännu inte är parter i konventionen att vidta ett antal åtgärder inför anslutningen, t.ex. att anta ett moratorium mot användning, tillverkning och överföring av klustervapen samt att omgående börja förstöra sådana vapenlager.

| 7. | Europaparlamentet uppmanar alla stater att delta i det första mötet mellan de undertecknande staterna, vilket kommer att hållas den 8–12 november 2010 i Vientiane i Laos, landet med världens största koncentration av odetonerade klusterbomber. |
| --- | --- |

7.

Europaparlamentet uppmanar alla stater att delta i det första mötet mellan de undertecknande staterna, vilket kommer att hållas den 8–12 november 2010 i Vientiane i Laos, landet med världens största koncentration av odetonerade klusterbomber.

| 8. | Europaparlamentet uppmanar EU:s medlemsstater att vidta åtgärder för att börja tillämpa konventionen, bland annat genom att förstöra lager, utföra röjningsarbeten och tillhandahålla stöd till offer, och att bidra med tillhandahållande av finansiering eller andra stöd av olika slag till andra stater som önskar genomföra konventionen. |
| --- | --- |

8.

Europaparlamentet uppmanar EU:s medlemsstater att vidta åtgärder för att börja tillämpa konventionen, bland annat genom att förstöra lager, utföra röjningsarbeten och tillhandahålla stöd till offer, och att bidra med tillhandahållande av finansiering eller andra stöd av olika slag till andra stater som önskar genomföra konventionen.

| 9. | Europaparlamentet uppmanar de EU-medlemsstater som undertecknat konventionen att införa lagstiftning för att genomföra konventionen på nationell nivå. |
| --- | --- |

9.

Europaparlamentet uppmanar de EU-medlemsstater som undertecknat konventionen att införa lagstiftning för att genomföra konventionen på nationell nivå.

| 10. | Europaparlamentet uppmanar unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik att göra sitt yttersta för att se till att EU tillträder konventionen mot klustervapen, vilket är möjligt till följd av Lissabonfördragets ikraftträdande, och att dessutom dra upp en strategi för den första översynskonferensen i form av ett rådsbeslut om en gemensam ståndpunkt. |
| --- | --- |

10.

Europaparlamentet uppmanar unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik att göra sitt yttersta för att se till att EU tillträder konventionen mot klustervapen, vilket är möjligt till följd av Lissabonfördragets ikraftträdande, och att dessutom dra upp en strategi för den första översynskonferensen i form av ett rådsbeslut om en gemensam ståndpunkt.

| 11. | Europaparlamentet uppmanar rådet och kommissionen att införa förbudet mot klustervapen som en standardklausul i avtal med tredjeländer vid sidan av standardklausulen om icke-spridning av massförstörelsevapen. |
| --- | --- |

11.

Europaparlamentet uppmanar rådet och kommissionen att införa förbudet mot klustervapen som en standardklausul i avtal med tredjeländer vid sidan av standardklausulen om icke-spridning av massförstörelsevapen.

| 12. | Europaparlamentet uppmanar rådet och kommissionen att ta med kampen mot klustervapen i EU:s program för externt bistånd, så att tredjeländer får hjälp med att förstöra lagren och fördela humanitärt bistånd. |
| --- | --- |

12.

Europaparlamentet uppmanar rådet och kommissionen att ta med kampen mot klustervapen i EU:s program för externt bistånd, så att tredjeländer får hjälp med att förstöra lagren och fördela humanitärt bistånd.

| 13. | Europaparlamentet uppmanar EU:s medlemsstater, rådet och kommissionen att vidta åtgärder för att hindra tredjeländer från att förse icke-statliga aktörer med klustervapen. |
| --- | --- |

13.

Europaparlamentet uppmanar EU:s medlemsstater, rådet och kommissionen att vidta åtgärder för att hindra tredjeländer från att förse icke-statliga aktörer med klustervapen.

| 14. | Europaparlamentet uppmanar EU:s medlemsstater att öppet redovisa vilka ansträngningar de gjort som ett svar på denna resolution och att offentligt rapportera om sin verksamhet i förbindelse med konventionen. |
| --- | --- |

14.

Europaparlamentet uppmanar EU:s medlemsstater att öppet redovisa vilka ansträngningar de gjort som ett svar på denna resolution och att offentligt rapportera om sin verksamhet i förbindelse med konventionen.

| 15. | Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till vice ordföranden för kommissionen/unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik, rådet, kommissionen, EU:s medlemsstaters och kandidatländernas regeringar och parlament, FN:s generalsekreterare samt klustervapenkoalitionen. |
| --- | --- |

15.

Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till vice ordföranden för kommissionen/unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik, rådet, kommissionen, EU:s medlemsstaters och kandidatländernas regeringar och parlament, FN:s generalsekreterare samt klustervapenkoalitionen.

---

(1)  EUT C 16 E, 22.1.2010, s. 61.

(2)  Antagna texter, P7_TA(2010)0061.

---

| 2.12.2011 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 351/103 |
| --- | --- | --- | --- |

2.12.2011

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 351/103

---

Torsdagen den 8 juli 2010Den gemensamma jordbrukspolitikens framtid efter 2013

P7_TA(2010)0286

Europaparlamentets resolution av den 8 juli 2010 om den gemensamma jordbrukspolitikens framtid efter 2013 (2009/2236(INI))

2011/C 351 E/17

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

med beaktande av tredje delen, avdelning III i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av hälsokontrollen av den gemensamma jordbrukspolitiken,

med beaktande av kommissionens dokument ”Europa 2020: En strategi för smart och hållbar tillväxt för alla” (KOM(2010)2020),

med beaktande av Europaparlamentets undersökning ”Införandet av det nya gårdsstödsystemet efter 2013: nya metoder – nya mål”,

med beaktande av den rapport som FN:s livsmedels- och jordbruksorganisation (FAO) och Världsbanken utarbetat och som undertecknats av 58 länder om den roll som vetenskap i jordbruket och teknik för utveckling (IAASTD) spelar,

med beaktande av kommissionens publikation ”Prospects for agricultural markets and income 2008–2015”,

med beaktande av kommissionens dokument ”The CAP in perspective: from market intervention to policy innovation”,

med beaktande av undersökningen ”Provision of public gvoods through agriculture in the European Union” by the Institute for European Environmental Policy,

med beaktande av kommissionens vitbok ”Anpassning till klimatförändring: en europeisk handlingsram” (KOM(2009)0147) samt kommissionens arbetsdokument ”Anpassning till klimatförändring: utmaningen för EU:s jordbruk och landsbygd” (SEK(2009)0417) och ”The role of European agriculture in climate change mitigation” (SEK(2009)1093),

med beaktande av undersökningen ”CAP reform beyond 2013: An idea for a longer view”, som genomförts av den franska tankesmedjan Notre Europe,

med beaktande av arbetsdokumentet om den gemensamma jordbrukspolitikens framtid efter 2013 (1),

med beaktande av sin resolution av den 29 mars 2007 om integrering av de nya medlemsstaterna i den gemensamma jordbrukspolitiken (2),

med beaktande av sin resolution av den 5 maj 2010 om jordbruk och klimat (3),

med beaktande av sin resolution av den 25 mars 2010 om en kvalitetspolitik för jordbruksprodukter: vilken strategi ska användas? (4),

med beaktande av artikel 48 i arbetsordningen,

med beaktande av betänkandet från utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling och yttrandet från budgetutskottet (A7-0204/2010), och av följande skäl:

| A. | EU måste fortsätta att trygga livsmedelsförsörjningen för unionsmedborgarna och bidra till den globala livsmedelsförsörjningen samtidigt som man samarbetar med resten av världen på ett bättre och tydligare sätt, särskilt med utvecklingsländer för att bidra till den långsiktiga utvecklingen av deras jordbrukssektorer på ett hållbart sätt där lokalbefolkningens kunskaper maximeras. I det rådande läget, där över en miljard personer i världen lider av hunger, och över 40 miljoner fattiga människor i EU inte kan äta sig mätta, bör vetenskapliga framsteg utnyttjas om de kan ge lämpliga lösningar för att motverka hungern i världen, i synnerhet genom att erbjuda en bättre hushållning med resurserna. |
| --- | --- |

A.

EU måste fortsätta att trygga livsmedelsförsörjningen för unionsmedborgarna och bidra till den globala livsmedelsförsörjningen samtidigt som man samarbetar med resten av världen på ett bättre och tydligare sätt, särskilt med utvecklingsländer för att bidra till den långsiktiga utvecklingen av deras jordbrukssektorer på ett hållbart sätt där lokalbefolkningens kunskaper maximeras. I det rådande läget, där över en miljard personer i världen lider av hunger, och över 40 miljoner fattiga människor i EU inte kan äta sig mätta, bör vetenskapliga framsteg utnyttjas om de kan ge lämpliga lösningar för att motverka hungern i världen, i synnerhet genom att erbjuda en bättre hushållning med resurserna.

| B. | Den globala efterfrågan på mat förväntas fördubblas, och enligt FN:s livsmedels- och jordbruksorganisation (FAO) förväntas världens befolkning att öka från dagens 7 miljarder människor till 9 miljarder år 2050. Den globala livsmedelsproduktionen måste därför öka, samtidigt som trycket på naturresurserna är högt, vilket innebär att vi måste producera mer mat och samtidigt utnyttja mindre vatten, mindre mark, mindre gödsel och mindre bekämpningsmedel. |
| --- | --- |

B.

Den globala efterfrågan på mat förväntas fördubblas, och enligt FN:s livsmedels- och jordbruksorganisation (FAO) förväntas världens befolkning att öka från dagens 7 miljarder människor till 9 miljarder år 2050. Den globala livsmedelsproduktionen måste därför öka, samtidigt som trycket på naturresurserna är högt, vilket innebär att vi måste producera mer mat och samtidigt utnyttja mindre vatten, mindre mark, mindre gödsel och mindre bekämpningsmedel.

| C. | Målen med den gemensamma jordbrukspolitiken är, enligt artikel 39 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget), att öka produktiviteten inom jordbruket, tillförsäkra jordbruksbefolkningen en skälig levnadsstandard, stabilisera marknaderna, trygga försörjningen och tillförsäkra konsumenterna tillgång till varor till skäliga priser. Hittills har den gemensamma jordbrukspolitiken till stor del uppnått sina mål, och den har bidragit till att främja integrationen inom EU, den territoriella sammanhållningen i Europa och den inre marknadens funktion. Jordbrukspolitiken har dock endast delvis lett till att jordbruksbefolkningen har fått en skälig levnadsstandard, och den har ännu inte medfört att jordbruksmarknaderna har stabiliserats, eftersom marknaderna har blivit mycket mer osäkra och därmed skapat risker för livsmedelstryggheten. Det behövs ytterligare åtgärder för att den gemensamma jordbrukspolitiken ska nå målen samtidigt som man värnar om miljön och sysselsättningen på landsbygden. |
| --- | --- |

C.

Målen med den gemensamma jordbrukspolitiken är, enligt artikel 39 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget), att öka produktiviteten inom jordbruket, tillförsäkra jordbruksbefolkningen en skälig levnadsstandard, stabilisera marknaderna, trygga försörjningen och tillförsäkra konsumenterna tillgång till varor till skäliga priser. Hittills har den gemensamma jordbrukspolitiken till stor del uppnått sina mål, och den har bidragit till att främja integrationen inom EU, den territoriella sammanhållningen i Europa och den inre marknadens funktion. Jordbrukspolitiken har dock endast delvis lett till att jordbruksbefolkningen har fått en skälig levnadsstandard, och den har ännu inte medfört att jordbruksmarknaderna har stabiliserats, eftersom marknaderna har blivit mycket mer osäkra och därmed skapat risker för livsmedelstryggheten. Det behövs ytterligare åtgärder för att den gemensamma jordbrukspolitiken ska nå målen samtidigt som man värnar om miljön och sysselsättningen på landsbygden.

| D. | Jord- och skogsbruken är viktiga sektorer i ekonomin, samtidigt som de tillhandahåller grundläggande kollektiva nyttigheter genom att bevara naturresurser och kulturlandskap, vilket är en förutsättning för all mänsklig aktivitet i landsbygdsområden. Inom dessa sektorer görs redan nu EU:s största insatser för att uppnå de europeiska klimat- och energimålen, i synnerhet målen för förnybar energi i form av biomassa från jordbruk och skogsbruk, och dessa insatser måste fortsätta att öka i framtiden. Genom dessa ekologiska energikällor blir det också möjligt att minska EU:s energiberoende och att, i samband med stigande energipriser, skapa arbetstillfällen och förbättra inkomsterna i branschen. |
| --- | --- |

D.

Jord- och skogsbruken är viktiga sektorer i ekonomin, samtidigt som de tillhandahåller grundläggande kollektiva nyttigheter genom att bevara naturresurser och kulturlandskap, vilket är en förutsättning för all mänsklig aktivitet i landsbygdsområden. Inom dessa sektorer görs redan nu EU:s största insatser för att uppnå de europeiska klimat- och energimålen, i synnerhet målen för förnybar energi i form av biomassa från jordbruk och skogsbruk, och dessa insatser måste fortsätta att öka i framtiden. Genom dessa ekologiska energikällor blir det också möjligt att minska EU:s energiberoende och att, i samband med stigande energipriser, skapa arbetstillfällen och förbättra inkomsterna i branschen.

| E. | Den gemensamma jordbrukspolitiken ger EU-medborgarna betydande vinster i form av ett stort utbud av säkra livsmedel av hög kvalitet till rimliga priser, en tryggad livsmedelsförsörjning, miljöskydd, nya arbetstillfällen och åtgärder för att bekämpa klimatförändringarna. |
| --- | --- |

E.

Den gemensamma jordbrukspolitiken ger EU-medborgarna betydande vinster i form av ett stort utbud av säkra livsmedel av hög kvalitet till rimliga priser, en tryggad livsmedelsförsörjning, miljöskydd, nya arbetstillfällen och åtgärder för att bekämpa klimatförändringarna.

| F. | För närvarande är 13,6 miljoner människor direkt anställda av jordbruks-, skogsbruks- eller fiskerisektorn, och ytterligare 5 miljoner personer arbetar inom livsmedelsindustrin, inom vilken EU är världens största producent av mat och dryck. Detta motsvarar 8,6 procent av EU:s totala sysselsättning och utgör 4 procent av unionens BNP. |
| --- | --- |

F.

För närvarande är 13,6 miljoner människor direkt anställda av jordbruks-, skogsbruks- eller fiskerisektorn, och ytterligare 5 miljoner personer arbetar inom livsmedelsindustrin, inom vilken EU är världens största producent av mat och dryck. Detta motsvarar 8,6 procent av EU:s totala sysselsättning och utgör 4 procent av unionens BNP.

| G. | Som ett resultat av de senaste utvidgningarna (2004 och 2007) tillkom ytterligare 7 miljoner jordbrukare till den sammanlagda arbetskraften inom jordbruket, och jordbruksarealen ökade med 40 procent. De verkliga jordbruksinkomsterna per capita har sjunkit med 12,2 procent i EU-27 under de senaste tio åren, och därmed sakta sjunkit tillbaka till 1995 års nivå. Den genomsnittliga jordbruksinkomsten i EU-27 är lägre än 50 procent av den genomsnittliga inkomsten i den övriga ekonomin, medan produktionskostnader för råvaror som gödselmedel, elektricitet och bränsle, är de högsta på 15 år, vilket gör det mycket svårt att fortsätta med jordbruksproduktion i EU. |
| --- | --- |

G.

Som ett resultat av de senaste utvidgningarna (2004 och 2007) tillkom ytterligare 7 miljoner jordbrukare till den sammanlagda arbetskraften inom jordbruket, och jordbruksarealen ökade med 40 procent. De verkliga jordbruksinkomsterna per capita har sjunkit med 12,2 procent i EU-27 under de senaste tio åren, och därmed sakta sjunkit tillbaka till 1995 års nivå. Den genomsnittliga jordbruksinkomsten i EU-27 är lägre än 50 procent av den genomsnittliga inkomsten i den övriga ekonomin, medan produktionskostnader för råvaror som gödselmedel, elektricitet och bränsle, är de högsta på 15 år, vilket gör det mycket svårt att fortsätta med jordbruksproduktion i EU.

| H. | Eftersom 7 procent av Europas jordbrukare är under 35 år och 4,5 miljoner jordbrukare som är över 65 år kommer att ha lagt ned sin verksamhet före 2020 kan framtiden för jordbruket vara hotad om antalet jordbrukare fortsätter att minska. |
| --- | --- |

H.

Eftersom 7 procent av Europas jordbrukare är under 35 år och 4,5 miljoner jordbrukare som är över 65 år kommer att ha lagt ned sin verksamhet före 2020 kan framtiden för jordbruket vara hotad om antalet jordbrukare fortsätter att minska.

| I. | Jordbruket är den sektor som upptar mest landyta i EU, nämligen 47 procent av EU:s totala yta. Det finns 13,7 miljoner jordbruksföretag runtom i EU, vilkas sammanlagda produktion uppgår till 337 miljarder euro. 15 procent av jordbruksmarken i EU (ungefär 26 miljoner hektar) ligger i bergsområden där naturbetingelserna gör det svårt att bedriva jordbruk. |
| --- | --- |

I.

Jordbruket är den sektor som upptar mest landyta i EU, nämligen 47 procent av EU:s totala yta. Det finns 13,7 miljoner jordbruksföretag runtom i EU, vilkas sammanlagda produktion uppgår till 337 miljarder euro. 15 procent av jordbruksmarken i EU (ungefär 26 miljoner hektar) ligger i bergsområden där naturbetingelserna gör det svårt att bedriva jordbruk.

| J. | Jordbruksföretagens genomsnittliga fysiska storlek har ökat till följd av omstruktureringen inom sektorn, men fortfarande finns det flest små jordbruk i EU, med en genomsnittlig storlek på 12,6 hektar. Självförsörjande lantgårdar är fortfarande en stor utmaning, särskilt i nya medlemsstater, där självhushållsjordbruk sysselsätter hälften av den totala arbetskraften. Småjordbruken och de jordbrukare som driver dem har mycket stor betydelse för tillhandahållandet av kollektiva nyttigheter vid sidan av huvudnäringen. |
| --- | --- |

J.

Jordbruksföretagens genomsnittliga fysiska storlek har ökat till följd av omstruktureringen inom sektorn, men fortfarande finns det flest små jordbruk i EU, med en genomsnittlig storlek på 12,6 hektar. Självförsörjande lantgårdar är fortfarande en stor utmaning, särskilt i nya medlemsstater, där självhushållsjordbruk sysselsätter hälften av den totala arbetskraften. Småjordbruken och de jordbrukare som driver dem har mycket stor betydelse för tillhandahållandet av kollektiva nyttigheter vid sidan av huvudnäringen.

| K. | Den ekonomiska krisen har fått allvarliga negativa konsekvenser för jordbruket, jordbruksinkomsterna har minskat med i genomsnitt 12,2 procent mellan 2008 och 2009 och arbetslösheten i landsbygdsområdena har stigit under det senaste året. Som en direkt följd av den ekonomiska krisen minskade konsumtionen i Europa med i genomsnitt 10,55 procent mellan 2008 och 2009, och i vissa medlemsstater översteg denna siffra 20 procent. Andra konsekvenser av den ekonomiska krisen har varit svårigheter att få tillgång till krediter för jordbrukare och påfrestningar på medlemsstaternas offentliga finanser, vilket har gjort det svårare för dem att tillhandahålla medfinansiering. |
| --- | --- |

K.

Den ekonomiska krisen har fått allvarliga negativa konsekvenser för jordbruket, jordbruksinkomsterna har minskat med i genomsnitt 12,2 procent mellan 2008 och 2009 och arbetslösheten i landsbygdsområdena har stigit under det senaste året. Som en direkt följd av den ekonomiska krisen minskade konsumtionen i Europa med i genomsnitt 10,55 procent mellan 2008 och 2009, och i vissa medlemsstater översteg denna siffra 20 procent. Andra konsekvenser av den ekonomiska krisen har varit svårigheter att få tillgång till krediter för jordbrukare och påfrestningar på medlemsstaternas offentliga finanser, vilket har gjort det svårare för dem att tillhandahålla medfinansiering.

| L. | Prisvolatiliteten på jordbruksmarknaderna är en permanent företeelse, men den har på senare tid ökat kraftigt på grund av en rad olika faktorer, bland annat extrema väderförhållanden, energipriser, spekulation och förändrad efterfrågan. Både OECD och FAO räknar dessutom med att den kommer att öka ytterligare, vilket kommer att leda till extrema svängningar i jordbruksråvarupriserna på de europeiska marknaderna. Mellan 2006 och 2008 steg priserna på ett flertal basvaror kraftigt, i vissa fall med så mycket som 180 procent, vilket var fallet för spannmål. Mejeripriserna rasade 2009 och föll med i genomsnitt 40 procent. Även andra produkter, såsom olika sädesslag, frukt, grönsaker och olivolja har påverkats, och de extrema prissvängningarna har fått negativa konsekvenser för producenterna och har heller inte alltid gynnat konsumenterna. |
| --- | --- |

L.

Prisvolatiliteten på jordbruksmarknaderna är en permanent företeelse, men den har på senare tid ökat kraftigt på grund av en rad olika faktorer, bland annat extrema väderförhållanden, energipriser, spekulation och förändrad efterfrågan. Både OECD och FAO räknar dessutom med att den kommer att öka ytterligare, vilket kommer att leda till extrema svängningar i jordbruksråvarupriserna på de europeiska marknaderna. Mellan 2006 och 2008 steg priserna på ett flertal basvaror kraftigt, i vissa fall med så mycket som 180 procent, vilket var fallet för spannmål. Mejeripriserna rasade 2009 och föll med i genomsnitt 40 procent. Även andra produkter, såsom olika sädesslag, frukt, grönsaker och olivolja har påverkats, och de extrema prissvängningarna har fått negativa konsekvenser för producenterna och har heller inte alltid gynnat konsumenterna.

| M. | Miljöindikatorer inom jordbruket visar att jordbrukssektorn avsevärt kan bidra till att mildra klimatförändringarnas konsekvenser, särskilt genom kolbindning, direkta minskningar av nettoutsläppen av växthusgaser och produktion av förnybar energi, vilket verkligen bidrar till att minska utsläppen. En hållbar jordbruksverksamhet är viktig för att bevara den biologiska mångfalden, för att garantera vattenförsörjningen och för att bekämpa jorderosion och kan spela en avgörande roll i klimatförändringsarbetet. |
| --- | --- |

M.

Miljöindikatorer inom jordbruket visar att jordbrukssektorn avsevärt kan bidra till att mildra klimatförändringarnas konsekvenser, särskilt genom kolbindning, direkta minskningar av nettoutsläppen av växthusgaser och produktion av förnybar energi, vilket verkligen bidrar till att minska utsläppen. En hållbar jordbruksverksamhet är viktig för att bevara den biologiska mångfalden, för att garantera vattenförsörjningen och för att bekämpa jorderosion och kan spela en avgörande roll i klimatförändringsarbetet.

| N. | Utsläppen av växthusgaser från jordbruket (inklusive boskapsuppfödning) minskade med 20 procent mellan 1990 och 2007 i EU-27. Jordbrukets andel av växthusgasutsläppen minskade från 11 procent 1990 till 9,3 procent 2007, bland annat tack vare en effektivare användning av gödsel och flytgödsel, de senaste strukturreformerna av den gemensamma jordbrukspolitiken och det gradvisa genomförandet av olika jordbruks- och miljöinitiativ. |
| --- | --- |

N.

Utsläppen av växthusgaser från jordbruket (inklusive boskapsuppfödning) minskade med 20 procent mellan 1990 och 2007 i EU-27. Jordbrukets andel av växthusgasutsläppen minskade från 11 procent 1990 till 9,3 procent 2007, bland annat tack vare en effektivare användning av gödsel och flytgödsel, de senaste strukturreformerna av den gemensamma jordbrukspolitiken och det gradvisa genomförandet av olika jordbruks- och miljöinitiativ.

| O. | EU har blivit en nettoimportör av jordbruksvaror, och varje år importeras jordbruksvaror till ett värde av 87,6 miljarder euro (omkring 20 procent av världens jordbruksimport). I vissa fall har handelsbalansen stadigt förskjutits till förmån för tredjeländer (EU importerar i dag jordbruksvaror till ett värde av 19 miljarder euro från Mercosurländerna och exporterar endast varor till ett värde under 1 miljard euro till denna region). EU fortsätter att uppvisa ett ökat handelsunderskott för jordbruksprodukter. |
| --- | --- |

O.

EU har blivit en nettoimportör av jordbruksvaror, och varje år importeras jordbruksvaror till ett värde av 87,6 miljarder euro (omkring 20 procent av världens jordbruksimport). I vissa fall har handelsbalansen stadigt förskjutits till förmån för tredjeländer (EU importerar i dag jordbruksvaror till ett värde av 19 miljarder euro från Mercosurländerna och exporterar endast varor till ett värde under 1 miljard euro till denna region). EU fortsätter att uppvisa ett ökat handelsunderskott för jordbruksprodukter.

| P. | EU är världens främsta exportör av jordbruksprodukter (omkring 17 procent av den totala världshandeln). Under de senaste tio åren har EU dock förlorat en betydande marknadsandel (år 2000 stod t.ex. EU för 19 procent av världshandeln). EU exporterar i huvudsak varor med ett högt mervärde och bearbetade produkter (67 procent av EU:s totala jordbruksexport). |
| --- | --- |

P.

EU är världens främsta exportör av jordbruksprodukter (omkring 17 procent av den totala världshandeln). Under de senaste tio åren har EU dock förlorat en betydande marknadsandel (år 2000 stod t.ex. EU för 19 procent av världshandeln). EU exporterar i huvudsak varor med ett högt mervärde och bearbetade produkter (67 procent av EU:s totala jordbruksexport).

| Q. | Produkter med ett högt mervärde är ett viktigt inslag i EU:s produktions- och exportpotential och står för en mycket stor del av unionens internationella handel. EU exporterar högkvalitativa produkter av betydande ekonomiskt värde, och nettovärdet för varor och livsmedel med skyddad ursprungsbeteckning och skyddad geografisk beteckning uppgår till 14 miljarder euro per år (exklusive vin och spritvaror, som också står för en betydande del av EU:s export). För att kunna fortsätta utveckla produkter av hög kvalitet som uppfyller konsumenternas förväntningar bör man beakta de särskilda behov som finns för att säkerställa att dessa branscher förblir konkurrenskraftiga, däribland behovet av att se till att handelspartner i tredjeländer erbjuder effektivare skydd för EU:s geografiska beteckningar och ursprungsbeteckningar. |
| --- | --- |

Q.

Produkter med ett högt mervärde är ett viktigt inslag i EU:s produktions- och exportpotential och står för en mycket stor del av unionens internationella handel. EU exporterar högkvalitativa produkter av betydande ekonomiskt värde, och nettovärdet för varor och livsmedel med skyddad ursprungsbeteckning och skyddad geografisk beteckning uppgår till 14 miljarder euro per år (exklusive vin och spritvaror, som också står för en betydande del av EU:s export). För att kunna fortsätta utveckla produkter av hög kvalitet som uppfyller konsumenternas förväntningar bör man beakta de särskilda behov som finns för att säkerställa att dessa branscher förblir konkurrenskraftiga, däribland behovet av att se till att handelspartner i tredjeländer erbjuder effektivare skydd för EU:s geografiska beteckningar och ursprungsbeteckningar.

| R. | Producentstödsberäkningar (”producer support estimates”) visar att det totala jordbruksstödet i EU gradvis minskat sedan år 2000 och nu, sett till per capita, är jämförbart med stödnivåerna hos EU:s största handelspartner, t.ex. Förenta staterna, medan andra handelspartner har upprätthållit och intensifierat subventioner som snedvrider handeln under de senaste åren. |
| --- | --- |

R.

Producentstödsberäkningar (”producer support estimates”) visar att det totala jordbruksstödet i EU gradvis minskat sedan år 2000 och nu, sett till per capita, är jämförbart med stödnivåerna hos EU:s största handelspartner, t.ex. Förenta staterna, medan andra handelspartner har upprätthållit och intensifierat subventioner som snedvrider handeln under de senaste åren.

| S. | Den stödfördelning och stödnivå som hittills rått mellan medlemsländerna och jordbrukarna grundar sig på den stödfördelning och den stödnivå som rådde tidigare, när stödet var knutet till produktionens typ och storlek och utgjorde en kompensation för jordbrukarnas minskade inkomster till följd av betydligt lägre garantipriser. Denna typ av fördelning uppfattas som orättvis av en del av EU:s jordbrukare, och att behålla den saknar dessutom berättigande med tanke på de framtida målen för den gemensamma jordbrukspolitiken. |
| --- | --- |

S.

Den stödfördelning och stödnivå som hittills rått mellan medlemsländerna och jordbrukarna grundar sig på den stödfördelning och den stödnivå som rådde tidigare, när stödet var knutet till produktionens typ och storlek och utgjorde en kompensation för jordbrukarnas minskade inkomster till följd av betydligt lägre garantipriser. Denna typ av fördelning uppfattas som orättvis av en del av EU:s jordbrukare, och att behålla den saknar dessutom berättigande med tanke på de framtida målen för den gemensamma jordbrukspolitiken.

| T. | Sedan 2007 har mekanismerna för frivillig modulering möjliggjort en omfördelning av det ekonomiska stödet mellan direktstöd och landsbygdsutveckling. Det har emellertid inte skett någon förbättring i fråga om öppenhet, legitimitet och förenkling av de ekonomiska resurser som tilldelas jordbruket. |
| --- | --- |

T.

Sedan 2007 har mekanismerna för frivillig modulering möjliggjort en omfördelning av det ekonomiska stödet mellan direktstöd och landsbygdsutveckling. Det har emellertid inte skett någon förbättring i fråga om öppenhet, legitimitet och förenkling av de ekonomiska resurser som tilldelas jordbruket.

| U. | Den gemensamma jordbrukspolitikens andel av EU:s budget har stadigt minskat från nästan 75 procent 1985 till beräknade 39,3 procent för 2013. Detta utgör mindre än 0,45 procent av EU:s BNP. Nedskärningen av anslagen för marknadsåtgärder är ännu större – från 74 procent av de totala utgifterna för den gemensamma jordbrukspolitiken 1992 till mindre än 10 procent i dag. Utgifterna för den gemensamma jordbrukspolitiken har stadigt förflyttat sig från marknads- och exportstöd till frikopplat stöd och landsbygdsutveckling. |
| --- | --- |

U.

Den gemensamma jordbrukspolitikens andel av EU:s budget har stadigt minskat från nästan 75 procent 1985 till beräknade 39,3 procent för 2013. Detta utgör mindre än 0,45 procent av EU:s BNP. Nedskärningen av anslagen för marknadsåtgärder är ännu större – från 74 procent av de totala utgifterna för den gemensamma jordbrukspolitiken 1992 till mindre än 10 procent i dag. Utgifterna för den gemensamma jordbrukspolitiken har stadigt förflyttat sig från marknads- och exportstöd till frikopplat stöd och landsbygdsutveckling.

| V. | Dessa reformer har lett till att instrumenten för jordbruksstöd i grunden förändrats, samtidigt som de tre grundprinciperna för den gemensamma jordbrukspolitiken kvarstår, nämligen






  — | en gemensam marknad, |
| --- | --- | --- |

V.

Dessa reformer har lett till att instrumenten för jordbruksstöd i grunden förändrats, samtidigt som de tre grundprinciperna för den gemensamma jordbrukspolitiken kvarstår, nämligen

—

en gemensam marknad,

| — | gemenskapspreferens och |
| --- | --- |

—

gemenskapspreferens och

| — | ekonomisk solidaritet. |
| --- | --- |

—

ekonomisk solidaritet.

| W. | Den gemensamma jordbrukspolitiken kommer att ställas inför många utmaningar och tvingas följa bredare målsättningar efter 2013, och därför är det mycket viktigt att den budget EU anslår till den gemensamma jordbrukspolitiken åtminstone bibehålls på nuvarande nivå. |
| --- | --- |

W.

Den gemensamma jordbrukspolitiken kommer att ställas inför många utmaningar och tvingas följa bredare målsättningar efter 2013, och därför är det mycket viktigt att den budget EU anslår till den gemensamma jordbrukspolitiken åtminstone bibehålls på nuvarande nivå.

| X. | Genom fördraget om Europeiska unionens funktionssätt blir den fleråriga budgetramen en rättsligt bindande akt som den årliga budgeten måste anpassas till. |
| --- | --- |

X.

Genom fördraget om Europeiska unionens funktionssätt blir den fleråriga budgetramen en rättsligt bindande akt som den årliga budgeten måste anpassas till.

| Y. | Utgifterna för direktstöd utgör 0,38 procent av EU:s BNP (siffror från 2008). De utgifter som hänför sig till politiken för landsbygdsutveckling utgör 0,11 procent av EU:s BNP. |
| --- | --- |

Y.

Utgifterna för direktstöd utgör 0,38 procent av EU:s BNP (siffror från 2008). De utgifter som hänför sig till politiken för landsbygdsutveckling utgör 0,11 procent av EU:s BNP.

| Z. | De små marginaler som för närvarande finns under rubrik 2 från och med budgetåret 2011 gör det mycket svårt för EU att bemöta marknadskriser och oförutsedda globala händelser och det finns en risk för att det årliga budgetförfarandet blir meningslöst. |
| --- | --- |

Z.

De små marginaler som för närvarande finns under rubrik 2 från och med budgetåret 2011 gör det mycket svårt för EU att bemöta marknadskriser och oförutsedda globala händelser och det finns en risk för att det årliga budgetförfarandet blir meningslöst.

| AA. | I och med Lissabonfördragets ikraftträdande har Europaparlamentet fått mera makt att utforma EU:s jordbrukspolitik, inte bara i fråga om fleråriga jordbruksprogram, utan också avseende ändringar i den årliga jordbruksbudgeten, och därmed har parlamentet fått ansvaret att garantera en rättvis och hållbar gemensam jordbrukspolitik. |
| --- | --- |

AA.

I och med Lissabonfördragets ikraftträdande har Europaparlamentet fått mera makt att utforma EU:s jordbrukspolitik, inte bara i fråga om fleråriga jordbruksprogram, utan också avseende ändringar i den årliga jordbruksbudgeten, och därmed har parlamentet fått ansvaret att garantera en rättvis och hållbar gemensam jordbrukspolitik.

| AB. | Som en följd av Lissabonfördragets ikraftträdande omfattas nu den gemensamma jordbrukspolitiken av det ordinarie lagstiftningsförfarandet, och Europaparlamentet har ett viktigt ansvar att se till att en sund och effektiv lagstiftning antas på detta område. |
| --- | --- |

AB.

Som en följd av Lissabonfördragets ikraftträdande omfattas nu den gemensamma jordbrukspolitiken av det ordinarie lagstiftningsförfarandet, och Europaparlamentet har ett viktigt ansvar att se till att en sund och effektiv lagstiftning antas på detta område.

| AC. | Enligt den senaste Eurobarometerundersökningen anser 90 procent av de tillfrågade EU-medborgarna att jordbruket och landsbygdsområdena är av betydelse för Europas framtid. 83 procent av de tillfrågade uttalade sig för jordbruksstöd och ansåg, överlag, att beslut om jordbrukspolitiken även fortsättningsvis bör fattas på EU-nivå. |
| --- | --- |

AC.

Enligt den senaste Eurobarometerundersökningen anser 90 procent av de tillfrågade EU-medborgarna att jordbruket och landsbygdsområdena är av betydelse för Europas framtid. 83 procent av de tillfrågade uttalade sig för jordbruksstöd och ansåg, överlag, att beslut om jordbrukspolitiken även fortsättningsvis bör fattas på EU-nivå.

| AD. | Den framtida gemensamma jordbrukspolitikens mål och innehåll bör vara föremål för ett brett samråd med allmänheten, i syfte att öka allmänhetens kunskaper om den gemensamma jordbrukspolitiken. Kommissionens initiativ till en allmän debatt om framtiden för den gemensamma jordbrukspolitiken efter 2013 är därför välkommet. |
| --- | --- |

AD.

Den framtida gemensamma jordbrukspolitikens mål och innehåll bör vara föremål för ett brett samråd med allmänheten, i syfte att öka allmänhetens kunskaper om den gemensamma jordbrukspolitiken. Kommissionens initiativ till en allmän debatt om framtiden för den gemensamma jordbrukspolitiken efter 2013 är därför välkommet.

| AE. | Den gemensamma jordbrukspolitiken bör riktas in på att bevara och utveckla ett mångfunktionellt, heltäckande och hållbart jordbruk i EU. |
| --- | --- |

AE.

Den gemensamma jordbrukspolitiken bör riktas in på att bevara och utveckla ett mångfunktionellt, heltäckande och hållbart jordbruk i EU.

Den gemensamma jordbrukspolitikens utveckling: från snedvridning av marknaden till marknadsorientering

| 1. | Europaparlamentet påminner om att den gemensamma jordbrukspolitiken har genomgått omfattande reformer under de senaste 25 åren. Dessa reformer har framför allt inneburit en radikal övergång från produktionsstöd till producentstöd (5), minskat omfattningen av vanliga interventionsköp och EU:s dumpning av överskott på världsmarknaderna (6) och gjort den gemensamma jordbrukspolitiken och EU:s jordbrukare mer marknadsorienterade. |
| --- | --- |

1.

Europaparlamentet påminner om att den gemensamma jordbrukspolitiken har genomgått omfattande reformer under de senaste 25 åren. Dessa reformer har framför allt inneburit en radikal övergång från produktionsstöd till producentstöd (5), minskat omfattningen av vanliga interventionsköp och EU:s dumpning av överskott på världsmarknaderna (6) och gjort den gemensamma jordbrukspolitiken och EU:s jordbrukare mer marknadsorienterade.

| 2. | Europaparlamentet påminner om att den gemensamma jordbrukspolitiken spelade en avgörande roll för att öka produktionen och förse EU:s befolkning med mat efter andra världskriget. Parlamentet påminner vidare om att den gemensamma jordbrukspolitiken var den första gemensamma politik som utformades inom ramen för den Europeiska ekonomiska gemenskapen, vilket banade väg för europeiskt samarbete och europeisk integration på andra politikområden. |
| --- | --- |

2.

Europaparlamentet påminner om att den gemensamma jordbrukspolitiken spelade en avgörande roll för att öka produktionen och förse EU:s befolkning med mat efter andra världskriget. Parlamentet påminner vidare om att den gemensamma jordbrukspolitiken var den första gemensamma politik som utformades inom ramen för den Europeiska ekonomiska gemenskapen, vilket banade väg för europeiskt samarbete och europeisk integration på andra politikområden.

| 3. | Europaparlamentet framhåller att marknadsinstrumenten inom den gemensamma jordbrukspolitiken, vilka är specifika för varje sektor, har en ytterst viktig roll, och de används i dag som ett skyddsnät för att minska volatiliteten på marknaderna i syfte att garantera en viss stabilitet för jordbrukarna. Parlamentet understryker att den ändrade marknadspolitiken inte har reducerat jordbrukarnas beroende av köparna, men att införandet av ett frikopplat enhetligt jordbruksstöd har lett till att åtgärder som snedvrider handeln avskaffats, i överensstämmelse med WTO:s krav. |
| --- | --- |

3.

Europaparlamentet framhåller att marknadsinstrumenten inom den gemensamma jordbrukspolitiken, vilka är specifika för varje sektor, har en ytterst viktig roll, och de används i dag som ett skyddsnät för att minska volatiliteten på marknaderna i syfte att garantera en viss stabilitet för jordbrukarna. Parlamentet understryker att den ändrade marknadspolitiken inte har reducerat jordbrukarnas beroende av köparna, men att införandet av ett frikopplat enhetligt jordbruksstöd har lett till att åtgärder som snedvrider handeln avskaffats, i överensstämmelse med WTO:s krav.

| 4. | Europaparlamentet konstaterar att de reformer av den gemensamma jordbrukspolitiken som inleddes 1992 och 1999, men framför allt 2003 års reform, som reviderades i och med hälsokontrollen då man införde frikopplingsprincipen och olika sektoriella reformer, alla har syftat till att göra det möjligt för EU:s jordbrukare att bättre reagera på marknadssignaler och -förhållanden. Parlamentet vill se att denna trend fortsätter i kommande reformer samtidigt som vissa marknadsåtgärder fortfarande behövs på grund av jordbruksproduktionens specifika egenskaper. |
| --- | --- |

4.

Europaparlamentet konstaterar att de reformer av den gemensamma jordbrukspolitiken som inleddes 1992 och 1999, men framför allt 2003 års reform, som reviderades i och med hälsokontrollen då man införde frikopplingsprincipen och olika sektoriella reformer, alla har syftat till att göra det möjligt för EU:s jordbrukare att bättre reagera på marknadssignaler och -förhållanden. Parlamentet vill se att denna trend fortsätter i kommande reformer samtidigt som vissa marknadsåtgärder fortfarande behövs på grund av jordbruksproduktionens specifika egenskaper.

| 5. | Europaparlamentet framhåller att landsbygdsutvecklingen nu är en integrerad del av den gemensamma jordbrukspolitiken, och bör även fortsättningsvis vara en viktig del i utvecklingen av den gemensamma jordbrukspolitiken genom en välfungerande strategi för landsbygdens utveckling som sätter fokus på landsbygdssamhällen, förbättring av miljön, modernisering och omstrukturering av jordbruket, förstärkt sammanhållning i EU:s landsbygdsområden, vitalisering av missgynnade områden och områden som riskerar att överges, förbättring av produktmarknadsföringen och konkurrenskraften, upprätthållande av sysselsättningen och skapande av nya jobb i landsbygdsområden samt de nya utmaningar som tas upp i hälsokontrollen, dvs. klimatförändringar, förnybar energi, vattenförvaltning och biologisk mångfald. |
| --- | --- |

5.

Europaparlamentet framhåller att landsbygdsutvecklingen nu är en integrerad del av den gemensamma jordbrukspolitiken, och bör även fortsättningsvis vara en viktig del i utvecklingen av den gemensamma jordbrukspolitiken genom en välfungerande strategi för landsbygdens utveckling som sätter fokus på landsbygdssamhällen, förbättring av miljön, modernisering och omstrukturering av jordbruket, förstärkt sammanhållning i EU:s landsbygdsområden, vitalisering av missgynnade områden och områden som riskerar att överges, förbättring av produktmarknadsföringen och konkurrenskraften, upprätthållande av sysselsättningen och skapande av nya jobb i landsbygdsområden samt de nya utmaningar som tas upp i hälsokontrollen, dvs. klimatförändringar, förnybar energi, vattenförvaltning och biologisk mångfald.

| 6. | Europaparlamentet erinrar om att jordbruket alltid har producerat allmänna nyttigheter, som i den aktuella kontexten betecknas som ”allmänna nyttigheter av första generationen”. Parlamentet framhåller livsmedelsförsörjningen och livsmedelssäkerheten samt det höga energivärdet hos jordbruksprodukter, faktorer som bör kvarstå som det främsta skälet till den gemensamma jordbrukspolitikens fortlevnad, eftersom detta är själva essensen i jordbrukspolitiken och dessutom utgör européernas främsta bekymmer. De senaste allmänna nyttigheterna, ”den andra generationen” – miljö, fysisk planering och djurens välfärd – är också en del av den gemensamma jordbrukspolitiken, men dessa fungerar som komplement till den första generationens nyttigheter och får därför inte ersätta dessa. |
| --- | --- |

6.

Europaparlamentet erinrar om att jordbruket alltid har producerat allmänna nyttigheter, som i den aktuella kontexten betecknas som ”allmänna nyttigheter av första generationen”. Parlamentet framhåller livsmedelsförsörjningen och livsmedelssäkerheten samt det höga energivärdet hos jordbruksprodukter, faktorer som bör kvarstå som det främsta skälet till den gemensamma jordbrukspolitikens fortlevnad, eftersom detta är själva essensen i jordbrukspolitiken och dessutom utgör européernas främsta bekymmer. De senaste allmänna nyttigheterna, ”den andra generationen” – miljö, fysisk planering och djurens välfärd – är också en del av den gemensamma jordbrukspolitiken, men dessa fungerar som komplement till den första generationens nyttigheter och får därför inte ersätta dessa.

| 7. | Europaparlamentet välkomnar erkännandet av jordbrukarnas mångsidiga roll när det gäller att förse samhället med kollektiva nyttigheter (såsom miljöskydd, högkvalitativ livsmedelsproduktion, god djurhållning och insatser för att skapa och främja högt värderade landskap inom EU med stor mångfald och av stort värde), och gläder sig över övergången till mer hållbara jordbruksmetoder som inte enbart uppfyller de grundläggande kraven på att jordbruksmark ska hålls i god jordbrukshävd och på att miljön ska bevaras, utan även uppfyller ännu högre krav, med hjälp av jordbruks- och miljöprogram, precisionsjordbruk, ekologisk produktion och alla andra former av hållbara jordbruksmetoder. |
| --- | --- |

7.

Europaparlamentet välkomnar erkännandet av jordbrukarnas mångsidiga roll när det gäller att förse samhället med kollektiva nyttigheter (såsom miljöskydd, högkvalitativ livsmedelsproduktion, god djurhållning och insatser för att skapa och främja högt värderade landskap inom EU med stor mångfald och av stort värde), och gläder sig över övergången till mer hållbara jordbruksmetoder som inte enbart uppfyller de grundläggande kraven på att jordbruksmark ska hålls i god jordbrukshävd och på att miljön ska bevaras, utan även uppfyller ännu högre krav, med hjälp av jordbruks- och miljöprogram, precisionsjordbruk, ekologisk produktion och alla andra former av hållbara jordbruksmetoder.

| 8. | Europaparlamentet påminner om att den gemensamma jordbrukspolitiken är det mest integrerade EU-politikområdet och därför logiskt sett står för den största andelen av EU:s budget. Parlamentet är medvetet om att den gemensamma jordbrukspolitikens andel av budgeten stadigt har minskat från cirka 75 procent av EU:s totala budget 1985 till 39,3 procent 2013 (7), vilket utgör mindre än 0,45 procent av EU:s totala BNP (8). Samtidigt är stödet i dag mer utspritt eftersom EU har fått 12 nya medlemsländer. |
| --- | --- |

8.

Europaparlamentet påminner om att den gemensamma jordbrukspolitiken är det mest integrerade EU-politikområdet och därför logiskt sett står för den största andelen av EU:s budget. Parlamentet är medvetet om att den gemensamma jordbrukspolitikens andel av budgeten stadigt har minskat från cirka 75 procent av EU:s totala budget 1985 till 39,3 procent 2013 (7), vilket utgör mindre än 0,45 procent av EU:s totala BNP (8). Samtidigt är stödet i dag mer utspritt eftersom EU har fått 12 nya medlemsländer.

| 9. | Europaparlamentet är därför av uppfattningen att den gemensamma jordbrukspolitiken har utvecklats; den har blivit miljövänligare och mer marknadsorienterad och dess inverkan på utvecklingsländerna har drastiskt minskat, samtidigt som den stöder jordbrukarna att producera högkvalitativa livsmedel till europeiska konsumenter. |
| --- | --- |

9.

Europaparlamentet är därför av uppfattningen att den gemensamma jordbrukspolitiken har utvecklats; den har blivit miljövänligare och mer marknadsorienterad och dess inverkan på utvecklingsländerna har drastiskt minskat, samtidigt som den stöder jordbrukarna att producera högkvalitativa livsmedel till europeiska konsumenter.

De utmaningar som den gemensamma jordbrukspolitiken efter 2013 måste bemöta

| 10. | Europaparlamentet framhåller att livsmedelsförsörjningen även fortsatt är en central utmaning för jordbruket, inte bara i EU utan även i världen i allmänhet och i utvecklingsländerna i synnerhet, eftersom världens befolkning förväntas att öka från 7 miljarder människor till 9 miljarder 2050, och efterfrågan på mat beräknas fördubblas fram till 2050 enligt FAO (i synnerhet i tillväxtekonomier som Kina och Indien). |
| --- | --- |

10.

Europaparlamentet framhåller att livsmedelsförsörjningen även fortsatt är en central utmaning för jordbruket, inte bara i EU utan även i världen i allmänhet och i utvecklingsländerna i synnerhet, eftersom världens befolkning förväntas att öka från 7 miljarder människor till 9 miljarder 2050, och efterfrågan på mat beräknas fördubblas fram till 2050 enligt FAO (i synnerhet i tillväxtekonomier som Kina och Indien).

| 11. | Europaparlamentet bekräftar att Europa måste fortsätta att bidra till den globala livsmedelsförsörjningen för att bidra till att stilla detta behov, samtidigt som övergivandet av jordbruksmark ökar och tillgången till vatten och energiavkastningen minskar till följd av klimatförändringarnas konsekvenser, vilket allvarligt kommer att begränsa EU:s möjligheter att öka tillgången. |
| --- | --- |

11.

Europaparlamentet bekräftar att Europa måste fortsätta att bidra till den globala livsmedelsförsörjningen för att bidra till att stilla detta behov, samtidigt som övergivandet av jordbruksmark ökar och tillgången till vatten och energiavkastningen minskar till följd av klimatförändringarnas konsekvenser, vilket allvarligt kommer att begränsa EU:s möjligheter att öka tillgången.

| 12. | Europaparlamentet konstaterar att den globala energikrisen och de stigande energipriserna kommer att medföra ökade produktionskostnader inom jordbruket och leda till höjda livsmedelspriser och ökad instabilitet i marknadspriserna för både jordbrukare och konsumenter. Detta kommer i sin tur att få negativa konsekvenser för livsmedelsförsörjningen och begränsa möjligheterna att bibehålla och öka de nuvarande produktionsnivåerna. Enligt parlamentet skulle dock jord- och skogsbrukssektorernas bärkraftighet kunna ökas om de blev självförsörjande på elektricitet. |
| --- | --- |

12.

Europaparlamentet konstaterar att den globala energikrisen och de stigande energipriserna kommer att medföra ökade produktionskostnader inom jordbruket och leda till höjda livsmedelspriser och ökad instabilitet i marknadspriserna för både jordbrukare och konsumenter. Detta kommer i sin tur att få negativa konsekvenser för livsmedelsförsörjningen och begränsa möjligheterna att bibehålla och öka de nuvarande produktionsnivåerna. Enligt parlamentet skulle dock jord- och skogsbrukssektorernas bärkraftighet kunna ökas om de blev självförsörjande på elektricitet.

| 13. | Europaparlamentet anser att jordbruket i väsentlig grad kan bidra till att bekämpa klimatförändringarna genom att fortsätta att minska sina utsläpp av växthusgaser och öka kolbindningen. |
| --- | --- |

13.

Europaparlamentet anser att jordbruket i väsentlig grad kan bidra till att bekämpa klimatförändringarna genom att fortsätta att minska sina utsläpp av växthusgaser och öka kolbindningen.

| 14. | Europaparlamentet erkänner att man inom jordbruket gjort betydande framsteg för att minska växthusgasutsläppen och, på ett mera allmänt plan, för att tackla miljöproblemen (förvaltningen av vatten och mark, biologisk mångfald, biomassa m.m.), men anser att man bör fortsätta dessa ansträngningar i syfte att göra produktionssätten förenliga med en mera hållbar utveckling som innebär en jämvikt mellan ekonomiska, miljömässiga och sociala resultat. |
| --- | --- |

14.

Europaparlamentet erkänner att man inom jordbruket gjort betydande framsteg för att minska växthusgasutsläppen och, på ett mera allmänt plan, för att tackla miljöproblemen (förvaltningen av vatten och mark, biologisk mångfald, biomassa m.m.), men anser att man bör fortsätta dessa ansträngningar i syfte att göra produktionssätten förenliga med en mera hållbar utveckling som innebär en jämvikt mellan ekonomiska, miljömässiga och sociala resultat.

| 15. | Europaparlamentet påminner om att konsumenternas förväntningar på livsmedelssäkerhet måste tillgodoses, såväl som deras krav på högre kvalitetsstandarder, bättre normer för djurskydd och god valuta för pengarna. |
| --- | --- |

15.

Europaparlamentet påminner om att konsumenternas förväntningar på livsmedelssäkerhet måste tillgodoses, såväl som deras krav på högre kvalitetsstandarder, bättre normer för djurskydd och god valuta för pengarna.

| 16. | Europaparlamentet anser att den gemensamma jordbrukspolitiken måste fortsätta att tillhandahålla lösningar och konkret stöd för att undvika risken för att jordbruksmark överges, för att stoppa avfolkningen av landsbygden, genom att tillhandahålla nödvändiga medel och stöd, och för att ta itu med problemet med att EU:s landsbygdsbefolkning blir allt äldre, så att man kan garantera en hållbar utveckling i EU:s landsbygdssamhällen. Parlamentet anser därför att det är viktigt att också fortsätta att verka för en målinriktad landsbygdsutveckling i den gemensamma jordbrukspolitiken. |
| --- | --- |

16.

Europaparlamentet anser att den gemensamma jordbrukspolitiken måste fortsätta att tillhandahålla lösningar och konkret stöd för att undvika risken för att jordbruksmark överges, för att stoppa avfolkningen av landsbygden, genom att tillhandahålla nödvändiga medel och stöd, och för att ta itu med problemet med att EU:s landsbygdsbefolkning blir allt äldre, så att man kan garantera en hållbar utveckling i EU:s landsbygdssamhällen. Parlamentet anser därför att det är viktigt att också fortsätta att verka för en målinriktad landsbygdsutveckling i den gemensamma jordbrukspolitiken.

| 17. | Europaparlamentet anser att den gemensamma jordbrukspolitiken omedelbart måste ta itu med de konsekvenser som den ekonomiska krisen har fått för jordbruksindustrin, t.ex. jordbrukarnas svårighet att få tillgång till kredit, begränsade jordbruksinkomster (9) och ökad arbetslöshet på landsbygden. |
| --- | --- |

17.

Europaparlamentet anser att den gemensamma jordbrukspolitiken omedelbart måste ta itu med de konsekvenser som den ekonomiska krisen har fått för jordbruksindustrin, t.ex. jordbrukarnas svårighet att få tillgång till kredit, begränsade jordbruksinkomster (9) och ökad arbetslöshet på landsbygden.

| 18. | Europaparlamentet påpekar därför att medlemsstaternas varierande möjligheter att hantera den ekonomiska krisen kan resultera i växande skillnader mellan EU:s landsbygdsregioner. |
| --- | --- |

18.

Europaparlamentet påpekar därför att medlemsstaternas varierande möjligheter att hantera den ekonomiska krisen kan resultera i växande skillnader mellan EU:s landsbygdsregioner.

| 19. | Europaparlamentet konstaterar att den gemensamma jordbrukspolitiken måste ta hänsyn till strukturskillnaderna i jordbruket och dess moderniseringsbehov i ett utvidgat EU i syfte att utjämna skillnaderna i utvecklingsnivå och sammanhållning. |
| --- | --- |

19.

Europaparlamentet konstaterar att den gemensamma jordbrukspolitiken måste ta hänsyn till strukturskillnaderna i jordbruket och dess moderniseringsbehov i ett utvidgat EU i syfte att utjämna skillnaderna i utvecklingsnivå och sammanhållning.

| 20. | Europaparlamentet anser, mot bakgrund av ovanstående utmaningar, att den gemensamma jordbrukspolitikens prioriteringar efter 2013 bör integreras i en kraftfull, hållbar, väl underbyggd, trovärdig och mångsidig livsmedels- och jordbrukspolitik som sänder en tydlig signal om effektivt och målinriktat stöd till jordbrukarna och tillhandahåller lösningar till de problem som finns i både landsbygdssamhällen och övriga samhället. |
| --- | --- |

20.

Europaparlamentet anser, mot bakgrund av ovanstående utmaningar, att den gemensamma jordbrukspolitikens prioriteringar efter 2013 bör integreras i en kraftfull, hållbar, väl underbyggd, trovärdig och mångsidig livsmedels- och jordbrukspolitik som sänder en tydlig signal om effektivt och målinriktat stöd till jordbrukarna och tillhandahåller lösningar till de problem som finns i både landsbygdssamhällen och övriga samhället.

Behovet av en stark gemensam jordbrukspolitik efter 2013

Uppfyllande av socioekonomiska behov

| 21. | Europaparlamentet anser att det med hänsyn till Europa 2020-strategin behövs en stark och hållbar gemensam jordbrukspolitik som beaktar alla Europeiska jordbrukares intressen och även gagnar samhället i stort. Man måste göra det möjligt för jordbruket att uppfylla sin roll i den europeiska ekonomin och se till att det har de verktyg som behövs för att kunna konkurrera på världsmarknaderna. Parlamentet anser vidare att EU av strategiska skäl inte har råd att förlita sig på att andra delar av världen försörjer EU med livsmedel, med tanke på klimatförändringarna, den politiska instabiliteten i vissa regioner i världen, risken för sjukdomsutbrott och andra eventuella händelser som skulle ha negativa konsekvenser för produktionskapaciteten. |
| --- | --- |

21.

Europaparlamentet anser att det med hänsyn till Europa 2020-strategin behövs en stark och hållbar gemensam jordbrukspolitik som beaktar alla Europeiska jordbrukares intressen och även gagnar samhället i stort. Man måste göra det möjligt för jordbruket att uppfylla sin roll i den europeiska ekonomin och se till att det har de verktyg som behövs för att kunna konkurrera på världsmarknaderna. Parlamentet anser vidare att EU av strategiska skäl inte har råd att förlita sig på att andra delar av världen försörjer EU med livsmedel, med tanke på klimatförändringarna, den politiska instabiliteten i vissa regioner i världen, risken för sjukdomsutbrott och andra eventuella händelser som skulle ha negativa konsekvenser för produktionskapaciteten.

| 22. | Europaparlamentet påminner om att det europeiska jordbruket fortfarande är en central sektor av EU:s ekonomi, vilken både direkt och indirekt utgör ett vikigt bidrag till EU:s BNP och sysselsättning genom multiplikatoreffekter i både tidigare och senare led inom livsmedels- och dryckesindustrin. Parlamentet anser därför att en stark jordbrukspolitik och en stark livsmedels- och dryckesindustri inte kan särskiljas och att de ömsesidigt bidrar till varandras framgång, i synnerhet när det gäller exporten. |
| --- | --- |

22.

Europaparlamentet påminner om att det europeiska jordbruket fortfarande är en central sektor av EU:s ekonomi, vilken både direkt och indirekt utgör ett vikigt bidrag till EU:s BNP och sysselsättning genom multiplikatoreffekter i både tidigare och senare led inom livsmedels- och dryckesindustrin. Parlamentet anser därför att en stark jordbrukspolitik och en stark livsmedels- och dryckesindustri inte kan särskiljas och att de ömsesidigt bidrar till varandras framgång, i synnerhet när det gäller exporten.

| 23. | Europaparlamentet påminner om att de främsta anledningarna till att EU behöver en stark gemensam jordbrukspolitik är för att kunna bidra till bevarandet och utvecklingen av livskraftiga och dynamiska landsbygdssamhällen, som en central del av den kulturella mångfalden i Europa, och att dessa är nyckeln till en hållbar och balanserad socioekonomisk utveckling i hela EU. Detta innebär att det socioekonomiska gapet mellan landsbygdssamhällen och städer måste minskas för att undvika att allt mer jordbruksmark överges och att landsbygden avfolkas, vilket ytterligare bidrar till att isolera landsbygdsområdena. |
| --- | --- |

23.

Europaparlamentet påminner om att de främsta anledningarna till att EU behöver en stark gemensam jordbrukspolitik är för att kunna bidra till bevarandet och utvecklingen av livskraftiga och dynamiska landsbygdssamhällen, som en central del av den kulturella mångfalden i Europa, och att dessa är nyckeln till en hållbar och balanserad socioekonomisk utveckling i hela EU. Detta innebär att det socioekonomiska gapet mellan landsbygdssamhällen och städer måste minskas för att undvika att allt mer jordbruksmark överges och att landsbygden avfolkas, vilket ytterligare bidrar till att isolera landsbygdsområdena.

| 24. | Europaparlamentet påpekar att det finns ett brådskande behov att locka unga generationer och kvinnor till landsbygden genom långsiktiga politiska åtgärder och av att ge dem nya och alternativa ekonomiska möjligheter, så att avfolkningen av landsbygden kan förebyggas. Parlamentet anser att man bör söka nya vägar att locka unga, till exempel genom att ge fördelaktiga lån och krediter för investeringar, och erkänna deras yrkeskunskaper så att de relativt obehindrat få tillträde till landsbygdsekonomin. Dessutom är parlamentet medvetet om de problem som unga jordbrukare ställs inför när de vill ta sig in i branschen, däribland höga startkostnader, i vissa fall avskräckande markkostnader och svårigheter att få kredit, i synnerhet i svåra tider. |
| --- | --- |

24.

Europaparlamentet påpekar att det finns ett brådskande behov att locka unga generationer och kvinnor till landsbygden genom långsiktiga politiska åtgärder och av att ge dem nya och alternativa ekonomiska möjligheter, så att avfolkningen av landsbygden kan förebyggas. Parlamentet anser att man bör söka nya vägar att locka unga, till exempel genom att ge fördelaktiga lån och krediter för investeringar, och erkänna deras yrkeskunskaper så att de relativt obehindrat få tillträde till landsbygdsekonomin. Dessutom är parlamentet medvetet om de problem som unga jordbrukare ställs inför när de vill ta sig in i branschen, däribland höga startkostnader, i vissa fall avskräckande markkostnader och svårigheter att få kredit, i synnerhet i svåra tider.

| 25. | Europaparlamentet anser att man bör bekämpa den stigande arbetslösheten på landsbygden genom att bevara befintliga arbetstillfällen, främja högkvalitativa arbeten och främja ytterligare möjligheter för diversifiering och nya inkomstkällor. |
| --- | --- |

25.

Europaparlamentet anser att man bör bekämpa den stigande arbetslösheten på landsbygden genom att bevara befintliga arbetstillfällen, främja högkvalitativa arbeten och främja ytterligare möjligheter för diversifiering och nya inkomstkällor.

| 26. | Europaparlamentet påminner om, som artikel 39 i Lissabonfördraget med rätta påpekar, att jordbruket utgör en särskild sektor som lider av en långsiktig produktionscykel och åtskilliga former av marknadsbrister, såsom stora svängningar på marknaden, stor utsatthet för naturkatastrofer, höga risker, brist på elasticitet i fråga om efterfrågan och kravet på jordbrukarna att anpassa sig till andras priser i livsmedelskedjan. |
| --- | --- |

26.

Europaparlamentet påminner om, som artikel 39 i Lissabonfördraget med rätta påpekar, att jordbruket utgör en särskild sektor som lider av en långsiktig produktionscykel och åtskilliga former av marknadsbrister, såsom stora svängningar på marknaden, stor utsatthet för naturkatastrofer, höga risker, brist på elasticitet i fråga om efterfrågan och kravet på jordbrukarna att anpassa sig till andras priser i livsmedelskedjan.

| 27. | Europaparlamentet anser att det för vissa jordbrukssektorer som kräver stora kapitalinvesteringar under fleråriga produktionscykler (för produktion av mjölk, citrusfrukter, vin, oliver och frukt i allmänhet) måste införas nya metoder för förvaltningen av utbudet. |
| --- | --- |

27.

Europaparlamentet anser att det för vissa jordbrukssektorer som kräver stora kapitalinvesteringar under fleråriga produktionscykler (för produktion av mjölk, citrusfrukter, vin, oliver och frukt i allmänhet) måste införas nya metoder för förvaltningen av utbudet.

| 28. | Europaparlamentet påpekar att EU:s framtida jordbrukspolitik måste förbli en gemensam politik och att endast en balanserad och rättvis stödordning för hela EU med en uppsättning gemensamma mål och bestämmelser, som samtidigt tar hänsyn till vissa sektorers och regioners särdrag, kan ge rimliga villkor för jordbrukare och en välfungerande inre marknad med likvärdiga konkurrensvillkor för jordbruksprodukter och jordbrukare i EU. Därmed får man mer valuta för pengarna än vad en åternationaliserad, eventuellt motstridig, jordbrukspolitik i enskilda medlemsstater skulle kunna ge. |
| --- | --- |

28.

Europaparlamentet påpekar att EU:s framtida jordbrukspolitik måste förbli en gemensam politik och att endast en balanserad och rättvis stödordning för hela EU med en uppsättning gemensamma mål och bestämmelser, som samtidigt tar hänsyn till vissa sektorers och regioners särdrag, kan ge rimliga villkor för jordbrukare och en välfungerande inre marknad med likvärdiga konkurrensvillkor för jordbruksprodukter och jordbrukare i EU. Därmed får man mer valuta för pengarna än vad en åternationaliserad, eventuellt motstridig, jordbrukspolitik i enskilda medlemsstater skulle kunna ge.

| 29. | Europaparlamentet anser att inom ramen för denna politik bör samspel råda mellan






  — | jordbruk med högt mervärde som tack vare sin produktion, sina kvalitetsprodukter och sina bearbetade produkter kan inta en framträdande plats på de globala marknaderna, |
| --- | --- | --- |

29.

Europaparlamentet anser att inom ramen för denna politik bör samspel råda mellan

—

jordbruk med högt mervärde som tack vare sin produktion, sina kvalitetsprodukter och sina bearbetade produkter kan inta en framträdande plats på de globala marknaderna,

| — | jordbruk som öppnar sig mot regionala marknader, |
| --- | --- |

—

jordbruk som öppnar sig mot regionala marknader,

| — | lokala jordbruk som är inriktad på närmarknader; man bör ha i åtanke att en del av de berörda jordbrukarna är småjordbrukare som får blygsamma inkomster från sin verksamhet och som, om de tvingades överge sina jordbruk på grund av ålder, kompetens eller livsstilsval, skulle ha mycket svårt att hitta ett arbete utanför jordbrukssektorn, särskilt under en period med ekonomisk recession och hög arbetslöshet. |
| --- | --- |

—

lokala jordbruk som är inriktad på närmarknader; man bör ha i åtanke att en del av de berörda jordbrukarna är småjordbrukare som får blygsamma inkomster från sin verksamhet och som, om de tvingades överge sina jordbruk på grund av ålder, kompetens eller livsstilsval, skulle ha mycket svårt att hitta ett arbete utanför jordbrukssektorn, särskilt under en period med ekonomisk recession och hög arbetslöshet.

Fördelar i form av kollektiva nyttigheter

| 30. | Europaparlamentet betonar att livsmedel är den viktigaste kollektiva nyttighet som framställs av jordbruket. Parlamentet är medvetet om att jordbrukare tillhandhåller en rad kollektiva nyttigheter, vilket marknaden inte ger dem någon belöning för. Parlamentet insisterar därför på att de måste belönas rättvist och uppmuntras ytterligare i sin strävan efter att tillhandahålla säkra produkter av hög kvalitet, förbättra djurskyddsvillkoren och skapa fler miljömässiga fördelar, samtidigt som fler arbetstillfällen skapas för att bevara landsbygden i hela Europa. |
| --- | --- |

30.

Europaparlamentet betonar att livsmedel är den viktigaste kollektiva nyttighet som framställs av jordbruket. Parlamentet är medvetet om att jordbrukare tillhandhåller en rad kollektiva nyttigheter, vilket marknaden inte ger dem någon belöning för. Parlamentet insisterar därför på att de måste belönas rättvist och uppmuntras ytterligare i sin strävan efter att tillhandahålla säkra produkter av hög kvalitet, förbättra djurskyddsvillkoren och skapa fler miljömässiga fördelar, samtidigt som fler arbetstillfällen skapas för att bevara landsbygden i hela Europa.

| 31. | Europaparlamentet påminner således om att det är nödvändigt att bevara ett hållbart jordbruk i EU (dvs. ett jordbruk som på lång sikt är ekonomiskt, socialt och miljömässigt rimligt) för att inte äventyra tillhandahållandet av kollektiva nyttigheter. |
| --- | --- |

31.

Europaparlamentet påminner således om att det är nödvändigt att bevara ett hållbart jordbruk i EU (dvs. ett jordbruk som på lång sikt är ekonomiskt, socialt och miljömässigt rimligt) för att inte äventyra tillhandahållandet av kollektiva nyttigheter.

| 32. | Europaparlamentet är medvetet om att generationer av jordbrukare har format de värdefulla EU-landskapen och anser att de bör belönas för att de fortsätter att göra detta på ett hållbart sätt, i synnerhet i bergsområdena och i missgynnade områden. Parlamentet anser vidare att jordbrukarna aktivt bidrar till Europas stora kulturella värde och attraktionskraft, och att de skapar grunden för en framgångsrik landsbygdsturism. Parlamentet poängterar att detta dock behöver kompletteras genom den europeiska regionalpolitiken och nationella instrument så att motsvarande synergieffekter kan ge de stabila regionala förhållanden som krävs för att jordbruket ska kunna fungera. |
| --- | --- |

32.

Europaparlamentet är medvetet om att generationer av jordbrukare har format de värdefulla EU-landskapen och anser att de bör belönas för att de fortsätter att göra detta på ett hållbart sätt, i synnerhet i bergsområdena och i missgynnade områden. Parlamentet anser vidare att jordbrukarna aktivt bidrar till Europas stora kulturella värde och attraktionskraft, och att de skapar grunden för en framgångsrik landsbygdsturism. Parlamentet poängterar att detta dock behöver kompletteras genom den europeiska regionalpolitiken och nationella instrument så att motsvarande synergieffekter kan ge de stabila regionala förhållanden som krävs för att jordbruket ska kunna fungera.

| 33. | Europaparlamentet påpekar att jordbruket har möjlighet att skapa fler miljömässiga fördelar som överensstämmer med kraven från allmänheten, särskilt vad gäller bevarande och återställande av jorden, en hållbar vattenförvaltning och förbättring av vattenkvaliteten samt bevarande av jordbruksmarkens biologiska mångfald, och framhåller att jordbrukarna måste uppmuntras till detta och att investeringsstöd bör tillhandahållas i detta syfte. |
| --- | --- |

33.

Europaparlamentet påpekar att jordbruket har möjlighet att skapa fler miljömässiga fördelar som överensstämmer med kraven från allmänheten, särskilt vad gäller bevarande och återställande av jorden, en hållbar vattenförvaltning och förbättring av vattenkvaliteten samt bevarande av jordbruksmarkens biologiska mångfald, och framhåller att jordbrukarna måste uppmuntras till detta och att investeringsstöd bör tillhandahållas i detta syfte.

| 34. | Systemet med tvärvillkor gör att direktstöd endast kan beviljas om de lagstadgade kraven på god jordbrukshävd och på att miljön ska bevaras uppfylls, och är fortfarande ett lämpligt medel för att optimera jordbrukarnas tillhandahållande av ekosystemtjänster och bemöta de nya miljökraven genom att man tryggar försörjningen av grundläggande kollektiva nyttigheter. Systemet med tvärvillkor har dock medfört många administrativa problem och har dessutom stött på motstånd från jordbrukarna, som känt att de förlorat en viss grad av frihet i sitt arbete. Europaparlamentet kräver därför ett förenklat genomförandesystem för tvärvillkor för att minska jordbrukarnas administrativa börda. |
| --- | --- |

34.

Systemet med tvärvillkor gör att direktstöd endast kan beviljas om de lagstadgade kraven på god jordbrukshävd och på att miljön ska bevaras uppfylls, och är fortfarande ett lämpligt medel för att optimera jordbrukarnas tillhandahållande av ekosystemtjänster och bemöta de nya miljökraven genom att man tryggar försörjningen av grundläggande kollektiva nyttigheter. Systemet med tvärvillkor har dock medfört många administrativa problem och har dessutom stött på motstånd från jordbrukarna, som känt att de förlorat en viss grad av frihet i sitt arbete. Europaparlamentet kräver därför ett förenklat genomförandesystem för tvärvillkor för att minska jordbrukarnas administrativa börda.

| 35. | Europaparlamentet anser att jordbrukets klimatpåverkan kan minskas kraftigt genom bättre utbildning och fortbildning av personer som är verksamma inom jordbruket, bättre utnyttjande av de innovationer som görs genom forskning och utveckling samt ökad effektivitet i jordbruksproduktionen. |
| --- | --- |

35.

Europaparlamentet anser att jordbrukets klimatpåverkan kan minskas kraftigt genom bättre utbildning och fortbildning av personer som är verksamma inom jordbruket, bättre utnyttjande av de innovationer som görs genom forskning och utveckling samt ökad effektivitet i jordbruksproduktionen.

| 36. | Europaparlamentet anser, i överensstämmelse med aktuell forskning, att det behövs en gemensam jordbrukspolitik och god jordbrukspraxis för att undvika att det utvecklas icke hållbara produktionsmetoder i EU (t.ex. en extrem jordbruksintensifiering på den bästa åkermarken och ett omfattande övergivande av jordbruksmark i missgynnade områden), vilket allvarligt skulle skada miljön. Parlamentet insisterar på att kostnaderna för stöd genom en stark gemensam jordbrukspolitik inte kan jämföras med kostnaderna om inga åtgärder vidtas och de oavsiktliga negativa konsekvenser som detta skulle kunna få. |
| --- | --- |

36.

Europaparlamentet anser, i överensstämmelse med aktuell forskning, att det behövs en gemensam jordbrukspolitik och god jordbrukspraxis för att undvika att det utvecklas icke hållbara produktionsmetoder i EU (t.ex. en extrem jordbruksintensifiering på den bästa åkermarken och ett omfattande övergivande av jordbruksmark i missgynnade områden), vilket allvarligt skulle skada miljön. Parlamentet insisterar på att kostnaderna för stöd genom en stark gemensam jordbrukspolitik inte kan jämföras med kostnaderna om inga åtgärder vidtas och de oavsiktliga negativa konsekvenser som detta skulle kunna få.

Den gemensamma jordbrukspolitikens nya prioriteringar för 2000-talet

| 37. | Europaparlamentet anser att jordbruket avsevärt kan bidra till uppnåendet av den nya EU 2020-strategins prioriteringar om att bekämpa klimatförändringarna och om att skapa nya arbetstillfällen genom grön tillväxt och tillhandahållande av förnybar energi, och på samma gång fortsätta att garantera livsmedelssäkerhet för de europeiska konsumenterna genom att producera säkra livsmedel av hög kvalitet. |
| --- | --- |

37.

Europaparlamentet anser att jordbruket avsevärt kan bidra till uppnåendet av den nya EU 2020-strategins prioriteringar om att bekämpa klimatförändringarna och om att skapa nya arbetstillfällen genom grön tillväxt och tillhandahållande av förnybar energi, och på samma gång fortsätta att garantera livsmedelssäkerhet för de europeiska konsumenterna genom att producera säkra livsmedel av hög kvalitet.

En rättvis gemensam jordbrukspolitik

| 38. | Europaparlamentet framhåller att EU:s jordbruk måste förbli konkurrenskraftigt gentemot hård konkurrens och handelssnedvridande åtgärder från handelspartner och/eller länder där producenter inte behöver uppfylla samma höga krav som i EU, framför allt när det gäller produktkvalitet, livsmedelssäkerhet, miljö, sociallagstiftning och djurskydd. Parlamentet anser därför att en förbättring av konkurrenskraften på olika nivåer (lokal och regional nivå, den inre marknaden och världsmarknaderna) bör förbli en av huvudprioriteringarna i den gemensamma jordbrukspolitiken efter 2013 för att garantera att EU har en rad diversifierade, värdefulla livsmedelsprodukter och andra jordbruksprodukter för att fortsätta att vinna marknadsandelar på världsmarknaden samt för att säkerställa rättvisa handelsvillkor och skäliga priser för jordbrukare. |
| --- | --- |

38.

Europaparlamentet framhåller att EU:s jordbruk måste förbli konkurrenskraftigt gentemot hård konkurrens och handelssnedvridande åtgärder från handelspartner och/eller länder där producenter inte behöver uppfylla samma höga krav som i EU, framför allt när det gäller produktkvalitet, livsmedelssäkerhet, miljö, sociallagstiftning och djurskydd. Parlamentet anser därför att en förbättring av konkurrenskraften på olika nivåer (lokal och regional nivå, den inre marknaden och världsmarknaderna) bör förbli en av huvudprioriteringarna i den gemensamma jordbrukspolitiken efter 2013 för att garantera att EU har en rad diversifierade, värdefulla livsmedelsprodukter och andra jordbruksprodukter för att fortsätta att vinna marknadsandelar på världsmarknaden samt för att säkerställa rättvisa handelsvillkor och skäliga priser för jordbrukare.

| 39. | Europaparlamentet påminner om att EU:s jordbrukare producerar livsmedel som uppfyller de högsta säkerhets-, kvalitets- och djurskyddsnormerna och att de bör belönas för detta, och anser att import från tredjeländer bör uppfylla samma krav, samtidigt som man respekterar de rättigheter och skyldigheter som WTO-åtagandena medför, i syfte att garantera lika konkurrensvillkor och att konsumenterna kan göra väl underbyggda val av vilka produkter de väljer att köpa, bland annat genom att det finns en tillförlitlig spårbarhet. Parlamentet uppmanar kommissionen att i EU:s namn tillvarata de europeiska jordbrukarnas intressen inom ramen för multilaterala och bilaterala handelsavtal. |
| --- | --- |

39.

Europaparlamentet påminner om att EU:s jordbrukare producerar livsmedel som uppfyller de högsta säkerhets-, kvalitets- och djurskyddsnormerna och att de bör belönas för detta, och anser att import från tredjeländer bör uppfylla samma krav, samtidigt som man respekterar de rättigheter och skyldigheter som WTO-åtagandena medför, i syfte att garantera lika konkurrensvillkor och att konsumenterna kan göra väl underbyggda val av vilka produkter de väljer att köpa, bland annat genom att det finns en tillförlitlig spårbarhet. Parlamentet uppmanar kommissionen att i EU:s namn tillvarata de europeiska jordbrukarnas intressen inom ramen för multilaterala och bilaterala handelsavtal.

| 40. | Europaparlamentet insisterar på att det är nödvändigt att bevara jordbruksverksamheten i hela Europa för att garantera en diversifierad och lokal livsmedelsproduktion, säkerställa en socioekonomisk dynamism och sysselsättning på landsbygden (i synnerhet under den nuvarande ekonomiska krisen) och undvika att mark överges på landsbygden i EU, genom kontinuerlig miljövård och förvaltning av landskapet. Parlamentet anser därför att eftersatta regioner ska ges möjlighet att överbrygga ytterligare hinder som orsakas av deras specifika situation och vidta erforderliga anpassningsåtgärder. Den specifika utmaning som självhushållsjordbruk innebär måste beaktas. |
| --- | --- |

40.

Europaparlamentet insisterar på att det är nödvändigt att bevara jordbruksverksamheten i hela Europa för att garantera en diversifierad och lokal livsmedelsproduktion, säkerställa en socioekonomisk dynamism och sysselsättning på landsbygden (i synnerhet under den nuvarande ekonomiska krisen) och undvika att mark överges på landsbygden i EU, genom kontinuerlig miljövård och förvaltning av landskapet. Parlamentet anser därför att eftersatta regioner ska ges möjlighet att överbrygga ytterligare hinder som orsakas av deras specifika situation och vidta erforderliga anpassningsåtgärder. Den specifika utmaning som självhushållsjordbruk innebär måste beaktas.

| 41. | Europaparlamentet understryker att jordbrukarna har behov av långsiktiga investeringsutsikter och tillräckliga inkomster för att kunna utföra sina uppgifter. Parlamentet kräver därför att garantin för att jordbrukare får skälig och stabil avkastning förblir ett av huvudmålen i den nya gemensamma jordbrukspolitiken och att det samtidigt skapas god valuta för pengarna och att konsumenterna behandlas på ett rättvist sätt, inte minst genom att konkurrenskraften ökas i jordbrukssektorn och jordbrukarna tillåts täcka sina verkliga kostnader och reagera på signaler från marknaden. |
| --- | --- |

41.

Europaparlamentet understryker att jordbrukarna har behov av långsiktiga investeringsutsikter och tillräckliga inkomster för att kunna utföra sina uppgifter. Parlamentet kräver därför att garantin för att jordbrukare får skälig och stabil avkastning förblir ett av huvudmålen i den nya gemensamma jordbrukspolitiken och att det samtidigt skapas god valuta för pengarna och att konsumenterna behandlas på ett rättvist sätt, inte minst genom att konkurrenskraften ökas i jordbrukssektorn och jordbrukarna tillåts täcka sina verkliga kostnader och reagera på signaler från marknaden.

| 42. | Europaparlamentet efterlyser åtgärder för att stärka de primära producenternas och producentorganisationernas förvaltningskapacitet och förhandlingsstyrka gentemot andra ekonomiska aktörer i livsmedelskedjan, och uppmuntra bildandet av organisationer som förstärker kopplingen mellan de olika intressenterna inom en bransch om detta kan leda till att informationsutbytet förbättras och utbudet bättre motsvarar konsumenternas efterfrågan. En sådan utveckling kan leda till en förbättring av livsmedelskedjans funktionssätt, bland annat genom ökad öppenhet i fråga om livsmedelspriserna och åtgärder för att bekämpa otillbörliga affärsmetoder så att jordbrukare kan få det mervärde de förtjänar. Parlamentet anser att dessa mål kan kräva att man anpassar eller förtydligar EU:s konkurrenslagstiftning för att kunna ta hänsyn till jordbruksmarknadens specifika egenskaper, förutsatt att de inte hindrar den inre marknadens funktion. |
| --- | --- |

42.

Europaparlamentet efterlyser åtgärder för att stärka de primära producenternas och producentorganisationernas förvaltningskapacitet och förhandlingsstyrka gentemot andra ekonomiska aktörer i livsmedelskedjan, och uppmuntra bildandet av organisationer som förstärker kopplingen mellan de olika intressenterna inom en bransch om detta kan leda till att informationsutbytet förbättras och utbudet bättre motsvarar konsumenternas efterfrågan. En sådan utveckling kan leda till en förbättring av livsmedelskedjans funktionssätt, bland annat genom ökad öppenhet i fråga om livsmedelspriserna och åtgärder för att bekämpa otillbörliga affärsmetoder så att jordbrukare kan få det mervärde de förtjänar. Parlamentet anser att dessa mål kan kräva att man anpassar eller förtydligar EU:s konkurrenslagstiftning för att kunna ta hänsyn till jordbruksmarknadens specifika egenskaper, förutsatt att de inte hindrar den inre marknadens funktion.

| 43. | Europaparlamentet anser att det måste finnas flexibla och effektiva marknadsåtgärder så att man kan säkerställa ett lämpligt skyddsnät inom den framtida gemensamma jordbrukspolitiken och därmed undvika de extrema svängningarna i marknadspriserna, ge större stabilitet och tillhandahålla snabba och effektiva lösningar på eventuella ekonomiska kriser som uppstår inom sektorn. Detta bör kompletteras av ett riskhanteringssystem för att minimera följderna av natur- eller hälsokatastrofer. |
| --- | --- |

43.

Europaparlamentet anser att det måste finnas flexibla och effektiva marknadsåtgärder så att man kan säkerställa ett lämpligt skyddsnät inom den framtida gemensamma jordbrukspolitiken och därmed undvika de extrema svängningarna i marknadspriserna, ge större stabilitet och tillhandahålla snabba och effektiva lösningar på eventuella ekonomiska kriser som uppstår inom sektorn. Detta bör kompletteras av ett riskhanteringssystem för att minimera följderna av natur- eller hälsokatastrofer.

| 44. | Europaparlamentet anser att för att man mer effektivt ska kunna förvalta marknaden och undvika kriser till följd av överproduktion, måste de specifika instrument för förvaltning av produktionspotentialen som finns inom vissa sektorer bibehållas, på grundval av principerna om rättvisa och icke-diskriminering. |
| --- | --- |

44.

Europaparlamentet anser att för att man mer effektivt ska kunna förvalta marknaden och undvika kriser till följd av överproduktion, måste de specifika instrument för förvaltning av produktionspotentialen som finns inom vissa sektorer bibehållas, på grundval av principerna om rättvisa och icke-diskriminering.

| 45. | Europaparlamentet efterlyser en rättvis fördelning av jordbruksstödet och insisterar på att stödet bör vara rättvist för jordbrukare i både nya och gamla medlemsstater. |
| --- | --- |

45.

Europaparlamentet efterlyser en rättvis fördelning av jordbruksstödet och insisterar på att stödet bör vara rättvist för jordbrukare i både nya och gamla medlemsstater.

| 46. | Europaparlamentet anser att en minskning av direktbetalningarna under första pelaren skulle få förödande konsekvenser, inte bara för jordbrukarna utan i lika stor utsträckning för landsbygdsområdena, för jordbruksrelaterade allmännyttiga tjänster, för konsumenterna och för samhället som helhet. Parlamentet anser att direktbetalningarna därför är viktiga och måste bibehållas,. Parlamentet fäster uppmärksamheten vid de eventuella negativa följder minskningarna av medlen till den gemensamma jordbrukspolitiken kan få för jordbruksföretagens värde, med allvarliga konsekvenser främst för jordbrukare som har banklån, framför allt med hänsyn till den ekonomiska krisen som har inverkat mycket negativt på det europeiska jordbruket. |
| --- | --- |

46.

Europaparlamentet anser att en minskning av direktbetalningarna under första pelaren skulle få förödande konsekvenser, inte bara för jordbrukarna utan i lika stor utsträckning för landsbygdsområdena, för jordbruksrelaterade allmännyttiga tjänster, för konsumenterna och för samhället som helhet. Parlamentet anser att direktbetalningarna därför är viktiga och måste bibehållas,. Parlamentet fäster uppmärksamheten vid de eventuella negativa följder minskningarna av medlen till den gemensamma jordbrukspolitiken kan få för jordbruksföretagens värde, med allvarliga konsekvenser främst för jordbrukare som har banklån, framför allt med hänsyn till den ekonomiska krisen som har inverkat mycket negativt på det europeiska jordbruket.

| 47. | Europaparlamentet anser att livskraftiga jordbruksföretag är en grundförutsättning för levande landsbygdssamhällen, eftersom dessa företag skapar sysselsättning och tjänster på lokal nivå. Parlamentet anser därför att den gemensamma jordbrukspolitiken bör inkludera lokala samhällen i syfte att skapa de nödvändiga förutsättningarna för en socioekonomiskt dräglig tillvaro för dessa, bland annat genom att bevara familjejordbruk och fortsätta att omorganisera och modernisera gårdar när detta behövs. Diversifieringsåtgärder och utveckling av infrastrukturen på landsbygden är också viktiga i detta sammanhang. |
| --- | --- |

47.

Europaparlamentet anser att livskraftiga jordbruksföretag är en grundförutsättning för levande landsbygdssamhällen, eftersom dessa företag skapar sysselsättning och tjänster på lokal nivå. Parlamentet anser därför att den gemensamma jordbrukspolitiken bör inkludera lokala samhällen i syfte att skapa de nödvändiga förutsättningarna för en socioekonomiskt dräglig tillvaro för dessa, bland annat genom att bevara familjejordbruk och fortsätta att omorganisera och modernisera gårdar när detta behövs. Diversifieringsåtgärder och utveckling av infrastrukturen på landsbygden är också viktiga i detta sammanhang.

En mer hållbar gemensam jordbrukspolitik

| 48. | Europaparlamentet anser att jordbruket kan spela en avgörande roll när det gäller att bekämpa klimatförändringarna genom att minska sina växthusgasutsläpp, öka kolbindningsförmågan och utveckla och använda fler förnybara energikällor samt biobaserat jordbruksmaterial. Parlamentet anser att man, såvida detta är relevant, bör ta hänsyn till klimatet i alla jordbruksåtgärder. |
| --- | --- |

48.

Europaparlamentet anser att jordbruket kan spela en avgörande roll när det gäller att bekämpa klimatförändringarna genom att minska sina växthusgasutsläpp, öka kolbindningsförmågan och utveckla och använda fler förnybara energikällor samt biobaserat jordbruksmaterial. Parlamentet anser att man, såvida detta är relevant, bör ta hänsyn till klimatet i alla jordbruksåtgärder.

| 49. | Europaparlamentet anser att produktionseffektiviteten är av avgörande betydelse för en mer hållbar förvaltning av knappa resurser. Jordbrukarna bör följaktligen försöka förbättra sina tekniska produktionsmetoder med hjälp av de effektivaste finansiella, vetenskapliga och tekniska förvaltningsverktygen, så att den ökande efterfrågan på livsmedel och förnybara jordbruksmaterial kan mötas på ett mer ekonomiskt, socialt och miljömässigt hållbart sätt. |
| --- | --- |

49.

Europaparlamentet anser att produktionseffektiviteten är av avgörande betydelse för en mer hållbar förvaltning av knappa resurser. Jordbrukarna bör följaktligen försöka förbättra sina tekniska produktionsmetoder med hjälp av de effektivaste finansiella, vetenskapliga och tekniska förvaltningsverktygen, så att den ökande efterfrågan på livsmedel och förnybara jordbruksmaterial kan mötas på ett mer ekonomiskt, socialt och miljömässigt hållbart sätt.

| 50. | Europaparlamentet betonar i samband med EU 2020-strategin att forskning och utveckling, ny teknik och goda jordbruksmetoder är viktiga för att förbättra konkurrenskraften och öka produktionen, samtidigt som man minskar mängden bekämpnings- och gödselmedel samt användningen av knappa resurser såsom vatten och energi. Parlamentet anser att investeringar i jordbruksinnovation även fortsättningsvis bör uppmuntras, bland annat genom den gemensamma jordbrukspolitiken och EU:s ramprogram för forskning och utveckling, i syfte att möta nya utmaningar. |
| --- | --- |

50.

Europaparlamentet betonar i samband med EU 2020-strategin att forskning och utveckling, ny teknik och goda jordbruksmetoder är viktiga för att förbättra konkurrenskraften och öka produktionen, samtidigt som man minskar mängden bekämpnings- och gödselmedel samt användningen av knappa resurser såsom vatten och energi. Parlamentet anser att investeringar i jordbruksinnovation även fortsättningsvis bör uppmuntras, bland annat genom den gemensamma jordbrukspolitiken och EU:s ramprogram för forskning och utveckling, i syfte att möta nya utmaningar.

| 51. | Europaparlamentet rekommenderar därför att agronomiska rådgivare närvarar aktivt i regionerna för att vägleda jordbrukare i deras försök att tillhandahålla miljörelaterade kollektiva nyttigheter. |
| --- | --- |

51.

Europaparlamentet rekommenderar därför att agronomiska rådgivare närvarar aktivt i regionerna för att vägleda jordbrukare i deras försök att tillhandahålla miljörelaterade kollektiva nyttigheter.

| 52. | Europaparlamentet anser att skyddsåtgärder måste införas så att bioteknik även i fortsättningen kan användas i jordbruket utan att de befintliga produktionsmetoderna påverkas. |
| --- | --- |

52.

Europaparlamentet anser att skyddsåtgärder måste införas så att bioteknik även i fortsättningen kan användas i jordbruket utan att de befintliga produktionsmetoderna påverkas.

En mer miljövänlig gemensam jordbrukspolitik

| 53. | Europaparlamentet konstaterar att marknaden hittills inte på lämpligt sätt har belönat jordbrukarna för deras insatser för att skydda miljön och andra kollektiva nyttigheter. Parlamentet anser därför att den gemensamma jordbrukspolitiken i högre grad måste betona hållbarheten genom att ge jordbrukarna tillräckliga ekonomiska incitament för att optimera tillhandahållandet av ekosystemtjänster och ytterligare förbättra förvaltningen av de miljöresurser som finns inom EU:s jordbruk. Parlamentet betonar att detta bör uppnås utan att det skapas en extra ekonomisk eller byråkratisk börda för jordbrukarna. |
| --- | --- |

53.

Europaparlamentet konstaterar att marknaden hittills inte på lämpligt sätt har belönat jordbrukarna för deras insatser för att skydda miljön och andra kollektiva nyttigheter. Parlamentet anser därför att den gemensamma jordbrukspolitiken i högre grad måste betona hållbarheten genom att ge jordbrukarna tillräckliga ekonomiska incitament för att optimera tillhandahållandet av ekosystemtjänster och ytterligare förbättra förvaltningen av de miljöresurser som finns inom EU:s jordbruk. Parlamentet betonar att detta bör uppnås utan att det skapas en extra ekonomisk eller byråkratisk börda för jordbrukarna.

| 54. | Europaparlamentet anser att jordbrukare, tack vare den förbättring av produktionsvillkoren som har skett till följd av kunskapsutvecklingen, är rätt placerade för att kunna bidra till grön tillväxt och bemöta en eventuell energikris genom att utveckla grön energi, såsom biomassa, biologiskt avfall, biogas och andra generationens biobränslen samt småskalig vind-, sol- och vattenkraft, vilket även kommer att bidra till att skapa arbetstillfällen. |
| --- | --- |

54.

Europaparlamentet anser att jordbrukare, tack vare den förbättring av produktionsvillkoren som har skett till följd av kunskapsutvecklingen, är rätt placerade för att kunna bidra till grön tillväxt och bemöta en eventuell energikris genom att utveckla grön energi, såsom biomassa, biologiskt avfall, biogas och andra generationens biobränslen samt småskalig vind-, sol- och vattenkraft, vilket även kommer att bidra till att skapa arbetstillfällen.

En gemensam och enkel politik

| 55. | Europaparlamentet insisterar på att det mer än någonsin behövs en gemensam jordbrukspolitik som garanterar en väl fungerande inre marknad där den gränsöverskridande dimensionen av livsmedelsförsörjningen, klimatförändringarna, höga gemensamma miljöstandarder, produktsäkerhet och produktkvalitet samt djurskydd garanteras. |
| --- | --- |

55.

Europaparlamentet insisterar på att det mer än någonsin behövs en gemensam jordbrukspolitik som garanterar en väl fungerande inre marknad där den gränsöverskridande dimensionen av livsmedelsförsörjningen, klimatförändringarna, höga gemensamma miljöstandarder, produktsäkerhet och produktkvalitet samt djurskydd garanteras.

| 56. | Europaparlamentet anser att den framtida jordbrukspolitiken måste använda ett förenklat stödsystem som ska vara enkelt att administrera, tillåta insyn samt minska byråkratin och de administrativa bördorna för jordbrukarna, i synnerhet för mindre jordbrukare, så att jordbrukarna kan koncentrera sig på sin huvuduppgift att tillhandahålla jordbruksprodukter av hög kvalitet. Dessa kan uppnås bland annat genom att man går över till olika resultatinriktade verktyg där målen fastställs men där jordbrukarna själva kan välja vilka jordbrukssystem de vill använda för att nå dessa, t.ex. resultatinriktade avtal, standardavtal eller fleråriga ersättningar. |
| --- | --- |

56.

Europaparlamentet anser att den framtida jordbrukspolitiken måste använda ett förenklat stödsystem som ska vara enkelt att administrera, tillåta insyn samt minska byråkratin och de administrativa bördorna för jordbrukarna, i synnerhet för mindre jordbrukare, så att jordbrukarna kan koncentrera sig på sin huvuduppgift att tillhandahålla jordbruksprodukter av hög kvalitet. Dessa kan uppnås bland annat genom att man går över till olika resultatinriktade verktyg där målen fastställs men där jordbrukarna själva kan välja vilka jordbrukssystem de vill använda för att nå dessa, t.ex. resultatinriktade avtal, standardavtal eller fleråriga ersättningar.

| 57. | Europaparlamentet begär att lämpliga instrument ska utarbetas för att klargöra de olika delarna av den gemensamma jordbrukspolitiken, inte enbart för jordbrukare utan för alla Europas invånare, och därmed på ett öppet sätt informera om de mål som ska uppnås, de medel som är tillgängliga och de positiva effekter man förväntar sig av genomförandet av den gemensamma jordbrukspolitiken. |
| --- | --- |

57.

Europaparlamentet begär att lämpliga instrument ska utarbetas för att klargöra de olika delarna av den gemensamma jordbrukspolitiken, inte enbart för jordbrukare utan för alla Europas invånare, och därmed på ett öppet sätt informera om de mål som ska uppnås, de medel som är tillgängliga och de positiva effekter man förväntar sig av genomförandet av den gemensamma jordbrukspolitiken.

| 58. | Europaparlamentet anser att kommissionen måste följa en mer proportionell och riskbaserad strategi för utövande av tillsynskontroller, granskning av regelefterlevnad och beslut om finansiella korrigeringar. |
| --- | --- |

58.

Europaparlamentet anser att kommissionen måste följa en mer proportionell och riskbaserad strategi för utövande av tillsynskontroller, granskning av regelefterlevnad och beslut om finansiella korrigeringar.

| 59. | Europaparlamentet kräver att tidigt få aktuell information om den rådande situationen i jordbruksbudgeten. |
| --- | --- |

59.

Europaparlamentet kräver att tidigt få aktuell information om den rådande situationen i jordbruksbudgeten.

En rättvis, miljövänlig och hållbar gemensam jordbrukspolitik

| 60. | I enlighet med slutsatserna från Europeiska rådets vårmöte om Europa 2020-strategin väntar sig parlamentet att omarbetningen av den gemensamma jordbrukspolitiken ska resultera i instrument som medför en smart och hållbar tillväxt för alla. |
| --- | --- |

60.

I enlighet med slutsatserna från Europeiska rådets vårmöte om Europa 2020-strategin väntar sig parlamentet att omarbetningen av den gemensamma jordbrukspolitiken ska resultera i instrument som medför en smart och hållbar tillväxt för alla.

| 61. | Europaparlamentet är medvetet om det stora antalet befintliga och nya prioriteringar för den gemensamma jordbrukspolitiken och konstaterar att de nya medlemsstaterna, när de anslöt sig, med rätta förväntade sig att jordbruksstödet med tiden skulle bli jämförbart med stödet till de gamla medlemsstaterna. För att till fullo kunna möta dessa nya utmaningar och uppfylla de prioriteringar som finns i den reformerade gemensamma jordbrukspolitiken begär parlamentet att budgetanslagen för den gemensamma jordbrukspolitiken i budgeten för 2013 åtminstone behålls på samma nivå under nästa ekonomiska programperiod. |
| --- | --- |

61.

Europaparlamentet är medvetet om det stora antalet befintliga och nya prioriteringar för den gemensamma jordbrukspolitiken och konstaterar att de nya medlemsstaterna, när de anslöt sig, med rätta förväntade sig att jordbruksstödet med tiden skulle bli jämförbart med stödet till de gamla medlemsstaterna. För att till fullo kunna möta dessa nya utmaningar och uppfylla de prioriteringar som finns i den reformerade gemensamma jordbrukspolitiken begär parlamentet att budgetanslagen för den gemensamma jordbrukspolitiken i budgeten för 2013 åtminstone behålls på samma nivå under nästa ekonomiska programperiod.

| 62. | Europaparlamentet anser att det bör införas en mekanism för årlig flexibel omfördelning i den gemensamma jordbrukspolitikens budget, så att oförbrukade anslag kan överföras till eller omfördelas under efterföljande år. |
| --- | --- |

62.

Europaparlamentet anser att det bör införas en mekanism för årlig flexibel omfördelning i den gemensamma jordbrukspolitikens budget, så att oförbrukade anslag kan överföras till eller omfördelas under efterföljande år.

| 63. | Europaparlamentet anser att jordbrukspolitiken inte bör åternationaliseras och att direktstöd även fortsättningsvis ska finansieras i sin helhet av EU:s budget och motsätter sig därför all ytterligare medfinansiering som skulle kunna skada den rättvisa konkurrensen på EU:s inre marknad. |
| --- | --- |

63.

Europaparlamentet anser att jordbrukspolitiken inte bör åternationaliseras och att direktstöd även fortsättningsvis ska finansieras i sin helhet av EU:s budget och motsätter sig därför all ytterligare medfinansiering som skulle kunna skada den rättvisa konkurrensen på EU:s inre marknad.

| 64. | Europaparlamentet kräver att medlen för den gemensamma jordbrukspolitiken fördelas rättvist mellan jordbrukare i hela EU och påminner om att man för att kunna ta hänsyn till mångfalden inom det europeiska jordbruket måste utarbeta objektiva kriterier för att få till stånd ett rättvist fördelningssystem. Parlamentet påpekar att direktstöd bidrar till tillhandahållandet av kollektiva nyttigheter, hjälper till att stabilisera jordbrukarnas inkomster och försäkra dem mot risker som viss kompensation för de höga standarder som samhället förväntar sig i EU och för fortsatt avveckling av tullar, samt ersätter jordbrukare för tillhandahållandet av grundläggande kollektiva nyttigheter som marknaden inte belönar.






  — | Europaparlamentet anser att man inte enbart kan se till antalet hektar för att minska de skillnader som råder mellan medlemsstaterna när det gäller fördelningen av direktstöd och för att återge de stora skillnader som kännetecknar det europeiska jordbruket. Parlamentet uppmanar därför kommissionen att föreslå ytterligare objektiva kriterier och utvärdera vilka effekter de kan ha med tanke på komplexiteten inom jordbrukssektorn och skillnaderna mellan medlemsstaterna, så att en mer balanserad fördelning kan uppnås. |
| --- | --- | --- |

64.

Europaparlamentet kräver att medlen för den gemensamma jordbrukspolitiken fördelas rättvist mellan jordbrukare i hela EU och påminner om att man för att kunna ta hänsyn till mångfalden inom det europeiska jordbruket måste utarbeta objektiva kriterier för att få till stånd ett rättvist fördelningssystem. Parlamentet påpekar att direktstöd bidrar till tillhandahållandet av kollektiva nyttigheter, hjälper till att stabilisera jordbrukarnas inkomster och försäkra dem mot risker som viss kompensation för de höga standarder som samhället förväntar sig i EU och för fortsatt avveckling av tullar, samt ersätter jordbrukare för tillhandahållandet av grundläggande kollektiva nyttigheter som marknaden inte belönar.

—

Europaparlamentet anser att man inte enbart kan se till antalet hektar för att minska de skillnader som råder mellan medlemsstaterna när det gäller fördelningen av direktstöd och för att återge de stora skillnader som kännetecknar det europeiska jordbruket. Parlamentet uppmanar därför kommissionen att föreslå ytterligare objektiva kriterier och utvärdera vilka effekter de kan ha med tanke på komplexiteten inom jordbrukssektorn och skillnaderna mellan medlemsstaterna, så att en mer balanserad fördelning kan uppnås.

| — | Europaparlamentet efterlyser rättvisa och objektiva kriterier för tilldelningen av medel till målen inom ramen för landsbygdsutveckling. |
| --- | --- |

—

Europaparlamentet efterlyser rättvisa och objektiva kriterier för tilldelningen av medel till målen inom ramen för landsbygdsutveckling.

| 65. | Europaparlamentet anser att direktstöd bör utbetalas på grundval av areal i alla medlemsstater under nästa ekonomiska programperiod. Detta skulle skapa en tillräckligt lång övergångsperiod för att göra det möjligt för jordbrukare och jordbruksorganisationer som fortfarande använder sig av den historiska betalningsmodellen möjlighet att anpassa sig till förändringarna och undvika en alltför radikal omdistribuering av stödet, och samtidigt inte hindra att man snarast når en balanserad fördelning av stödet mellan medlemsstaterna. Parlamentet konstaterar att avskaffandet av den historiska modellen kan komma att medföra vissa utmaningar för medlemsstater eller regioner med relativt stora arealer jordbruksmark utanför stödsystemet. Hänsyn bör tas till dessa regioners särskilda behov vid utformningen av det framtida stödet. Dessutom anser parlamentet att medlemsstaterna och regionerna även fortsatt ska ha möjlighet att regionalisera sina arealersättningssystem på ett sätt som återspeglar deras specifika prioriteringar samtidigt som man respekterar den rättvisa konkurrensen på den inre marknaden. |
| --- | --- |

65.

Europaparlamentet anser att direktstöd bör utbetalas på grundval av areal i alla medlemsstater under nästa ekonomiska programperiod. Detta skulle skapa en tillräckligt lång övergångsperiod för att göra det möjligt för jordbrukare och jordbruksorganisationer som fortfarande använder sig av den historiska betalningsmodellen möjlighet att anpassa sig till förändringarna och undvika en alltför radikal omdistribuering av stödet, och samtidigt inte hindra att man snarast når en balanserad fördelning av stödet mellan medlemsstaterna. Parlamentet konstaterar att avskaffandet av den historiska modellen kan komma att medföra vissa utmaningar för medlemsstater eller regioner med relativt stora arealer jordbruksmark utanför stödsystemet. Hänsyn bör tas till dessa regioners särskilda behov vid utformningen av det framtida stödet. Dessutom anser parlamentet att medlemsstaterna och regionerna även fortsatt ska ha möjlighet att regionalisera sina arealersättningssystem på ett sätt som återspeglar deras specifika prioriteringar samtidigt som man respekterar den rättvisa konkurrensen på den inre marknaden.

| 66. | Europaparlamentet anser att det inte bör finnas någon möjlighet att återinföra kopplat stöd som en vägledande princip i den gemensamma jordbrukspolitiken, men anser samtidigt, med tanke på övergången från en historisk modell till en modell för arealstöd, och med beaktande av de beslut som följde på hälsokontrollen, att medlemsstaterna bör ges tillräckligt handlingsutrymme för att bemöta de särskilda behov som finns inom deras territorium och förhindra att produktionen upphör helt eller att mångfalden i jordbruket minskar. Detta handlingsutrymme bör ges i form av ett begränsat kopplat stöd till sårbara jordbrukssektorer, jordbruksterritorier och miljömässigt känsliga områden, i överensstämmelse med WTO:s krav, samtidigt som man garanterar rättvisa konkurrensvillkor för jordbrukare i hela EU. |
| --- | --- |

66.

Europaparlamentet anser att det inte bör finnas någon möjlighet att återinföra kopplat stöd som en vägledande princip i den gemensamma jordbrukspolitiken, men anser samtidigt, med tanke på övergången från en historisk modell till en modell för arealstöd, och med beaktande av de beslut som följde på hälsokontrollen, att medlemsstaterna bör ges tillräckligt handlingsutrymme för att bemöta de särskilda behov som finns inom deras territorium och förhindra att produktionen upphör helt eller att mångfalden i jordbruket minskar. Detta handlingsutrymme bör ges i form av ett begränsat kopplat stöd till sårbara jordbrukssektorer, jordbruksterritorier och miljömässigt känsliga områden, i överensstämmelse med WTO:s krav, samtidigt som man garanterar rättvisa konkurrensvillkor för jordbrukare i hela EU.

| 67. | Europaparlamentet anser att det behövs centrala grundpelare för att skapa en rättvis och mer hållbar gemensam jordbrukspolitik, nämligen säkrad livsmedelsförsörjning och rättvis handel, hållbarhet, ett heltäckande europeiskt jordbruk, livsmedelskvalitet, biologisk mångfald och miljöskydd samt grön tillväxt. Parlamentet anser att tvåpelarstrukturen bör behållas och återge innehållet i de grundpelare som fastställs här, men utan att samma politiska mål och instrument upprättas två gånger. |
| --- | --- |

67.

Europaparlamentet anser att det behövs centrala grundpelare för att skapa en rättvis och mer hållbar gemensam jordbrukspolitik, nämligen säkrad livsmedelsförsörjning och rättvis handel, hållbarhet, ett heltäckande europeiskt jordbruk, livsmedelskvalitet, biologisk mångfald och miljöskydd samt grön tillväxt. Parlamentet anser att tvåpelarstrukturen bör behållas och återge innehållet i de grundpelare som fastställs här, men utan att samma politiska mål och instrument upprättas två gånger.

| 68. | Europaparlamentet anser att man för att förenkla och för att skapa klarhet och enighet redan i början av reformprocessen måste fastställa hur stora anslag var och en av prioriteringarna i den gemensamma jordbrukspolitiken ska tilldelas. |
| --- | --- |

68.

Europaparlamentet anser att man för att förenkla och för att skapa klarhet och enighet redan i början av reformprocessen måste fastställa hur stora anslag var och en av prioriteringarna i den gemensamma jordbrukspolitiken ska tilldelas.

Säkrad livsmedelsförsörjning och rättvis handel

| 69. | Enligt Europaparlamentet är livskraftiga jordbruk och livskvalitet för jordbrukarna en nödvändig förutsättning för att jordbruksverksamheten ska fortsätta att existera. Parlamentet anser därför att det bör införas en grundläggande, EU-finansierad direkt arealersättning till alla jordbrukare i EU, som ska säkra den sociala och ekonomiska hållbarheten hos den europeiska modellen för jordbruksproduktion. Syftet med denna modell är att tillgodose de europeiska konsumenternas grundläggande livsmedelsbehov, göra det möjligt för jordbrukarna att på ett konkurrenskraftigt sätt producera livsmedel av hög kvalitet, garantera fortsatt jordbruksverksamhet och sysselsättning på landbygden i hela EU samt tillhandahålla grundläggande kollektiva nyttigheter genom tvärvillkoren för god jordbrukshävd och goda miljöförhållanden samt genom höga kvalitets- och djurskyddsnormer. |
| --- | --- |

69.

Enligt Europaparlamentet är livskraftiga jordbruk och livskvalitet för jordbrukarna en nödvändig förutsättning för att jordbruksverksamheten ska fortsätta att existera. Parlamentet anser därför att det bör införas en grundläggande, EU-finansierad direkt arealersättning till alla jordbrukare i EU, som ska säkra den sociala och ekonomiska hållbarheten hos den europeiska modellen för jordbruksproduktion. Syftet med denna modell är att tillgodose de europeiska konsumenternas grundläggande livsmedelsbehov, göra det möjligt för jordbrukarna att på ett konkurrenskraftigt sätt producera livsmedel av hög kvalitet, garantera fortsatt jordbruksverksamhet och sysselsättning på landbygden i hela EU samt tillhandahålla grundläggande kollektiva nyttigheter genom tvärvillkoren för god jordbrukshävd och goda miljöförhållanden samt genom höga kvalitets- och djurskyddsnormer.

| 70. | Parlamentet kräver att det införs ett absolut krav på att endast aktiv jordbrukproduktion belönas genom att man ställer minimikrav på aktiviteten i tvärvillkoren som förutsättning för utbetalningar och att proportionalitetsprincipen används som en nyckelprincip när bestämmelserna tillämpas. |
| --- | --- |

70.

Parlamentet kräver att det införs ett absolut krav på att endast aktiv jordbrukproduktion belönas genom att man ställer minimikrav på aktiviteten i tvärvillkoren som förutsättning för utbetalningar och att proportionalitetsprincipen används som en nyckelprincip när bestämmelserna tillämpas.

Hållbarhet

| 71. | Europaparlamentet anser att ett EU-finansierat, extra stöd bör göras tillgängligt för jordbrukare genom fleråriga standardavtal som belönar dem för deras insatser för att begränsa sina koldioxidutsläpp per produktionsenhet och/eller öka kolbindningen i marken genom hållbara produktionsmetoder och produktion av biomassa som kan användas för att producera långvariga jordbruksmaterial. |
| --- | --- |

71.

Europaparlamentet anser att ett EU-finansierat, extra stöd bör göras tillgängligt för jordbrukare genom fleråriga standardavtal som belönar dem för deras insatser för att begränsa sina koldioxidutsläpp per produktionsenhet och/eller öka kolbindningen i marken genom hållbara produktionsmetoder och produktion av biomassa som kan användas för att producera långvariga jordbruksmaterial.

| 72. | Detta skulle enligt parlamentet inte bara göra EU:s jordbruk mer miljövänligt och ekonomiskt hållbart, tack vare lägre koldioxidutsläpp och/eller ökad effektivitet, utan även garantera att jordbrukarna kan dra ekonomisk nytta av den ökade kolbindningen på deras mark och jämställa jordbruket med annan industri som ingår i EU:s system för utsläppshandel. Parlamentet efterlyser tydliga och mätbara kriterier och mål, så att dessa ersättningar kan börja utbetalas så snart som möjligt i alla medlemsstater. |
| --- | --- |

72.

Detta skulle enligt parlamentet inte bara göra EU:s jordbruk mer miljövänligt och ekonomiskt hållbart, tack vare lägre koldioxidutsläpp och/eller ökad effektivitet, utan även garantera att jordbrukarna kan dra ekonomisk nytta av den ökade kolbindningen på deras mark och jämställa jordbruket med annan industri som ingår i EU:s system för utsläppshandel. Parlamentet efterlyser tydliga och mätbara kriterier och mål, så att dessa ersättningar kan börja utbetalas så snart som möjligt i alla medlemsstater.

Ett heltäckande europeiskt jordbruk

| 73. | Europaparlamentet kräver att man bevarar de särskilda åtgärder som kompenserar jordbrukare som producerar i missgynnade områden, såsom områden med naturbetingade svårigheter, till exempel bergsregioner, miljömässigt känsliga områden och/eller de regioner som påverkas mest av klimatförändringarna, liksom de yttersta randområdena, i syfte att garantera fortsatt jordbruksverksamhet så att marken fortsätter att brukas och lokala livsmedel produceras runtom i EU, vilket skulle minska risken för att jordbruksmark överges och garantera en balanserad territoriell förvaltning i EU och en rationell utveckling av jordbruksproduktionen. |
| --- | --- |

73.

Europaparlamentet kräver att man bevarar de särskilda åtgärder som kompenserar jordbrukare som producerar i missgynnade områden, såsom områden med naturbetingade svårigheter, till exempel bergsregioner, miljömässigt känsliga områden och/eller de regioner som påverkas mest av klimatförändringarna, liksom de yttersta randområdena, i syfte att garantera fortsatt jordbruksverksamhet så att marken fortsätter att brukas och lokala livsmedel produceras runtom i EU, vilket skulle minska risken för att jordbruksmark överges och garantera en balanserad territoriell förvaltning i EU och en rationell utveckling av jordbruksproduktionen.

| 74. | Europaparlamentet anser att varje eventuell reform av systemet med mindre gynnade områden, särskilt fastställandet och klassificeringen av dessa områden, bör ta hänsyn till de svårigheter som jordbrukare i alla delar av EU upplever, eftersom de varierar avsevärt pga. olika biofysiska villkor samt klimatförhållanden. Parlamentet anser att områden som kan undantas från eventuella nya bestämmelser bör beviljas en lämplig utfasningsperiod. |
| --- | --- |

74.

Europaparlamentet anser att varje eventuell reform av systemet med mindre gynnade områden, särskilt fastställandet och klassificeringen av dessa områden, bör ta hänsyn till de svårigheter som jordbrukare i alla delar av EU upplever, eftersom de varierar avsevärt pga. olika biofysiska villkor samt klimatförhållanden. Parlamentet anser att områden som kan undantas från eventuella nya bestämmelser bör beviljas en lämplig utfasningsperiod.

| 75. | Europaparlamentet betonar den speciella roll som spelas av jordbrukare i stadsnära områden där det kan förekomma ett intensivt tryck på resurserna inom landsbygds- och jordbrukssektorn. Parlamentet understryker att produktionen av livsmedel och kollektiva nyttigheter nära stadsområden bör bevaras. |
| --- | --- |

75.

Europaparlamentet betonar den speciella roll som spelas av jordbrukare i stadsnära områden där det kan förekomma ett intensivt tryck på resurserna inom landsbygds- och jordbrukssektorn. Parlamentet understryker att produktionen av livsmedel och kollektiva nyttigheter nära stadsområden bör bevaras.

Livsmedelskvalitet

| 76. | Europaparlamentet understryker att utformningen av insatser till förmån för livsmedelskvalitet, inklusive geografiska beteckningar (SUB/SGB/GTS), måste prioriteras inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken och fördjupas och stärkas så att EU kan behålla sin ledande ställning på detta område. När det gäller dessa högkvalitativa produkter anser parlamentet att tillämpningen av ursprungliga instrument för förvaltning, skydd och främjande bör tillåtas, så att de kan utvecklas på ett harmoniskt sätt och fortsätta sitt viktiga bidrag till en hållbar tillväxt för det europeiska jordbruket. |
| --- | --- |

76.

Europaparlamentet understryker att utformningen av insatser till förmån för livsmedelskvalitet, inklusive geografiska beteckningar (SUB/SGB/GTS), måste prioriteras inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken och fördjupas och stärkas så att EU kan behålla sin ledande ställning på detta område. När det gäller dessa högkvalitativa produkter anser parlamentet att tillämpningen av ursprungliga instrument för förvaltning, skydd och främjande bör tillåtas, så att de kan utvecklas på ett harmoniskt sätt och fortsätta sitt viktiga bidrag till en hållbar tillväxt för det europeiska jordbruket.

Biologisk mångfald och miljöskydd

| 77. | Europaparlamentet anser att jordbrukare på ett kostnadseffektivt sätt kan bidra till den biologiska mångfalden och miljöskyddet, samt till anpassningen till och motverkandet av klimatförändringarna, och därför bör man skapa större incitament för detta. Parlamentet anser att den gemensamma jordbrukspolitiken måste låta så gott som all jordbruksmark omfattas av olika jordbruks- och miljöprogram för att belöna jordbrukare för att de tillhandahåller ytterligare ekosystemtjänster, och att mer hållbara och resurssnåla produktionsmodeller bör uppmuntras, såsom ekologiskt jordbruk, integrerat jordbruk, jordbruk med högt naturvärde och hållbara intensiva jordbruksmetoder. Alla dessa åtgärder för landsbygdsutveckling bör förbli medfinansierade och tilldelas ytterligare medel om så behövs. |
| --- | --- |

77.

Europaparlamentet anser att jordbrukare på ett kostnadseffektivt sätt kan bidra till den biologiska mångfalden och miljöskyddet, samt till anpassningen till och motverkandet av klimatförändringarna, och därför bör man skapa större incitament för detta. Parlamentet anser att den gemensamma jordbrukspolitiken måste låta så gott som all jordbruksmark omfattas av olika jordbruks- och miljöprogram för att belöna jordbrukare för att de tillhandahåller ytterligare ekosystemtjänster, och att mer hållbara och resurssnåla produktionsmodeller bör uppmuntras, såsom ekologiskt jordbruk, integrerat jordbruk, jordbruk med högt naturvärde och hållbara intensiva jordbruksmetoder. Alla dessa åtgärder för landsbygdsutveckling bör förbli medfinansierade och tilldelas ytterligare medel om så behövs.

Grön tillväxt

| 78. | Europaparlamentet anser att grön tillväxt bör utgöra kärnan i den nya strategin för landsbygdsutveckling, vilken är inriktad på att skapa nya arbetstillfällen genom






  — | att utveckla lokala dynamiska verktyg såsom lokal marknadsföring, lokal förvaltning och stöd till projekt som inkluderar intressenter från den lokala jordbrukssektorn, |
| --- | --- | --- |

78.

Europaparlamentet anser att grön tillväxt bör utgöra kärnan i den nya strategin för landsbygdsutveckling, vilken är inriktad på att skapa nya arbetstillfällen genom

—

att utveckla lokala dynamiska verktyg såsom lokal marknadsföring, lokal förvaltning och stöd till projekt som inkluderar intressenter från den lokala jordbrukssektorn,

| — | att utveckla biomassa, biologiskt avfall och biogas samt småskalig och förnybar energiproduktion och genom att främja produktion av andra generationens biobränsle, jordbruksmaterial och miljövänliga kemiska produkter, |
| --- | --- |

—

att utveckla biomassa, biologiskt avfall och biogas samt småskalig och förnybar energiproduktion och genom att främja produktion av andra generationens biobränsle, jordbruksmaterial och miljövänliga kemiska produkter,

| — | att investera i modernisering och innovation samt nya forsknings- och utvecklingstekniker för anpassning till och lindring av klimatförändringarna, |
| --- | --- |

—

att investera i modernisering och innovation samt nya forsknings- och utvecklingstekniker för anpassning till och lindring av klimatförändringarna,

| — | att tillhandahålla utbildning och rådgivning för jordbrukare i fråga om nya tekniker och för att bistå unga jordbrukare som kommer in i branschen. |
| --- | --- |

—

att tillhandahålla utbildning och rådgivning för jordbrukare i fråga om nya tekniker och för att bistå unga jordbrukare som kommer in i branschen.

| 79. | Europaparlamentet anser att man för att underbygga grundpelarna i den gemensamma jordbrukspolitiken även fortsättningsvis kommer att behöva ett lämpligt skyddsnät. Detta skyddsnät måste vara tillräckligt flexibelt för att kunna ta hänsyn till utvecklingen på marknaderna och innehålla verktyg såsom offentlig och privat lagring, intervention och marknadssanering som utlöses vid extrema prissvängningar och som ett snabbinsatsverktyg vid kriser. Det är därför nödvändigt med en särskild reservbudgetpost i EU:s budget som snabbt skulle kunna aktiveras för att hantera eventuella kriser som uppstår. |
| --- | --- |

79.

Europaparlamentet anser att man för att underbygga grundpelarna i den gemensamma jordbrukspolitiken även fortsättningsvis kommer att behöva ett lämpligt skyddsnät. Detta skyddsnät måste vara tillräckligt flexibelt för att kunna ta hänsyn till utvecklingen på marknaderna och innehålla verktyg såsom offentlig och privat lagring, intervention och marknadssanering som utlöses vid extrema prissvängningar och som ett snabbinsatsverktyg vid kriser. Det är därför nödvändigt med en särskild reservbudgetpost i EU:s budget som snabbt skulle kunna aktiveras för att hantera eventuella kriser som uppstår.

| 80. | Dessa åtgärder bör backas upp av instrument som har utformats för att minska svängningarna och skapa stabila förhållanden för jordbruksföretag och jordbruksplanering. I detta syfte bör man även överväga att införa nya, innovativa ekonomiska och finansiella verktyg, såsom generella skördeförsäkringar, terminsmarknader och gemensamma fonder som ett sätt att bemöta extrema marknads- och klimatförhållanden, utan att störa privata system som håller på att tas fram. |
| --- | --- |

80.

Dessa åtgärder bör backas upp av instrument som har utformats för att minska svängningarna och skapa stabila förhållanden för jordbruksföretag och jordbruksplanering. I detta syfte bör man även överväga att införa nya, innovativa ekonomiska och finansiella verktyg, såsom generella skördeförsäkringar, terminsmarknader och gemensamma fonder som ett sätt att bemöta extrema marknads- och klimatförhållanden, utan att störa privata system som håller på att tas fram.

| 81. | Europaparlamentet anser att en kontroll av utvecklingen av produktionskapaciteten kan spela en viktig roll för att säkra en hållbar tillväxt inom många jordbrukssektorer. |
| --- | --- |

81.

Europaparlamentet anser att en kontroll av utvecklingen av produktionskapaciteten kan spela en viktig roll för att säkra en hållbar tillväxt inom många jordbrukssektorer.

| 82. | Europaparlamentet framhåller att man som ett komplement till marknadsåtgärderna omgående måste stärka primärproducenternas ställning inom livsmedelskedjan genom en rad åtgärder för att hantera problem beträffande öppenhet, avtalsförhållanden och otillbörliga affärsmetoder. Dessutom bör man undersöka huruvida det är möjligt att anpassa konkurrensreglerna för att göra det möjligt för primärproducenternas organisationer att bli mer effektiva och, vid behov, växa i storlek så att de får förhandlingskraft nog för att stå upp emot stora detaljhandlare och bearbetningsföretag. Mot bakgrund av detta bör man överväga att tillsätta en nationell och/eller europeisk ombudsman för att lösa tvister inom livsmedelskedjan. |
| --- | --- |

82.

Europaparlamentet framhåller att man som ett komplement till marknadsåtgärderna omgående måste stärka primärproducenternas ställning inom livsmedelskedjan genom en rad åtgärder för att hantera problem beträffande öppenhet, avtalsförhållanden och otillbörliga affärsmetoder. Dessutom bör man undersöka huruvida det är möjligt att anpassa konkurrensreglerna för att göra det möjligt för primärproducenternas organisationer att bli mer effektiva och, vid behov, växa i storlek så att de får förhandlingskraft nog för att stå upp emot stora detaljhandlare och bearbetningsföretag. Mot bakgrund av detta bör man överväga att tillsätta en nationell och/eller europeisk ombudsman för att lösa tvister inom livsmedelskedjan.

| 83. | Europaparlamentet påminner om att exportbidrag, som är ett av de nuvarande marknadsverktygen, i enlighet med WTO-åtagandena bör fortsätta att fasas ut i EU i samma takt som hos andra WTO-medlemmar. |
| --- | --- |

83.

Europaparlamentet påminner om att exportbidrag, som är ett av de nuvarande marknadsverktygen, i enlighet med WTO-åtagandena bör fortsätta att fasas ut i EU i samma takt som hos andra WTO-medlemmar.

| 84. | Europaparlamentet anser att konkurrenskraften hos det europeiska jordbruket bör främjas inom och utanför gemenskapens gränser i syfte att kunna bemöta de stora utmaningarna i framtiden, såsom tillräcklig tillgång till livsmedel i EU, tillhandahållande av livsmedel till en växande världsbefolkning, respekt för miljön, biologisk mångfald och kampen mot klimatförändringen. |
| --- | --- |

84.

Europaparlamentet anser att konkurrenskraften hos det europeiska jordbruket bör främjas inom och utanför gemenskapens gränser i syfte att kunna bemöta de stora utmaningarna i framtiden, såsom tillräcklig tillgång till livsmedel i EU, tillhandahållande av livsmedel till en växande världsbefolkning, respekt för miljön, biologisk mångfald och kampen mot klimatförändringen.

| 85. | Europaparlamentet erinrar om att EU kan finansiera åtgärder i EU-länder och tredjeländer, som tillhandahåller information om eller främjar fördelarna med europeiska jordbruks- och livsmedelsprodukter i Europa och resten av världen. Parlamentet anser att budgeten för sådan finansiering bör ses över i syfte att förbättra synligheten för EU:s jordbruks- och livsmedelsprodukter på marknaderna i EU och i tredjeländer, och framhåller att dessa säljfrämjande system bör utnyttjas i större utsträckning, så att tillämpningen av dem inom ramen för den nya gemensamma jordbrukspolitiken ökar och effektiviseras. |
| --- | --- |

85.

Europaparlamentet erinrar om att EU kan finansiera åtgärder i EU-länder och tredjeländer, som tillhandahåller information om eller främjar fördelarna med europeiska jordbruks- och livsmedelsprodukter i Europa och resten av världen. Parlamentet anser att budgeten för sådan finansiering bör ses över i syfte att förbättra synligheten för EU:s jordbruks- och livsmedelsprodukter på marknaderna i EU och i tredjeländer, och framhåller att dessa säljfrämjande system bör utnyttjas i större utsträckning, så att tillämpningen av dem inom ramen för den nya gemensamma jordbrukspolitiken ökar och effektiviseras.

| 86. | Europaparlamentet anser att den gemensamma jordbrukspolitiken måste göra det möjligt att ställa sunda livsmedel till förfogande för alla konsumenter, särskilt de mest utblottade, på grundval av mer diversifierade produkter till rimliga priser. För att bekämpa fattigdomen och förbättra hälsan måste stödprogrammen till de mest utblottade upprätthållas och programmen för att främja konsumtionen av frukt och grönsaker i skolorna måste utvidgas. |
| --- | --- |

86.

Europaparlamentet anser att den gemensamma jordbrukspolitiken måste göra det möjligt att ställa sunda livsmedel till förfogande för alla konsumenter, särskilt de mest utblottade, på grundval av mer diversifierade produkter till rimliga priser. För att bekämpa fattigdomen och förbättra hälsan måste stödprogrammen till de mest utblottade upprätthållas och programmen för att främja konsumtionen av frukt och grönsaker i skolorna måste utvidgas.

| 87. | Europaparlamentet anser att utformningen och genomförandet av den nya gemensamma jordbrukspolitiken bör bygga på enkelhet, proportionalitetsprincipen samt mindre byråkrati och administrativa kostnader. |
| --- | --- |

87.

Europaparlamentet anser att utformningen och genomförandet av den nya gemensamma jordbrukspolitiken bör bygga på enkelhet, proportionalitetsprincipen samt mindre byråkrati och administrativa kostnader.

Den gemensamma jordbrukspolitiken i den fleråriga finansieringsramen och i det årliga budgetförfarandet

| 88. | Med beaktande av den nya gemensamma jordbrukspolitikens mål, och med tanke på de betydande utmaningar denna sektor, som är synnerligen viktig för EU:s livsmedelsförsörjning, kommer att stå inför i framtiden, betonar Europaparlamentet att man måste tillhandahålla tillräckligt med anslag inom ramen för den nya fleråriga budgetramen för att göra det möjligt att bättre stödja denna politik. |
| --- | --- |

88.

Med beaktande av den nya gemensamma jordbrukspolitikens mål, och med tanke på de betydande utmaningar denna sektor, som är synnerligen viktig för EU:s livsmedelsförsörjning, kommer att stå inför i framtiden, betonar Europaparlamentet att man måste tillhandahålla tillräckligt med anslag inom ramen för den nya fleråriga budgetramen för att göra det möjligt att bättre stödja denna politik.

| 89. | Europaparlamentet erinrar om att det under de senaste fyra åren av den nuvarande fleråriga budgetramen endast varit möjligt att godkänna de årliga budgetarna genom att antingen utnyttja de befintliga marginalerna under de olika rubrikerna i den fleråriga budgetramen eller genom översyn i enlighet med artikel 23 i det interinstitutionella avtalet av den 17 maj 2006, varvid de marginaler som är tillgängliga under taken i rubrik 2 utnyttjas för att finansiera EU:s andra prioriteringar. Parlamentet påminner om att från och med budgetåret 2011 och fram till dess den nuvarande fleråriga budgetramen löper ut (2013) kommer marginalerna under utgiftstaket i rubrik 2 att vara ytterst begränsade. |
| --- | --- |

89.

Europaparlamentet erinrar om att det under de senaste fyra åren av den nuvarande fleråriga budgetramen endast varit möjligt att godkänna de årliga budgetarna genom att antingen utnyttja de befintliga marginalerna under de olika rubrikerna i den fleråriga budgetramen eller genom översyn i enlighet med artikel 23 i det interinstitutionella avtalet av den 17 maj 2006, varvid de marginaler som är tillgängliga under taken i rubrik 2 utnyttjas för att finansiera EU:s andra prioriteringar. Parlamentet påminner om att från och med budgetåret 2011 och fram till dess den nuvarande fleråriga budgetramen löper ut (2013) kommer marginalerna under utgiftstaket i rubrik 2 att vara ytterst begränsade.

| 90. | Europaparlamentet betonar att den rättsligt bindande utformningen av den fleråriga budgetramen kräver en ökad flexibilitet så att EU ska kunna reagera tillräckligt smidigt och effektivt på oförutsedda händelser. |
| --- | --- |

90.

Europaparlamentet betonar att den rättsligt bindande utformningen av den fleråriga budgetramen kräver en ökad flexibilitet så att EU ska kunna reagera tillräckligt smidigt och effektivt på oförutsedda händelser.

| 91. | Europaparlamentet påpekar att enligt artikel 314.3 i EUF-fördraget kan kommissionen inte längre ändra sitt budgetförslag efter det att förlikningskommittén har sammankallats. Parlamentet påminner om att kommissionen på hösten måste lägga fram en ändringsskrivelse i syfte att uppdatera jordbruksprognoserna. Parlamentet insisterar på att ändringsskrivelsen ska finnas tillgänglig före omröstningen i parlamentet, och uppmanar sina behöriga utskott att införa ett internt förfarande för att fastställa parlamentets ståndpunkt inför förlikningskommitténs möte. |
| --- | --- |

91.

Europaparlamentet påpekar att enligt artikel 314.3 i EUF-fördraget kan kommissionen inte längre ändra sitt budgetförslag efter det att förlikningskommittén har sammankallats. Parlamentet påminner om att kommissionen på hösten måste lägga fram en ändringsskrivelse i syfte att uppdatera jordbruksprognoserna. Parlamentet insisterar på att ändringsskrivelsen ska finnas tillgänglig före omröstningen i parlamentet, och uppmanar sina behöriga utskott att införa ett internt förfarande för att fastställa parlamentets ståndpunkt inför förlikningskommitténs möte.

| 92. | Europaparlamentet påminner om att de pilotprojekt och förberedande åtgärder som infördes av parlamentet har utvecklats till viktiga instrument för formulering av politiska prioriteringar och lett till nya initiativ som ofta utvecklats till EU-verksamheter och EU-program, inbegripet inom jordbruk och landsbygdsutveckling. Parlamentet anser att pilotprojekt och förberedande åtgärder också i framtiden kan bli en plattform för testning av nya förslag till reformer. |
| --- | --- |

92.

Europaparlamentet påminner om att de pilotprojekt och förberedande åtgärder som infördes av parlamentet har utvecklats till viktiga instrument för formulering av politiska prioriteringar och lett till nya initiativ som ofta utvecklats till EU-verksamheter och EU-program, inbegripet inom jordbruk och landsbygdsutveckling. Parlamentet anser att pilotprojekt och förberedande åtgärder också i framtiden kan bli en plattform för testning av nya förslag till reformer.

| 93. | Europaparlamentet uppmanar kommissionen att fullt ut beakta Europaparlamentets rekommendationer i samband med utarbetandet av sitt meddelande och sitt lagstiftningsförslag. |
| --- | --- |

93.

Europaparlamentet uppmanar kommissionen att fullt ut beakta Europaparlamentets rekommendationer i samband med utarbetandet av sitt meddelande och sitt lagstiftningsförslag.

*

* *

| 94. | Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet och kommissionen. |
| --- | --- |

94.

Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet och kommissionen.

---

(1)  AGRI_DT(2010)439305.

(2)  Antagna texter, P6_TA(2007)0101.

(3)  Antagna texter, P7_TA(2010)0131.

(4)  Antagna texter, P7_TA(2010)0088.

(5)  Se diagram 1 i bilagan till betänkandet A7-0204/2010.

(6)  Se diagram 2 i bilagan till betänkandet A7-0204/2010.

(7)  Se diagram 3 i bilagan till betänkandet A7-0204/2010.

(8)  Se diagram 4 i bilagan till betänkandet A7-0204/2010.

(9)  Se diagram 5 i bilagan till betänkandet A7-0204/2010.

---

| 2.12.2011 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 351/119 |
| --- | --- | --- | --- |

2.12.2011

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 351/119

---

Torsdagen den 8 juli 2010Importordningen i EU för fiskeri- och vattenbruksprodukter med anledning av reformen av den gemensamma fiskeripolitiken

P7_TA(2010)0287

Europaparlamentets resolution av den 8 juli 2010 om importordningen i EU för fiskeri- och vattenbruksprodukter med anledning av reformen av den gemensamma fiskeripolitiken (2009/2238(INI))

2011/C 351 E/18

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

med beaktande av Förenta nationernas havsrättskonvention av den 10 december 1982,

med beaktande av avtalet av den 4 augusti 1995 om genomförande av bestämmelserna i Förenta nationernas havsrättskonvention av den 10 december 1982 om bevarande och förvaltning av gränsöverskridande och långvandrande fiskbestånd (New York-avtalet),

med beaktande av FN:s livsmedels- och jordbruksorganisations (FAO) uppförandekod för ansvarsfullt fiske av den 31 oktober 1995,

med beaktande av slutförklaringen från världstoppmötet om hållbar utveckling den 26 augusti–4 september 2002 i Johannesburg,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 2371/2002 av den 20 december 2002 om bevarande och hållbart utnyttjande av fiskeresurserna inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken (1),

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 104/2000 av den 17 december 1999 om den gemensamma organisationen av marknaden för fiskeri- och vattenbruksprodukter (2),

med beaktande av sin resolution av den 12 december 2007 om den gemensamma organisationen av marknaden för fiskeri- och vattenbruksprodukter (3),

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1005/2008 av den 29 september 2008 om upprättande av ett gemenskapssystem för att förebygga, motverka och undanröja olagligt, orapporterat och oreglerat fiske (4),

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 66/2010 av den 25 november 2009 om ett EU-miljömärke (5),

med beaktande av kommissionens grönbok om reformen av den gemensamma fiskeripolitiken (KOM(2009)0163),

med beaktande av sin resolution av den 25 februari 2010 om grönboken om reformen av den gemensamma fiskeripolitiken (6),

med beaktande av kommissionens meddelande ”Mot en hållbar framtid för vattenbruket – Nya impulser för strategin för hållbar utveckling av det europeiska vattenbruket” (KOM(2009)0162),

med beaktande av sin resolution av den 17 juni 2010 om nya impulser för strategin för hållbar utveckling av det europeiska vattenbruket (7),

med beaktande av Marrakech-avtalet av den 15 april 1994 om upprättandet av Världshandelsorganisationen,

med beaktande av förklaringen från WTO:s ministerkonferens, som antogs den 14 november 2001 i Doha,

med beaktande av kommissionens meddelande ”Ett konkurrenskraftigt Europa i världen” (KOM(2006)0567),

med beaktande av sin resolution av den 7 maj 2009 om parlamentets nya roll och ansvar vid genomförandet av Lissabonfördraget (8),

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget),

med beaktande av artikel 48 i arbetsordningen,

med beaktande av betänkandet från fiskeriutskottet och yttrandet från utskottet för internationell handel (A7-0207/2010), och av följande skäl:

| A. | Sektorn för fiskeri och vattenbruk är strategiskt viktig för att tillgodose befolkningens behov och för att säkra jämvikten i livsmedelsbalansen i de olika medlemsstaterna och i hela EU, och denna sektor bidrar också på ett betydande sätt till det socioekonomiska välståndet i kustsamhällena samt till lokal utveckling, sysselsättning och upprätthållande av kulturtraditioner. |
| --- | --- |

A.

Sektorn för fiskeri och vattenbruk är strategiskt viktig för att tillgodose befolkningens behov och för att säkra jämvikten i livsmedelsbalansen i de olika medlemsstaterna och i hela EU, och denna sektor bidrar också på ett betydande sätt till det socioekonomiska välståndet i kustsamhällena samt till lokal utveckling, sysselsättning och upprätthållande av kulturtraditioner.

| B. | Fisk är en naturlig och, vid korrekt hantering, förnybar resurs som kan erbjuda både föda och arbetstillfällen i EU och världen över och som måste stödjas för att undvika en minskning av fiskbestånden och ekonomiska svårigheter för kustsamhällena både inom och utanför EU. Det finns därför ett behov av att ytterligare stärka förvaltningen av fisket, inklusive omfattningen av den internationella handeln och dess inverkan på fiskbestånden i världen. |
| --- | --- |

B.

Fisk är en naturlig och, vid korrekt hantering, förnybar resurs som kan erbjuda både föda och arbetstillfällen i EU och världen över och som måste stödjas för att undvika en minskning av fiskbestånden och ekonomiska svårigheter för kustsamhällena både inom och utanför EU. Det finns därför ett behov av att ytterligare stärka förvaltningen av fisket, inklusive omfattningen av den internationella handeln och dess inverkan på fiskbestånden i världen.

| C. | Kommissionen inledde en ambitiös reform av den gemensamma fiskeripolitiken genom att anta sin grönbok av den 22 april 2009 i syfte att se över de flesta delarna av fiskeripolitiken. |
| --- | --- |

C.

Kommissionen inledde en ambitiös reform av den gemensamma fiskeripolitiken genom att anta sin grönbok av den 22 april 2009 i syfte att se över de flesta delarna av fiskeripolitiken.

| D. | Kommissionen utformade även en ny strategi för en hållbar utveckling av EU:s vattenbruk i sitt meddelande av den 8 april 2009 (KOM(2009)0162). |
| --- | --- |

D.

Kommissionen utformade även en ny strategi för en hållbar utveckling av EU:s vattenbruk i sitt meddelande av den 8 april 2009 (KOM(2009)0162).

| E. | Vid världstoppmötet om hållbar utveckling i Johannesburg 2002 fastställdes särskilda mål för fiskeförvaltningen, bland annat att fiskbestånden skulle återställas till en nivå som är förenlig med måttet maximal hållbar avkastning (Maximum Sustainable Yield, MSY) till 2015. |
| --- | --- |

E.

Vid världstoppmötet om hållbar utveckling i Johannesburg 2002 fastställdes särskilda mål för fiskeförvaltningen, bland annat att fiskbestånden skulle återställas till en nivå som är förenlig med måttet maximal hållbar avkastning (Maximum Sustainable Yield, MSY) till 2015.

| F. | EU:s produktion av fiskeri- och vattenbruksprodukter har minskat med cirka 30 procent de senaste tio åren. |
| --- | --- |

F.

EU:s produktion av fiskeri- och vattenbruksprodukter har minskat med cirka 30 procent de senaste tio åren.

| G. | Denna minskning är kopplad både till de minskande fiskbestånden i EU:s vatten och till de åtgärder som med rätta vidtagits för att begränsa fångstmängden och säkerställa en hållbar förvaltning av fiskbestånden inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken, såväl inom som utanför EU:s vatten, särskilt i de fall där EU bedriver fiske i kraft av avtalen om fiskepartnerskap. |
| --- | --- |

G.

Denna minskning är kopplad både till de minskande fiskbestånden i EU:s vatten och till de åtgärder som med rätta vidtagits för att begränsa fångstmängden och säkerställa en hållbar förvaltning av fiskbestånden inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken, såväl inom som utanför EU:s vatten, särskilt i de fall där EU bedriver fiske i kraft av avtalen om fiskepartnerskap.

| H. | Fisket i EU utgör mindre än 6 procent av den totala fångstmängden i världen. |
| --- | --- |

H.

Fisket i EU utgör mindre än 6 procent av den totala fångstmängden i världen.

| I. | Trots att kommissionen i sin grönbok om reformen av den gemensamma fiskeripolitiken lägger fram en långsiktig vision för att försöka vända den nuvarande utvecklingen mot lägre fångster, kommer de radikala åtgärder som planeras för att bestånden ska kunna återhämta sig (minskning av fiskeflottornas kapacitet, striktare förvaltningsåtgärder, skärpta kontroller osv.) tvärtom enbart att stärka denna utveckling på kort och medellång sikt. |
| --- | --- |

I.

Trots att kommissionen i sin grönbok om reformen av den gemensamma fiskeripolitiken lägger fram en långsiktig vision för att försöka vända den nuvarande utvecklingen mot lägre fångster, kommer de radikala åtgärder som planeras för att bestånden ska kunna återhämta sig (minskning av fiskeflottornas kapacitet, striktare förvaltningsåtgärder, skärpta kontroller osv.) tvärtom enbart att stärka denna utveckling på kort och medellång sikt.

| J. | Trots den nya strategi som fastställts på detta område är de många hindren mot utvecklingen av EU:s vattenbruksproduktion av sådan art att det är osannolikt att denna utveckling på kort och medellång sikt kommer att lyckas att på ett betydande sätt kompensera den nedåtgående produktionstrenden inom utvinningssektorn. |
| --- | --- |

J.

Trots den nya strategi som fastställts på detta område är de många hindren mot utvecklingen av EU:s vattenbruksproduktion av sådan art att det är osannolikt att denna utveckling på kort och medellång sikt kommer att lyckas att på ett betydande sätt kompensera den nedåtgående produktionstrenden inom utvinningssektorn.

| K. | Detta innebär att det är särskilt viktigt att främja ökad produktion inom EU, särskilt i de nya EU-medlemsstater som har uppvisat potential för vattenbruk. |
| --- | --- |

K.

Detta innebär att det är särskilt viktigt att främja ökad produktion inom EU, särskilt i de nya EU-medlemsstater som har uppvisat potential för vattenbruk.

| L. | Däremot ökar efterfrågan i allmänhet på fiskeri- och vattenbruksprodukter i hela EU, och ökningen är särskilt stor på marknaderna i de nya medlemsstaterna i Central- och Östeuropa. Konsumtionen förväntas på grund av olika faktorer öka stadigt de kommande 20 åren. |
| --- | --- |

L.

Däremot ökar efterfrågan i allmänhet på fiskeri- och vattenbruksprodukter i hela EU, och ökningen är särskilt stor på marknaderna i de nya medlemsstaterna i Central- och Östeuropa. Konsumtionen förväntas på grund av olika faktorer öka stadigt de kommande 20 åren.

| M. | Redan nu är EU den största marknaden i världen för fiskeri- och vattenbruksprodukter (12 miljoner ton och 55 miljarder euro under 2007), före Japan och Förenta staterna. EU är mycket starkt beroende av import från tredjeländer, som täcker 60 procent av behoven, och detta beroende förväntas öka ytterligare. |
| --- | --- |

M.

Redan nu är EU den största marknaden i världen för fiskeri- och vattenbruksprodukter (12 miljoner ton och 55 miljarder euro under 2007), före Japan och Förenta staterna. EU är mycket starkt beroende av import från tredjeländer, som täcker 60 procent av behoven, och detta beroende förväntas öka ytterligare.

| N. | Frågan om import av fiskeri- och vattenbruksprodukter till EU och villkoren för genomförandet av denna framstår därför som absolut central vid en analys av EU:s politik om fiskeri och vattenbruk, och denna fråga bör ägnas särskild uppmärksamhet inom ramen för de pågående reformerna. |
| --- | --- |

N.

Frågan om import av fiskeri- och vattenbruksprodukter till EU och villkoren för genomförandet av denna framstår därför som absolut central vid en analys av EU:s politik om fiskeri och vattenbruk, och denna fråga bör ägnas särskild uppmärksamhet inom ramen för de pågående reformerna.

| O. | Alla aspekter av den här frågan bör behandlas, dvs. handel, miljö, sociala aspekter, hälsa och kvalitet. |
| --- | --- |

O.

Alla aspekter av den här frågan bör behandlas, dvs. handel, miljö, sociala aspekter, hälsa och kvalitet.

| P. | Det faktum att icke-selektiva fiskemetoder används och att stora mängder fisk kastas över bord inom vissa av de fisken som exporterar till EU:s marknad innebär att betydande mängder fisk som lämpar sig för konsumtion går förlorade. |
| --- | --- |

P.

Det faktum att icke-selektiva fiskemetoder används och att stora mängder fisk kastas över bord inom vissa av de fisken som exporterar till EU:s marknad innebär att betydande mängder fisk som lämpar sig för konsumtion går förlorade.

| Q. | I diskussionen bör man framför allt behandla den gemensamma organisationen av marknaden inom fiskeri- och vattenbrukssektorn, vars gällande reglering framstår som föråldrad i flera avseenden och behöver revideras omedelbart. |
| --- | --- |

Q.

I diskussionen bör man framför allt behandla den gemensamma organisationen av marknaden inom fiskeri- och vattenbrukssektorn, vars gällande reglering framstår som föråldrad i flera avseenden och behöver revideras omedelbart.

| R. | Man måste också kritiskt analysera den gemensamma handelspolitiken, i den form den tillämpas inom just denna sektor, och hur väl de beslut som fattas inom denna ram överensstämmer med upprätthållandet av en hållbar och ansvarsfull europeisk fiskerisektor. |
| --- | --- |

R.

Man måste också kritiskt analysera den gemensamma handelspolitiken, i den form den tillämpas inom just denna sektor, och hur väl de beslut som fattas inom denna ram överensstämmer med upprätthållandet av en hållbar och ansvarsfull europeisk fiskerisektor.

| S. | Fiskeri- och vattenbruksprodukter skyddas visserligen fortfarande i teorin av tullar genom den gemensamma tulltaxan, som ligger en aning över genomsnittet för icke-jordbruksprodukter, men detta skydd är starkt reducerat i praktiken på grund av tillämpningen av diverse undantag och nedsättningar, fristående eller avtalade, vilkas tillämpning gör att den import som faktiskt är tullpliktig (med automatisk tillämpning) utgör cirka 5 procent av den totala importen. |
| --- | --- |

S.

Fiskeri- och vattenbruksprodukter skyddas visserligen fortfarande i teorin av tullar genom den gemensamma tulltaxan, som ligger en aning över genomsnittet för icke-jordbruksprodukter, men detta skydd är starkt reducerat i praktiken på grund av tillämpningen av diverse undantag och nedsättningar, fristående eller avtalade, vilkas tillämpning gör att den import som faktiskt är tullpliktig (med automatisk tillämpning) utgör cirka 5 procent av den totala importen.

| T. | Insatserna för att öppna EU:s marknader för import av fiskeri- och vattenbruksprodukter väntas fortsätta, dels på ett multilateralt plan inom ramen för WTO:s förhandlingar och i synnerhet i förhandlingarna om marknadstillträde för icke-jordbruksprodukter (Nama) i Doharundan, dels inom ramen för en serie pågående förhandlingar om förmånsavtal med handelspartner i Asien, Latinamerika, Nordamerika och Medelhavsområdet samt med olika grupper bland AVS-länderna. |
| --- | --- |

T.

Insatserna för att öppna EU:s marknader för import av fiskeri- och vattenbruksprodukter väntas fortsätta, dels på ett multilateralt plan inom ramen för WTO:s förhandlingar och i synnerhet i förhandlingarna om marknadstillträde för icke-jordbruksprodukter (Nama) i Doharundan, dels inom ramen för en serie pågående förhandlingar om förmånsavtal med handelspartner i Asien, Latinamerika, Nordamerika och Medelhavsområdet samt med olika grupper bland AVS-länderna.

| U. | Slutförandet av förhandlingarna om marknadstillträde för icke-jordbruksprodukter (Nama) i Doharundan, på grundval av den ”schweiziska modell” med koefficienten 8 som just nu planeras, kommer att medföra att den högsta tulltaxan för fiskeri- och vattenbruksprodukter i EU sjunker från 26 procent till cirka 6 procent och medeltaxan från 12 procent till cirka 5 procent. |
| --- | --- |

U.

Slutförandet av förhandlingarna om marknadstillträde för icke-jordbruksprodukter (Nama) i Doharundan, på grundval av den ”schweiziska modell” med koefficienten 8 som just nu planeras, kommer att medföra att den högsta tulltaxan för fiskeri- och vattenbruksprodukter i EU sjunker från 26 procent till cirka 6 procent och medeltaxan från 12 procent till cirka 5 procent.

| V. | Ett sådant beslut kommer nästan att helt utplåna skyddet från de tullar som fortfarande tillämpas, och utöver detta även att kraftigt urholka de förmåner som redan avtalats eller som man just nu förhandlar om till fördel för utvecklingsländerna, och göra dem meningslösa. Beslutet kommer även att undergräva själva grunden för de WTO-mekanismer som gör det möjligt att anpassa tillträdet till marknaden efter de behov som finns inom EU:s bearbetningsindustri för fiskeri- och vattenbruksprodukter (upphävanden och tullkvoter). |
| --- | --- |

V.

Ett sådant beslut kommer nästan att helt utplåna skyddet från de tullar som fortfarande tillämpas, och utöver detta även att kraftigt urholka de förmåner som redan avtalats eller som man just nu förhandlar om till fördel för utvecklingsländerna, och göra dem meningslösa. Beslutet kommer även att undergräva själva grunden för de WTO-mekanismer som gör det möjligt att anpassa tillträdet till marknaden efter de behov som finns inom EU:s bearbetningsindustri för fiskeri- och vattenbruksprodukter (upphävanden och tullkvoter).

| W. | EU:s krav på samstämmighet mellan målen för dess utvecklingspolitik (utrotande av fattigdom och utveckling av hållbart lokalt fiske) och dess handelspolitik innebär att utvecklingsländerna bör uppmuntras att exportera fiskeriprodukter med större mervärde, förutsatt att fisken kommer från ett väl förvaltat och hållbart fiske och uppfyller nödvändiga sanitära krav. |
| --- | --- |

W.

EU:s krav på samstämmighet mellan målen för dess utvecklingspolitik (utrotande av fattigdom och utveckling av hållbart lokalt fiske) och dess handelspolitik innebär att utvecklingsländerna bör uppmuntras att exportera fiskeriprodukter med större mervärde, förutsatt att fisken kommer från ett väl förvaltat och hållbart fiske och uppfyller nödvändiga sanitära krav.

| X. | De senaste åren har man kunnat konstatera en tendens bland de förhandlare som ansvarar för EU:s handelsavtal, nämligen att de lättare beviljar undantag från de ursprungsbestämmelser som medför förmånsbehandling och som tillämpas för fiskeri- och vattenbruksprodukter, både vad gäller råvaror (kriterier om fartygens anknytning) och bearbetade varor (möjlighet att använda råvaror som inte är ursprungsvaror och samtidigt behålla förmånsordningen). |
| --- | --- |

X.

De senaste åren har man kunnat konstatera en tendens bland de förhandlare som ansvarar för EU:s handelsavtal, nämligen att de lättare beviljar undantag från de ursprungsbestämmelser som medför förmånsbehandling och som tillämpas för fiskeri- och vattenbruksprodukter, både vad gäller råvaror (kriterier om fartygens anknytning) och bearbetade varor (möjlighet att använda råvaror som inte är ursprungsvaror och samtidigt behålla förmånsordningen).

| Y. | En FAO-rapport har visat att även om internationell handel med fiskeriprodukter kan leda till ökad livsmedelstrygghet i utvecklingsländer, har den också medfört ökat fiske för att tillgodose exportmarknadernas efterfrågan, vilket kan leda till en snabbare minskning av fiskbestånden, något som i sin tur pekar på behovet av att garantera en god förvaltning och kontroll av fisket i syfte att förhindra en minskning av fiskbestånden. |
| --- | --- |

Y.

En FAO-rapport har visat att även om internationell handel med fiskeriprodukter kan leda till ökad livsmedelstrygghet i utvecklingsländer, har den också medfört ökat fiske för att tillgodose exportmarknadernas efterfrågan, vilket kan leda till en snabbare minskning av fiskbestånden, något som i sin tur pekar på behovet av att garantera en god förvaltning och kontroll av fisket i syfte att förhindra en minskning av fiskbestånden.

| Z. | Intressena går delvis isär bland EU:s producenter av fiskeri- och vattenbruksprodukter (fiskare och vattenbruksföretag), bearbetningsindustrin, distributörer, importörer och konsumenter, och EU måste i sin politik sträva efter att jämka samman de olika intressenterna på ett effektivt och balanserat sätt. |
| --- | --- |

Z.

Intressena går delvis isär bland EU:s producenter av fiskeri- och vattenbruksprodukter (fiskare och vattenbruksföretag), bearbetningsindustrin, distributörer, importörer och konsumenter, och EU måste i sin politik sträva efter att jämka samman de olika intressenterna på ett effektivt och balanserat sätt.

| AA. | Det är nödvändigt att garantera tillfredsställande avsättningsmöjligheter för EU:s producenter (fiskare och vattenbruksföretag) och tillräckligt lönsamma priser, med beaktande av kostnader, krav och oförutsedda faktorer som hänför sig till deras verksamhet. |
| --- | --- |

AA.

Det är nödvändigt att garantera tillfredsställande avsättningsmöjligheter för EU:s producenter (fiskare och vattenbruksföretag) och tillräckligt lönsamma priser, med beaktande av kostnader, krav och oförutsedda faktorer som hänför sig till deras verksamhet.

| AB. | Det är nödvändigt att se till att bearbetningsföretag i EU har tillgång till råvaror av genomgående god kvalitet och i tillräckliga mängder samt till stabila priser året runt. |
| --- | --- |

AB.

Det är nödvändigt att se till att bearbetningsföretag i EU har tillgång till råvaror av genomgående god kvalitet och i tillräckliga mängder samt till stabila priser året runt.

| AC. | Det är nödvändigt att tillgodose EU-konsumenternas efterfrågan på produkter av god kvalitet till konkurrenskraftiga priser och att beakta deras allt större intresse av att få information om dessa produkters egenskaper och ursprung och om de förhållanden under vilka de fångats och producerats. |
| --- | --- |

AC.

Det är nödvändigt att tillgodose EU-konsumenternas efterfrågan på produkter av god kvalitet till konkurrenskraftiga priser och att beakta deras allt större intresse av att få information om dessa produkters egenskaper och ursprung och om de förhållanden under vilka de fångats och producerats.

| AD. | Importen påverkar EU:s marknad på många olika sätt beroende på vilka arter som saluförs, graden av produktförädling och distributionskedjan. |
| --- | --- |

AD.

Importen påverkar EU:s marknad på många olika sätt beroende på vilka arter som saluförs, graden av produktförädling och distributionskedjan.

| AE. | Den prissänkande effekten vid första försäljningstillfället, orsakad av konkurrensen från importerade produkter, förefaller vara större för arter som används industriellt (arter avsedda för bearbetningsindustrin) än för icke-industriella arter. |
| --- | --- |

AE.

Den prissänkande effekten vid första försäljningstillfället, orsakad av konkurrensen från importerade produkter, förefaller vara större för arter som används industriellt (arter avsedda för bearbetningsindustrin) än för icke-industriella arter.

Allmänna synpunkter

| 1. | Europaparlamentet beklagar att man i grönboken om reformen av den gemensamma fiskeripolitiken endast ägnat ett fåtal rader åt importfrågan och uppenbarligen underskattar hur viktig en lämplig behandling av den här frågan är för reformens trovärdighet och framgång. |
| --- | --- |

1.

Europaparlamentet beklagar att man i grönboken om reformen av den gemensamma fiskeripolitiken endast ägnat ett fåtal rader åt importfrågan och uppenbarligen underskattar hur viktig en lämplig behandling av den här frågan är för reformens trovärdighet och framgång.

| 2. | Europaparlamentet konstaterar att avregleringen av tillträdet till EU:s marknad för importerade fiskeri- och vattenbruksprodukter redan har gått mycket långt som ett resultat av den handelspolitik som EU bedrivit de senaste 20 åren. |
| --- | --- |

2.

Europaparlamentet konstaterar att avregleringen av tillträdet till EU:s marknad för importerade fiskeri- och vattenbruksprodukter redan har gått mycket långt som ett resultat av den handelspolitik som EU bedrivit de senaste 20 åren.

| 3. | Europaparlamentet konstaterar att EU:s produktion av fiskeri- och vattenbruksprodukter är klart otillräcklig för att täcka bearbetningsindustrins behov och den ökade efterfrågan bland konsumenter, och att så kommer att vara fallet även i framtiden. Parlamentet medger därför att det är nödvändigt att främja en ansvarsfull konsumtion baserad på kvalitet och hållbarhet snarare än på kvantitet samt att stärka fiskeriförvaltningen för att främja beståndens återhämtning, och är medvetet om att importen kommer att fortsätta att spela en viktig roll för att täcka EU:s behov. |
| --- | --- |

3.

Europaparlamentet konstaterar att EU:s produktion av fiskeri- och vattenbruksprodukter är klart otillräcklig för att täcka bearbetningsindustrins behov och den ökade efterfrågan bland konsumenter, och att så kommer att vara fallet även i framtiden. Parlamentet medger därför att det är nödvändigt att främja en ansvarsfull konsumtion baserad på kvalitet och hållbarhet snarare än på kvantitet samt att stärka fiskeriförvaltningen för att främja beståndens återhämtning, och är medvetet om att importen kommer att fortsätta att spela en viktig roll för att täcka EU:s behov.

| 4. | Europaparlamentet är medvetet om att det finns en övre gräns för den mängd fisk som kan fångas på hållbar grund, antingen för att användas som livsmedel eller för industriella ändamål, vilket innebär att försörjningen av fisk till EU:s marknad inte kan öka i det oändliga. |
| --- | --- |

4.

Europaparlamentet är medvetet om att det finns en övre gräns för den mängd fisk som kan fångas på hållbar grund, antingen för att användas som livsmedel eller för industriella ändamål, vilket innebär att försörjningen av fisk till EU:s marknad inte kan öka i det oändliga.

| 5. | Europaparlamentet framhåller dock att det är absolut nödvändigt att se till att det även i fortsättningen kommer att finnas miljömässigt och ekonomiskt hållbara fiskeri- och vattenbrukssektorer i EU – detta gäller även för det småskaliga fisket – samt att se till att de är jämnt fördelade över kustområdena och bidrar till att bevara den kulturella identiteten i de berörda regionerna, att de skapar arbetstillfällen längs hela produktionskedjan och att de levererar säkra livsmedel av god kvalitet, vilket innebär att fiskarna måste erhålla ett rättvist pris för sina produkter. Parlamentet betonar också att arbetstagare inom fiskerisektorn ska ha rätt att arbeta under rimliga villkor och i enlighet med ILO:s konventioner på arbetsmiljöområdet. |
| --- | --- |

5.

Europaparlamentet framhåller dock att det är absolut nödvändigt att se till att det även i fortsättningen kommer att finnas miljömässigt och ekonomiskt hållbara fiskeri- och vattenbrukssektorer i EU – detta gäller även för det småskaliga fisket – samt att se till att de är jämnt fördelade över kustområdena och bidrar till att bevara den kulturella identiteten i de berörda regionerna, att de skapar arbetstillfällen längs hela produktionskedjan och att de levererar säkra livsmedel av god kvalitet, vilket innebär att fiskarna måste erhålla ett rättvist pris för sina produkter. Parlamentet betonar också att arbetstagare inom fiskerisektorn ska ha rätt att arbeta under rimliga villkor och i enlighet med ILO:s konventioner på arbetsmiljöområdet.

| 6. | Europaparlamentet noterar att den öppenhet för export från tredjeländer av fiskeri- och vattenbruksprodukter som i dagsläget kännetecknar EU:s marknad, under vissa omständigheter, kan få negativa konsekvenser för den lokala ekonomin i vissa regioner, särskilt i de yttersta randområdena, vad gäller försäljningen av deras lokala produkter. |
| --- | --- |

6.

Europaparlamentet noterar att den öppenhet för export från tredjeländer av fiskeri- och vattenbruksprodukter som i dagsläget kännetecknar EU:s marknad, under vissa omständigheter, kan få negativa konsekvenser för den lokala ekonomin i vissa regioner, särskilt i de yttersta randområdena, vad gäller försäljningen av deras lokala produkter.

Särskilda synpunkter

Handels- och tullpolitik

| 7. | Europaparlamentet anser att EU, som världens största importör av fiskeriprodukter, delar det politiska ansvaret med andra större fiskimporterande länder för att se till att WTO:s handelsregler uppfyller strängast möjliga internationella standarder för fiskeförvaltning och bevarande av fiskbestånd. Parlamentet uppmanar i detta syfte kommissionen att se till att den rättvisa, öppna och hållbara handeln med fisk stärks genom EU:s bilaterala och multilaterala handelsavtal. |
| --- | --- |

7.

Europaparlamentet anser att EU, som världens största importör av fiskeriprodukter, delar det politiska ansvaret med andra större fiskimporterande länder för att se till att WTO:s handelsregler uppfyller strängast möjliga internationella standarder för fiskeförvaltning och bevarande av fiskbestånd. Parlamentet uppmanar i detta syfte kommissionen att se till att den rättvisa, öppna och hållbara handeln med fisk stärks genom EU:s bilaterala och multilaterala handelsavtal.

| 8. | Europaparlamentet anser att ett rimligt tullskydd är och bör förbli ett viktigt och legitimt instrument för importreglering för de politiska makthavarna. Parlamentet påminner om att ett allmänt tillämpligt tullskydd motsvarar hela värdet av de förmåner som EU beviljar vissa länder, i synnerhet utvecklingsländerna. Parlamentet påminner även om att avskaffandet av detta skydd kommer att beröva förmånsländerna alla de fördelar som de åtnjuter i dagsläget. Parlamentet påminner dessutom om vikten av att detta tullskydd är flexibelt, så att EU kan upphäva tillämpningen av det då råvaruproduktionen i EU är otillräcklig för att försörja dess bearbetningsindustri. |
| --- | --- |

8.

Europaparlamentet anser att ett rimligt tullskydd är och bör förbli ett viktigt och legitimt instrument för importreglering för de politiska makthavarna. Parlamentet påminner om att ett allmänt tillämpligt tullskydd motsvarar hela värdet av de förmåner som EU beviljar vissa länder, i synnerhet utvecklingsländerna. Parlamentet påminner även om att avskaffandet av detta skydd kommer att beröva förmånsländerna alla de fördelar som de åtnjuter i dagsläget. Parlamentet påminner dessutom om vikten av att detta tullskydd är flexibelt, så att EU kan upphäva tillämpningen av det då råvaruproduktionen i EU är otillräcklig för att försörja dess bearbetningsindustri.

| 9. | Europaparlamentet tillbakavisar därför den vision som främjas i den nuvarande handelspolitiken som går ut på att allt tullskydd inom fiskeri- och vattenbrukssektorn i slutändan helt kommer att försvinna och som EU:s producenter – yrkesfiskare, vattenbrukare och bearbetningsföretag – inte har något annat val än att finna sig i. |
| --- | --- |

9.

Europaparlamentet tillbakavisar därför den vision som främjas i den nuvarande handelspolitiken som går ut på att allt tullskydd inom fiskeri- och vattenbrukssektorn i slutändan helt kommer att försvinna och som EU:s producenter – yrkesfiskare, vattenbrukare och bearbetningsföretag – inte har något annat val än att finna sig i.

| 10. | Europaparlamentet anser att fisket och vattenbruket precis som jordbruket är strategiska sektorer med många funktioner. De är beroende av att naturresurser bevaras och utnyttjas på ett hållbart sätt, och vissa delar av dem är mycket utsatta, eftersom de lämpar sig dåligt för en ren frihandelsstrategi som grundar sig på fri konkurrens med komparativa fördelar. |
| --- | --- |

10.

Europaparlamentet anser att fisket och vattenbruket precis som jordbruket är strategiska sektorer med många funktioner. De är beroende av att naturresurser bevaras och utnyttjas på ett hållbart sätt, och vissa delar av dem är mycket utsatta, eftersom de lämpar sig dåligt för en ren frihandelsstrategi som grundar sig på fri konkurrens med komparativa fördelar.

| 11. | Europaparlamentet beklagar att handelsförhandlingarna om fiskeri- och vattenbruksprodukter, till skillnad från dem som handlar om jordbruksprodukter och som kommissionsledamoten för jordbruksfrågor ansvarar för, betraktas som förhandlingar om icke-jordbruksprodukter. Detta innebär nämligen att kommissionsledamoten för handel är den behöriga ledamoten, och för denne är dessa förhandlingar oftast endast en justeringsvariabel i en större problematik. |
| --- | --- |

11.

Europaparlamentet beklagar att handelsförhandlingarna om fiskeri- och vattenbruksprodukter, till skillnad från dem som handlar om jordbruksprodukter och som kommissionsledamoten för jordbruksfrågor ansvarar för, betraktas som förhandlingar om icke-jordbruksprodukter. Detta innebär nämligen att kommissionsledamoten för handel är den behöriga ledamoten, och för denne är dessa förhandlingar oftast endast en justeringsvariabel i en större problematik.

| 12. | Europaparlamentet kräver att behörigheten att bedriva handelsförhandlingar om fiskeri- och vattenbruksprodukter flyttas från kommissionsledamoten för handel till kommissionsledamoten för havsfrågor och fiske. |
| --- | --- |

12.

Europaparlamentet kräver att behörigheten att bedriva handelsförhandlingar om fiskeri- och vattenbruksprodukter flyttas från kommissionsledamoten för handel till kommissionsledamoten för havsfrågor och fiske.

| 13. | Europaparlamentet begär att man genom studier och samråd ska utveckla en tydlig och övergripande vision för EU:s marknad för fiskeri- och vattenbruksprodukter, art för art, den förutsebara utvecklingen av EU:s efterfrågan och produktion och den avsättning man vill ha för produktionen under lojala konkurrensförhållanden. |
| --- | --- |

13.

Europaparlamentet begär att man genom studier och samråd ska utveckla en tydlig och övergripande vision för EU:s marknad för fiskeri- och vattenbruksprodukter, art för art, den förutsebara utvecklingen av EU:s efterfrågan och produktion och den avsättning man vill ha för produktionen under lojala konkurrensförhållanden.

| 14. | Europaparlamentet begär dessutom att kommissionen gör sitt yttersta för att på ett mer trovärdigt och noggrant sätt utvärdera hur import av fiskeri- och vattenbruksprodukter påverkar EU:s marknad, särskilt vad gäller prisfrågor, och att arbeta för att införa ett system för insamling och utbyte av information som syftar till att underlätta detta arbete. |
| --- | --- |

14.

Europaparlamentet begär dessutom att kommissionen gör sitt yttersta för att på ett mer trovärdigt och noggrant sätt utvärdera hur import av fiskeri- och vattenbruksprodukter påverkar EU:s marknad, särskilt vad gäller prisfrågor, och att arbeta för att införa ett system för insamling och utbyte av information som syftar till att underlätta detta arbete.

| 15. | Europaparlamentet kräver att fiskeri- och vattenbruksprodukter behandlas som känsliga varor och omfattas av den schweiziska modellen vid WTO:s förhandlingar om marknadstillträde för icke-jordbruksprodukter i Doharundan, för att undvika en allvarlig försämring av det tullskydd som vissa produkter fortfarande omfattas av inom den gemensamma tulltaxan och därigenom bevara värdet på de förmåner som beviljats särskilda partner och effektiviteten hos mekanismerna för den gemensamma organisationen av marknaden. |
| --- | --- |

15.

Europaparlamentet kräver att fiskeri- och vattenbruksprodukter behandlas som känsliga varor och omfattas av den schweiziska modellen vid WTO:s förhandlingar om marknadstillträde för icke-jordbruksprodukter i Doharundan, för att undvika en allvarlig försämring av det tullskydd som vissa produkter fortfarande omfattas av inom den gemensamma tulltaxan och därigenom bevara värdet på de förmåner som beviljats särskilda partner och effektiviteten hos mekanismerna för den gemensamma organisationen av marknaden.

| 16. | Europaparlamentet erinrar om att förhandlingarna i den nuvarande rundan bedrivs utifrån principen om ett engångsåtagande i enlighet med punkt 47 i förklaringen av den 14 november 2001 från WTO:s ministerkonferens i Doha och att det så länge förhandlingsrundan inte slutförts i sin helhet är tillåtet för EU att revidera sin ståndpunkt om vissa av kapitlen. |
| --- | --- |

16.

Europaparlamentet erinrar om att förhandlingarna i den nuvarande rundan bedrivs utifrån principen om ett engångsåtagande i enlighet med punkt 47 i förklaringen av den 14 november 2001 från WTO:s ministerkonferens i Doha och att det så länge förhandlingsrundan inte slutförts i sin helhet är tillåtet för EU att revidera sin ståndpunkt om vissa av kapitlen.

| 17. | Europaparlamentet uppmanar även EU:s förhandlare i WTO att även i fortsättningen konsekvent vägra att gå med på att EU ställer sig bakom initiativ för plurilateral avreglering av branscher inom fiskeri- och vattenbruksnäringen. |
| --- | --- |

17.

Europaparlamentet uppmanar även EU:s förhandlare i WTO att även i fortsättningen konsekvent vägra att gå med på att EU ställer sig bakom initiativ för plurilateral avreglering av branscher inom fiskeri- och vattenbruksnäringen.

| 18. | Europaparlamentet uppmanar kommissionen att se till att ett eventuellt WTO-avtal om subventioner inom fiskerisektorn, i synnerhet i fråga om marknadsregleringsåtgärder, inte medför en konkurrensnackdel för de europeiska producenterna gentemot leverantörer från tredjeländer. Parlamentet motsätter sig av principiella skäl varje eventuellt separat och förtida genomförande av ett sådant avtal (”early harvest”), eftersom avtalet måste förbli oskiljaktigt förbundet med Doharundans övriga delar. |
| --- | --- |

18.

Europaparlamentet uppmanar kommissionen att se till att ett eventuellt WTO-avtal om subventioner inom fiskerisektorn, i synnerhet i fråga om marknadsregleringsåtgärder, inte medför en konkurrensnackdel för de europeiska producenterna gentemot leverantörer från tredjeländer. Parlamentet motsätter sig av principiella skäl varje eventuellt separat och förtida genomförande av ett sådant avtal (”early harvest”), eftersom avtalet måste förbli oskiljaktigt förbundet med Doharundans övriga delar.

| 19. | Europaparlamentet uppmanar EU:s förhandlare vid bilaterala och regionala förhandlingar att mer systematiskt kräva effektiv kompensation för handelskoncessioner som beviljas tredjeländer vid import av fiskeri- och vattenbruksprodukter genom att mer aktivt föra fram EU:s eventuella offensiva intressen i branschen. |
| --- | --- |

19.

Europaparlamentet uppmanar EU:s förhandlare vid bilaterala och regionala förhandlingar att mer systematiskt kräva effektiv kompensation för handelskoncessioner som beviljas tredjeländer vid import av fiskeri- och vattenbruksprodukter genom att mer aktivt föra fram EU:s eventuella offensiva intressen i branschen.

| 20. | Europaparlamentet betonar att EU även i fortsättningen måste kunna kontroller de tullförmåner man beviljar vissa parter genom att kräva att strikta ursprungsbestämmelser tillämpas på grundval av begreppet ”helt framställda” produkter. Parlamentet manar till försiktighet när det gäller att bevilja eventuella undantag från de sedvanliga kriterierna om fartygens anknytning för råvaruprodukter och kräver att alla nya förslag om undantag för bearbetade produkter ska förkastas. Parlamentet anser att regeln om ”icke förhandlingsbara” kriterier bör tillämpas systematiskt och att möjligheterna till kumulation bör begränsas. |
| --- | --- |

20.

Europaparlamentet betonar att EU även i fortsättningen måste kunna kontroller de tullförmåner man beviljar vissa parter genom att kräva att strikta ursprungsbestämmelser tillämpas på grundval av begreppet ”helt framställda” produkter. Parlamentet manar till försiktighet när det gäller att bevilja eventuella undantag från de sedvanliga kriterierna om fartygens anknytning för råvaruprodukter och kräver att alla nya förslag om undantag för bearbetade produkter ska förkastas. Parlamentet anser att regeln om ”icke förhandlingsbara” kriterier bör tillämpas systematiskt och att möjligheterna till kumulation bör begränsas.

| 21. | Europaparlamentet uppmanar kommissionen att både kvantitativt och kvalitativt förbättra bedömningen av hur fiskeri- och vattenbrukssektorerna påverkas av de tullförmåner som beviljats vissa länder, särskilt i fråga om företagens lönsamhet och sysselsättningsnivåer, såväl i EU som i förmånsländerna, i synnerhet i AVS-länderna. Dessa bedömningar måste ge mätbara resultat och bör särskilt beakta känsliga fiskarter. |
| --- | --- |

21.

Europaparlamentet uppmanar kommissionen att både kvantitativt och kvalitativt förbättra bedömningen av hur fiskeri- och vattenbrukssektorerna påverkas av de tullförmåner som beviljats vissa länder, särskilt i fråga om företagens lönsamhet och sysselsättningsnivåer, såväl i EU som i förmånsländerna, i synnerhet i AVS-länderna. Dessa bedömningar måste ge mätbara resultat och bör särskilt beakta känsliga fiskarter.

| 22. | Europaparlamentet påminner om möjligheten för EU:s industri att utnyttja instrumentet för handelsförsvar vid dumpning, subventioner eller kraftig och plötslig ökning av importen av vissa kategorier av fiskeri- och vattenbruksprodukter. |
| --- | --- |

22.

Europaparlamentet påminner om möjligheten för EU:s industri att utnyttja instrumentet för handelsförsvar vid dumpning, subventioner eller kraftig och plötslig ökning av importen av vissa kategorier av fiskeri- och vattenbruksprodukter.

Miljö, sociala aspekter, hälsa och kvalitet

| 23. | Europaparlamentet anser att ett av de främsta målen med EU:s politik för import av fiskeri- och vattenbruksprodukter måste vara att se till att de importerade produkterna i alla hänseenden uppfyller samma krav som de som ställs på produkter från EU. Detta mål överensstämmer med de grundläggande frågorna om rättvisan, konsekvensen och effektiviteten hos de åtgärder som just nu tillämpas i branschen eller som planeras inom ramen för reformen. Parlamentet noterar också att det faktum att tredjeländer måste uppfylla EU:s krav kommer att bidra till att skapa en mer jämlik konkurrens mellan produktionen i EU och produktionen i tredjeländer, på grund av att tredjeländers kostnader för fiskproduktion i överensstämmelse med EU:s normer ökar. |
| --- | --- |

23.

Europaparlamentet anser att ett av de främsta målen med EU:s politik för import av fiskeri- och vattenbruksprodukter måste vara att se till att de importerade produkterna i alla hänseenden uppfyller samma krav som de som ställs på produkter från EU. Detta mål överensstämmer med de grundläggande frågorna om rättvisan, konsekvensen och effektiviteten hos de åtgärder som just nu tillämpas i branschen eller som planeras inom ramen för reformen. Parlamentet noterar också att det faktum att tredjeländer måste uppfylla EU:s krav kommer att bidra till att skapa en mer jämlik konkurrens mellan produktionen i EU och produktionen i tredjeländer, på grund av att tredjeländers kostnader för fiskproduktion i överensstämmelse med EU:s normer ökar.

| 24. | Europaparlamentet bekymrar sig för att den massiva införseln av fiskeri- och vattenbruksprodukter på EU:s marknad från tredjeländer kan komma att påverka konsumenternas köpvanor. |
| --- | --- |

24.

Europaparlamentet bekymrar sig för att den massiva införseln av fiskeri- och vattenbruksprodukter på EU:s marknad från tredjeländer kan komma att påverka konsumenternas köpvanor.

| 25. | Europaparlamentet anser att EU:s ökade insatser för att bevara bestånden och göra fisket hållbart inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken är oförenliga med importen av fiskeri- och vattenbruksprodukter från länder som ökar sina fiskeansträngningar utan att bry sig om hållbarhet och som enbart är ute efter omedelbara vinster. |
| --- | --- |

25.

Europaparlamentet anser att EU:s ökade insatser för att bevara bestånden och göra fisket hållbart inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken är oförenliga med importen av fiskeri- och vattenbruksprodukter från länder som ökar sina fiskeansträngningar utan att bry sig om hållbarhet och som enbart är ute efter omedelbara vinster.

| 26. | Europaparlamentet understryker att EU:s politik för bevarande av resurser, i synnerhet via olika återställande- och förvaltningsplaner, bidrar till att främja import av fiskeri- och vattenbruksprodukter från tredjeländer och gör så att denna import ersätter EU:s produktion, ofta oåterkalleligen. Parlamentet uppmanar därför kommissionen att ta vederbörlig hänsyn till denna risk vid utarbetandet av dessa planer. |
| --- | --- |

26.

Europaparlamentet understryker att EU:s politik för bevarande av resurser, i synnerhet via olika återställande- och förvaltningsplaner, bidrar till att främja import av fiskeri- och vattenbruksprodukter från tredjeländer och gör så att denna import ersätter EU:s produktion, ofta oåterkalleligen. Parlamentet uppmanar därför kommissionen att ta vederbörlig hänsyn till denna risk vid utarbetandet av dessa planer.

| 27. | Europaparlamentet befarar att EU:s fiskeri- och vattenbruksmarknad med ett fritt tillträde och en kraftigt växande efterfrågan har en sådan dragningskraft att den utgör ett ständigt incitament till överfiske för dessa länder. |
| --- | --- |

27.

Europaparlamentet befarar att EU:s fiskeri- och vattenbruksmarknad med ett fritt tillträde och en kraftigt växande efterfrågan har en sådan dragningskraft att den utgör ett ständigt incitament till överfiske för dessa länder.

| 28. | Europaparlamentet välkomnar den förordning om bekämpning av olagligt, orapporterat och oreglerat fiske som nyligen trätt i kraft och som inför krav på certifiering av alla produkter som släpps ut på EU:s marknad. Parlamentet manar till en strikt och effektiv tillämpning av förordningen, samtidigt som det är medvetet om att många utvecklingsländer behöver hjälp med att tillämpa förordningen korrekt och bekämpa det illegala fisket. Parlamentet påminner emellertid om att det handlar om ett minimikrav som inte är tillräckligt i sig för att garantera att de fisken som de aktuella produkterna kommer från är hållbara. |
| --- | --- |

28.

Europaparlamentet välkomnar den förordning om bekämpning av olagligt, orapporterat och oreglerat fiske som nyligen trätt i kraft och som inför krav på certifiering av alla produkter som släpps ut på EU:s marknad. Parlamentet manar till en strikt och effektiv tillämpning av förordningen, samtidigt som det är medvetet om att många utvecklingsländer behöver hjälp med att tillämpa förordningen korrekt och bekämpa det illegala fisket. Parlamentet påminner emellertid om att det handlar om ett minimikrav som inte är tillräckligt i sig för att garantera att de fisken som de aktuella produkterna kommer från är hållbara.

| 29. | Europaparlamentet anser att det förutom tillämpningen av EU:s bestämmelser om olagligt, orapporterat och oreglerat fiske även bör genomföras en striktare kontroll längre ner i försäljningskedjan när det gäller fisk av detta slag, särskilt genom striktare granskningar av medlemsstater och företag som misstänks tillhandahålla produkter som kommer från olagligt fiske. |
| --- | --- |

29.

Europaparlamentet anser att det förutom tillämpningen av EU:s bestämmelser om olagligt, orapporterat och oreglerat fiske även bör genomföras en striktare kontroll längre ner i försäljningskedjan när det gäller fisk av detta slag, särskilt genom striktare granskningar av medlemsstater och företag som misstänks tillhandahålla produkter som kommer från olagligt fiske.

| 30. | Europaparlamentet uppmanar kommissionen att utnyttja alla tillgängliga instrument för att se till att de länder som exporterar mest fiskeri- och vattenbruksprodukter till EU respekterar de åtaganden som gjordes i Johannesburg och att dessa länder tillämpar en sträng politik för bevarande av resurser. Parlamentet uppmanar kommissionen att samarbeta med dessa länder inom alla relevanta områden, i synnerhet inom ramen för de regionala fiskeriförvaltningsorganisationerna. |
| --- | --- |

30.

Europaparlamentet uppmanar kommissionen att utnyttja alla tillgängliga instrument för att se till att de länder som exporterar mest fiskeri- och vattenbruksprodukter till EU respekterar de åtaganden som gjordes i Johannesburg och att dessa länder tillämpar en sträng politik för bevarande av resurser. Parlamentet uppmanar kommissionen att samarbeta med dessa länder inom alla relevanta områden, i synnerhet inom ramen för de regionala fiskeriförvaltningsorganisationerna.

| 31. | Europaparlamentet anser även att EU bör stärka dessa åtaganden för att försäkra sig om att alla produkter som exporteras till unionen utan undantag kommer från länder som har ratificerat de viktigaste internationella havsrättskonventionerna, särskilt FN:s havsrättskonvention och avtalet om gränsöverskridande och långvandrande fiskbestånd, och som är medlemmar i respektive regional fiskeriförvaltningsorganisation i de fall där de exporterade produkterna kommer från fiskevatten som regleras av dessa organisationer. |
| --- | --- |

31.

Europaparlamentet anser även att EU bör stärka dessa åtaganden för att försäkra sig om att alla produkter som exporteras till unionen utan undantag kommer från länder som har ratificerat de viktigaste internationella havsrättskonventionerna, särskilt FN:s havsrättskonvention och avtalet om gränsöverskridande och långvandrande fiskbestånd, och som är medlemmar i respektive regional fiskeriförvaltningsorganisation i de fall där de exporterade produkterna kommer från fiskevatten som regleras av dessa organisationer.

| 32. | Europaparlamentet framhåller de stora nackdelar som EU:s yrkesfiskare, vattenbrukare och bearbetningsföretag har jämfört med vissa tredjeländer, eftersom arbetskraften i dessa länder är mycket billigare och de sociala bestämmelser som tillämpas där är mindre strikta. |
| --- | --- |

32.

Europaparlamentet framhåller de stora nackdelar som EU:s yrkesfiskare, vattenbrukare och bearbetningsföretag har jämfört med vissa tredjeländer, eftersom arbetskraften i dessa länder är mycket billigare och de sociala bestämmelser som tillämpas där är mindre strikta.

| 33. | Europaparlamentet anser att problemet med ”social dumpning”, som även förekommer inom flera andra ekonomiska sektorer, är särskilt påtagligt i fiskeri- och vattenbrukssektorn, framför allt inom bearbetningsindustrin, som är mycket arbetskraftsintensiva. |
| --- | --- |

33.

Europaparlamentet anser att problemet med ”social dumpning”, som även förekommer inom flera andra ekonomiska sektorer, är särskilt påtagligt i fiskeri- och vattenbrukssektorn, framför allt inom bearbetningsindustrin, som är mycket arbetskraftsintensiva.

| 34. | Europaparlamentet uppmanar kommissionen att utnyttja alla tillgängliga instrument för att se till att åtminstone de länder som exporterar mest fiskeri- och vattenbruksprodukter till EU respekterar ILO:s åtta konventioner om grundläggande rättigheter i arbetslivet. |
| --- | --- |

34.

Europaparlamentet uppmanar kommissionen att utnyttja alla tillgängliga instrument för att se till att åtminstone de länder som exporterar mest fiskeri- och vattenbruksprodukter till EU respekterar ILO:s åtta konventioner om grundläggande rättigheter i arbetslivet.

| 35. | Europaparlamentet kräver att EU endast beviljar handelsförmåner för fiskeri- och vattenbruksprodukter om stränga miljökrav och sociala krav uppfyllts. Parlamentet kräver även att de bestämmelser som i detta syfte införs i de ingångna avtalen ska innehålla trovärdiga mekanismer som gör det möjligt att dels kontrollera att de åtaganden som gjorts respekteras, dels hålla inne med eller helt enkelt upphäva förmånerna om åtagandena bryts. Vad beträffar utvecklingsländer kräver parlamentet att de program som särskilt utformats för att ge tekniskt och, om nödvändigt, ekonomiskt stöd genomförs i syfte att hjälpa de berörda staterna att respektera sina sociala och miljömässiga åtaganden. |
| --- | --- |

35.

Europaparlamentet kräver att EU endast beviljar handelsförmåner för fiskeri- och vattenbruksprodukter om stränga miljökrav och sociala krav uppfyllts. Parlamentet kräver även att de bestämmelser som i detta syfte införs i de ingångna avtalen ska innehålla trovärdiga mekanismer som gör det möjligt att dels kontrollera att de åtaganden som gjorts respekteras, dels hålla inne med eller helt enkelt upphäva förmånerna om åtagandena bryts. Vad beträffar utvecklingsländer kräver parlamentet att de program som särskilt utformats för att ge tekniskt och, om nödvändigt, ekonomiskt stöd genomförs i syfte att hjälpa de berörda staterna att respektera sina sociala och miljömässiga åtaganden.

| 36. | Europaparlamentet framhåller hur viktigt det är med en strikt tillämpning av alla aspekter av EU:s lagstiftning om hälsobestämmelser och kontroller (livsmedelssäkerhet, spårbarhet och förebyggande) när det gäller importerade fiskeri- och vattenbruksprodukter, inbegripet foder och foderråvaror, eftersom dessa aspekter är oerhört viktiga för konsumentskyddet. Därför uppmanar parlamentet med eftertryck kommissionen att stärka sitt program för inspektioner i tredjeländer genom att förbättra de inspektioner som genomförs av kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor, särskilt genom att öka antalet anläggningar som kontrolleras vid varje inspektion, i syfte att nå resultat som bättre överensstämmer med situationen i tredjelandet i fråga. |
| --- | --- |

36.

Europaparlamentet framhåller hur viktigt det är med en strikt tillämpning av alla aspekter av EU:s lagstiftning om hälsobestämmelser och kontroller (livsmedelssäkerhet, spårbarhet och förebyggande) när det gäller importerade fiskeri- och vattenbruksprodukter, inbegripet foder och foderråvaror, eftersom dessa aspekter är oerhört viktiga för konsumentskyddet. Därför uppmanar parlamentet med eftertryck kommissionen att stärka sitt program för inspektioner i tredjeländer genom att förbättra de inspektioner som genomförs av kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor, särskilt genom att öka antalet anläggningar som kontrolleras vid varje inspektion, i syfte att nå resultat som bättre överensstämmer med situationen i tredjelandet i fråga.

| 37. | Europaparlamentet manar till stor försiktighet när det gäller att i tillämpningen av denna lagstiftning betrakta de krav som tillämpas i vissa tredjeländer som likvärdiga med EU:s krav och när det gäller att godkänna förteckningarna över de länder och företag som tillåts exportera fiskeri- och vattenbruksprodukter till EU. Parlamentet anser att generaldirektoratet för hälsa och konsumentskydd bör kunna stryka enskilda fartyg eller bearbetningsanläggningar från en sådan godkänd förteckning i de fall där dessa inte uppfyller minimikraven. |
| --- | --- |

37.

Europaparlamentet manar till stor försiktighet när det gäller att i tillämpningen av denna lagstiftning betrakta de krav som tillämpas i vissa tredjeländer som likvärdiga med EU:s krav och när det gäller att godkänna förteckningarna över de länder och företag som tillåts exportera fiskeri- och vattenbruksprodukter till EU. Parlamentet anser att generaldirektoratet för hälsa och konsumentskydd bör kunna stryka enskilda fartyg eller bearbetningsanläggningar från en sådan godkänd förteckning i de fall där dessa inte uppfyller minimikraven.

| 38. | Europaparlamentet manar till stor vaksamhet när det gäller produkter från de nya, mycket intensiva former av vattenbruk som bedrivs i vissa delar av världen, och anser att de tekniker och metoder som används för att öka produktiviteten i dessa anläggningar samt deras eventuella hälsoeffekter och sociala och miljömässiga verkningar bör granskas kritiskt. |
| --- | --- |

38.

Europaparlamentet manar till stor vaksamhet när det gäller produkter från de nya, mycket intensiva former av vattenbruk som bedrivs i vissa delar av världen, och anser att de tekniker och metoder som används för att öka produktiviteten i dessa anläggningar samt deras eventuella hälsoeffekter och sociala och miljömässiga verkningar bör granskas kritiskt.

| 39. | Europaparlamentet kräver att omfattande och täta kontroller utförs på alla nivåer, i synnerhet effektivt harmoniserade och transparenta gränskontroller. Kontrollerna ska stå i proportion till de risker som är förknippade med den aktuella produkten, i synnerhet när det gäller produkttyper och ursprung. Parlamentet uppmanar medlemsstaterna att avsätta de finansiella resurser och personalresurser som är nödvändiga för detta ändamål. |
| --- | --- |

39.

Europaparlamentet kräver att omfattande och täta kontroller utförs på alla nivåer, i synnerhet effektivt harmoniserade och transparenta gränskontroller. Kontrollerna ska stå i proportion till de risker som är förknippade med den aktuella produkten, i synnerhet när det gäller produkttyper och ursprung. Parlamentet uppmanar medlemsstaterna att avsätta de finansiella resurser och personalresurser som är nödvändiga för detta ändamål.

Reform av den gemensamma organisationen av marknaden

| 40. | Europaparlamentet erinrar om sina olika resolutioner som antogs under den sjätte valperioden och uppmanar kommissionen att omedelbart inleda en långtgående reform av den gemensamma organisationen av marknaden för fiskeriprodukter för att på så sätt bidra till att säkra intäkterna inom denna sektor, stabiliteten på marknaderna, en bättre saluföring av fiskeriprodukter och en ökning av det mervärde som dessa produkter ger. Parlamentet beklagar förseningen på detta område och hänvisar till nämnda resolutioner när det gäller hur huvuddragen i en sådan reform bör se ut. |
| --- | --- |

40.

Europaparlamentet erinrar om sina olika resolutioner som antogs under den sjätte valperioden och uppmanar kommissionen att omedelbart inleda en långtgående reform av den gemensamma organisationen av marknaden för fiskeriprodukter för att på så sätt bidra till att säkra intäkterna inom denna sektor, stabiliteten på marknaderna, en bättre saluföring av fiskeriprodukter och en ökning av det mervärde som dessa produkter ger. Parlamentet beklagar förseningen på detta område och hänvisar till nämnda resolutioner när det gäller hur huvuddragen i en sådan reform bör se ut.

| 41. | Europaparlamentet framhåller att man i de nya mekanismer som inrättats inom denna ram i hög grad måste ta hänsyn till den ofrånkomliga situation som råder med en mycket stark konkurrens från billiga importerade produkter som producerats med hjälp av metoder som är skadliga för miljön eller som motsvarar social dumpning och att man, trots detta, måste sträva efter att säkra en normal produktion inom EU till tillräckligt lönsamma priser. |
| --- | --- |

41.

Europaparlamentet framhåller att man i de nya mekanismer som inrättats inom denna ram i hög grad måste ta hänsyn till den ofrånkomliga situation som råder med en mycket stark konkurrens från billiga importerade produkter som producerats med hjälp av metoder som är skadliga för miljön eller som motsvarar social dumpning och att man, trots detta, måste sträva efter att säkra en normal produktion inom EU till tillräckligt lönsamma priser.

Information till konsumenterna

| 42. | Europaparlamentet är övertygat om att EU:s konsumenter ofta skulle fatta annorlunda beslut om de fick bättre information om vad de saluförda produkterna verkligen består av, varifrån de kommer, under vilka omständigheter de har framställts och fångats och vilken kvalitet de håller. |
| --- | --- |

42.

Europaparlamentet är övertygat om att EU:s konsumenter ofta skulle fatta annorlunda beslut om de fick bättre information om vad de saluförda produkterna verkligen består av, varifrån de kommer, under vilka omständigheter de har framställts och fångats och vilken kvalitet de håller.

| 43. | Europaparlamentet betonar hur viktigt det är att omedelbart införa stränga och insynsvänliga certifierings- och märkningskriterier för europeiska fiskeri- och vattenbruksprodukters kvalitet och spårbarhet och att främja ett så snabbt införande som möjligt inom EU av en särskild miljömärkning för dessa produkter för att få ett slut på den okontrollerade spridningen av icke-officiella certifieringssystem. |
| --- | --- |

43.

Europaparlamentet betonar hur viktigt det är att omedelbart införa stränga och insynsvänliga certifierings- och märkningskriterier för europeiska fiskeri- och vattenbruksprodukters kvalitet och spårbarhet och att främja ett så snabbt införande som möjligt inom EU av en särskild miljömärkning för dessa produkter för att få ett slut på den okontrollerade spridningen av icke-officiella certifieringssystem.

| 44. | Europaparlamentet anser att förfarandet för miljöcertifiering och miljömärkning av fiskeri- och vattenbruksprodukter måste vara transparent och lättbegripligt för konsumenterna, och det bör utan undantag vara tillgängligt för hela sektorn, förutsatt att de kriterier som ligger till grund för beviljandet av sådan certifiering och märkning strikt uppfyllts. |
| --- | --- |

44.

Europaparlamentet anser att förfarandet för miljöcertifiering och miljömärkning av fiskeri- och vattenbruksprodukter måste vara transparent och lättbegripligt för konsumenterna, och det bör utan undantag vara tillgängligt för hela sektorn, förutsatt att de kriterier som ligger till grund för beviljandet av sådan certifiering och märkning strikt uppfyllts.

Vattenbruk

| 45. | Europaparlamentet framhåller att vattenbruksprodukter utgör en ökande andel av EU:s import av fiskeri- och vattenbruksprodukter. |
| --- | --- |

45.

Europaparlamentet framhåller att vattenbruksprodukter utgör en ökande andel av EU:s import av fiskeri- och vattenbruksprodukter.

| 46. | Europaparlamentet anser att detta beror på att vattenbruksproduktionen i vissa delar av världen har ökat avsevärt de senaste tio åren, medan vattenbruket i EU, som endast utgör 2 procent av världsproduktionen, har stått oförändrat under denna tid. |
| --- | --- |

46.

Europaparlamentet anser att detta beror på att vattenbruksproduktionen i vissa delar av världen har ökat avsevärt de senaste tio åren, medan vattenbruket i EU, som endast utgör 2 procent av världsproduktionen, har stått oförändrat under denna tid.

| 47. | Europaparlamentet konstaterar ett tydligt skifte i konsumenternas vanor och i europeiska distributionsföretags efterfrågan från färskvaror med ursprung i EU till vissa typer av importerade vattenbruksprodukter. |
| --- | --- |

47.

Europaparlamentet konstaterar ett tydligt skifte i konsumenternas vanor och i europeiska distributionsföretags efterfrågan från färskvaror med ursprung i EU till vissa typer av importerade vattenbruksprodukter.

| 48. | Europaparlamentet anser att en proaktiv stödpolitik för utvecklingen av ett hållbart vattenbruk i EU, med begränsad miljöpåverkan, är en central del av en politik som syftar till att minska importberoendet inom fiskeri- och vattenbrukssektorn, att främja verksamheten inom EU och att tillgodose en kraftigt ökande efterfrågan genom ett större och mer varierat utbud. Parlamentet framhåller i detta sammanhang att man måste satsa offensivt på forskning och utveckling av europeiska vattenbruksprodukter. |
| --- | --- |

48.

Europaparlamentet anser att en proaktiv stödpolitik för utvecklingen av ett hållbart vattenbruk i EU, med begränsad miljöpåverkan, är en central del av en politik som syftar till att minska importberoendet inom fiskeri- och vattenbrukssektorn, att främja verksamheten inom EU och att tillgodose en kraftigt ökande efterfrågan genom ett större och mer varierat utbud. Parlamentet framhåller i detta sammanhang att man måste satsa offensivt på forskning och utveckling av europeiska vattenbruksprodukter.

| 49. | Europaparlamentet hänvisar i denna fråga till sin resolution av den 17 juni 2010 om nya impulser för strategin för hållbar utveckling av det europeiska vattenbruket. |
| --- | --- |

49.

Europaparlamentet hänvisar i denna fråga till sin resolution av den 17 juni 2010 om nya impulser för strategin för hållbar utveckling av det europeiska vattenbruket.

| 50. | Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att se till att deras förslag och beslut rörande reformen av den gemensamma fiskeripolitiken tar vederbörlig hänsyn till de viktigaste rekommendationerna i detta betänkande. |
| --- | --- |

50.

Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att se till att deras förslag och beslut rörande reformen av den gemensamma fiskeripolitiken tar vederbörlig hänsyn till de viktigaste rekommendationerna i detta betänkande.

*

* *

| 51. | Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet och kommissionen. |
| --- | --- |

51.

Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet och kommissionen.

---

(1)  EGT L 358, 31.12.2002, s. 59.

(2)  EGT L 17, 21.1.2000, s. 22.

(3)  EUT C 323 E, 18.12.2008, s. 271.

(4)  EUT L 286, 29.10.2008, s. 1.

(5)  EUT L 27, 30.1.2010, s. 1.

(6)  Antagna texter av detta datum, P7_TA(2010)0039.

(7)  Antagna texter av detta datum, P7_TA(2010)0243.

(8)  Antagna texter av detta datum, P6_TA(2009)0373.

---

| 2.12.2011 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 351/128 |
| --- | --- | --- | --- |

2.12.2011

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 351/128

---

Torsdagen den 8 juli 2010Zimbabwe, i synnerhet fallet med Farai Maguwu

P7_TA(2010)0288

Europaparlamentets resolution av den 8 juli 2010 om Zimbabwe, särskilt Farai Maguwus fall

2011/C 351 E/19

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

med beaktande av sina många tidigare resolutioner om Zimbabwe och, nu senast, sin resolution av den 17 december 2008 (1),

med beaktande av rådets gemensamma ståndpunkt 2010/92/Gusp av den 15 februari 2010 (2) om förlängning av de restriktiva åtgärder mot Zimbabwe som infördes genom gemensam ståndpunkt 2004/161/Gusp (3), till och med den 20 februari 2011, och kommissionens förordning (EG) nr 1226/2008 av den 8 december 2008 (4), om ändring av den gemensamma ståndpunkten,

med beaktande av slutsatserna från rådets (utrikesfrågor) möte den 22 februari 2010 om Zimbabwe och slutsatserna från den tionde politiska dialogen på ministernivå mellan EU och Sydafrika, som hölls den 11 maj 2010 om Zimbabwe,

med beaktande av FN:s tidigare resolutioner om konfliktdiamanter och i synnerhet FN:s säkerhetsråds resolution 1459(2003) om Kimberleyprocessen,

med beaktande av Kimberleyprocessens certifieringssystem, som ålägger de deltagande parterna att säkerställa att rådiamanter inte används för att finansiera väpnade konflikter,

med beaktande av den Afrikanska stadgan om mänskliga rättigheter och folkens rättigheter, som Zimbabwe har ratificerat,

med beaktande av kommunikén från det sjunde plenarsammanträdet för Kimberleyprocessens certifieringssystem, som hölls i Swakopmund i Namibia den 5 november 2009, och särskilt punkterna 13, 14 och 22 i denna,

med beaktande av Kimberleyprocessens extramöte, som hölls i Tel Aviv i Israel den 21-23 juni 2010,

med beaktande av partnerskapsavtalet från Cotonou mellan EU och AVS-länderna, som undertecknades den 23 juni 2000,

med beaktande av artikel 122.5 i arbetsordningen, och av följande skäl:

| A. | Zimbabwe har frivilligt valt att ansluta sig till Kimberleyprocessens certifieringssystem, ett system som gör det möjligt för de deltagande parterna att sälja rådiamanter på den lagliga internationella marknaden, under förutsättning att deras handel inte finansierar väpnade konflikter. |
| --- | --- |

A.

Zimbabwe har frivilligt valt att ansluta sig till Kimberleyprocessens certifieringssystem, ett system som gör det möjligt för de deltagande parterna att sälja rådiamanter på den lagliga internationella marknaden, under förutsättning att deras handel inte finansierar väpnade konflikter.

| B. | Kimberleyprocessen omfattar i dagsläget inte människorättskränkningar. |
| --- | --- |

B.

Kimberleyprocessen omfattar i dagsläget inte människorättskränkningar.

| C. | Det uppskattas att Zimbabwe kan bli en av världens största producenter av diamanter inom de närmaste åren om diamantfältet i Marange i Chiadzwa-distriktet i provinsen Manicaland utvecklas fullt ut, vilket skulle kunna ge vinster på flera miljarder euro. |
| --- | --- |

C.

Det uppskattas att Zimbabwe kan bli en av världens största producenter av diamanter inom de närmaste åren om diamantfältet i Marange i Chiadzwa-distriktet i provinsen Manicaland utvecklas fullt ut, vilket skulle kunna ge vinster på flera miljarder euro.

| D. | I november 2009 i Swakopmund i Namibia åtog sig Zimbabwe att vidta en rad åtgärder för att se till att Kimberleyprocessens certifieringssystem efterlevs i samband med diamantutvinningen i Marange. |
| --- | --- |

D.

I november 2009 i Swakopmund i Namibia åtog sig Zimbabwe att vidta en rad åtgärder för att se till att Kimberleyprocessens certifieringssystem efterlevs i samband med diamantutvinningen i Marange.

| E. | Vid det extramöte som hölls i Tel Aviv den 21–23 juni 2010 lyckades de deltagande parterna i Kimberleyprocessen inte nå enighet i frågan om huruvida människorättsfrågor eventuellt borde införas i Kimberleyprocessen eller ej. |
| --- | --- |

E.

Vid det extramöte som hölls i Tel Aviv den 21–23 juni 2010 lyckades de deltagande parterna i Kimberleyprocessen inte nå enighet i frågan om huruvida människorättsfrågor eventuellt borde införas i Kimberleyprocessen eller ej.

| F. | Flera internationella icke-statliga organisationer (däribland Human Rights Watch, Global Witness och Partnership for Africa-Canada) har uttryckt allvarlig oro över människorättssituationen i Chiadzwa, i synnerhet över de människorättskränkningar som begåtts av medlemmar i Zimbabwes säkerhetsstyrkor. |
| --- | --- |

F.

Flera internationella icke-statliga organisationer (däribland Human Rights Watch, Global Witness och Partnership for Africa-Canada) har uttryckt allvarlig oro över människorättssituationen i Chiadzwa, i synnerhet över de människorättskränkningar som begåtts av medlemmar i Zimbabwes säkerhetsstyrkor.

| G. | Farai Maguwu, en zimbabwisk medborgare och grundare av/chef för centrumet för forskning och utveckling (en människorättsorganisation med säte i Manicaland), har rapporterat om de allvarliga människorättskränkningar som begåtts av Zimbabwes statliga säkerhetsstyrkor vid flera av landets diamantfält, framför allt vid dem som är belägna i Chiadzwa. |
| --- | --- |

G.

Farai Maguwu, en zimbabwisk medborgare och grundare av/chef för centrumet för forskning och utveckling (en människorättsorganisation med säte i Manicaland), har rapporterat om de allvarliga människorättskränkningar som begåtts av Zimbabwes statliga säkerhetsstyrkor vid flera av landets diamantfält, framför allt vid dem som är belägna i Chiadzwa.

| H. | Farai Maguwu greps den 3 juni 2010 av de zimbabwiska myndigheterna för att ha spridit information som ansågs skada den zimbabwiska staten, och han har sedan dess suttit häktad under svåra förhållanden, vägrats nödvändiga läkemedel och nekats rätten att få sitt fall prövat av en domare inom 48 timmar efter gripandet samt rätten att försättas på fri fot mot borgen. |
| --- | --- |

H.

Farai Maguwu greps den 3 juni 2010 av de zimbabwiska myndigheterna för att ha spridit information som ansågs skada den zimbabwiska staten, och han har sedan dess suttit häktad under svåra förhållanden, vägrats nödvändiga läkemedel och nekats rätten att få sitt fall prövat av en domare inom 48 timmar efter gripandet samt rätten att försättas på fri fot mot borgen.

| 1. | Europaparlamentet kräver att Farai Maguwu omedelbart och villkorslöst friges och fördömer de förhållanden under vilka han greps och hålls fången. |
| --- | --- |

1.

Europaparlamentet kräver att Farai Maguwu omedelbart och villkorslöst friges och fördömer de förhållanden under vilka han greps och hålls fången.

| 2. | Europaparlamentet understryker att Zimbabwes myndigheter måste respektera de åtaganden som man gjorde vid mötet i Swakopmund inom ramen för Kimberleyprocessen och att man måste avmilitarisera diamantfältet i Marange samt fastställa lämpliga åtgärder för att upprätthålla lag och ordning som respekterar lokalbefolkningens rättigheter. |
| --- | --- |

2.

Europaparlamentet understryker att Zimbabwes myndigheter måste respektera de åtaganden som man gjorde vid mötet i Swakopmund inom ramen för Kimberleyprocessen och att man måste avmilitarisera diamantfältet i Marange samt fastställa lämpliga åtgärder för att upprätthålla lag och ordning som respekterar lokalbefolkningens rättigheter.

| 3. | Europaparlamentet kräver en översyn av Kimberleyprocessen, så att vederbörlig hänsyn tas till människorättsprinciperna. |
| --- | --- |

3.

Europaparlamentet kräver en översyn av Kimberleyprocessen, så att vederbörlig hänsyn tas till människorättsprinciperna.

| 4. | Europaparlamentet insisterar på att Zimbabwes regering använder de betydande intäkter som diamantutvinningen i Chiadzwa förväntas generera till att få ordning på landets ekonomi och till att finansiera hälso- och sjukvård, utbildning och sociala tjänster, som för närvarande finansieras genom bidrag från internationella givare. I detta syfte uppmanas regeringen att upprätta en statsägd förvaltningsfond för diamanter som ska ställas till allmänhetens tjänst. |
| --- | --- |

4.

Europaparlamentet insisterar på att Zimbabwes regering använder de betydande intäkter som diamantutvinningen i Chiadzwa förväntas generera till att få ordning på landets ekonomi och till att finansiera hälso- och sjukvård, utbildning och sociala tjänster, som för närvarande finansieras genom bidrag från internationella givare. I detta syfte uppmanas regeringen att upprätta en statsägd förvaltningsfond för diamanter som ska ställas till allmänhetens tjänst.

| 5. | Europaparlamentet uppmanar Zimbabwes regering att garantera och upprätthålla fullständig yttrandefrihet i Zimbabwe så att icke-statliga organisationer (såsom Farai Maguwus centrum för forskning och utveckling) kan uttrycka sig fritt utan rädsla för förföljelse eller fängelsestraff. |
| --- | --- |

5.

Europaparlamentet uppmanar Zimbabwes regering att garantera och upprätthålla fullständig yttrandefrihet i Zimbabwe så att icke-statliga organisationer (såsom Farai Maguwus centrum för forskning och utveckling) kan uttrycka sig fritt utan rädsla för förföljelse eller fängelsestraff.

| 6. | Europaparlamentet uppmanar de deltagande parterna i Kimberleyprocessen att säkerställa att Monitor for Zimbabwe agerar helt självständigt samt med integritet och respekt för de mänskliga rättigheterna. |
| --- | --- |

6.

Europaparlamentet uppmanar de deltagande parterna i Kimberleyprocessen att säkerställa att Monitor for Zimbabwe agerar helt självständigt samt med integritet och respekt för de mänskliga rättigheterna.

| 7. | Europaparlamentet uppmanar Sydafrika och Södra Afrikas utvecklingsgemenskap att, i sitt eget intresse och i intresse av Zimbabwe och regionen södra Afrika i stort, vidta aktiva åtgärder för att återupprätta demokratin i Zimbabwe samt respekten för rättsstatsprincipen och det zimbabwiska folkets mänskliga rättigheter. Parlamentet är medvetet om att Robert Mugabe och hans nära anhängare fortsätter att utgöra ett hinder för den politiska och ekonomiska återuppbyggnaden och för försoningen i Zimbabwe, då de för egen räkning plundrar landet på dess ekonomiska resurser. |
| --- | --- |

7.

Europaparlamentet uppmanar Sydafrika och Södra Afrikas utvecklingsgemenskap att, i sitt eget intresse och i intresse av Zimbabwe och regionen södra Afrika i stort, vidta aktiva åtgärder för att återupprätta demokratin i Zimbabwe samt respekten för rättsstatsprincipen och det zimbabwiska folkets mänskliga rättigheter. Parlamentet är medvetet om att Robert Mugabe och hans nära anhängare fortsätter att utgöra ett hinder för den politiska och ekonomiska återuppbyggnaden och för försoningen i Zimbabwe, då de för egen räkning plundrar landet på dess ekonomiska resurser.

| 8. | Europaparlamentet ser positivt på att EU:s lista över bannlysta personer och grupper med kopplingar till Mugaberegimen nyligen uppdaterats (februari 2010), och betonar att dessa restriktioner endast avser delar av landets regim och inte på något sätt kommer att påverka landets befolkning som helhet. |
| --- | --- |

8.

Europaparlamentet ser positivt på att EU:s lista över bannlysta personer och grupper med kopplingar till Mugaberegimen nyligen uppdaterats (februari 2010), och betonar att dessa restriktioner endast avser delar av landets regim och inte på något sätt kommer att påverka landets befolkning som helhet.

| 9. | Europaparlamentet framhåller betydelsen av en dialog mellan Europeiska unionen och Zimbabwe och välkomnar de framsteg som har gjorts i detta avseende. |
| --- | --- |

9.

Europaparlamentet framhåller betydelsen av en dialog mellan Europeiska unionen och Zimbabwe och välkomnar de framsteg som har gjorts i detta avseende.

| 10. | Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, kommissionen, medlemsstaternas och kandidatländernas regeringar, vice ordföranden för kommissionen/unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik, Zimbabwes och Sydafrikas regeringar och parlament, medordförandena för den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen, Afrikanska unionens institutioner, inklusive Panafrikanska parlamentet, FN:s generalsekreterare, generalsekreteraren för Södra Afrikas utvecklingsgemenskap, Kimberleyprocessens roterande ordförandeskap (Israel) samt Brittiska samväldets generalsekreterare. |
| --- | --- |

10.

Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, kommissionen, medlemsstaternas och kandidatländernas regeringar, vice ordföranden för kommissionen/unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik, Zimbabwes och Sydafrikas regeringar och parlament, medordförandena för den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen, Afrikanska unionens institutioner, inklusive Panafrikanska parlamentet, FN:s generalsekreterare, generalsekreteraren för Södra Afrikas utvecklingsgemenskap, Kimberleyprocessens roterande ordförandeskap (Israel) samt Brittiska samväldets generalsekreterare.

---

(1)  Antagna texter, P6_TA(2008)0640.

(2)  EUT L 41, 16.2.2010, s. 6.

(3)  EUT L 50, 20.2.2004, s. 66.

(4)  EUT L 331, 10.12.2008, s. 11.

---

| 2.12.2011 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 351/130 |
| --- | --- | --- | --- |

2.12.2011

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 351/130

---

Torsdagen den 8 juli 2010Venezuela, i synnerhet fallet Maria Lourdes Afiuni

P7_TA(2010)0289

Europaparlamentets resolution av den 8 juli 2010 om Venezuela, särskilt fallet Maria Lourdes Afiuni

2011/C 351 E/20

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

med beaktande av sina tidigare resolutioner om situationen i Venezuela, särskilt resolutionerna av den 11 februari 2010, den 7 maj 2009, den 23 oktober 2008 och den 24 maj 2007,

med beaktande av artikel 122.5 i arbetsordningen, och av följande skäl:

| A. | Maktdelning och oberoende institutioner utgör grunden för alla demokratiska och konstitutionella stater. |
| --- | --- |

A.

Maktdelning och oberoende institutioner utgör grunden för alla demokratiska och konstitutionella stater.

| B. | Maria Lourdes Afiuni, tillsynsdomare (juez de control) i Caracas, agerade i enlighet med venezuelanska lagar och med hänvisning till ett yttrande från FN:s arbetsgrupp mot godtyckliga frihetsberövanden när hon den 10 december 2009 villkorligt frigav Eligio Cedeño (på strikta villkor, vilket inbegrep att han fråntogs sitt pass) som suttit häktad i väntan på rättegång sedan februari 2007. |
| --- | --- |

B.

Maria Lourdes Afiuni, tillsynsdomare (juez de control) i Caracas, agerade i enlighet med venezuelanska lagar och med hänvisning till ett yttrande från FN:s arbetsgrupp mot godtyckliga frihetsberövanden när hon den 10 december 2009 villkorligt frigav Eligio Cedeño (på strikta villkor, vilket inbegrep att han fråntogs sitt pass) som suttit häktad i väntan på rättegång sedan februari 2007.

| C. | Enligt venezuelansk lag är häktningstiden i väntan på rättegång begränsad till två år, och när domare Afiuni förkunnade beslutet respekterade hon grundläggande rättigheter enligt venezuelansk och internationell rätt. |
| --- | --- |

C.

Enligt venezuelansk lag är häktningstiden i väntan på rättegång begränsad till två år, och när domare Afiuni förkunnade beslutet respekterade hon grundläggande rättigheter enligt venezuelansk och internationell rätt.

| D. | Domare Afiuni arresterades omedelbart, utan åtal, i domstolen av tjänstemän från Venezuelas säkerhetstjänst och flyttades den 12 december 2009 till INOF (Instituto Nacional de Orientación Femenina), ett fängelse i högsta säkerhetsklassen. Sex månader senare befinner hon sig fortfarande där, under förhållanden som fortsätter att äventyra hennes fysiska och psykiska hälsa eftersom så många som 24 av internerna dömts av henne för brott som mord, narkotikasmuggling och kidnappning. Under tiden i fängelse har hon utsatts för förolämpningar, hot, verbala och fysiska angrepp samt utsatts för mordförsök. |
| --- | --- |

D.

Domare Afiuni arresterades omedelbart, utan åtal, i domstolen av tjänstemän från Venezuelas säkerhetstjänst och flyttades den 12 december 2009 till INOF (Instituto Nacional de Orientación Femenina), ett fängelse i högsta säkerhetsklassen. Sex månader senare befinner hon sig fortfarande där, under förhållanden som fortsätter att äventyra hennes fysiska och psykiska hälsa eftersom så många som 24 av internerna dömts av henne för brott som mord, narkotikasmuggling och kidnappning. Under tiden i fängelse har hon utsatts för förolämpningar, hot, verbala och fysiska angrepp samt utsatts för mordförsök.

| E. | I ett TV-sänt tal den 11 december 2009 kallade president Hugo Chávez henne för en bandit, och uppmanade den allmänne åklagaren att utdöma högsta möjliga straff. Han uppmanade även nationalförsamlingen att anta en ny lag om att skärpa straffen för denna typ av agerande, vilken skulle tillämpas retroaktivt. |
| --- | --- |

E.

I ett TV-sänt tal den 11 december 2009 kallade president Hugo Chávez henne för en bandit, och uppmanade den allmänne åklagaren att utdöma högsta möjliga straff. Han uppmanade även nationalförsamlingen att anta en ny lag om att skärpa straffen för denna typ av agerande, vilken skulle tillämpas retroaktivt.

| F. | Enligt artikel 26 i Venezuelas författning ska rättsväsendet vara självständigt och oberoende, och Venezuelas president bär ansvaret för att garantera rättsväsendets oberoende. |
| --- | --- |

F.

Enligt artikel 26 i Venezuelas författning ska rättsväsendet vara självständigt och oberoende, och Venezuelas president bär ansvaret för att garantera rättsväsendets oberoende.

| G. | Efter presidentens uttalanden mot domare Afiuni anklagades hon för maktmissbruk, korruption, konspiration och för att ha medverkat till att en fånge sluppit ur fängelse, och trots att åklagaren har visat att hon inte tagit emot pengar och att det därför inte finns några bevis för korruption sitter hon fortfarande i fängelse. |
| --- | --- |

G.

Efter presidentens uttalanden mot domare Afiuni anklagades hon för maktmissbruk, korruption, konspiration och för att ha medverkat till att en fånge sluppit ur fängelse, och trots att åklagaren har visat att hon inte tagit emot pengar och att det därför inte finns några bevis för korruption sitter hon fortfarande i fängelse.

| H. | Detta fall har givit upphov till en rad rapporter, resolutioner och uttalanden som fördömer de venezuelanska myndigheterna och som uttrycker solidaritet med domare Afiuni. Advokater och domare från hela världen, icke-statliga organisationer som Amnesty International och Human Rights Watch, och FN:s högkommissarie för mänskliga rättigheter har uttryckt sin oro för hennes situation och hävdar att hon fängslats för sin integritet och sin kamp för rättsväsendets oberoende. Dessutom kräver den interamerikanska kommissionen för de mänskliga rättigheterna att det ska vidtas försiktighetsåtgärder för att garantera hennes personliga säkerhet. |
| --- | --- |

H.

Detta fall har givit upphov till en rad rapporter, resolutioner och uttalanden som fördömer de venezuelanska myndigheterna och som uttrycker solidaritet med domare Afiuni. Advokater och domare från hela världen, icke-statliga organisationer som Amnesty International och Human Rights Watch, och FN:s högkommissarie för mänskliga rättigheter har uttryckt sin oro för hennes situation och hävdar att hon fängslats för sin integritet och sin kamp för rättsväsendets oberoende. Dessutom kräver den interamerikanska kommissionen för de mänskliga rättigheterna att det ska vidtas försiktighetsåtgärder för att garantera hennes personliga säkerhet.

| I. | Fallet med domare Afiuni är inget isolerat angrepp från de politiska myndigheterna på rättsväsendet, utan vissa domare har avsatts medan andra har valt att gå i exil. |
| --- | --- |

I.

Fallet med domare Afiuni är inget isolerat angrepp från de politiska myndigheterna på rättsväsendet, utan vissa domare har avsatts medan andra har valt att gå i exil.

| J. | Försämringen av det demokratiska läget i Venezuela är påtaglig även på andra områden, särskilt när det gäller pressfriheten, däribland friheten på Internet, som konstant har angripits av regeringen och mot vilken åtgärder av alla de slag har vidtagits, bl.a. har tidningar, radiostationer, webbplatser och tevekanaler lagts ner. |
| --- | --- |

J.

Försämringen av det demokratiska läget i Venezuela är påtaglig även på andra områden, särskilt när det gäller pressfriheten, däribland friheten på Internet, som konstant har angripits av regeringen och mot vilken åtgärder av alla de slag har vidtagits, bl.a. har tidningar, radiostationer, webbplatser och tevekanaler lagts ner.

| K. | Demokratin och respekten för grundläggande friheter är ytterst beroende av att medierna åtnjuter frihet, med tanke på mediernas grundläggande roll för att garantera friheten för var och en att uttrycka sina åsikter och idéer, med vederbörlig respekt för minoriteters rättigheter, inbegripet politiska oppositionsgrupper, och för att bidra till att involvera allmänheten i de demokratiska processerna så att det därmed blir möjligt att anordna fria och rättvisa val. |
| --- | --- |

K.

Demokratin och respekten för grundläggande friheter är ytterst beroende av att medierna åtnjuter frihet, med tanke på mediernas grundläggande roll för att garantera friheten för var och en att uttrycka sina åsikter och idéer, med vederbörlig respekt för minoriteters rättigheter, inbegripet politiska oppositionsgrupper, och för att bidra till att involvera allmänheten i de demokratiska processerna så att det därmed blir möjligt att anordna fria och rättvisa val.

| L. | Inför det kommande valet till nationalförsamlingen den 26 september 2010 har det nationella valrådet, på begäran av regeringen, ändrat valkretsindelningen för valet av de 167 ledamöterna av nationalförsamlingen, vilket påverkar uppemot 80 procent av de delstater som styrs av oppositionen. |
| --- | --- |

L.

Inför det kommande valet till nationalförsamlingen den 26 september 2010 har det nationella valrådet, på begäran av regeringen, ändrat valkretsindelningen för valet av de 167 ledamöterna av nationalförsamlingen, vilket påverkar uppemot 80 procent av de delstater som styrs av oppositionen.

| M. | Åtgärder, såsom godtycklig konfiskering och expropriering, som har drabbat över 760 företag sedan 2005, av vilka några berör EU-intressen, undergräver medborgarnas grundläggande sociala och ekonomiska rättigheter. |
| --- | --- |

M.

Åtgärder, såsom godtycklig konfiskering och expropriering, som har drabbat över 760 företag sedan 2005, av vilka några berör EU-intressen, undergräver medborgarnas grundläggande sociala och ekonomiska rättigheter.

| N. | Det politiska läget i Venezuela är mycket spänt, vilket tar sig uttryck i trakasserier, hot och skrämselåtgärder mot samt politisk och straffrättslig förföljelse av den demokratiska oppositionen, dess företrädare, dess demokratiskt valda borgmästare och guvernörer, studentrörelsen, medlemmar av armén och rättsväsendet, motståndare till Chávez officiella politik, journalister och medier. Många har till följd av detta fängslats av politiska skäl. |
| --- | --- |

N.

Det politiska läget i Venezuela är mycket spänt, vilket tar sig uttryck i trakasserier, hot och skrämselåtgärder mot samt politisk och straffrättslig förföljelse av den demokratiska oppositionen, dess företrädare, dess demokratiskt valda borgmästare och guvernörer, studentrörelsen, medlemmar av armén och rättsväsendet, motståndare till Chávez officiella politik, journalister och medier. Många har till följd av detta fängslats av politiska skäl.

| 1. | Europaparlamentet beklagar angreppen mot rättsväsendets oberoende och uttrycker sin oro över frihetsberövandet av domare Afiuni, som parlamentet betraktar som en kränkning av hennes grundläggande personliga rättigheter och ett mycket allvarligt hot mot rättsväsendets oberoende, vilket utgör rättsstatsprincipens stomme. |
| --- | --- |

1.

Europaparlamentet beklagar angreppen mot rättsväsendets oberoende och uttrycker sin oro över frihetsberövandet av domare Afiuni, som parlamentet betraktar som en kränkning av hennes grundläggande personliga rättigheter och ett mycket allvarligt hot mot rättsväsendets oberoende, vilket utgör rättsstatsprincipens stomme.

| 2. | Europaparlamentet begär att hon ska friges och uppmanar den venezuelanska regeringen att respektera rättsstatens värderingar och underlätta för en rättvis och snabb rättegång med alla nödvändiga rättsliga garantier. |
| --- | --- |

2.

Europaparlamentet begär att hon ska friges och uppmanar den venezuelanska regeringen att respektera rättsstatens värderingar och underlätta för en rättvis och snabb rättegång med alla nödvändiga rättsliga garantier.

| 3. | Europaparlamentet är oroat över att de förhållanden under vilka domare Afiuni sitter fängslad hotar hennes fysiska och psykiska integritet. Parlamentet uppmanar fängelseledningen att strikt och omedelbart tillämpa de åtgärder och rekommendationer som den interamerikanska kommissionen för de mänskliga rättigheterna förespråkade den 11 januari 2010 med avseende på domare Afiunis fängelseförhållanden. |
| --- | --- |

3.

Europaparlamentet är oroat över att de förhållanden under vilka domare Afiuni sitter fängslad hotar hennes fysiska och psykiska integritet. Parlamentet uppmanar fängelseledningen att strikt och omedelbart tillämpa de åtgärder och rekommendationer som den interamerikanska kommissionen för de mänskliga rättigheterna förespråkade den 11 januari 2010 med avseende på domare Afiunis fängelseförhållanden.

| 4. | Europaparlamentet fördömer de offentliga uttalanden som Venezuelas president har gjort, i vilka han förolämpar och talar nedsättande om domaren samtidigt som han kräver strängast möjliga straff och begär att det ska göras en lagändring för att göra det möjligt att utdöma ett ännu strängare straff. Parlamentet anser att dessa uttalanden förvärrar hennes situation i fängelset och utgör ett angrepp mot rättsväsendets oberoende från ett lands president, som borde vara rättsväsendets främste garant. |
| --- | --- |

4.

Europaparlamentet fördömer de offentliga uttalanden som Venezuelas president har gjort, i vilka han förolämpar och talar nedsättande om domaren samtidigt som han kräver strängast möjliga straff och begär att det ska göras en lagändring för att göra det möjligt att utdöma ett ännu strängare straff. Parlamentet anser att dessa uttalanden förvärrar hennes situation i fängelset och utgör ett angrepp mot rättsväsendets oberoende från ett lands president, som borde vara rättsväsendets främste garant.

| 5. | Europaparlamentet påminner Bolivarianska republiken Venezuelas regering om att den måste respektera yttrande-, åsikts- och pressfriheten liksom rättsväsendets oberoende, eftersom den är skyldig att göra så enligt landets egen författning och enligt olika internationella och regionala konventioner och stadgar som landet har undertecknat. Parlamentet anser att de venezuelanska medierna bör garantera en mångsidig bevakning av det politiska och sociala livet i Venezuela. |
| --- | --- |

5.

Europaparlamentet påminner Bolivarianska republiken Venezuelas regering om att den måste respektera yttrande-, åsikts- och pressfriheten liksom rättsväsendets oberoende, eftersom den är skyldig att göra så enligt landets egen författning och enligt olika internationella och regionala konventioner och stadgar som landet har undertecknat. Parlamentet anser att de venezuelanska medierna bör garantera en mångsidig bevakning av det politiska och sociala livet i Venezuela.

| 6. | Europaparlamentet uppmanar vice ordföranden för kommissionen/unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik att uppmärksamma de venezuelanska myndigheterna på att EU är oroat över respekten för de mänskliga rättigheterna, demokratin och rättsstatsprincipen i detta sydamerikanska land, och att resolut försvara de intressen och tillgångar som medborgare och företag i EU har. |
| --- | --- |

6.

Europaparlamentet uppmanar vice ordföranden för kommissionen/unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik att uppmärksamma de venezuelanska myndigheterna på att EU är oroat över respekten för de mänskliga rättigheterna, demokratin och rättsstatsprincipen i detta sydamerikanska land, och att resolut försvara de intressen och tillgångar som medborgare och företag i EU har.

| 7. | Europaparlamentet påminner om att det för att få utöva makt i en demokrati, utöver den obestridliga och nödvändiga legitimitet som bygger på valresultatet, enligt Amerikanska samarbetsorganisationens (OAS) interamerikanska demokratistadga även krävs legitimitet i utövandet av sådan makt, vilket förutsätter att maktutövningen bygger på respekt för pluralism, fastställda spelregler, gällande författning, lagar samt rättsstatsprincipen som en garanti för ett fullständigt demokratiskt system. Dessutom krävs det att maktutövningen sker med respekt för politiska motståndare som agerar med fredliga och demokratiska medel, särskilt om dessa har valts och erhållit sitt mandat genom allmänna val. |
| --- | --- |

7.

Europaparlamentet påminner om att det för att få utöva makt i en demokrati, utöver den obestridliga och nödvändiga legitimitet som bygger på valresultatet, enligt Amerikanska samarbetsorganisationens (OAS) interamerikanska demokratistadga även krävs legitimitet i utövandet av sådan makt, vilket förutsätter att maktutövningen bygger på respekt för pluralism, fastställda spelregler, gällande författning, lagar samt rättsstatsprincipen som en garanti för ett fullständigt demokratiskt system. Dessutom krävs det att maktutövningen sker med respekt för politiska motståndare som agerar med fredliga och demokratiska medel, särskilt om dessa har valts och erhållit sitt mandat genom allmänna val.

| 8. | Europaparlamentet uppmanar Venezuelas regering att inför valet till nationalförsamlingen den 26 september 2010 respektera demokratins spelregler och principerna om yttrande-, församlings- och föreningsfrihet och om fria val samt att bjuda in Europeiska unionen och internationella organ att övervaka detta val. |
| --- | --- |

8.

Europaparlamentet uppmanar Venezuelas regering att inför valet till nationalförsamlingen den 26 september 2010 respektera demokratins spelregler och principerna om yttrande-, församlings- och föreningsfrihet och om fria val samt att bjuda in Europeiska unionen och internationella organ att övervaka detta val.

| 9. | Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, kommissionen, unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik, Bolivarianska republiken Venezuelas regering och nationalförsamling, den parlamentariska församlingen EU–Latinamerika och Amerikanska samarbetsorganisationens generalsekreterare. |
| --- | --- |

9.

Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, kommissionen, unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik, Bolivarianska republiken Venezuelas regering och nationalförsamling, den parlamentariska församlingen EU–Latinamerika och Amerikanska samarbetsorganisationens generalsekreterare.

---

| 2.12.2011 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 351/132 |
| --- | --- | --- | --- |

2.12.2011

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 351/132

---

Torsdagen den 8 juli 2010Nordkorea

P7_TA(2010)0290

Europaparlamentets resolution av den 8 juli 2010 om Nordkorea

2011/C 351 E/21

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

med beaktande av sina tidigare resolutioner om Koreahalvön,

med beaktande av FN-stadgan, den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna, de internationella konventionerna om mänskliga rättigheter och andra rättsakter om mänskliga rättigheter,

med beaktande av resolutionen om situationen för de mänskliga rättigheterna i Demokratiska folkrepubliken Korea, vilken antogs av FN:s råd för de mänskliga rättigheterna den 25 mars 2010 med stöd av EU:s medlemsstater, vilka fördömde de systematiska, utbredda och allvarliga kränkningarna av medborgerliga, politiska, ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter i Demokratiska folkrepubliken Korea liksom de allvarliga, utbredda och systematiska brotten mot de mänskliga rättigheterna i landet,

med beaktande av FN:s säkerhetsråds resolutioner 1718 (2006) och 1874 (2009),

med beaktande av FN:s generalförsamlings tredje kommittés resolution om situationen för de mänskliga rättigheterna i Demokratiska folkrepubliken Korea, vilken antogs vid den 64:e sessionen den 19 november 2009,

med beaktande av rådets beslut 2009/1002/Gusp av den 22 december 2009,

med beaktande av den allmänna referentgranskningsrapporten (Universal Peer Report) om Demokratiska folkrepubliken Korea av den 7 november 2009 samt av att Demokratiska folkrepubliken Korea gått med på att undersöka 117 rekommendationer i rapporten från människorättsrådets arbetsgrupp för allmän periodisk översyn, vilken antogs den 18 mars 2010,

med beaktande av rapporten av den 17 februari 2010 från Vitit Muntarbhorn, den särskilde rapportören för situationen för de mänskliga rättigheterna i Demokratiska folkrepubliken Korea,

med beaktande av den 29:e omgången i dialogen mellan EU och Kina om mänskliga rättigheter, vilken hölls den 29 juni 2010 i Madrid och där frågan om nordkoreanska flyktingar diskuterades,

med beaktande av artikel 122.5 i arbetsordningen, och av följande skäl:

| A. | Situationen för de mänskliga rättigheterna i Demokratiska folkrepubliken Korea fortsätter att inge allvarliga farhågor och den humanitära situationen ger allvarlig anledning till oro. |
| --- | --- |

A.

Situationen för de mänskliga rättigheterna i Demokratiska folkrepubliken Korea fortsätter att inge allvarliga farhågor och den humanitära situationen ger allvarlig anledning till oro.

| B. | I resolutionen om situationen för de mänskliga rättigheterna i Demokratiska folkrepubliken Korea, vilken antogs av FN:s råd för de mänskliga rättigheterna den 25 mars 2010, uttrycktes djup oro över de fortsatta rapporterna om systematiska, utbredda och allvarliga kränkningar av medborgerliga, politiska, ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter i Demokratiska folkrepubliken Korea. |
| --- | --- |

B.

I resolutionen om situationen för de mänskliga rättigheterna i Demokratiska folkrepubliken Korea, vilken antogs av FN:s råd för de mänskliga rättigheterna den 25 mars 2010, uttrycktes djup oro över de fortsatta rapporterna om systematiska, utbredda och allvarliga kränkningar av medborgerliga, politiska, ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter i Demokratiska folkrepubliken Korea.

| C. | FN:s särskilde rapportör för situationen för de mänskliga rättigheterna i Demokratiska folkrepubliken Korea beskrev i sin årliga rapport till FN:s råd för de mänskliga rättigheterna situationen som ”fasansfull”. |
| --- | --- |

C.

FN:s särskilde rapportör för situationen för de mänskliga rättigheterna i Demokratiska folkrepubliken Korea beskrev i sin årliga rapport till FN:s råd för de mänskliga rättigheterna situationen som ”fasansfull”.

| D. | Regeringen i Demokratiska folkrepubliken Korea erkänner inte det uppdrag som FN:s särskilde rapportör för situationen för de mänskliga rättigheterna i Demokratiska folkrepubliken Korea tilldelats och har vägrat honom inresa i landet och motsätter sig samarbete med FN:s mekanismer för de mänskliga rättigheterna. |
| --- | --- |

D.

Regeringen i Demokratiska folkrepubliken Korea erkänner inte det uppdrag som FN:s särskilde rapportör för situationen för de mänskliga rättigheterna i Demokratiska folkrepubliken Korea tilldelats och har vägrat honom inresa i landet och motsätter sig samarbete med FN:s mekanismer för de mänskliga rättigheterna.

| E. | I rapporten från FN:s särskilde rapportör stod det att ett återupptagande av sexpartssamtalen om kärnvapennedrustning också skulle erbjuda en möjlighet till ett bättre klimat för de mänskliga rättigheterna. |
| --- | --- |

E.

I rapporten från FN:s särskilde rapportör stod det att ett återupptagande av sexpartssamtalen om kärnvapennedrustning också skulle erbjuda en möjlighet till ett bättre klimat för de mänskliga rättigheterna.

| F. | FN:s särskilde rapportör har föreslagit att säkerhetsrådet ska behandla kränkningarna av de mänskliga rättigheterna i Demokratiska folkrepubliken Korea och att en undersökningskommission ska tillsättas för att utreda de påstådda brotten mot de mänskliga rättigheterna från landets regerings sida. |
| --- | --- |

F.

FN:s särskilde rapportör har föreslagit att säkerhetsrådet ska behandla kränkningarna av de mänskliga rättigheterna i Demokratiska folkrepubliken Korea och att en undersökningskommission ska tillsättas för att utreda de påstådda brotten mot de mänskliga rättigheterna från landets regerings sida.

| G. | Ett flertal internationella icke-statliga människorättsorganisationer har uppmanat Europeiska unionen till större engagemang i frågan om de mänskliga rättigheterna i Nordkorea. |
| --- | --- |

G.

Ett flertal internationella icke-statliga människorättsorganisationer har uppmanat Europeiska unionen till större engagemang i frågan om de mänskliga rättigheterna i Nordkorea.

| H. | I resolutionen från FN:s råd för de mänskliga rättigheterna beklagas de allvarliga, utbredda och systematiska brotten mot de mänskliga rättigheterna i Demokratiska folkrepubliken Korea, framför allt att landet torterar politiska fångar och egna medborgare som repatrierats och sätter dem i arbetsläger. |
| --- | --- |

H.

I resolutionen från FN:s råd för de mänskliga rättigheterna beklagas de allvarliga, utbredda och systematiska brotten mot de mänskliga rättigheterna i Demokratiska folkrepubliken Korea, framför allt att landet torterar politiska fångar och egna medborgare som repatrierats och sätter dem i arbetsläger.

| I. | De statliga myndigheterna i Demokratiska folkrepubliken Korea dödar systematiskt människor utan några rättsliga förfaranden och sätter dem godtyckligt i fängelse och låter dem försvinna. |
| --- | --- |

I.

De statliga myndigheterna i Demokratiska folkrepubliken Korea dödar systematiskt människor utan några rättsliga förfaranden och sätter dem godtyckligt i fängelse och låter dem försvinna.

| J. | Rättsväsendet är ett lydigt redskap för staten och dödsstraffet tillämpas för ett stort antal brott mot staten, vartill kommer att dess tillämpningsområde med jämna mellanrum utvidgas med stöd av strafflagen, medan invånare, bland dem också barn, tvingas närvara vid offentliga avrättningar. |
| --- | --- |

J.

Rättsväsendet är ett lydigt redskap för staten och dödsstraffet tillämpas för ett stort antal brott mot staten, vartill kommer att dess tillämpningsområde med jämna mellanrum utvidgas med stöd av strafflagen, medan invånare, bland dem också barn, tvingas närvara vid offentliga avrättningar.

| K. | Demokratiska folkrepubliken Koreas regering tillåter inte någon organiserad politisk opposition, lika lite som några fria och rättvisa val eller fria massmedier, och inte heller religionsfrihet, föreningsfrihet eller rätten till kollektiva förhandlingar. |
| --- | --- |

K.

Demokratiska folkrepubliken Koreas regering tillåter inte någon organiserad politisk opposition, lika lite som några fria och rättvisa val eller fria massmedier, och inte heller religionsfrihet, föreningsfrihet eller rätten till kollektiva förhandlingar.

| L. | Det finns fortfarande olösta fall av att tredjelandsmedborgare från Japan, Republiken Korea och andra länder och enligt uppgift också EU-medborgare kidnappats och bortförts och de kräver beslutsamma åtgärder från det internationella samfundets sida. |
| --- | --- |

L.

Det finns fortfarande olösta fall av att tredjelandsmedborgare från Japan, Republiken Korea och andra länder och enligt uppgift också EU-medborgare kidnappats och bortförts och de kräver beslutsamma åtgärder från det internationella samfundets sida.

| M. | Ett avsevärt antal nordkoreaner flyr till Folkrepubliken Kina där många kvinnor enligt uppgift råkar ut för människohandel och tvångsäktenskap. Folkrepubliken Kina uppges tvångsåtersända nordkoreanska flyktingar till Demokratiska folkrepubliken Korea, vilket strider mot internationella normer om att flyktingar inte får återsändas till orter där de riskerar att råka ut för förföljelse, och förvägrar dessutom Demokratiska folkrepubliken Koreas invånare tillgång till FN:s flyktingkommissariats förfaranden för asylsökan, vilket strider mot FN:s flyktingkonvention från 1951 och dess protokoll från 1967, vilka biträtts av Folkrepubliken Kina. Det finns oroväckande uppgifter om vad som händer med de tvångsåtersända. |
| --- | --- |

M.

Ett avsevärt antal nordkoreaner flyr till Folkrepubliken Kina där många kvinnor enligt uppgift råkar ut för människohandel och tvångsäktenskap. Folkrepubliken Kina uppges tvångsåtersända nordkoreanska flyktingar till Demokratiska folkrepubliken Korea, vilket strider mot internationella normer om att flyktingar inte får återsändas till orter där de riskerar att råka ut för förföljelse, och förvägrar dessutom Demokratiska folkrepubliken Koreas invånare tillgång till FN:s flyktingkommissariats förfaranden för asylsökan, vilket strider mot FN:s flyktingkonvention från 1951 och dess protokoll från 1967, vilka biträtts av Folkrepubliken Kina. Det finns oroväckande uppgifter om vad som händer med de tvångsåtersända.

| N. | Staten tillämpar principen om att människor är ansvariga för sina anhörigas gärningar (”guilt by association”) så att hela familjer, bland dem barn och mor- och farföräldrar, sätts i fängelse. De här fångarnas mänskliga rättigheter kränks på det grövsta genom tortyr, svält och slavarbete och det berättas att uppskattningsvis 100 000 redan kan ha dukat under, ofta av utmattning eller obehandlade sjukdomar. |
| --- | --- |

N.

Staten tillämpar principen om att människor är ansvariga för sina anhörigas gärningar (”guilt by association”) så att hela familjer, bland dem barn och mor- och farföräldrar, sätts i fängelse. De här fångarnas mänskliga rättigheter kränks på det grövsta genom tortyr, svält och slavarbete och det berättas att uppskattningsvis 100 000 redan kan ha dukat under, ofta av utmattning eller obehandlade sjukdomar.

| O. | Satellitbilder och utsagor från avhoppade nordkoreanska politiker styrker att Demokratiska folkrepubliken Korea driver åtminstone sex koncentrationsläger med över 150 000 politiska fångar, och om man lägger till alla andra kategorier av fångar, t.ex. de som tvångsrepatrierats från Kina, hålls uppskattningsvis 200 000 människor fängslade i interneringsläger. |
| --- | --- |

O.

Satellitbilder och utsagor från avhoppade nordkoreanska politiker styrker att Demokratiska folkrepubliken Korea driver åtminstone sex koncentrationsläger med över 150 000 politiska fångar, och om man lägger till alla andra kategorier av fångar, t.ex. de som tvångsrepatrierats från Kina, hålls uppskattningsvis 200 000 människor fängslade i interneringsläger.

| P. | Stora delar av befolkningen svälter och är höggradigt beroende av internationell livsmedelshjälp. Från Världslivsmedelsprogrammet rapporterades i september 2009 att en tredjedel av Nordkoreas kvinnor och barn är undernärda. |
| --- | --- |

P.

Stora delar av befolkningen svälter och är höggradigt beroende av internationell livsmedelshjälp. Från Världslivsmedelsprogrammet rapporterades i september 2009 att en tredjedel av Nordkoreas kvinnor och barn är undernärda.

| Q. | Samhället styrs enligt principen om att militären går före allt annat, samt av juche-ideologin som kräver vördnad för landets ledare. |
| --- | --- |

Q.

Samhället styrs enligt principen om att militären går före allt annat, samt av juche-ideologin som kräver vördnad för landets ledare.

| R. | Enligt trovärdiga rapporter från avhoppare utsätts befolkningen för kampanjer för mobilisering av tvångsarbetare, och möjligheterna till utbildning och arbete beror av vars och ens songbun (alltså vilken samhällsklass den tillhör), vilket i sin tur avgörs utgående från vederbörandes egen eller släktens lojalitet mot regimen. |
| --- | --- |

R.

Enligt trovärdiga rapporter från avhoppare utsätts befolkningen för kampanjer för mobilisering av tvångsarbetare, och möjligheterna till utbildning och arbete beror av vars och ens songbun (alltså vilken samhällsklass den tillhör), vilket i sin tur avgörs utgående från vederbörandes egen eller släktens lojalitet mot regimen.

| S. | ”Valutareformen” den 30 november 2009 blev till allvarlig skada för landets redan konkursfärdiga ekonomi och följden blev en ökad utarmning av de missgynnade i samhället och ett allvarligt samhälleligt missnöje. |
| --- | --- |

S.

”Valutareformen” den 30 november 2009 blev till allvarlig skada för landets redan konkursfärdiga ekonomi och följden blev en ökad utarmning av de missgynnade i samhället och ett allvarligt samhälleligt missnöje.

| T. | Ingen utländsk journalist får resa in i Demokratiska folkrepubliken Korea utan att vara ålagd begränsningar och landets centrala nyhetsbyrå (Korean Central News Agency) är den enda informationskällan för alla massmedier i Nordkorea, medan radio- och TV-mottagarna inte kan ta in andra stationer än regeringens egna och det är strängt förbjudet att ta emot utländska radio- och TV-sändningar, med allvarliga påföljder för överträdelser. Gemene man i landet har ingen tillgång till Internet. |
| --- | --- |

T.

Ingen utländsk journalist får resa in i Demokratiska folkrepubliken Korea utan att vara ålagd begränsningar och landets centrala nyhetsbyrå (Korean Central News Agency) är den enda informationskällan för alla massmedier i Nordkorea, medan radio- och TV-mottagarna inte kan ta in andra stationer än regeringens egna och det är strängt förbjudet att ta emot utländska radio- och TV-sändningar, med allvarliga påföljder för överträdelser. Gemene man i landet har ingen tillgång till Internet.

| 1. | Europaparlamentet uppmanar Demokratiska folkrepubliken Korea att omedelbart få slut på de allvarliga, utbredda och systematiska brotten mot de mänskliga rättigheterna som för närvarande förövas mot landets eget folk och som kan innebära brott mot humaniteten och således bli föremål för lagföring inför internationell brottsmålsdomstol. |
| --- | --- |

1.

Europaparlamentet uppmanar Demokratiska folkrepubliken Korea att omedelbart få slut på de allvarliga, utbredda och systematiska brotten mot de mänskliga rättigheterna som för närvarande förövas mot landets eget folk och som kan innebära brott mot humaniteten och således bli föremål för lagföring inför internationell brottsmålsdomstol.

| 2. | Europaparlamentet uppmanar Demokratiska folkrepubliken Korea att omedelbart och för gott få slut på de offentliga avrättningarna samt att avskaffa dödsstraffet i landet. |
| --- | --- |

2.

Europaparlamentet uppmanar Demokratiska folkrepubliken Korea att omedelbart och för gott få slut på de offentliga avrättningarna samt att avskaffa dödsstraffet i landet.

| 3. | Europaparlamentet uppmanar Demokratiska folkrepubliken Korea att upphöra beröva personer livet utan några rättsliga förfaranden samt sluta med tortyren och tvångsarbetet och att frige politiska fångar och låta invånarna resa fritt. |
| --- | --- |

3.

Europaparlamentet uppmanar Demokratiska folkrepubliken Korea att upphöra beröva personer livet utan några rättsliga förfaranden samt sluta med tortyren och tvångsarbetet och att frige politiska fångar och låta invånarna resa fritt.

| 4. | Europaparlamentet uppmanar Demokratiska folkrepubliken Koreas myndigheter att se till att alla invånare, utgående från sina behov, kan få del av livsmedelshjälpen och det humanitära biståndet. |
| --- | --- |

4.

Europaparlamentet uppmanar Demokratiska folkrepubliken Koreas myndigheter att se till att alla invånare, utgående från sina behov, kan få del av livsmedelshjälpen och det humanitära biståndet.

| 5. | Europaparlamentet uppmanar Demokratiska folkrepubliken Korea att tillåta yttrandefrihet och tryckfrihet och låta alla invånare få tillgång till Internet utan censur. |
| --- | --- |

5.

Europaparlamentet uppmanar Demokratiska folkrepubliken Korea att tillåta yttrandefrihet och tryckfrihet och låta alla invånare få tillgång till Internet utan censur.

| 6. | Europaparlamentet uppmanar EU att stödja inrättandet av en undersökningskommission i FN:s regi för att utreda brott mot de mänskliga rättigheterna i Demokratiska folkrepubliken Korea både i gångna tider och i dag för att fastställa i vad mån dessa brott, tillsammans med straffriheten för dem, kan utgöra brott mot humaniteten och uppmanar EU:s medlemsstater att ställa upp bakom en resolution om detta i FN:s generalförsamling. |
| --- | --- |

6.

Europaparlamentet uppmanar EU att stödja inrättandet av en undersökningskommission i FN:s regi för att utreda brott mot de mänskliga rättigheterna i Demokratiska folkrepubliken Korea både i gångna tider och i dag för att fastställa i vad mån dessa brott, tillsammans med straffriheten för dem, kan utgöra brott mot humaniteten och uppmanar EU:s medlemsstater att ställa upp bakom en resolution om detta i FN:s generalförsamling.

| 7. | Europaparlamentet uppmanar mot bakgrund av situationens allvar EU att utnämna en särskild EU-representant för Demokratiska folkrepubliken Korea för att garantera ständig övervakning och samordning både inom EU och med nyckelaktörer som till exempel Förenta staterna och Republiken Korea. |
| --- | --- |

7.

Europaparlamentet uppmanar mot bakgrund av situationens allvar EU att utnämna en särskild EU-representant för Demokratiska folkrepubliken Korea för att garantera ständig övervakning och samordning både inom EU och med nyckelaktörer som till exempel Förenta staterna och Republiken Korea.

| 8. | Europaparlamentet uppmanar Demokratiska folkrepubliken Koreas myndigheter att följa rekommendationerna i rapporten från människorättsrådets arbetsgrupp för allmän periodisk översyn och, som ett första led i detta, tillåta Internationella rödakorskommittén och andra oberoende internationella experter att inspektera alla platser där personer hålls internerade samt låta FN:s särskilda rapportörer besöka landet. |
| --- | --- |

8.

Europaparlamentet uppmanar Demokratiska folkrepubliken Koreas myndigheter att följa rekommendationerna i rapporten från människorättsrådets arbetsgrupp för allmän periodisk översyn och, som ett första led i detta, tillåta Internationella rödakorskommittén och andra oberoende internationella experter att inspektera alla platser där personer hålls internerade samt låta FN:s särskilda rapportörer besöka landet.

| 9. | Europaparlamentet uppmanar Demokratiska folkrepubliken Koreas regering att se till att det görs en genomgripande utredning, med tillfredsställande resultat som är öppna för insyn, att i slutändan ôverlämna fullständiga upplysningar om alla EU-medborgare och tredjelandsmedborgare som befaras ha blivit bortrövade av agenter för den nordkoreanska staten under de gångna årtiondena och omedelbart frige alla bortrövade som fortfarande hålls kvar i landet. |
| --- | --- |

9.

Europaparlamentet uppmanar Demokratiska folkrepubliken Koreas regering att se till att det görs en genomgripande utredning, med tillfredsställande resultat som är öppna för insyn, att i slutändan ôverlämna fullständiga upplysningar om alla EU-medborgare och tredjelandsmedborgare som befaras ha blivit bortrövade av agenter för den nordkoreanska staten under de gångna årtiondena och omedelbart frige alla bortrövade som fortfarande hålls kvar i landet.

| 10. | Europaparlamentet uppmanar med kraft EU:s medlemsstater att fortsätta bevilja nordkoreanska flyktingar asyl och ta ett mera systematiskt grepp på frågan om hur det europeiska och internationella skyddet ska ordnas för nordkoreaner som flyr den förtvivlade situationen i hemlandet, samt uppmanar kommissionen att fortsätta stödja organisationer inom det civila samhället vilka arbetar med att hjälpa nordkoreanska flyktingar. |
| --- | --- |

10.

Europaparlamentet uppmanar med kraft EU:s medlemsstater att fortsätta bevilja nordkoreanska flyktingar asyl och ta ett mera systematiskt grepp på frågan om hur det europeiska och internationella skyddet ska ordnas för nordkoreaner som flyr den förtvivlade situationen i hemlandet, samt uppmanar kommissionen att fortsätta stödja organisationer inom det civila samhället vilka arbetar med att hjälpa nordkoreanska flyktingar.

| 11. | Europaparlamentet uppmanar Folkrepubliken Kina att upphöra med att arrestera och återsända nordkoreanska flyktingar till Demokratiska folkrepubliken Korea samt att fullgöra sina skyldigheter enligt FN:s flyktingkonvention från 1951 och dess protokoll från 1967, att låta FN:s flyktingkommissariat ta kontakt med nordkoreanska flyktingar för att avgöra deras status och bidra till deras vidarebosättning under trygga förhållanden samt ge nordkoreanska kvinnor som är gifta med medborgare i Folkrepubliken Kina rättslig ställning som lagligen bosatta personer. |
| --- | --- |

11.

Europaparlamentet uppmanar Folkrepubliken Kina att upphöra med att arrestera och återsända nordkoreanska flyktingar till Demokratiska folkrepubliken Korea samt att fullgöra sina skyldigheter enligt FN:s flyktingkonvention från 1951 och dess protokoll från 1967, att låta FN:s flyktingkommissariat ta kontakt med nordkoreanska flyktingar för att avgöra deras status och bidra till deras vidarebosättning under trygga förhållanden samt ge nordkoreanska kvinnor som är gifta med medborgare i Folkrepubliken Kina rättslig ställning som lagligen bosatta personer.

| 12. | Europaparlamentet uppmanar Folkrepubliken Kina att använda sina nära relationer med Demokratiska folkrepubliken Korea för att verka för ekonomiska och sociala reformer i landet och således förbättra levnadsförhållandena och de sociala rättigheterna för den nordkoreanska befolkningen. |
| --- | --- |

12.

Europaparlamentet uppmanar Folkrepubliken Kina att använda sina nära relationer med Demokratiska folkrepubliken Korea för att verka för ekonomiska och sociala reformer i landet och således förbättra levnadsförhållandena och de sociala rättigheterna för den nordkoreanska befolkningen.

| 13. | Europaparlamentet uppmanar kommissionen att vid alla diskussioner på hög nivå mellan EU och Kina, liksom i dialogen mellan EU och Kina om mänskliga rättigheter, ta upp frågan om människorättssituationen i Demokratiska folkrepubliken Korea tillsammans med frågan om nordkoreanska flyktingar i Folkrepubliken Kina. |
| --- | --- |

13.

Europaparlamentet uppmanar kommissionen att vid alla diskussioner på hög nivå mellan EU och Kina, liksom i dialogen mellan EU och Kina om mänskliga rättigheter, ta upp frågan om människorättssituationen i Demokratiska folkrepubliken Korea tillsammans med frågan om nordkoreanska flyktingar i Folkrepubliken Kina.

| 14. | Europaparlamentet uppmanar kommissionen att ha kvar de nuvarande programmen för humanitärt bistånd samt kommunikationskanalerna med Demokratiska folkrepubliken Korea och strikt övervaka distributionen av livsmedelshjälp och humanitärt bistånd så att den sker i enlighet med internationella normer om insyn och redovisningsskyldighet. |
| --- | --- |

14.

Europaparlamentet uppmanar kommissionen att ha kvar de nuvarande programmen för humanitärt bistånd samt kommunikationskanalerna med Demokratiska folkrepubliken Korea och strikt övervaka distributionen av livsmedelshjälp och humanitärt bistånd så att den sker i enlighet med internationella normer om insyn och redovisningsskyldighet.

| 15. | Europaparlamentet uppmanar kommissionen och EU:s medlemsstater till fortsatt aktiv dialog med och aktivt stöd till icke-statliga organisationer och aktörer inom det civila samhället som arbetar för att knyta kontakter inom Demokratiska folkrepubliken Korea, för att sporra till förändringar som ger ett bättre klimat för de mänskliga rättigheterna. |
| --- | --- |

15.

Europaparlamentet uppmanar kommissionen och EU:s medlemsstater till fortsatt aktiv dialog med och aktivt stöd till icke-statliga organisationer och aktörer inom det civila samhället som arbetar för att knyta kontakter inom Demokratiska folkrepubliken Korea, för att sporra till förändringar som ger ett bättre klimat för de mänskliga rättigheterna.

| 16. | Europaparlamentet uppmanar kommissionen att i frihandelsavtalet mellan EU och Republiken Korea ta med en klausul som ger rätt till övervakning av rättigheterna för de arbetstagare som är anställda i industrikomplexet Kaesong i Demokratiska folkrepubliken Korea. |
| --- | --- |

16.

Europaparlamentet uppmanar kommissionen att i frihandelsavtalet mellan EU och Republiken Korea ta med en klausul som ger rätt till övervakning av rättigheterna för de arbetstagare som är anställda i industrikomplexet Kaesong i Demokratiska folkrepubliken Korea.

| 17. | Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till medlemsstaterna och kandidatländerna, vice ordföranden för kommissionen/unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik, rådet, kommissionen, regeringarna i Republiken Korea och Demokratiska folkrepubliken Korea, Folkrepubliken Kinas regering samt FN:s generalsekreterare. |
| --- | --- |

17.

Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till medlemsstaterna och kandidatländerna, vice ordföranden för kommissionen/unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik, rådet, kommissionen, regeringarna i Republiken Korea och Demokratiska folkrepubliken Korea, Folkrepubliken Kinas regering samt FN:s generalsekreterare.

---

II Meddelanden

MEDDELANDEN FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN

Europaparlamentet

Tisdagen den 6 juli 2010

| 2.12.2011 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 351/137 |
| --- | --- | --- | --- |

2.12.2011

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 351/137

---

Tisdagen den 6 juli 2010Begäran om fastställelse av Valdemar Tomaševskis parlamentariska immunitet

P7_TA(2010)0252

Europaparlamentets beslut av den 6 juli 2010 om begäran om fastställelse av Valdemar Tomaševskis immunitet och privilegier (2010/2047(IMM))

2011/C 351 E/22

Europaparlamentet fattar detta beslut

med beaktande av den begäran om fastställelse av Valdemar Tomaševskis immunitet och privilegier som ingavs till Europaparlamentets talman den 2 februari 2010 och tillkännagavs i kammaren den 24 mars 2010,

efter att ha hört Valdemar Tomaševski i enlighet med artikel 7.3 i arbetsordningen,

med beaktande av artiklarna 8 och 9 i protokoll (nr 7) om Europeiska unionens immunitet och privilegier och artikel 6.2 i akten av den 20 september 1976 om allmänna direkta val av ledamöter av Europaparlamentet,

med beaktande av Europaparlamentets ledamotsstadga, som antogs den 28 september 2005,

med beaktande av artiklarna 6.2 och 7 i arbetsordningen,

med beaktande av betänkandet från utskottet för rättsliga frågor (A7-0214/2010), och av följande skäl:

| A. | Valdemar Tomaševski är ledamot av Europaparlamentet. |
| --- | --- |

A.

Valdemar Tomaševski är ledamot av Europaparlamentet.

| B. | Valdemar Tomaševski är inte föremål för rättsliga åtgärder enligt vad som avses i artikel 8 i protokollet, och därför rör det sig inte om ett fall av parlamentarisk immunitet. |
| --- | --- |

B.

Valdemar Tomaševski är inte föremål för rättsliga åtgärder enligt vad som avses i artikel 8 i protokollet, och därför rör det sig inte om ett fall av parlamentarisk immunitet.

| C. | Enligt vad som anges i uppförandereglerna för statlig politisk personal, som infördes genom lagen av den 19 september 2006 (N.X-816) och vilkas efterlevnad säkras genom Republiken Litauens huvudkommitté för etiska frågor i officiella sammanhang som inrättades genom lagen av den 1 juli 2008 (N.X-1777), är detta dokument tillämpligt även på de litauiska ledamöterna av Europaparlamentet. |
| --- | --- |

C.

Enligt vad som anges i uppförandereglerna för statlig politisk personal, som infördes genom lagen av den 19 september 2006 (N.X-816) och vilkas efterlevnad säkras genom Republiken Litauens huvudkommitté för etiska frågor i officiella sammanhang som inrättades genom lagen av den 1 juli 2008 (N.X-1777), är detta dokument tillämpligt även på de litauiska ledamöterna av Europaparlamentet.

| D. | Den 22 januari 2010 antog Republiken Litauens huvudkommitté för etiska frågor i officiella sammanhang ett beslut om ”offentlig varning” mot Valdemar Tomaševski på grundval av de ovan nämnda uppförandereglerna, med beaktande av hans politiska verksamhet som ledamot av Europaparlamentet. |
| --- | --- |

D.

Den 22 januari 2010 antog Republiken Litauens huvudkommitté för etiska frågor i officiella sammanhang ett beslut om ”offentlig varning” mot Valdemar Tomaševski på grundval av de ovan nämnda uppförandereglerna, med beaktande av hans politiska verksamhet som ledamot av Europaparlamentet.

| E. | Artikel 2 i Europaparlamentets ledamotsstadga (1) föreskriver följande: ”Ledamöterna är fria och obundna.” |
| --- | --- |

E.

Artikel 2 i Europaparlamentets ledamotsstadga (1) föreskriver följande: ”Ledamöterna är fria och obundna.”

| F. | Principen om unionsrättens företräde gäller. |
| --- | --- |

F.

Principen om unionsrättens företräde gäller.

| G. | Det berörda beslutet, och Republiken Litauens lagstiftning som beslutet grundar sig på, innebär en överträdelse av unionsrätten genom att de inte respekterar de principer om frihet och obundenhet för ledamöterna av Europaparlamentet som fastställs i artikel 2 i ledamotsstadgan. |
| --- | --- |

G.

Det berörda beslutet, och Republiken Litauens lagstiftning som beslutet grundar sig på, innebär en överträdelse av unionsrätten genom att de inte respekterar de principer om frihet och obundenhet för ledamöterna av Europaparlamentet som fastställs i artikel 2 i ledamotsstadgan.

| H. | Det åligger Europeiska kommissionen att, i sin egenskap av fördragens väktare, inleda ett fördragsbrottsförfarande mot Republiken Litauen på grundval av artikel 258 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. |
| --- | --- |

H.

Det åligger Europeiska kommissionen att, i sin egenskap av fördragens väktare, inleda ett fördragsbrottsförfarande mot Republiken Litauen på grundval av artikel 258 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.

| 1. | Europaparlamentet uppmanar Europeiska kommissionen att vända sig till de litauiska myndigheterna för att se till att Europeiska unionens lagstiftning respekteras och att vid behov inleda ett fördragsbrottsförfarande i enlighet med artikel 258 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. |
| --- | --- |

1.

Europaparlamentet uppmanar Europeiska kommissionen att vända sig till de litauiska myndigheterna för att se till att Europeiska unionens lagstiftning respekteras och att vid behov inleda ett fördragsbrottsförfarande i enlighet med artikel 258 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.

| 2. | Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att omedelbart översända detta beslut och det ansvariga utskottets betänkande till Europeiska kommissionen och de behöriga myndigheterna i Republiken Litauen. |
| --- | --- |

2.

Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att omedelbart översända detta beslut och det ansvariga utskottets betänkande till Europeiska kommissionen och de behöriga myndigheterna i Republiken Litauen.

---

(1)  EUT L 262, 7.10.2005, s. 1.

---

III Förberedande akter

Europaparlamentet

Tisdagen den 6 juli 2010

| 2.12.2011 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 351/139 |
| --- | --- | --- | --- |

2.12.2011

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 351/139

---

Tisdagen den 6 juli 2010Medlemsstaternas anslutning till konventionen om internationella utställningar som undertecknades i Paris den 22 november 1928 ***

P7_TA(2010)0248

Europaparlamentets lagstiftningsresolution av den 6 juli 2010 om utkastet till rådets beslut om bemyndigande för medlemsstaterna att ansluta sig till konventionen om internationella utställningar som undertecknades i Paris den 22 november 1928, kompletterad genom protokollen av den 10 maj 1948, den 16 november 1966 och den 30 november 1972 och genom ändringen av den 24 juni 1982 och ändringen av den 31 maj 1988 (08100/2010 – C7-0105/2010 – 2010/0015(NLE))

2011/C 351 E/23

(Godkännandeförfarandet)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

med beaktande av utkastet till rådets beslut (08100/2010),

med beaktande av rådets begäran om parlamentets godkännande i enlighet med artiklarna 207.4 första stycket och 218.6 a i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (C7-0105/2010),

med beaktande av artikel 81 och artikel 90 i arbetsordningen,

med beaktande av rekommendationen från utskottet för internationell handel (A7-0201/2010).

| 1. | Europaparlamentet ger sitt godkännande till utkastet till rådets beslut. |
| --- | --- |

1.

Europaparlamentet ger sitt godkännande till utkastet till rådets beslut.

| 2. | Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända parlamentets ståndpunkt till rådet och kommissionen samt regeringarna och parlamenten i medlemsstaterna. |
| --- | --- |

2.

Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända parlamentets ståndpunkt till rådet och kommissionen samt regeringarna och parlamenten i medlemsstaterna.

---

| 2.12.2011 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 351/140 |
| --- | --- | --- | --- |

2.12.2011

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 351/140

---

Tisdagen den 6 juli 2010Ingående av protokollet om integrerad förvaltning av kustområden till konventionen om skydd av Medelhavets marina miljö och kustregion ***

P7_TA(2010)0249

Europaparlamentets lagstiftningsresolution av den 6 juli 2010 om utkastet till rådets beslut om ingående på Europeiska unionens vägnar av protokollet om integrerad förvaltning av kustområdena i Medelhavet till konventionen om skydd av Medelhavets marina miljö och kustregion (09132/2010 – C7-0128/2010 – 2010/0016(NLE))

2011/C 351 E/24

(Godkännande)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

med beaktande av utkastet till rådets beslut (09132/2010),

med beaktande av rådets begäran om parlamentets samtycke i enlighet med artikel 192.1 och artikel 218.6 andra stycket a i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av artiklarna 81 och 90.8 i arbetsordningen,

med beaktande av rekommendationen från utskottet för miljö, folkhälsa och livsmedelssäkerhet (A7-0191/2010).

| 1. | Europaparlamentet godkänner ingåendet av protokollet. |
| --- | --- |

1.

Europaparlamentet godkänner ingåendet av protokollet.

| 2. | Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att delge rådet och kommissionen samt regeringarna och parlamenten i medlemsstaterna parlamentets ståndpunkt. |
| --- | --- |

2.

Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att delge rådet och kommissionen samt regeringarna och parlamenten i medlemsstaterna parlamentets ståndpunkt.

---

| 2.12.2011 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 351/140 |
| --- | --- | --- | --- |

2.12.2011

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 351/140

---

Tisdagen den 6 juli 2010Avtal med Island och Norge om tillämpningen av vissa bestämmelser i rådets beslut 2008/615/RIF och 2008/616/RIF ***

P7_TA(2010)0250

Europaparlamentets lagstiftningsresolution av den 6 juli 2010 om förslaget till rådets beslut om ingående av avtalet mellan Europeiska unionen och Island och Norge om tillämpningen av vissa bestämmelser i rådets beslut 2008/615/RIF om ett fördjupat gränsöverskridande samarbete, särskilt för bekämpning av terrorism och gränsöverskridande brottslighet och rådets beslut 2008/616/RIF om genomförande av beslut 2008/615/RIF om ett fördjupat gränsöverskridande samarbete, särskilt för bekämpning av terrorism och gränsöverskridande brottslighet, och bilagan till detta (05309/2010 – C7-0031/2010 – 2009/0191(NLE)

2011/C 351 E/25

(Godkännande)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

med beaktande av förslaget till avtalet mellan Europeiska unionen och Island och Norge om tillämpningen av vissa bestämmelser i rådets beslut 2008/615/RIF om ett fördjupat gränsöverskridande samarbete, särskilt för bekämpning av terrorism och gränsöverskridande brottslighet, och i beslut 2008/616/RIF om genomförande av beslut 2008/615/RIF om ett fördjupat gränsöverskridande samarbete, särskilt för bekämpning av terrorism och gränsöverskridande brottslighet, samt bilagan till detta (05060/2009),

med beaktande av förslaget till rådets beslut (05309/2010),

med beaktande av rådets begäran om parlamentets samtycke i enlighet med artikel 218.6 andra stycket led a jämfört med artikel 82.1 andra stycket led d och artikel 87.2 a i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (C7-0031/2010),

med beaktande av artikel 81 och artikel 90.8 i arbetsordningen,

med beaktande av rekommendationen från utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter samt rättsliga och inrikes frågor (A7-0173/2010).

| 1. | Europaparlamentet godkänner att avtalet ingås. |
| --- | --- |

1.

Europaparlamentet godkänner att avtalet ingås.

| 2. | Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända parlamentets ståndpunkt till rådet och kommissionen samt regeringarna och parlamenten i medlemsstaterna och i Island och Norge. |
| --- | --- |

2.

Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända parlamentets ståndpunkt till rådet och kommissionen samt regeringarna och parlamenten i medlemsstaterna och i Island och Norge.

---

| 2.12.2011 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 351/141 |
| --- | --- | --- | --- |

2.12.2011

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 351/141

---

Tisdagen den 6 juli 2010Deltagande av Schweiz och Liechtenstein i Frontex verksamhet ***

P7_TA(2010)0251

Europaparlamentets lagstiftningsresolution av den 6 juli 2010 om utkastet till rådets beslut om ingående av avtalet mellan Europeiska unionen, å ena sidan, och Schweiziska edsförbundet och Furstendömet Liechtenstein, å andra sidan, om villkoren för dessa staters deltagande i Europeiska byrån för förvaltningen av det operativa samarbetet vid Europeiska unionens medlemsstaters yttre gränser (05707/2010 – C7-0217/2009 – 2009/0073(NLE))

2011/C 351 E/26

(Godkännande)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

med beaktande av utkastet till avtal mellan Europeiska gemenskapen, å ena sidan, och Schweiziska edsförbundet och Furstendömet Liechtenstein, å andra sidan, om villkoren för dessa staters deltagande i Europeiska byrån för förvaltningen av det operativa samarbetet vid Europeiska unionens medlemsstaters yttre gränser (10701/2009),

med beaktande av förslaget till rådets beslut (KOM(2009)0255),

med beaktande av utkastet till rådets beslut (05707/2010),

med beaktande av artiklarna 62.2 a och 66 jämförda med artikel 300.2 första stycket, första meningen, och 300.3 första stycket i EG-fördraget, i enlighet med vilka rådet har hört parlamentet (C7-0217/2009),

med beaktande av kommissionens meddelande till parlamentet och rådet om ”Konsekvenser av Lissabonfördragets ikraftträdande för pågående interinstitutionella beslutsförfaranden” (KOM(2009)0665),

med beaktande av artiklarna 77.2 b och 74 jämförda med artikel 218.6 andra stycket led a v i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av artiklarna 81 och 90.8 i arbetsordningen,

med beaktande av rekommendationen från utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter samt rättsliga och inrikes frågor (A7-0172/2010).

| 1. | Europaparlamentet godkänner att avtalet ingås. |
| --- | --- |

1.

Europaparlamentet godkänner att avtalet ingås.

| 2. | Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att delge rådet och kommissionen samt regeringarna och parlamenten i medlemsstaterna, Schweiziska edsförbundet och Furstendömet Liechtenstein parlamentets ståndpunkt. |
| --- | --- |

2.

Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att delge rådet och kommissionen samt regeringarna och parlamenten i medlemsstaterna, Schweiziska edsförbundet och Furstendömet Liechtenstein parlamentets ståndpunkt.

---

| 2.12.2011 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 351/142 |
| --- | --- | --- | --- |

2.12.2011

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 351/142

---

Tisdagen den 6 juli 2010Kvaliteten på statistiken i samband med förfarandet vid alltför stora underskott *

P7_TA(2010)0253

Europaparlamentets lagstiftningsresolution av den 6 juli 2010 om förslaget till rådets förordning om ändring av förordning (EG) nr 479/2009 med avseende på kvaliteten på statistiken i samband med förfarandet vid alltför stora underskott (KOM(2010)0053 – C7-0064/2010 – 2010/0035(NLE))

2011/C 351 E/27

(Samrådsförfarandet)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

med beaktande av kommissionens förslag till rådet (KOM(2010)0053),

med beaktande av artikel 126.14, tredje stycket i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, i enlighet med vilket rådet har hört parlamentet (C7-0064/2010),

med beaktande av Europeiska centralbankens yttrande av den 31 mars 2010 (1),

med beaktande av artikel 55 i arbetsordningen,

med beaktande av betänkandet från utskottet för ekonomi och valutafrågor (A7-0220/2010).

| 1. | Europaparlamentet godkänner kommissionens förslag såsom ändrat av parlamentet. |
| --- | --- |

1.

Europaparlamentet godkänner kommissionens förslag såsom ändrat av parlamentet.

| 2. | Europaparlamentet uppmanar kommissionen att ändra sitt förslag i överensstämmelse härmed i enlighet med artikel 293.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. |
| --- | --- |

2.

Europaparlamentet uppmanar kommissionen att ändra sitt förslag i överensstämmelse härmed i enlighet med artikel 293.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.

| 3. | Rådet uppmanas att underrätta Europaparlamentet om rådet har för avsikt att avvika från den text som parlamentet har godkänt. |
| --- | --- |

3.

Rådet uppmanas att underrätta Europaparlamentet om rådet har för avsikt att avvika från den text som parlamentet har godkänt.

| 4. | Rådet uppmanas att på nytt höra Europaparlamentet om rådet har för avsikt att väsentligt ändra kommissionens förslag. |
| --- | --- |

4.

Rådet uppmanas att på nytt höra Europaparlamentet om rådet har för avsikt att väsentligt ändra kommissionens förslag.

| 5. | Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att delge rådet och kommissionen parlamentets ståndpunkt. |
| --- | --- |

5.

Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att delge rådet och kommissionen parlamentets ståndpunkt.

| KOMMISSIONENS FÖRSLAG | ÄNDRING |
| --- | --- |
| Ändring 1 |
| Förslag till förordning – ändringsakt


  Skäl 1a (nytt) |
| | (1a) | Tyvärr ledde varken kommissionens (Eurostats) varningar, som framfördes så tidigt som 2004, eller kommissionens initiativ inom detta område, beskrivet i kommissionens meddelande av den 22 december 2004”På väg mot en europeisk strategi för styrning av statistiken över de offentliga finanserna” (2), till reformer från rådets sida av statistikregelverket för offentliga finanser, som redan då borde ha varit genomförda. Hade man agerat i rätt tid skulle man mycket tidigare ha kunnat upptäcka de fel som gjorts när de relevanta uppgifterna om de offentliga underskotten sändes in, och den därav utlösta krisen skulle åtminstone ha kunnat begränsas. Därför är det av avgörande betydelse att kommissionen (Eurostat) ges adekvat behörighet med en tillräcklig personalstyrka och största möjliga oberoende. |

KOMMISSIONENS FÖRSLAG

ÄNDRING

Ändring 1

Förslag till förordning – ändringsakt

Skäl 1a (nytt)

(1a)

Tyvärr ledde varken kommissionens (Eurostats) varningar, som framfördes så tidigt som 2004, eller kommissionens initiativ inom detta område, beskrivet i kommissionens meddelande av den 22 december 2004”På väg mot en europeisk strategi för styrning av statistiken över de offentliga finanserna” (2), till reformer från rådets sida av statistikregelverket för offentliga finanser, som redan då borde ha varit genomförda. Hade man agerat i rätt tid skulle man mycket tidigare ha kunnat upptäcka de fel som gjorts när de relevanta uppgifterna om de offentliga underskotten sändes in, och den därav utlösta krisen skulle åtminstone ha kunnat begränsas. Därför är det av avgörande betydelse att kommissionen (Eurostat) ges adekvat behörighet med en tillräcklig personalstyrka och största möjliga oberoende.

Ändring 2

Förslag till förordning – ändringsakt

Skäl 1b (nytt)

| (1b) | Kommissionen bör utvärdera och dra slutsatser om hur insamlingen och bedömningen av statistiska uppgifter från medlemsstaterna rörande finanserna hittills har gått till. Dessa slutsatser bör rapporteras till Europaparlamentet. |
| --- | --- |

(1b)

Kommissionen bör utvärdera och dra slutsatser om hur insamlingen och bedömningen av statistiska uppgifter från medlemsstaterna rörande finanserna hittills har gått till. Dessa slutsatser bör rapporteras till Europaparlamentet.

Ändring 3

Förslag till förordning – ändringsakt

Skäl 3

| (3) | Det reviderade statistikregelverket för offentliga finanser har på det stora hela fungerat väl och har i allmänhet gett ett tillfredsställande resultat i form av relevanta uppgifter om offentliga underskott och skuldsättning som inrapporterats.
  I synnerhet har
  medlemsstaterna samarbetat mycket väl i gott förtroende och har kunnat inrapportera statistik av god kvalitet om de offentliga finanserna. |
| --- | --- |

(3)

Det reviderade statistikregelverket för offentliga finanser har på det stora hela fungerat väl och har i allmänhet gett ett tillfredsställande resultat i form av relevanta uppgifter om offentliga underskott och skuldsättning som inrapporterats.
  I synnerhet har
  medlemsstaterna samarbetat mycket väl i gott förtroende och har kunnat inrapportera statistik av god kvalitet om de offentliga finanserna.

| (3) | Det reviderade statistikregelverket för offentliga finanser har
  visserligen
  på det stora hela fungerat väl och har i allmänhet gett ett tillfredsställande resultat i form av relevanta uppgifter om offentliga underskott och skuldsättning som inrapporterats
  , och de flesta
  medlemsstaterna
  har
  samarbetat mycket väl i gott förtroende och har kunnat inrapportera statistik av god kvalitet om de offentliga finanserna
  , men tidigare möjligheter borde ha utnyttjats för att förbättra kvaliteten på och omfattningen av de uppgifter som sänds in till kommissionen (Eurostat)
  . |
| --- | --- |

(3)

Det reviderade statistikregelverket för offentliga finanser har
  visserligen
  på det stora hela fungerat väl och har i allmänhet gett ett tillfredsställande resultat i form av relevanta uppgifter om offentliga underskott och skuldsättning som inrapporterats
  , och de flesta
  medlemsstaterna
  har
  samarbetat mycket väl i gott förtroende och har kunnat inrapportera statistik av god kvalitet om de offentliga finanserna
  , men tidigare möjligheter borde ha utnyttjats för att förbättra kvaliteten på och omfattningen av de uppgifter som sänds in till kommissionen (Eurostat)
  .

Ändring 4

Förslag till förordning – ändringsakt

Skäl 4

| (4) | Den senaste händelseutvecklingen har dock visat att det gällande statistikregelverket för offentliga finanser inte i tillräckligt hög grad förmår minska risken för att länder med avsikt inrapporterar felaktiga eller bristfälliga uppgifter till kommissionen. |
| --- | --- |

(4)

Den senaste händelseutvecklingen har dock visat att det gällande statistikregelverket för offentliga finanser inte i tillräckligt hög grad förmår minska risken för att länder med avsikt inrapporterar felaktiga eller bristfälliga uppgifter till kommissionen.

| (4) | Den senaste händelseutvecklingen
  i unionen
  har dock visat att det gällande statistikregelverket för offentliga finanser inte i tillräckligt hög grad förmår minska risken för att länder med avsikt inrapporterar felaktiga eller bristfälliga uppgifter till kommissionen. |
| --- | --- |

(4)

Den senaste händelseutvecklingen
  i unionen
  har dock visat att det gällande statistikregelverket för offentliga finanser inte i tillräckligt hög grad förmår minska risken för att länder med avsikt inrapporterar felaktiga eller bristfälliga uppgifter till kommissionen.

Ändring 5

Förslag till förordning – ändringsakt

Skäl 4a (nytt)

| (4a) | Tillförlitligheten hos den statistik som kommissionen (Eurostat) offentliggör på unionsnivå är direkt beroende av hur tillförlitliga de statistiska uppgifter är som medlemsstaterna samlar in på nationell nivå. |
| --- | --- |

(4a)

Tillförlitligheten hos den statistik som kommissionen (Eurostat) offentliggör på unionsnivå är direkt beroende av hur tillförlitliga de statistiska uppgifter är som medlemsstaterna samlar in på nationell nivå.

Ändring 6

Förslag till förordning – ändringsakt

Skäl 4b (nytt)

| (4b) | Det är avgörande att institutionellt oberoende säkerställs för alla nationella behöriga statistikorgan, så att all otillbörlig påverkan från deras respektive regeringar kan undvikas. |
| --- | --- |

(4b)

Det är avgörande att institutionellt oberoende säkerställs för alla nationella behöriga statistikorgan, så att all otillbörlig påverkan från deras respektive regeringar kan undvikas.

Ändring 7

Förslag till förordning – ändringsakt

Skäl 5

| (5) | Av detta skäl bör kommissionen (Eurostat) ges åtkomst till ytterligare information för att kunna bedöma uppgifternas kvalitet. |
| --- | --- |

(5)

Av detta skäl bör kommissionen (Eurostat) ges åtkomst till ytterligare information för att kunna bedöma uppgifternas kvalitet.

| (5) | Av detta skäl bör kommissionen (Eurostat) ges tillgång till ytterligare information för att kunna bedöma uppgifternas kvalitet.
  Det är mycket viktigt att de uppgifter som kommer in från medlemsstaterna inom skälig tid meddelas ECB:s generaldirektorat för statistik. |
| --- | --- |

(5)

Av detta skäl bör kommissionen (Eurostat) ges tillgång till ytterligare information för att kunna bedöma uppgifternas kvalitet.
  Det är mycket viktigt att de uppgifter som kommer in från medlemsstaterna inom skälig tid meddelas ECB:s generaldirektorat för statistik.

Ändring 8

Förslag till förordning – ändringsakt

Skäl 5a (nytt)

| (5a) | En förutsättning för att de nationalekonomiska uppgifterna ska kunna jämföras är att en enhetlig metod används. Kommissionen bör därför arbeta för att insamlingen av de statistiska uppgifterna harmoniseras. |
| --- | --- |

(5a)

En förutsättning för att de nationalekonomiska uppgifterna ska kunna jämföras är att en enhetlig metod används. Kommissionen bör därför arbeta för att insamlingen av de statistiska uppgifterna harmoniseras.

Ändring 9

Förslag till förordning – ändringsakt

Skäl 6

| (6) | Kommissionen (Eurostat) bör vid kontrollbesök i en medlemsstat vars statistik är under granskning ha direkt tillgång till de nationella myndigheternas räkenskaper på central, delstatlig och lokal nivå samt socialförsäkringsuppgifter, inklusive detaljerade underliggande räkenskapsuppgifter, relevanta statistiska undersökningar och enkäter samt annan relaterad information, samtidigt som man respekterar dataskyddslagstiftningen och statistikens insynsskydd. |
| --- | --- |

(6)

Kommissionen (Eurostat) bör vid kontrollbesök i en medlemsstat vars statistik är under granskning ha direkt tillgång till de nationella myndigheternas räkenskaper på central, delstatlig och lokal nivå samt socialförsäkringsuppgifter, inklusive detaljerade underliggande räkenskapsuppgifter, relevanta statistiska undersökningar och enkäter samt annan relaterad information, samtidigt som man respekterar dataskyddslagstiftningen och statistikens insynsskydd.

| (6) | Kommissionen (Eurostat) bör vid kontrollbesök i en medlemsstat vars statistik är under granskning ha direkt tillgång till de nationella myndigheternas räkenskaper på central, delstatlig och lokal nivå samt socialförsäkringsuppgifter, inklusive detaljerade underliggande räkenskapsuppgifter, relevanta statistiska undersökningar och enkäter samt annan relaterad information,
  inklusive transaktioner utanför balansräkningen,
  samtidigt som man respekterar dataskyddslagstiftningen och statistikens insynsskydd. |
| --- | --- |

(6)

Kommissionen (Eurostat) bör vid kontrollbesök i en medlemsstat vars statistik är under granskning ha direkt tillgång till de nationella myndigheternas räkenskaper på central, delstatlig och lokal nivå samt socialförsäkringsuppgifter, inklusive detaljerade underliggande räkenskapsuppgifter, relevanta statistiska undersökningar och enkäter samt annan relaterad information,
  inklusive transaktioner utanför balansräkningen,
  samtidigt som man respekterar dataskyddslagstiftningen och statistikens insynsskydd.

Ändring 10

Förslag till förordning – ändringsakt

Skäl 6a (nytt)

| (6a) | För att kommissionen (Eurostat) ska kunna uppfylla sina utvidgade kontrollfunktioner på ett ansvarsfullt sätt behöver de berörda avdelningarna förstärkas med kvalificerad personal. Den extra insatsen av personal och kostnader bör täckas genom budgetöverföringar och omdisponering av personalresurser inom kommissionen. |
| --- | --- |

(6a)

För att kommissionen (Eurostat) ska kunna uppfylla sina utvidgade kontrollfunktioner på ett ansvarsfullt sätt behöver de berörda avdelningarna förstärkas med kvalificerad personal. Den extra insatsen av personal och kostnader bör täckas genom budgetöverföringar och omdisponering av personalresurser inom kommissionen.

Ändring 11

Förslag till förordning – ändringsakt

Skäl 7

| (7) | Offentliga räkenskaper för enskilda organ i den offentliga sektorn, liksom för offentliga organ som anses falla utanför den offentliga sektorn, bör vara kontrollernas huvudsakliga föremål, och de offentliga räkenskaperna bör bedömas med avseende på hur de används i statistiken. |
| --- | --- |

(7)

Offentliga räkenskaper för enskilda organ i den offentliga sektorn, liksom för offentliga organ som anses falla utanför den offentliga sektorn, bör vara kontrollernas huvudsakliga föremål, och de offentliga räkenskaperna bör bedömas med avseende på hur de används i statistiken.

| (7) | Offentliga räkenskaper för enskilda organ i den offentliga sektorn, liksom för offentliga organ som anses falla utanför den offentliga sektorn, bör vara kontrollernas huvudsakliga föremål, och de offentliga räkenskaperna bör bedömas med avseende på hur de används i statistiken.
  Både halvtidsutvärderingar och fleråriga ramar bör utnyttjas som stöd till budgetutvärderingarna. |
| --- | --- |

(7)

Offentliga räkenskaper för enskilda organ i den offentliga sektorn, liksom för offentliga organ som anses falla utanför den offentliga sektorn, bör vara kontrollernas huvudsakliga föremål, och de offentliga räkenskaperna bör bedömas med avseende på hur de används i statistiken.
  Både halvtidsutvärderingar och fleråriga ramar bör utnyttjas som stöd till budgetutvärderingarna.

Ändring 12

Förslag till förordning – ändringsakt

Skäl 8a (nytt)

| (8a) | Medlemsstaterna bör förse kommissionen (Eurostat) med all statistisk och budgetrelaterad information baserad på en standardiserad och internationellt erkänd redovisningsmetod. |
| --- | --- |

(8a)

Medlemsstaterna bör förse kommissionen (Eurostat) med all statistisk och budgetrelaterad information baserad på en standardiserad och internationellt erkänd redovisningsmetod.

Ändring 13

Förslag till förordning – ändringsakt

Skäl 8b (nytt)

| (8b) | Kommissionen bör överväga att utforma sanktioner inom ramen för stabilitets- och tillväxtpakten för det fall att medlemsstaterna sänder in missvisande makroekonomisk statistik. Kommissionen bör överväga att tillämpa sådana sanktioner på medlemsstater som förfalskar den makroekonomiska statistiken rörande sina budgetunderskott och statsskulder. |
| --- | --- |

(8b)

Kommissionen bör överväga att utforma sanktioner inom ramen för stabilitets- och tillväxtpakten för det fall att medlemsstaterna sänder in missvisande makroekonomisk statistik. Kommissionen bör överväga att tillämpa sådana sanktioner på medlemsstater som förfalskar den makroekonomiska statistiken rörande sina budgetunderskott och statsskulder.

Ändring 14

Förslag till förordning – ändringsakt

Artikel 1 – led -1 (nytt)

Förordning (EG) nr 479/2009

Artikel 2 – punkt 1

| -1) | I artikel 2 ska punkt 1 ersättas med följande:



  ”1.   Med uppgifter om nivån på det förväntade offentliga underskottet och den förväntade offentliga skuldnivån avses de uppgifter som medlemsstaterna fastställt för det innevarande året. De ska vara de senaste officiella prognoserna och beakta de senaste budgetbesluten och den ekonomiska utvecklingen och de ekonomiska utsikterna samt månatliga och kvartalsvisa resultat. De ska utarbetas så kort tid som möjligt innan tidsfristen för rapportering löper ut.” |
| --- | --- |

-1)

I artikel 2 ska punkt 1 ersättas med följande:

”1.   Med uppgifter om nivån på det förväntade offentliga underskottet och den förväntade offentliga skuldnivån avses de uppgifter som medlemsstaterna fastställt för det innevarande året. De ska vara de senaste officiella prognoserna och beakta de senaste budgetbesluten och den ekonomiska utvecklingen och de ekonomiska utsikterna samt månatliga och kvartalsvisa resultat. De ska utarbetas så kort tid som möjligt innan tidsfristen för rapportering löper ut.”

Ändring 15

Förslag till förordning – ändringsakt

Artikel 1 – led 2

Förordning (EG) nr 479/2009

Artikel 8 – punkt 2 – stycke 1

2.   Medlemsstaterna ska så snart som möjligt ge kommissionen (Eurostat) åtkomst till all information som begärs för att kunna bedöma uppgifternas kvalitet
  , inklusive statistisk information såsom
  uppgifter från nationalräkenskaper, förteckningar, anmälningstabeller för förfarande vid alltför stora underskott, ytterligare enkäter och klargöranden som rör anmälningarna.

2.   Medlemsstaterna ska så snart som möjligt ge kommissionen (Eurostat) tillgång till all
  statistisk och budgetrelaterad
  information som begärs för att kunna bedöma uppgifternas kvalitet
  . Denna information ska baseras på en standardiserad och internationellt erkänd redovisningsmetod som kommissionen (Eurostat) har godkänt. I den statistiska och budgetrelaterade informationen ska särskilt följande ingå:

| a) | uppgifter från nationalräkenskaperna, |
| --- | --- |

a)

uppgifter från nationalräkenskaperna,

| b) | förteckningar, |
| --- | --- |

b)

förteckningar,

| c) | anmälningstabeller för förfarande vid alltför stora underskott, |
| --- | --- |

c)

anmälningstabeller för förfarande vid alltför stora underskott,

| d) | ytterligare frågeformulär och klargöranden som rör anmälningarna om alltför stora underskott
  , |
| --- | --- |

d)

ytterligare frågeformulär och klargöranden som rör anmälningarna om alltför stora underskott
  ,

| e) | information från det nationella revisionsorganet, finansministeriet eller relevant regional myndighet om genomförandet av medlemsstatens nationella och regionala budgetar, |
| --- | --- |

e)

information från det nationella revisionsorganet, finansministeriet eller relevant regional myndighet om genomförandet av medlemsstatens nationella och regionala budgetar,

| f) | räkenskaperna för organ utanför budgeten eller ideella organisationer och liknande organ som ingår i den offentliga sektorn i nationalräkenskaperna, |
| --- | --- |

f)

räkenskaperna för organ utanför budgeten eller ideella organisationer och liknande organ som ingår i den offentliga sektorn i nationalräkenskaperna,

| g) | uttömmande information om varje typ av organ som inte ingår i budgeten, |
| --- | --- |

g)

uttömmande information om varje typ av organ som inte ingår i budgeten,

| h) | räkenskaperna för socialförsäkringarna, och |
| --- | --- |

h)

räkenskaperna för socialförsäkringarna, och

| i) | lokala förvaltningars undersökningar. |
| --- | --- |

i)

lokala förvaltningars undersökningar.

Ändring 16

Förslag till förordning – ändringsakt

Artikel 1 – led 3

Förordning (EG) nr 479/2009

Artikel 11 – punkt 3 – stycke 1

3.   
  Syftet med de metodiska besöken är
  att kontrollera de rutiner och räkenskaper som ligger till grund för de faktiska rapporterade uppgifterna och att dra detaljerade slutsatser om de rapporterade uppgifternas kvalitet, i enlighet med artikel 8.1.

3.   Metodbesöken kan ske utan förvarning och syftar till
  att kontrollera de rutiner
  , inklusive det nationella statistikorganets oberoende av regeringen,
  och
  de
  räkenskaper som ligger till grund för de faktiska rapporterade uppgifterna och att dra detaljerade slutsatser om de rapporterade uppgifternas kvalitet, i enlighet med artikel 8.1.

Ändring 17

Förslag till förordning – ändringsakt

Artikel 1 – led 3

Förordning (EG) nr 479/2009

Artikel 11 – punkt 3 – stycke 2

Metodiska besök ska endast genomföras
  i undantagsfall där man tydligt identifierat betydande
  risker eller problem rörande statistikuppgifternas kvalitet.

Metodbesök, med eller utan förvarning,
  ska endast genomföras
  när allvarliga
  risker eller problem rörande statistikuppgifternas kvalitet
  misstänks
  .
  Kommissionen ska upprätta en förteckning över fall som anses innebära särskild risk eller särskilda problem i samband med uppgifternas kvalitet. Denna förteckning ska upprättas efter samråd med kommittén för valuta-, finans- och betalningsbalansstatistik.

Ändring 18

Förslag till förordning – ändringsakt

Artikel 1 – led 4

Förordning (EG) nr 479/2009

Artikel 12 – punkt 1 – stycke 1

1.   Medlemsstaterna ska på kommissionens (Eurostats) begäran tillhandahålla hjälp i form av experter på nationalräkenskaper, även vid förberedelse och genomförande av metodiska besök. När de fullgör sina uppgifter ska dessa erbjuda oberoende expertis. En förteckning över dessa experter på nationalräkenskaper ska upprättas på grundval av förslag som inlämnats till kommissionen (Eurostat) av de nationella myndigheterna som ansvarar för att rapportera om alltför stora underskott.

1.   Medlemsstaterna ska på kommissionens (Eurostats) begäran tillhandahålla hjälp i form av experter på nationalräkenskaper, även vid förberedelse och genomförande av metodbesök, som kan ske även utan förvarning
  . När de fullgör sina uppgifter ska dessa erbjuda oberoende expertis
  samt genomgå särskild utbildning så att deras expertis och oberoende håller en hög nivå
  . En förteckning över dessa experter på nationalräkenskaper ska upprättas på grundval av förslag som inlämnats till kommissionen (Eurostat) av de nationella myndigheterna som ansvarar för att rapportera om alltför stora underskott.

Ändring 19

Förslag till förordning – ändringsakt

Artikel 1 – led 5

Förordning (EG) nr 479/2009

Artikel 12 – punkt 2 – stycke 1

2.   Inom ramen för de metodiska besöken ska kommissionen (Eurostat) ha direkt tillgång till de nationella myndigheternas räkenskaper på central, delstatlig och lokal nivå samt socialförsäkringsuppgifter, inklusive detaljerade underliggande räkenskapsuppgifter, såsom transaktioner och balansräkningar, relevanta statistiska undersökningar och enkäter samt ytterligare relaterad information, såsom analysdokument och redovisningsuppgifter från andra offentligrättsliga organ.

2.   Inom ramen för metodbesöken, som kan ske även utan förvarning,
  ska kommissionen (Eurostat) ha direkt tillgång till de nationella myndigheternas räkenskaper på central, delstatlig och lokal nivå samt socialförsäkringsuppgifter
  (inklusive statliga pensionsförsäkringar)
  , inklusive detaljerade underliggande räkenskapsuppgifter, såsom transaktioner och balansräkningar, relevanta statistiska undersökningar och enkäter samt ytterligare relaterad information, såsom analysdokument och redovisningsuppgifter från andra offentligrättsliga organ.

Ändring 20

Förslag till förordning – ändringsakt

Artikel 1 – led 5

Förordning (EG) nr 479/2009

Artikel 12 – punkt 2 – stycke 1a (nytt)

Företrädare för Europeiska centralbanken får delta i och assistera tjänstemännen från kommissionen (Eurostat) under metodbesöken.

Ändring 21

Förslag till förordning – ändringsakt

Artikel 1 – led 5

Förordning (EG) nr 479/2009

Artikel 12 – punkt 2 – stycke 1b (nytt)

Kommissionen (Eurostat) får göra inspektioner på plats och får hålla utfrågningar med varje organisation som den anser vara relevant för sitt arbete.

Ändring 22

Förslag till förordning – ändringsakt

Artikel 1 – led 5

Förordning (EG) nr 479/2009

Artikel 12 – punkt 2 – stycke 2

Medlemsstaterna ska vidta alla åtgärder som krävs för att underlätta de metodiska besöken. Dessa besök får utföras hos nationella myndigheter som deltar i rapportering som rör förfarandet vid alltför stora underskott, såväl som hos alla tjänster som direkt eller indirekt deltar i arbetet med offentliga räkenskaper och offentlig skuldsättning. Medlemsstaterna ska se till att dessa nationella myndigheter och tjänster, och vid behov de nationella myndigheter som har funktionellt ansvar för kontrollen av de offentliga räkenskaperna, ger kommissionens tjänstemän eller de andra experter som avses i punkt 1 den hjälp som behövs för att de ska kunna fullgöra sitt uppdrag, vilket innefattar att tillhandahålla handlingar som styrker de uppgifter om det faktiska underskottet och den faktiska skuldsättningen i de offentliga finanserna som rapporterats in samt de offentliga räkenskaper som använts som underlag. Sekretessbelagda uppgifter från det nationella statistiska systemet bör endast ges till kommissionen (Eurostat).

Medlemsstaterna ska vidta alla åtgärder som krävs för att underlätta metodbesöken, som kan ske även utan förvarning
  . Dessa besök får utföras hos nationella myndigheter som deltar i rapportering som rör förfarandet vid alltför stora underskott, såväl som hos alla tjänster som direkt eller indirekt deltar i arbetet med offentliga räkenskaper och offentlig skuldsättning. Medlemsstaterna ska se till att dessa nationella myndigheter och tjänster, och vid behov de nationella myndigheter som har funktionellt ansvar för kontrollen av de offentliga räkenskaperna, ger kommissionens tjänstemän eller de andra experter som avses i punkt 1 den hjälp som behövs för att de ska kunna fullgöra sitt uppdrag, vilket innefattar att tillhandahålla handlingar som styrker de uppgifter om det faktiska underskottet och den faktiska skuldsättningen i de offentliga finanserna som rapporterats in samt de offentliga räkenskaper som använts som underlag. Sekretessbelagda uppgifter från det nationella statistiska systemet bör endast ges till kommissionen (Eurostat).

Ändring 23

Förslag till förordning – ändringsakt

Artikel 1 – led 5a (nytt)

Förordning (EG) nr 479/2009

Artikel 16 – punkt 1

| (5a) | I artikel 16 ska punkt 1 ersättas med följande:



  ”1.   Medlemsstaterna ska se till att de faktiska uppgifter som rapporteras till kommissionen (Eurostat) tillhandahålls i enlighet med principerna i artiklarna 2 och 12 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 223/2009 av den 11 mars 2009 om europeisk statistik (3). I detta avseende ska de nationella statistikmyndigheterna ha ansvaret för att de rapporterade uppgifterna uppfyller kraven i artikel 1 i denna förordning och de redovisningsregler enligt ENS 95 som utgör underlaget. Medlemsstaterna ska se till att de nationella statistikmyndigheterna får tillgång till all relevant information som de behöver för att kunna fullgöra denna uppgift. |
| --- | --- |

(5a)

I artikel 16 ska punkt 1 ersättas med följande:

”1.   Medlemsstaterna ska se till att de faktiska uppgifter som rapporteras till kommissionen (Eurostat) tillhandahålls i enlighet med principerna i artiklarna 2 och 12 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 223/2009 av den 11 mars 2009 om europeisk statistik (3). I detta avseende ska de nationella statistikmyndigheterna ha ansvaret för att de rapporterade uppgifterna uppfyller kraven i artikel 1 i denna förordning och de redovisningsregler enligt ENS 95 som utgör underlaget. Medlemsstaterna ska se till att de nationella statistikmyndigheterna får tillgång till all relevant information som de behöver för att kunna fullgöra denna uppgift.

---

(1)  EUT C 103, 22.4.2010, s. 1.

(2)  
  KOM(2004)0832.

(3)  

  EUT L 87, 31.3.2009, s. 164.
  ”

---

| 2.12.2011 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 351/149 |
| --- | --- | --- | --- |

2.12.2011

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 351/149

---

Tisdagen den 6 juli 2010Passagerares rättigheter vid busstransport ***II

P7_TA(2010)0256

Europaparlamentets lagstiftningsresolution av den 6 juli 2010 om rådets ståndpunkt vid första behandlingen inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning om passagerares rättigheter vid busstransport och om ändring av förordning (EG) nr 2006/2004 (05218/3/2010 – C7-0077/2010 – 2008/0237(COD))

2011/C 351 E/28

(Ordinarie lagstiftningsförfarande: andra behandlingen)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

med beaktande av rådets ståndpunkt vid första behandlingen (05218/3/2010 – C7-0077/2010),

med beaktande av kommissionens förslag till Europaparlamentet och rådet (KOM(2008)0817),

med beaktande av artiklarna 251.2 och 71.1 i EG-fördraget, i enlighet med vilka kommissionen har lagt fram sitt förslag (C6-0469/2008),

med beaktande av sin ståndpunkt vid första behandlingen (1),

med beaktande av kommissionens meddelande till Europaparlamentet och rådet ”Konsekvenser av Lissabonfördragets ikraftträdande för pågående interinstitutionella beslutsförfaranden” (KOM(2009)0665),

med beaktande av artiklarna 294.7 och 91.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av yttrandet från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén av den 16 juli 2009 (2),

med beaktande av yttrandet från Regionkommittén,

med beaktande av artikel 66 i arbetsordningen,

med beaktande av andrabehandlingsrekommendationen från utskottet för transport och turism (A7-0174/2010).

| 1. | Europaparlamentet antar nedanstående ståndpunkt vid andra behandlingen. |
| --- | --- |

1.

Europaparlamentet antar nedanstående ståndpunkt vid andra behandlingen.

| 2. | Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända parlamentets ståndpunkt till rådet, kommissionen och de nationella parlamenten. |
| --- | --- |

2.

Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända parlamentets ståndpunkt till rådet, kommissionen och de nationella parlamenten.

---

(1)  Antagna texter av den 23 april 2009, P6_TA(2009)0281.

(2)  EUT C 317, 23.12.2009, s. 99.

---

Tisdagen den 6 juli 2010P7_TC2-COD(2008)0237

Europaparlamentets ståndpunkt fastställd vid andra behandlingen den 6 juli 2010 inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr .../2010 om passagerares rättigheter vid busstransport och om ändring av förordning (EG) nr 2006/2004

(Text av betydelse för EES)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 91.1,

med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),

efter att ha hört av Regionkommittén,

i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (2), och

av följande skäl:

| (1) | Unionens insatser på busstransportområdet bör bland annat syfta till att säkerställa ett långtgående skydd för passagerarna, som är jämförbart med det som gäller för andra transportsätt, oavsett vart de reser. Dessutom bör de allmänna konsumentskyddskraven beaktas fullt ut. |
| --- | --- |

(1)

Unionens insatser på busstransportområdet bör bland annat syfta till att säkerställa ett långtgående skydd för passagerarna, som är jämförbart med det som gäller för andra transportsätt, oavsett vart de reser. Dessutom bör de allmänna konsumentskyddskraven beaktas fullt ut.

| (2) | Eftersom busspassageraren är den svagare parten i ett transportavtal bör alla passagerare tillerkännas en lägsta skyddsnivå. |
| --- | --- |

(2)

Eftersom busspassageraren är den svagare parten i ett transportavtal bör alla passagerare tillerkännas en lägsta skyddsnivå.

| (3) | Unionens åtgärder för att förbättra passagerares rättigheter inom busstransportsektorn bör ta hänsyn till de särskilda förhållanden som råder inom denna sektor, vilken till stor del består av små och medelstora företag. |
| --- | --- |

(3)

Unionens åtgärder för att förbättra passagerares rättigheter inom busstransportsektorn bör ta hänsyn till de särskilda förhållanden som råder inom denna sektor, vilken till stor del består av små och medelstora företag.

| (4) | Med tanke på att speciell linjetrafik och trafik för egen räkning är av särskild karaktär bör dessa former av transporter inte omfattas av denna förordning. Speciell linjetrafik bör innefatta transporter av personer med funktionshinder och personer med nedsatt rörlighet i trafik som är avsedd endast för dem och transporter av arbetstagare mellan hemmet och arbetsplatsen, transporter av elever och studerande till och från utbildningsanstalter. |
| --- | --- |

(4)

Med tanke på att speciell linjetrafik och trafik för egen räkning är av särskild karaktär bör dessa former av transporter inte omfattas av denna förordning. Speciell linjetrafik bör innefatta transporter av personer med funktionshinder och personer med nedsatt rörlighet i trafik som är avsedd endast för dem och transporter av arbetstagare mellan hemmet och arbetsplatsen, transporter av elever och studerande till och från utbildningsanstalter.

| (5) | Med tanke på att stads-
  och förortstrafik samt
  regional linjetrafik
  som ingår i ett trafiknät som är integrerat med stads- och förortstrafiken
  är av särskild karaktär bör medlemsstaterna ha rätt att undanta dessa typer av linjetrafik från en ▐ del av förordningen. Vid fastställandet av vad som utgör
  sådan
  stads-, förorts- och regional trafik bör medlemsstaterna beakta kriterier som
  administrativ indelning, geografisk belägenhet,
  avstånd, turtäthet, antalet uppehåll enligt tidtabell, typer av bussar som används, biljettsystem, variationer i antalet passagerare under högtrafik och lågtrafik, bussbeteckningar och tidtabeller. |
| --- | --- |

(5)

Med tanke på att stads-
  och förortstrafik samt
  regional linjetrafik
  som ingår i ett trafiknät som är integrerat med stads- och förortstrafiken
  är av särskild karaktär bör medlemsstaterna ha rätt att undanta dessa typer av linjetrafik från en ▐ del av förordningen. Vid fastställandet av vad som utgör
  sådan
  stads-, förorts- och regional trafik bör medlemsstaterna beakta kriterier som
  administrativ indelning, geografisk belägenhet,
  avstånd, turtäthet, antalet uppehåll enligt tidtabell, typer av bussar som används, biljettsystem, variationer i antalet passagerare under högtrafik och lågtrafik, bussbeteckningar och tidtabeller.

| (6) | Passagerare
  bör omfattas av skadeståndsbestämmelser
  som
  är jämförbara med dem som tillämpas på andra transportsätt vid
  olyckor som
  leder
  till
  dödsfall eller skada
  . |
| --- | --- |

(6)

Passagerare
  bör omfattas av skadeståndsbestämmelser
  som
  är jämförbara med dem som tillämpas på andra transportsätt vid
  olyckor som
  leder
  till
  dödsfall eller skada
  .

| (7) | Transportörer bör vara ansvariga
  för förlust av eller
  skador
  på
  passagerares
  bagage
  på villkor
  som
  är jämförbara med dem som tillämpas på andra transportsätt
  . |
| --- | --- |

(7)

Transportörer bör vara ansvariga
  för förlust av eller
  skador
  på
  passagerares
  bagage
  på villkor
  som
  är jämförbara med dem som tillämpas på andra transportsätt
  .

| (8) | Utöver ersättning i enlighet med tillämplig nationell lag i händelse av dödsfall eller personskada eller förlust av eller skada på bagage till följd av olyckor som inträffar vid användning av bussen bör passagerare ha rätt till assistans i fråga om omedelbara praktiska
  och ekonomiska
  behov efter en olycka. Sådan assistans
  bör vid behov
  innefatta första hjälpen, logi, mat, kläder, transport
  och begravningskostnader
  .
  Vid dödsfall eller personskada ska transportören dessutom göra förskottsbetalningar för att täcka omedelbara ekonomiska behov, i förhållande till den skada som har lidits, förutsatt att det rimligen kan påvisas att transportören är ansvarig för orsakerna. |
| --- | --- |

(8)

Utöver ersättning i enlighet med tillämplig nationell lag i händelse av dödsfall eller personskada eller förlust av eller skada på bagage till följd av olyckor som inträffar vid användning av bussen bör passagerare ha rätt till assistans i fråga om omedelbara praktiska
  och ekonomiska
  behov efter en olycka. Sådan assistans
  bör vid behov
  innefatta första hjälpen, logi, mat, kläder, transport
  och begravningskostnader
  .
  Vid dödsfall eller personskada ska transportören dessutom göra förskottsbetalningar för att täcka omedelbara ekonomiska behov, i förhållande till den skada som har lidits, förutsatt att det rimligen kan påvisas att transportören är ansvarig för orsakerna.

| (9) | Persontrafiktjänster med buss bör gagna allmänheten. Personer med funktionshinder eller nedsatt rörlighet, oavsett om orsaken utgörs av funktionsnedsättning, ålder eller andra faktorer, bör därför ha möjligheter att resa med buss som är jämförbara med andra medborgares. Personer med funktionshinder eller nedsatt rörlighet har samma rättigheter som andra medborgare med avseende på fri rörlighet, valfrihet och icke-diskriminering. |
| --- | --- |

(9)

Persontrafiktjänster med buss bör gagna allmänheten. Personer med funktionshinder eller nedsatt rörlighet, oavsett om orsaken utgörs av funktionsnedsättning, ålder eller andra faktorer, bör därför ha möjligheter att resa med buss som är jämförbara med andra medborgares. Personer med funktionshinder eller nedsatt rörlighet har samma rättigheter som andra medborgare med avseende på fri rörlighet, valfrihet och icke-diskriminering.

| (10) | Mot bakgrund av artikel 9 i Förenta nationernas konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning, och för att ge personer med funktionshinder och personer med nedsatt rörlighet likvärdiga möjligheter som andra medborgare att resa med buss, bör bestämmelser om icke-diskriminering och assistans under resan införas. Dessa personer bör därför ges tillgång till transporter och inte vägras resa på grund av deras funktionshinder eller nedsatta rörlighet, utom när detta är motiverat av säkerhetsskäl eller på grund av fordonens eller infrastrukturens utformning. Inom ramen för relevant lagstiftning till skydd för arbetstagare bör personer med funktionshinder och personer med nedsatt rörlighet ha rätt till assistans i terminaler och ombord på bussar. För att främja social delaktighet bör personerna i fråga få assistans utan extra kostnad. Transportörerna bör fastställa villkor för tillgänglighet, helst med användning av det europeiska standardiseringssystemet. |
| --- | --- |

(10)

Mot bakgrund av artikel 9 i Förenta nationernas konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning, och för att ge personer med funktionshinder och personer med nedsatt rörlighet likvärdiga möjligheter som andra medborgare att resa med buss, bör bestämmelser om icke-diskriminering och assistans under resan införas. Dessa personer bör därför ges tillgång till transporter och inte vägras resa på grund av deras funktionshinder eller nedsatta rörlighet, utom när detta är motiverat av säkerhetsskäl eller på grund av fordonens eller infrastrukturens utformning. Inom ramen för relevant lagstiftning till skydd för arbetstagare bör personer med funktionshinder och personer med nedsatt rörlighet ha rätt till assistans i terminaler och ombord på bussar. För att främja social delaktighet bör personerna i fråga få assistans utan extra kostnad. Transportörerna bör fastställa villkor för tillgänglighet, helst med användning av det europeiska standardiseringssystemet.

| (11) | När beslut fattas om utformningen av nya terminaler, och i samband med omfattande renovering, bör terminaloperatörer
  vara skyldiga att utan undantag
  ta hänsyn till behoven hos personer med funktionshinder och personer med nedsatt rörlighet
  , i enlighet med kraven på design för alla
  . Terminaloperatörer bör under alla omständigheter utse platser där dessa personer kan anmäla sin ankomst och sitt behov av assistans. |
| --- | --- |

(11)

När beslut fattas om utformningen av nya terminaler, och i samband med omfattande renovering, bör terminaloperatörer
  vara skyldiga att utan undantag
  ta hänsyn till behoven hos personer med funktionshinder och personer med nedsatt rörlighet
  , i enlighet med kraven på design för alla
  . Terminaloperatörer bör under alla omständigheter utse platser där dessa personer kan anmäla sin ankomst och sitt behov av assistans.

| (12) | Transportörer bör på liknande sätt ta hänsyn till dessa behov när de fattar beslut om utformningen av nya och nyrenoverade fordon. |
| --- | --- |

(12)

Transportörer bör på liknande sätt ta hänsyn till dessa behov när de fattar beslut om utformningen av nya och nyrenoverade fordon.

| (13) | Medlemsstaterna bör förbättra befintlig infrastruktur, i de fall då detta behövs för att transportörer ska kunna garantera tillträde för personer med funktionshinder eller nedsatt rörlighet samt ge lämplig assistans. |
| --- | --- |

(13)

Medlemsstaterna bör förbättra befintlig infrastruktur, i de fall då detta behövs för att transportörer ska kunna garantera tillträde för personer med funktionshinder eller nedsatt rörlighet samt ge lämplig assistans.

| (14) | För att tillgodose de behov som personer med funktionshinder och personer med nedsatt rörlighet har bör personalen få lämplig utbildning. För att underlätta ömsesidigt erkännande av förares nationella kvalifikationer kan utbildning rörande medvetenhet om funktionshinder ingå i den grundläggande kompetens eller fortbildning som avses i Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/59/EG av den 15 juli 2003 om grundläggande kompetens och fortbildning för förare av vissa vägfordon för gods- eller persontransport (3). För att säkerställa samstämmighet mellan införandet av utbildningskraven och de tidsfrister som anges i direktivet bör en möjlighet till undantag under en begränsad tidsperiod tillåtas. |
| --- | --- |

(14)

För att tillgodose de behov som personer med funktionshinder och personer med nedsatt rörlighet har bör personalen få lämplig utbildning. För att underlätta ömsesidigt erkännande av förares nationella kvalifikationer kan utbildning rörande medvetenhet om funktionshinder ingå i den grundläggande kompetens eller fortbildning som avses i Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/59/EG av den 15 juli 2003 om grundläggande kompetens och fortbildning för förare av vissa vägfordon för gods- eller persontransport (3). För att säkerställa samstämmighet mellan införandet av utbildningskraven och de tidsfrister som anges i direktivet bör en möjlighet till undantag under en begränsad tidsperiod tillåtas.

| (15) | ▐ Organisationer som företräder personer med funktionshinder eller personer med nedsatt rörlighet
  bör
  konsulteras eller medverka i
  förberedelserna av innehållet i
  utbildningen om funktionshinder. |
| --- | --- |

(15)

▐ Organisationer som företräder personer med funktionshinder eller personer med nedsatt rörlighet
  bör
  konsulteras eller medverka i
  förberedelserna av innehållet i
  utbildningen om funktionshinder.

| (16) | Busspassagerares rättigheter bör omfatta mottagande av information om tjänsten före och under resan. All information av betydelse som lämnas till busspassagerare bör också lämnas i alternativa former som är tillgängliga för personer med funktionshinder och personer med nedsatt rörlighet
  , såsom stor skrift, enkelt språk, blindskrift, elektroniska medel som kan användas med anpassad teknik och bandinspelningar
  . |
| --- | --- |

(16)

Busspassagerares rättigheter bör omfatta mottagande av information om tjänsten före och under resan. All information av betydelse som lämnas till busspassagerare bör också lämnas i alternativa former som är tillgängliga för personer med funktionshinder och personer med nedsatt rörlighet
  , såsom stor skrift, enkelt språk, blindskrift, elektroniska medel som kan användas med anpassad teknik och bandinspelningar
  .

| (17) | Denna förordning bör inte begränsa transportörernas rätt att begära kompensation från någon, däribland tredje man, i enlighet med tillämplig nationell lag. |
| --- | --- |

(17)

Denna förordning bör inte begränsa transportörernas rätt att begära kompensation från någon, däribland tredje man, i enlighet med tillämplig nationell lag.

| (18) | Passagerarnas olägenhet på grund av att resan ställs in eller ▐ försenas
  avsevärt
  bör begränsas. Passagerare som reser från terminaler bör därför bli omhändertagna
  på lämpligt sätt
  och informeras på
  ett
  sätt
  som är tillgängligt för alla
  . Passagerare bör också ges möjlighet att avboka resan och få biljettkostnaden återbetald eller fortsätta sin resa eller bli ombokade på tillfredsställande villkor.
  Om transportörer underlåter att ge passagerare nödvändig assistans bör passagerarna ha rätt till ekonomisk ersättning. |
| --- | --- |

(18)

Passagerarnas olägenhet på grund av att resan ställs in eller ▐ försenas
  avsevärt
  bör begränsas. Passagerare som reser från terminaler bör därför bli omhändertagna
  på lämpligt sätt
  och informeras på
  ett
  sätt
  som är tillgängligt för alla
  . Passagerare bör också ges möjlighet att avboka resan och få biljettkostnaden återbetald eller fortsätta sin resa eller bli ombokade på tillfredsställande villkor.
  Om transportörer underlåter att ge passagerare nödvändig assistans bör passagerarna ha rätt till ekonomisk ersättning.

| (19) | Transportörer bör genom sina branschorganisationer samarbeta för att anta bestämmelser på
  regional,
  nationell eller europeisk nivå, med medverkan av intressenter, branschorganisationer, konsumentorganisationer och sammanslutningar för kunder, passagerare och personer med funktionshinder, som syftar till att förbättra
  informationen till och
  omsorgen om passagerare, i synnerhet vid inställda resor och kraftiga förseningar. |
| --- | --- |

(19)

Transportörer bör genom sina branschorganisationer samarbeta för att anta bestämmelser på
  regional,
  nationell eller europeisk nivå, med medverkan av intressenter, branschorganisationer, konsumentorganisationer och sammanslutningar för kunder, passagerare och personer med funktionshinder, som syftar till att förbättra
  informationen till och
  omsorgen om passagerare, i synnerhet vid inställda resor och kraftiga förseningar.

| (20) | Denna förordning bör inte påverka passagerares rättigheter enligt rådets direktiv 90/314/EEG av den 13 juni 1990 om paketresor, semesterpaket och andra paketarrangemang (4). Förordningen bör inte tillämpas i fall då en paketresa ställs in av andra orsaker än att busstransporttjänsten ställs in. |
| --- | --- |

(20)

Denna förordning bör inte påverka passagerares rättigheter enligt rådets direktiv 90/314/EEG av den 13 juni 1990 om paketresor, semesterpaket och andra paketarrangemang (4). Förordningen bör inte tillämpas i fall då en paketresa ställs in av andra orsaker än att busstransporttjänsten ställs in.

| (21) | Passagerarna bör få fullständig information om sina rättigheter enligt denna förordning så att kan utöva dessa rättigheter på ett effektivt sätt. |
| --- | --- |

(21)

Passagerarna bör få fullständig information om sina rättigheter enligt denna förordning så att kan utöva dessa rättigheter på ett effektivt sätt.

| (22) | Passagerarna bör kunna utöva sina rättigheter med hjälp av lämpliga klagomålsförfaranden som inrättats av transportörerna eller, i förekommande fall, genom att lämna klagomål till det eller de organ som medlemsstaten i fråga har utsett för detta ändamål. |
| --- | --- |

(22)

Passagerarna bör kunna utöva sina rättigheter med hjälp av lämpliga klagomålsförfaranden som inrättats av transportörerna eller, i förekommande fall, genom att lämna klagomål till det eller de organ som medlemsstaten i fråga har utsett för detta ändamål.

| (23) | Medlemsstaterna bör se till att denna förordning följs och utse ett eller flera behöriga organ för tillsyn och kontroll. Detta påverkar inte passagerares rätt att få sin sak prövad i domstol i enlighet med nationell lag. |
| --- | --- |

(23)

Medlemsstaterna bör se till att denna förordning följs och utse ett eller flera behöriga organ för tillsyn och kontroll. Detta påverkar inte passagerares rätt att få sin sak prövad i domstol i enlighet med nationell lag.

| (24) | Med beaktande av de förfaranden som medlemsstater har inrättat för inlämnande av klagomål bör ett klagomål som gäller assistans företrädesvis riktas till det eller de organ som har utsetts för att se till att denna förordning efterlevs i den medlemsstat där platsen för påstigning eller avstigning är belägen. |
| --- | --- |

(24)

Med beaktande av de förfaranden som medlemsstater har inrättat för inlämnande av klagomål bör ett klagomål som gäller assistans företrädesvis riktas till det eller de organ som har utsetts för att se till att denna förordning efterlevs i den medlemsstat där platsen för påstigning eller avstigning är belägen.

| (25) | Medlemsstaterna bör fastställa sanktioner vid överträdelser av bestämmelserna i denna förordning och se till att sanktionerna tillämpas. Dessa sanktioner bör vara effektiva, proportionella och avskräckande. |
| --- | --- |

(25)

Medlemsstaterna bör fastställa sanktioner vid överträdelser av bestämmelserna i denna förordning och se till att sanktionerna tillämpas. Dessa sanktioner bör vara effektiva, proportionella och avskräckande.

| (26) | Eftersom målen för denna förordning, nämligen att säkerställa en likvärdig nivå för skydd och assistans för passagerare vid busstransporter i alla medlemsstater, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och de därför, på grund av åtgärdens omfattning och verkningar bättre kan uppnås på unionsnivå kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål. |
| --- | --- |

(26)

Eftersom målen för denna förordning, nämligen att säkerställa en likvärdig nivå för skydd och assistans för passagerare vid busstransporter i alla medlemsstater, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och de därför, på grund av åtgärdens omfattning och verkningar bättre kan uppnås på unionsnivå kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.

| (27) | Denna förordning bör inte påverka tillämpningen av Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (5). |
| --- | --- |

(27)

Denna förordning bör inte påverka tillämpningen av Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (5).

| (28) | Genomförandet av denna förordning bör grundas på Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2006/2004 av den 27 oktober 2004 om samarbete mellan de nationella tillsynsmyndigheter som ansvarar för konsumentskyddslagstiftningen (förordningen om konsumentskyddssamarbete) (6). Den förordningen bör därför ändras i enlighet med detta. |
| --- | --- |

(28)

Genomförandet av denna förordning bör grundas på Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2006/2004 av den 27 oktober 2004 om samarbete mellan de nationella tillsynsmyndigheter som ansvarar för konsumentskyddslagstiftningen (förordningen om konsumentskyddssamarbete) (6). Den förordningen bör därför ändras i enlighet med detta.

| (29) | Medlemsstaterna bör främja användandet av kollektivtrafik och införa interoperabla och intermodala informationssystem som omfattar alla transportslag, för att lättare kunna lämna information om tidtabeller och prissättning när biljetter utfärdas för mer än ett transportslag, för att på så sätt till fullo utnyttja möjligheterna till samtrafik mellan olika transportslag. Dessa tjänster ska vara tillgängliga för funktionshindrade personer och personer med nedsatt rörlighet. |
| --- | --- |

(29)

Medlemsstaterna bör främja användandet av kollektivtrafik och införa interoperabla och intermodala informationssystem som omfattar alla transportslag, för att lättare kunna lämna information om tidtabeller och prissättning när biljetter utfärdas för mer än ett transportslag, för att på så sätt till fullo utnyttja möjligheterna till samtrafik mellan olika transportslag. Dessa tjänster ska vara tillgängliga för funktionshindrade personer och personer med nedsatt rörlighet.

| (30) | Denna förordning står i överensstämmelse med de grundläggande rättigheter och principer som erkänns särskilt i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, vilken det hänvisas till i artikel 6 i fördraget om Europeiska unionen, och beaktar även rådets direktiv 2000/43/EG av den 29 juni 2000 om genomförandet av principen om likabehandling av personer oavsett deras ras eller etniska ursprung (7) och rådets direktiv 2004/113/EG av den 13 december 2004 om genomförande av principen om likabehandling av kvinnor och män när det gäller tillgång till och tillhandahållande av varor och tjänster (8). |
| --- | --- |

(30)

Denna förordning står i överensstämmelse med de grundläggande rättigheter och principer som erkänns särskilt i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, vilken det hänvisas till i artikel 6 i fördraget om Europeiska unionen, och beaktar även rådets direktiv 2000/43/EG av den 29 juni 2000 om genomförandet av principen om likabehandling av personer oavsett deras ras eller etniska ursprung (7) och rådets direktiv 2004/113/EG av den 13 december 2004 om genomförande av principen om likabehandling av kvinnor och män när det gäller tillgång till och tillhandahållande av varor och tjänster (8).

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Kapitel I

Allmänna bestämmelser

Artikel 1

Syfte

I denna förordning fastställs regler för busstransporter på följande områden:

| a) | Icke-diskriminering mellan passagerare när det gäller de transportvillkor som transportörerna erbjuder. |
| --- | --- |

a)

Icke-diskriminering mellan passagerare när det gäller de transportvillkor som transportörerna erbjuder.

| b) | Passagerares rättigheter i händelse av olyckor som inträffar till följd av användning av bussen och som leder till dödsfall eller personskada eller till förlust av eller skada på bagage. |
| --- | --- |

b)

Passagerares rättigheter i händelse av olyckor som inträffar till följd av användning av bussen och som leder till dödsfall eller personskada eller till förlust av eller skada på bagage.

| c) | Icke-diskriminering av och obligatorisk assistans till personer med funktionshinder och personer med nedsatt rörlighet. |
| --- | --- |

c)

Icke-diskriminering av och obligatorisk assistans till personer med funktionshinder och personer med nedsatt rörlighet.

| d) | Passagerares rättigheter vid inställda resor eller förseningar. |
| --- | --- |

d)

Passagerares rättigheter vid inställda resor eller förseningar.

| e) | Minsta information som ska lämnas till passagerarna. |
| --- | --- |

e)

Minsta information som ska lämnas till passagerarna.

| f) | Hantering av klagomål. |
| --- | --- |

f)

Hantering av klagomål.

| g) | Allmänna regler om kontroll av efterlevnaden. |
| --- | --- |

g)

Allmänna regler om kontroll av efterlevnaden.

Artikel 2

Tillämpningsområde

1.   Denna förordning ska tillämpas på passagerare som reser med linjetrafik

| a) | när passagerarens påstigningsplats är belägen inom en medlemsstats territorium, eller |
| --- | --- |

a)

när passagerarens påstigningsplats är belägen inom en medlemsstats territorium, eller

| b) | när passagerarens påstigningsplats är belägen utanför en medlemsstats territorium och passagerarens avstigningsplats är belägen inom en medlemsstats territorium. |
| --- | --- |

b)

när passagerarens påstigningsplats är belägen utanför en medlemsstats territorium och passagerarens avstigningsplats är belägen inom en medlemsstats territorium.

2.   Dessutom ska denna förordning, med undantag för
  artiklarna 11–18 och kapitlen IV–VI
  , tillämpas på passagerare som reser med tillfällig trafik om passagerarens första påstigningsplats eller slutliga avstigningsplats ligger inom en medlemsstats territorium.

3.   Denna förordning ska inte tillämpas på speciell linjetrafik och trafik för egen räkning.

4.   Med undantag för
  artiklarna 4.2, 7, 9, 11, 12.1, 13.1, 15.1, 18, 19.1, 19.2, 21, 25, 27, 28 och 29
  , får medlemsstaterna i fråga om linjetrafik undanta stads- och
  förortstrafik samt
  regional trafik
  om denna ingår i ett trafiknät som är integrerat med stads- och förortstrafiken
  , inklusive gränsöverskridande trafik av sådant slag, från denna förordnings tillämpningsområde.

▐

5.   Medlemsstaterna ska underrätta kommissionen om undantag för olika typer av trafik som
  beviljats
  i enlighet med
  punkt 4 ...

   (9) Kommissionen ska vidta lämpliga åtgärder om ett sådant undantag inte anses förenligt med bestämmelserna i denna artikel. Senast den ... (10) ska kommissionen förelägga Europaparlamentet och rådet en rapport om de undantag som beviljats enligt
  punkt 4
  .

6.   Ingenting i denna förordning ska anses
  stå i konflikt med befintlig lagstiftning om
  tekniska krav
  på
  bussar eller infrastruktur ▐ vid busshållplatser och terminaler.

Artikel 3

Definitioner

I denna förordning gäller följande definitioner:

a)   ”linjetrafik”: persontransport med buss vid regelbundna tider längs bestämda färdvägar, varvid passagerarna får stiga på och av vid i förväg bestämda hållplatser.

b)   ”speciell linjetrafik”: reguljär trafik, oavsett vem som bedriver den, för transport med buss av särskilda passagerarkategorier med uteslutande av andra passagerare.

c)   ”transporter för egen räkning”: transporter med buss utförda utan vinstsyfte eller kommersiellt syfte som utförs av en fysisk eller juridisk person där

transportverksamheten endast är en sidoverksamhet för den fysiska eller juridiska personen, och

de fordon som används ägs eller har köpts på avbetalning eller hyrts med långtidskontrakt av den personen samt framförs av en anställd hos den fysiska eller juridiska personen eller av den fysiska personen själv eller av personal som är anställd hos företaget eller som har ställts till företagets förfogande enligt en avtalsförpliktelse.

d)   ”tillfällig trafik”: trafik som inte utgör linjetrafik, och som huvudsakligen kännetecknas av transport med buss av passagerargrupper som har bildats på initiativ av kunden eller transportören.

e)   ”transportavtal”: ett avtal om transport mellan en transportör och en passagerare om tillhandahållande av en eller flera transporter med linjetrafik eller tillfällig trafik.

f)   ”biljett”: en giltig handling eller annat bevis på transportavtal.

g)   ”transportör”: en fysisk eller juridisk person, som inte är en researrangör
  , resebyrå
  eller ▐ biljettutfärdare, som erbjuder allmänheten transport medelst linjetrafik eller tillfällig trafik.

h)   ”utförande transportör”: en annan fysisk eller juridisk person än transportören vilken faktiskt utför hela eller en del av transporten.

i)   ”biljettutfärdare”: varje mellanhand som ingår transportavtal för en transportörs räkning.

j)   ”resebyrå”: varje mellanhand som agerar för en passagerares räkning vid ingående av transportavtal.

k)   ”researrangör”: en annan arrangör av resepaket ▐ än transportören, i den mening som avses i
  artikel 2.2
  i direktiv 90/314/EEG.

l)   ”person med funktionshinder eller nedsatt rörlighet”: en person vars rörlighet är nedsatt vid användning av transporter på grund av någon form av fysiskt funktionshinder (sensoriskt eller motoriskt, bestående eller tillfälligt), psykiskt funktionshinder eller psykisk funktionsnedsättning eller på grund av annat funktionshinder eller ålder och vars situation kräver lämplig uppmärksamhet och anpassning till hans eller hennes särskilda behov av de tjänster som är tillgängliga för alla passagerare.

m)   ”villkor för tillgänglighet”: relevanta normer och riktlinjer för samt relevant information om tillgängligheten till bussar och/eller till utsedda terminaler, inbegripet deras installationer för personer med funktionshinder eller nedsatt rörlighet.

n)   ”bokning”: en bokning av en plats på en buss i linjetrafik som avser en specifik avgång.

o)   ”terminal”: en bemannad terminal där en buss i linjetrafik enligt tidtabellen för en angiven färdväg ska stanna för på- och avstigning av passagerare och som är utrustad med inrättningar som incheckningsdisk, väntsal eller biljettkontor.

p)   ”busshållplats”: en plats som inte är en terminal och där en buss i linjetrafik enligt tidtabellen för den angivna färdvägen ska stanna för på- och avstigning av passagerare.

q)   ”terminaloperatör”: en organisatorisk enhet i en medlemsstat som ansvarar för administrationen och skötseln av en utsedd terminal.

r)   ”inställd resa”: en resa i linjetrafik som inte genomförts trots att den i förväg angivits i tidtabellen.

s)   ”försening”: skillnaden mellan den tidtabellsenliga avgångstiden för en buss i linjetrafik och den verkliga avgångstiden.

Artikel 4

Biljetter och icke-diskriminerande avtalsvillkor

1.   Transportörer ska förse passageraren med en biljett, såvida inte andra handlingar ger rätt till transport. En biljett får utfärdas i elektroniskt format.

2.   Utan att det påverkar subventionerade taxor ska de avtalsvillkor och taxor som tillämpas av transportörer erbjudas allmänheten utan någon direkt eller indirekt diskriminering på grundval av den slutlige kundens nationalitet eller etableringsorten för transportörerna, eller biljettutfärdare inom unionen.

Artikel 5

Andra utförande parter

1.   Transportörer, resebyråer, researrangörer eller terminaloperatörer som anförtrott en utförande transportör, en biljettutfärdare eller någon annan person fullgörandet av de skyldigheter som anges i denna förordning ska ändå vara ansvarig för den utförande partens handlande eller underlåtenhet.

2.   Dessutom ska den part som transportören, resebyrån, researrangören eller terminaloperatören har anförtrott att fullgöra en skyldighet även omfattas av bestämmelserna i denna förordning med avseende på den skyldighet som anförtrotts.

Artikel 6

Ansvarsbegränsning

1.   Rättigheterna och skyldigheterna enligt denna förordning får inte begränsas eller åsidosättas, i synnerhet inte genom undantag eller restriktioner i transportavtalet.

2.   Transportörerna får erbjuda avtalsvillkor som är gynnsammare för passagerarna än de villkor som fastställs i denna förordning.

Kapitel II

Ersättning och assistans i händelse av olyckor

Artikel 7

Ansvar vid
  dödsfall eller personskada ▐

1.   
  Transportören
  ska ▐ i enlighet med
  detta kapitel vara ansvarig för skada som uppkommer
  till följd av
  att passagerare avlider eller tillfogas personskada genom olyckshändelser som har samband med driften av busstransporttjänsten och som inträffar medan
  passageraren
  uppehåller sig i ett fordon eller stiger på eller av ett fordon
  .

2.   
  Transportörens icke-kontraktsbundna skadeståndsansvar ska inte omfattas av någon finansiell begränsning genom vare sig
  lag
  , konvention eller avtal
  .

3.
     
  En transportör får inte avvisa eller begränsa sitt skadeståndsansvar för skadeståndskrav upp till ett belopp av 220 000 EUR per passagerare genom att bevisa att företaget iakttagit den omsorg som föreskrivs i punkt 4 a, såvida inte det totala begärda ersättningsbeloppet överskrider det belopp för vilket obligatorisk försäkring, i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/103/EG den 16 september 2009 om ansvarsförsäkring för motorfordon och kontroll av att försäkringsplikten fullgörs beträffande sådan ansvarighet (11), krävs enligt den nationella lagstiftningen i den medlemsstat där bussen vanligtvis är hemmahörande. I sådana fall ska skadeståndsansvaret vara begränsat till det beloppet.

4.
     
  En transportör ska inte vara ansvarsskyldig enligt punkt 1,

| a) | om olyckshändelsen har orsakats av omständigheter som inte är förbundna med bussdriften eller som transportören inte hade kunnat undvika eller förebygga följderna av, även om denne hade iakttagit den aktsamhet som omständigheterna i det särskilda fallet krävde, |
| --- | --- |

a)

om olyckshändelsen har orsakats av omständigheter som inte är förbundna med bussdriften eller som transportören inte hade kunnat undvika eller förebygga följderna av, även om denne hade iakttagit den aktsamhet som omständigheterna i det särskilda fallet krävde,

| b) | om olyckshändelsen beror på passagerarens fel eller orsakas av hans försummelse. |
| --- | --- |

b)

om olyckshändelsen beror på passagerarens fel eller orsakas av hans försummelse.

Ingenting i denna förordning ska

| a) | innebära att en transportör ensam är skadeståndsskyldig part, eller |
| --- | --- |

a)

innebära att en transportör ensam är skadeståndsskyldig part, eller

| b) | på något sätt inskränka rätten för en transportör att söka regress från någon annan part i enlighet med en medlemsstats tillämpliga lagstiftning. |
| --- | --- |

b)

på något sätt inskränka rätten för en transportör att söka regress från någon annan part i enlighet med en medlemsstats tillämpliga lagstiftning.

Artikel 8

Skadestånd

1.
     
  Om en passagerare avlider ska ersättningen inom ramen för det skadeståndsansvar som avses i artikel 7 omfatta

| a) | de nödvändiga kostnader som föranleds av passagerarens dödsfall, särskilt kostnaderna för transport av kroppen och begravningskostnaderna, |
| --- | --- |

a)

de nödvändiga kostnader som föranleds av passagerarens dödsfall, särskilt kostnaderna för transport av kroppen och begravningskostnaderna,

| b) | de ersättningsposter som anges i punkt 2, om döden inte inträffar omedelbart. |
| --- | --- |

b)

de ersättningsposter som anges i punkt 2, om döden inte inträffar omedelbart.

2.
     
  Om en passagerare tillfogas personskada eller annan fysisk eller psykisk skada ska ersättningen täcka

| a) | nödvändiga kostnader, särskilt kostnaderna för vård och transport, |
| --- | --- |

a)

nödvändiga kostnader, särskilt kostnaderna för vård och transport,

| b) | inkomstförlust till följd av förlorad eller nedsatt arbetsförmåga eller ökade behov. |
| --- | --- |

b)

inkomstförlust till följd av förlorad eller nedsatt arbetsförmåga eller ökade behov.

3.
     
  Om passagerarens död medför att en person, för vilken den avlidne var eller skulle ha blivit underhållsskyldig enligt lag, förlorar sitt underhåll ska ersättning också lämnas till denna person för denna förlust.

Artikel 9

Passagerares omedelbara praktiska
  och ekonomiska
  behov

I händelse av en olycka som inträffar till följd av användning av bussen ska transportören tillhandahålla ▐ assistans med avseende på passagerarnas omedelbara praktiska behov efter olyckan.
  Sådan assistans bör vid behov innefatta första hjälpen, logi, mat, kläder, transport och begravningskostnader. Vid dödsfall eller personskada ska transportören dessutom göra förskottsbetalningar för att täcka omedelbara ekonomiska behov, i förhållande till den skada som har lidits, förutsatt att det rimligen kan påvisas att transportören är ansvarig för orsakerna. Eventuellt gjorda betalningar eller tillhandahållen
  assistans ska inte innebära ett erkännande av skadeståndsansvar.

Artikel 10

Skadeståndsansvar för försvunnet och skadat bagage

1.
     
  Transportörerna ska vara skadeståndsansvariga för förlust av eller skador på bagage som företaget getts ansvaret för. Den högsta ersättningen ska vara 1 800 EUR per passagerare.

2.
     
  Vid olyckor som beror på driften av busstransporttjänsten ska transportören vara skadeståndsansvarig för det personliga lösöre som passagerarna hade på sig eller medförde som handbagage. Den högsta ersättningen ska vara 1 300 EUR per passagerare.

3.
     
  En transportör ska inte hållas skadeståndsansvarig för skador enligt punkt 1 och 2,

| a) | om förlusten eller skadan har orsakats av omständigheter som inte är förbundna med bussdriften och som transportören inte hade kunnat undvika eller förebygga följderna av, även om denne hade iakttagit den aktsamhet som omständigheterna i det särskilda fallet krävde, |
| --- | --- |

a)

om förlusten eller skadan har orsakats av omständigheter som inte är förbundna med bussdriften och som transportören inte hade kunnat undvika eller förebygga följderna av, även om denne hade iakttagit den aktsamhet som omständigheterna i det särskilda fallet krävde,

| b) | i den utsträckning som förlusten eller skadan beror på passagerarens fel eller försummelse. |
| --- | --- |

b)

i den utsträckning som förlusten eller skadan beror på passagerarens fel eller försummelse.

Kapitel III

Rättigheter för personer med funktionshinder och personer med nedsatt rörlighet

Artikel 11

Rätt till transport

1.   Transportörer, resebyråer och researrangörer får inte med hänvisning till funktionshinder eller nedsatt rörlighet vägra att godkänna en bokning, att utfärda en biljett eller att på annat sätt tillhandahålla en biljett eller att tillåta påstigning.

2.   Bokningar och biljetter ska utan extra kostnad erbjudas personer med funktionshinder och personer med nedsatt rörlighet.

Artikel 12

Undantag och särskilda villkor

1.   Utan hinder av artikel 11.1 får transportörer, resebyråer eller researrangörer vägra att godkänna en bokning eller utfärda eller på annat sätt tillhandahålla en biljett, eller att neka påstigning för en person med hänvisning till funktionshinder eller nedsatt rörlighet

| a) | för att uppfylla tillämpliga säkerhetskrav som fastställts i internationell rätt, unionsrätt eller nationell rätt eller för att uppfylla säkerhetskrav som fastställts av behöriga myndigheter, |
| --- | --- |

a)

för att uppfylla tillämpliga säkerhetskrav som fastställts i internationell rätt, unionsrätt eller nationell rätt eller för att uppfylla säkerhetskrav som fastställts av behöriga myndigheter,

| b) | i de fall då utformningen av fordonet eller infrastrukturen, inbegripet busshållplatser och terminaler, fysiskt omöjliggör påstigning, avstigning eller transport av personen med funktionshinder eller nedsatt rörlighet på ett säkert och för driften lämpligt sätt. |
| --- | --- |

b)

i de fall då utformningen av fordonet eller infrastrukturen, inbegripet busshållplatser och terminaler, fysiskt omöjliggör påstigning, avstigning eller transport av personen med funktionshinder eller nedsatt rörlighet på ett säkert och för driften lämpligt sätt.

2.   Om en vägran att godkänna en bokning eller att utfärda eller att på annat sätt tillhandahålla en biljett grundas på de skäl som anges i punkt 1, ska transportörer, resebyråer och researrangörer ▐ informera den berörda personen om ett godtagbart transportalternativ som transportören utför.

3.   Om en person med funktionshinder eller nedsatt rörlighet som har en bokning eller en biljett och som uppfyllt kraven i artikel 16.1 a ändå, på grund av sitt funktionshinder eller sin nedsatta rörlighet, nekas påstigning, ska denne och eventuella ledsagare i enlighet med punkt 4 i den här artikeln ges möjlighet att välja mellan

| a) | rätt till ersättning och, i förekommande fall, en kostnadsfri returresa till första avreseplatsen enligt transportavtalet så snart som möjligt och |
| --- | --- |

a)

rätt till ersättning och, i förekommande fall, en kostnadsfri returresa till första avreseplatsen enligt transportavtalet så snart som möjligt och

| b) | med undantag för de fall då det inte är praktiskt möjligt, fortsatt resa eller ombokning till rimlig alternativ transport till den bestämmelseort som anges i transportavtalet. |
| --- | --- |

b)

med undantag för de fall då det inte är praktiskt möjligt, fortsatt resa eller ombokning till rimlig alternativ transport till den bestämmelseort som anges i transportavtalet.

Rätten till återbetalning av de pengar som betalats för biljetten ska inte påverkas av underlåtenhet att lämna meddelande i enlighet med artikel 16.1 a.

4.   
  Om
  en transportör, resebyrå eller researrangör
  vägrar
  att
  godkänna en bokning från, utfärda eller på annat sätt tillhandahålla en biljett till, eller släppa ombord
  en person
  på grund av
  funktionshinder eller nedsatt rörlighet
  i enlighet med de skäl som anges i punkt 1 i denna artikel eller om personalen på det aktuella fordonet endast består av en person som kör fordonet och inte har möjlighet att ge personen med funktionshinder eller nedsatt rörlighet det stöd som anges i bilaga I del b kan en person med funktionshinder eller nedsatt rörlighet begära att få
  ledsagas av en annan person som kan ge den assistans som personen med funktionshinder eller nedsatt rörlighet kräver ▐. En sådan ledsagare ska transporteras utan kostnad och, när det är praktiskt möjligt, ges en plats bredvid personen med funktionshinder eller nedsatt rörlighet.

5.   I de fall då transportörer, resebyråer eller researrangörer tillämpar bestämmelserna i punkt 1, ska de omedelbart informera personen med funktionshinder eller nedsatt rörlighet om anledningen till detta och, på begäran, skriftligen informera personen i fråga inom fem arbetsdagar efter begäran.

Artikel 13

Tillgänglighet och information

1.   I samarbete med organisationer som företräder personer med funktionshinder eller personer med nedsatt rörlighet ska transportörer och terminaloperatörer, eventuellt genom sina organisationer, ha eller fastställa icke-diskriminerande villkor för tillgänglighet med avseende på transport av personer med funktionshinder och personer med nedsatt rörlighet.

2.   Transportörer och terminaloperatörer ska offentliggöra de villkor för tillgänglighet som anges i punkt 1
  i tillgängliga format och
  på samma språk som det på vilket information i allmänhet görs tillgänglig för alla passagerare.
  När denna information tillhandahålls ska särskild vikt läggas vid behoven hos personer med funktionshinder eller nedsatt rörlighet.

3.
     
  Transportörerna ska på begäran omedelbart tillhandahålla kopior på de internationella, unions- eller nationella lagar i vilka säkerhetskraven fastställs och på vilka de icke-diskriminerande tillgänglighetsbestämmelserna grundar sig. Dessa måste tillhandahållas i tillgängliga format.

4.   Researrangörer ska tillhandahålla de villkor för tillgänglighet som anges i punkt 1 och som tillämpas på resor som ingår i paketresor, semesterpaket och andra paketarrangemang som de organiserar, säljer eller erbjuder till försäljning.

5.   Den information om villkor för tillgänglighet som avses i punkterna 2 och 4 ska på passagerarens begäran delas ut i fysisk form.

6.   Transportörer, resebyråer och researrangörer ska se till att all relevant allmän information om resan och transportvillkoren finns att tillgå i lämpliga och tillgängliga format för personer med funktionshinder eller nedsatt rörlighet, inbegripet, i förekommande fall, vid bokning och information på Internet. Informationen ska på passagerarens begäran delas ut i fysisk form.

Artikel 14

Utseende av terminaler

Medlemsstaterna ska utse bussterminaler där assistans för personer med funktionshinder och personer med nedsatt rörlighet ska tillhandahållas. Medlemsstaterna ska underrätta kommissionen om detta. Kommissionen ska tillgängliggöra en förteckning över de utsedda bussterminalerna på Internet.

Artikel 15

Rätt till assistans på utsedda terminaler och ombord på bussar

1.   ▐ Transportörer och terminaloperatörer
  ska
  , inom sina respektive behörighetsområden, i terminaler som utsetts av medlemsstater, utan kostnad tillhandahålla personer med funktionshinder och personer med nedsatt rörlighet
  åtminstone den
  assistans som anges i del a i bilaga I.

2.   ▐ Transportörer
  ska
  ombord på bussar utan kostnad tillhandahålla personer med funktionshinder och personer med nedsatt rörlighet
  åtminstone den
  assistans som anges i del b i bilaga I.

Artikel 16

Villkor för assistans

1.   Transportörer och terminaloperatörer ska samarbeta för att tillhandahålla personer med funktionshinder och personer med nedsatt rörlighet assistans på villkor att

| a) | personens behov av sådan assistans meddelas transportörer, terminaloperatörer, resebyråer eller researrangörer senast
  24 timmar
  innan assistansen behövs, och |
| --- | --- |

a)

personens behov av sådan assistans meddelas transportörer, terminaloperatörer, resebyråer eller researrangörer senast
  24 timmar
  innan assistansen behövs, och

| b) | personerna i fråga infinner sig på angiven plats






  i) | vid den tidpunkt som i förväg angivits av transportören, dock inte mer än 60 minuter före angiven avgångstid
  , såvitt inte transportören och passageraren har kommit överens om en kortare tidsperiod
  , eller |
| --- | --- | --- |

b)

personerna i fråga infinner sig på angiven plats

i)

vid den tidpunkt som i förväg angivits av transportören, dock inte mer än 60 minuter före angiven avgångstid
  , såvitt inte transportören och passageraren har kommit överens om en kortare tidsperiod
  , eller

| ii) | om ingen tidpunkt har angivits, senast 30 minuter före angiven avgångstid. |
| --- | --- |

ii)

om ingen tidpunkt har angivits, senast 30 minuter före angiven avgångstid.

2.   Utöver punkt 1 ska personer med funktionshinder eller nedsatt rörlighet vid tidpunkten för bokningen eller förhandsköpet av biljetten meddela transportören, resebyrån eller researrangören om sina särskilda sittplatsbehov, förutsatt att detta behov är känt vid den tidpunkten.

3.   Transportörer, terminaloperatörer, resebyråer och researrangörer ska vidta alla åtgärder som krävs för att underlätta mottagandet av meddelanden om behovet av assistans från personer med funktionshinder eller nedsatt rörlighet. Denna skyldighet ska gälla vid alla utsedda terminaler och deras försäljningsställen, även vid telefon- och Internetförsäljning.

4.   Om inget meddelande i enlighet med punkterna 1 a och 2 lämnas ska transportörer, terminaloperatörer, resebyråer och researrangörer så långt det kan anses vara rimligt se till att personen med funktionshinder eller nedsatt rörlighet får den assistans som krävs för att han eller hon ska kunna stiga på en avgående buss, byta till en anslutande buss eller stiga av en ankommande buss under en resa för vilken han eller hon köpt biljett.

5.   Terminaloperatören ska anvisa en plats i eller utanför terminalen där personer med funktionshinder eller nedsatt rörlighet kan meddela sin ankomst och begära assistans. Platsen ska vara tydligt skyltad och vid denna ska finnas grundläggande information om terminalen och den assistans som tillhandahålls, i tillgängligt format.

Artikel 17

Vidarebefordran av information till en tredje part

Om resebyråer eller researrangörer meddelas enligt artikel 16.1 a ska de, under sin normala kontorstid, snarast möjligt vidarebefordra informationen till transportören eller terminaloperatören.

Artikel 18

Utbildning

1.   Transportörer och, vid behov, terminaloperatörer ska införa förfaranden för utbildning om funktionshinder, inbegripet instruktioner, och se till att

| a) | deras personal, med undantag av förare, inbegripet personer som anställts av någon annan utförande part, som ger direkt assistans till personer med funktionshinder och personer med nedsatt rörlighet, utbildas eller instrueras enligt bilaga II, del a och b, och |
| --- | --- |

a)

deras personal, med undantag av förare, inbegripet personer som anställts av någon annan utförande part, som ger direkt assistans till personer med funktionshinder och personer med nedsatt rörlighet, utbildas eller instrueras enligt bilaga II, del a och b, och

| b) | deras personal, inbegripet förare, som direkt har att göra med den resande allmänheten eller frågor som rör den resande allmänheten, utbildas eller instrueras enligt bilaga II, del a. |
| --- | --- |

b)

deras personal, inbegripet förare, som direkt har att göra med den resande allmänheten eller frågor som rör den resande allmänheten, utbildas eller instrueras enligt bilaga II, del a.

2.   En medlemsstat får, för en längsta tidsperiod på två år från och med den ... (12), bevilja undantag från tillämpningen av punkt 1 b med avseende på utbildning av förare.

Artikel 19

Ersättning rörande rullstolar och annan rörlighetsutrustning

1.   Transportörer och terminaloperatörer ansvarar för förlust av och skada på rullstolar, annan rörlighetsutrustning eller hjälpmedel som de förorsakar ▐. Förlusten eller skadan ska ersättas av den transportör eller terminaloperatör som ansvarar för förlusten eller skadan.

2.   Den ersättning som avses i punkt 1 ska motsvara kostnaden för att ersätta eller reparera den utrustning eller de hjälpmedel som förlorats eller skadats.

3.   Vid behov ska alla ansträngningar göras för att snabbt få fram tillfällig ersättningsutrustning eller ersättningshjälpmedel. Rullstolar, annan rörlighetsutrustning eller hjälpmedel ska om möjligt ha liknande tekniska och funktionsmässiga egenskaper som de som förlorats eller skadats.

▐

Kapitel IV

Passagerares rättigheter vid inställd resa eller försening

Artikel 20

Fortsatt resa, ombokning och återbetalning

1.   Om en transportör på skäliga grunder kan anta att, i fråga om linjetrafik, en avgång från en terminal kommer att ställas in eller försenas med mer än 120 minuter
  eller vid överbokning
  ska passagerare omedelbart få välja mellan

| a) | fortsatt resa eller ombokning
  , utan extra kostnad,
  till en resa med jämförbara villkor enligt transportavtalet till slutdestinationen så snart som möjligt, |
| --- | --- |

a)

fortsatt resa eller ombokning
  , utan extra kostnad,
  till en resa med jämförbara villkor enligt transportavtalet till slutdestinationen så snart som möjligt,

| b) | återbetalning motsvarande biljettpriset och, i förekommande fall, en kostnadsfri returresa med buss till den första avreseplatsen enligt transportavtalet så snart som möjligt, |
| --- | --- |

b)

återbetalning motsvarande biljettpriset och, i förekommande fall, en kostnadsfri returresa med buss till den första avreseplatsen enligt transportavtalet så snart som möjligt,

| c) | utöver den ersättning som det hänvisas till i led b ha rätt till ersättning motsvarande 50 procent av biljettpriset om transportören inte kan tillhandahålla fortsatt resa eller alternativ resväg till slutdestinationen enligt led a. Ersättningen ska betalas inom en månad från det att begäran om ersättning lämnades in. |
| --- | --- |

c)

utöver den ersättning som det hänvisas till i led b ha rätt till ersättning motsvarande 50 procent av biljettpriset om transportören inte kan tillhandahålla fortsatt resa eller alternativ resväg till slutdestinationen enligt led a. Ersättningen ska betalas inom en månad från det att begäran om ersättning lämnades in.

2.
     
  I de fall då bussen inte längre är körduglig, ska passagerarna erbjudas transport från den plats där det körodugliga fordonet befinner sig till en lämplig väntplats eller terminal, varifrån resan kan fortsätta.

3.   Om, i fråga om linjetrafik, en avgång från en busshållplats ställs in eller försenas med mer än 120 minuter, ska passagerare ha rätt till sådan fortsatt resa eller ombokning eller återbetalning motsvarande biljettpriset från transportören.

4.   Ersättning enligt punkterna 1 b och 3 ska betalas ut inom 14 dagar efter det att erbjudandet gjorts eller en begäran tagits emot. Utbetalningen ska täcka biljettens hela inköpspris, för den eller de delar av resan som inte har genomförts och för den eller de delar som redan har genomförts om resan inte längre tjänar något syfte i förhållande till passagerarens ursprungliga resplan. I fråga om periodkort eller abonnemang ska betalningen motsvara dess proportionella andel av den hela kostnaden för periodkortet eller abonnemanget. Återbetalningen ska göras i pengar, såvida inte passageraren godtar någon annan form av återbetalning.

Artikel 21

Information

1.   Vid inställda eller försenade avgångar i linjetrafiken ska transportören eller, i förekommande fall, terminaloperatören underrätta de passagerare som reser från en terminal om situationen så snart som möjligt, dock senast 30 minuter efter den i tidtabellen angivna avgångstiden, och om den beräknade avgångstiden så snart som denna information finns tillgänglig.

2.   Om passagerare missar en enligt tidtabellen anslutande transport på grund av en inställd eller försenad avgång, ska transportören och, i förekommande fall, terminaloperatören göra rimliga ansträngningar för att underrätta berörda passagerare om alternativa anslutningar.

3.   Transportören eller, i förekommande fall, terminaloperatören ska se till att personer med funktionshinder och personer med nedsatt rörlighet får den information som krävs enligt punkterna 1 och 2 i tillgänglig form.

Artikel 22

Assistans vid inställda eller försenade avgångar

1.   I fråga om resor som enligt tidtabellen överstiger tre timmar ska transportören vid en inställd eller mer än
  en timme
  försenad avgång från en terminal kostnadsfritt erbjuda passageraren

| a) | snacks, måltider eller förfriskningar i skälig proportion till väntetiden eller förseningen, förutsatt att sådana finns att tillgå ombord på bussen eller i terminalen eller rimligen kan anskaffas, |
| --- | --- |

a)

snacks, måltider eller förfriskningar i skälig proportion till väntetiden eller förseningen, förutsatt att sådana finns att tillgå ombord på bussen eller i terminalen eller rimligen kan anskaffas,

| b) | ▐ hotellrum eller annan inkvartering samt assistans med att anordna transport mellan terminalen och inkvarteringen, om det krävs en eller flera övernattningar. |
| --- | --- |

b)

▐ hotellrum eller annan inkvartering samt assistans med att anordna transport mellan terminalen och inkvarteringen, om det krävs en eller flera övernattningar.

2.   Vid tillämpning av denna artikel ska transportören särskilt uppmärksamma behoven hos personer med funktionshinder eller nedsatt rörlighet och deras eventuella ledsagare.

Artikel 23

Ytterligare anspråk

Ingenting i detta kapitel ska hindra passagerare från att begära skadestånd i enlighet med nationell lag vid nationella domstolar för skador med anledning av inställda eller försenade avgångar i linjetrafik.

Artikel 24

Ytterligare åtgärder till förmån för passagerare

Transportörerna ska samarbeta för att anta åtgärder på nationell eller europeisk nivå med deltagande av intressenter, yrkesorganisationer, konsument- och passagerarorganisationer samt organisationer som representerar personer med funktionshinder eller nedsatt rörlighet. Dessa åtgärder ska vara inriktade på att förbättra omsorgen om passagerarna, särskilt vid kraftiga förseningar, störningar eller inställda turer, och särskild vikt ska läggas vid omsorg om passagerare med särskilda behov till följd av funktionshinder, nedsatt rörlighet, sjukdom, hög ålder och graviditet samt om deras ledsagare, liksom om passagerare som reser med små barn.

Kapitel V

Allmänna regler om information och klagomål

Artikel 25

Rätt till reseinformation

Transportörer och terminaloperatörer ska inom sina respektive behörighetsområden ge passagerarna adekvat information
  från den tidpunkt då bokningen görs och
  under hela resan
  , i tillgängliga format och enligt en gemensam modell för kollektivtrafikinformation och kollektivtrafiksystem
  .

Artikel 26

Information om passagerarnas rättigheter

1.   Transportörer och terminaloperatörer ska inom sina respektive behörighetsområden se till att passagerarna
  vid bokningstillfället och
  senast vid avgång ges lämplig och begriplig information om sina rättigheter enligt denna förordning. Informationen ska lämnas
  i tillgängliga format och enligt en gemensam modell för kollektivtrafikinformation och kollektivtrafiksystem
  i terminalerna och, i förekommande fall, på Internet. ▐ Informationen ska innehålla kontaktuppgifter för tillsynsorganet eller -organen som medlemsstaten utsett i enlighet med artikel 29.1.

2.   För att uppfylla det informationskrav som avses i punkt 1 får transportörer och terminaloperatörer använda den sammanfattning av bestämmelserna i denna förordning som kommissionen utarbetat på Europeiska unionens institutioners samtliga officiella språk och som ställts till deras förfogande.

Artikel 27

Klagomål

Transportörerna ska inrätta eller ha infört en mekanism för hantering av klagomål avseende de rättigheter och skyldigheter som avses i
  denna förordning.

Artikel 28

Inlämnande av klagomål

En passagerare som omfattas av denna förordning och som vill lämna in ett klagomål till transportören ▐ ska göra detta inom tre månader från den dag då linjetrafiken utfördes eller när den borde ha utförts. Inom en månad efter det att klagomålet har mottagits ska transportören underrätta passageraren om huruvida hans eller hennes klagomål har accepterats, avslagits eller fortfarande behandlas. Den tid det tar för att lämna det slutliga svaret får inte överstiga
  två månader
  från mottagandet av klagomålet.

Kapitel VI

Efterlevnad och nationella tillsynsorgan

Artikel 29

Nationella tillsynsorgan

1.   Varje medlemsstat ska utse ett eller flera ▐ befintliga organ
  , eller ett nytt organ om det inte finns något,
  med ansvar för att denna förordning efterlevs ▐. Varje organ ska vidta de åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att denna förordning efterlevs.

Varje organ ska, vad gäller organisation, beslut om finansiering, rättslig struktur och beslutsfattande, vara oberoende av transportörer, researrangörer och terminaloperatörer.

2.   Medlemsstaterna ska underrätta kommissionen om det eller de organ som de har utsett enligt denna artikel.

3.   Varje passagerare får lämna klagomål ▐ till ett behörigt organ som har utsetts enligt punkt 1 eller till ett annat behörigt organ som en medlemsstat har utsett, när det gäller en påstådd överträdelse av denna förordning.

En medlemsstat får besluta att ▐ passageraren som en första åtgärd ska lämna ett klagomål ▐ till transportören,
  vilket leder till att
  det nationella tillsynsorganet eller annat behörigt organ som en medlemsstat har utsett ska utgöra klagoinstans för de tvister som inte får en lösning enligt artikel 28.

Artikel 30

Rapport om efterlevnad

Senast den 1 juni ... (13) och därefter vartannat år ska de tillsynsorgan som har utsetts enligt artikel 29.1 lämna en rapport om sin verksamhet under de två föregående kalenderåren, med bland annat en beskrivning av de åtgärder som vidtagits för att genomföra denna förordning och statistiska uppgifter om klagomål och påföljder som tillämpats.

Artikel 31

Samarbete mellan tillsynsorgan

De nationella tillsynsorgan som avses i artikel 29.1 ska i tillämpliga fall utbyta information om sitt arbete och sina beslutsprinciper och sin beslutspraxis. Kommissionen ska stödja dem i detta arbete.

Artikel 32

Sanktioner

Medlemsstaterna ska fastställa regler för sanktioner vid överträdelse av bestämmelserna i denna förordning och vidta alla nödvändiga åtgärder för att se till att de följs. De fastställda sanktionerna ska vara effektiva, proportionella och avskräckande. Medlemsstaterna ska anmäla dessa regler och åtgärder till kommissionen senast den ... (14) och utan dröjsmål anmäla varje senare ändring av dem.

Kapitel VII

Slutbestämmelser

Artikel 33

Rapport

Senast den ... (15) ska kommissionen lämna en rapport till Europaparlamentet och rådet om hur förordningen tillämpas och om dess verkan. Denna rapport ska vid behov åtföljas av lagstiftningsförslag för mer detaljerat genomförande av bestämmelserna i denna förordning eller för ändring av förordningen.

Artikel 34

Ändring av förordning (EG) nr 2006/2004

I bilagan till förordning (EG) nr 2006/2004 ska följande punkt läggas till:

| ”18. | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr .../2010 av den ... om passagerares rättigheter vid busstransport (16)
   (18). |
| --- | --- |

”18.

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr .../2010 av den ... om passagerares rättigheter vid busstransport (16)
   (18).

Artikel 35

Artikel 35

Ikraftträdande

Ikraftträdande

Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Europeiska unionens officiella tidning

Den ska tillämpas från och med den ... (19).

19

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i

På Europaparlamentets vägnar

Ordförande

På rådets vägnar

Ordförande

---

(1)  EUT C 317, 23.12.2009, s. 99.

1

(2)  Europaparlamentets ståndpunkt av den 23 april 2009 (EUT C 184 E, 8.7.2010, s. 312), rådets ståndpunkt av den 11 mars 2010 (EUT C 122 E, 11.5.2010, s. 1) och Europaparlamentets ståndpunkt av den 6 juli 2010.

2

(3)  EUT L 226, 10.9.2003, s. 4.

3

(4)  EGT L 158, 23.6.1990, s. 59.

4

(5)  EGT L 281, 23.11.1995, s. 31.

5

(6)  EUT L 364, 9.12.2004, s. 1.

6

(7)  EGT L 180, 19.7.2000, s. 22.

7

(8)  EUT L 373, 21.12.2004, s. 37.

8

(9)  
  EUT: Vänligen för in datumet tre månader från det datum då denna förordning börjar gälla.

9

EUT: Vänligen för in datumet tre månader från det datum då denna förordning börjar gälla.

(10)  EUT: Vänligen för in datumet fem år efter den dag då denna förordning börjar tillämpas.

10

(11)  

  EUT L 263,7.10.2009, s. 11.

11

EUT L 263,7.10.2009, s. 11.

(12)  EUT: Vänligen för in det datum då denna förordning börjar tillämpas.

12

(13)  EUT: Vänligen för in datumet två år efter den dag då denna förordning börjar tillämpas.

13

(14)  EUT: Vänligen för in det datum då denna förordning börjar tillämpas.

14

(15)  EUT: Vänligen för in datumet tre år efter den dag då denna förordning börjar tillämpas.

15

(16)  EUT ... ()

16

(17)  EUT: Vänligen för in referensen till denna förordnings offentliggörande.”.

(18)  EUT: Vänligen för in nummer och datumet för antagandet av denna förordning.

18

(19)  EUT: Vänligen för in två år efter dagen för offentliggörande.

19

Tisdagen den 6 juli 2010BILAGA I

Assistans som ska lämnas till personer med funktionshinder och personer med nedsatt rörlighet

a)   Assistans vid utsedda terminaler

Assistans och arrangemang som är nödvändiga för att möjliggöra för personer med funktionshinder och personer med nedsatt rörlighet att

| — | anmäla sin ankomst till terminalen och begära assistans på angivna platser, |
| --- | --- |

—

anmäla sin ankomst till terminalen och begära assistans på angivna platser,

| — | förflytta sig från den angivna platsen till incheckning, väntsal och påstigningsområde, |
| --- | --- |

—

förflytta sig från den angivna platsen till incheckning, väntsal och påstigningsområde,

| — | stiga på fordonet, med hjälp av hissar, rullstolar eller annan assistans som i förekommande fall kan behövas, |
| --- | --- |

—

stiga på fordonet, med hjälp av hissar, rullstolar eller annan assistans som i förekommande fall kan behövas,

| — | lasta sitt bagage, |
| --- | --- |

—

lasta sitt bagage,

| — | hämta sitt bagage, |
| --- | --- |

—

hämta sitt bagage,

| — | stiga av fordonet, |
| --- | --- |

—

stiga av fordonet,

| — | medföra en erkänd assistanshund ombord på bussen, |
| --- | --- |

—

medföra en erkänd assistanshund ombord på bussen,

| — | förflytta sig till sin sittplats. |
| --- | --- |

—

förflytta sig till sin sittplats.

b)   Assistans ombord

Assistans och arrangemang som är nödvändiga för att möjliggöra för personer med funktionshinder och personer med nedsatt rörlighet att

| — | få väsentlig information om resan i tillgänglig form, under förutsättning att passageraren begär detta, |
| --- | --- |

—

få väsentlig information om resan i tillgänglig form, under förutsättning att passageraren begär detta,

| — | ta sig till toaletten ombord om det finns ytterligare personal utöver chauffören ombord, |
| --- | --- |

—

ta sig till toaletten ombord om det finns ytterligare personal utöver chauffören ombord,

| — | stiga på och av fordonet vid uppehåll under resan, om annan personal än föraren finns ombord. |
| --- | --- |

—

stiga på och av fordonet vid uppehåll under resan, om annan personal än föraren finns ombord.

Tisdagen den 6 juli 2010BILAGA II

Utbildning om funktionshinder

a)   Utbildning om medvetenhet rörande funktionshinder

Utbildningen av personal som är i direkt kontakt med den resande allmänheten inbegriper följande:

| — | Medvetenhet om och lämpligt bemötande av passagerare med fysiska eller sensoriska hinder (hörsel och syn), dolda svårigheter eller inlärningssvårigheter, inbegripet hur man skiljer mellan olika förmågor hos personer vars rörlighet eller orienterings- eller kommunikationsförmåga kan vara nedsatt. |
| --- | --- |

—

Medvetenhet om och lämpligt bemötande av passagerare med fysiska eller sensoriska hinder (hörsel och syn), dolda svårigheter eller inlärningssvårigheter, inbegripet hur man skiljer mellan olika förmågor hos personer vars rörlighet eller orienterings- eller kommunikationsförmåga kan vara nedsatt.

| — | De hinder som personer med funktionshinder och personer med nedsatt rörlighet stöter på, inbegripet attitydmässiga, miljömässiga, fysiska och organisatoriska hinder. |
| --- | --- |

—

De hinder som personer med funktionshinder och personer med nedsatt rörlighet stöter på, inbegripet attitydmässiga, miljömässiga, fysiska och organisatoriska hinder.

| — | Erkända assistanshundar, inbegripet en assistanshunds roll och behov. |
| --- | --- |

—

Erkända assistanshundar, inbegripet en assistanshunds roll och behov.

| — | Hantering av oförutsedda händelser. |
| --- | --- |

—

Hantering av oförutsedda händelser.

| — | Kunskap om mänskligt beteende och metoder för kommunikation med döva personer och personer med nedsatt hörsel, personer med nedsatt syn, personer med talsvårigheter och personer med inlärningssvårigheter. |
| --- | --- |

—

Kunskap om mänskligt beteende och metoder för kommunikation med döva personer och personer med nedsatt hörsel, personer med nedsatt syn, personer med talsvårigheter och personer med inlärningssvårigheter.

| — | Hantering av rullstolar och andra rörlighetshjälpmedel på ett varsamt sätt för att undvika skador (för alla delar av personalen med ansvar för bagagehantering om sådan förekommer). |
| --- | --- |

—

Hantering av rullstolar och andra rörlighetshjälpmedel på ett varsamt sätt för att undvika skador (för alla delar av personalen med ansvar för bagagehantering om sådan förekommer).

b)   Utbildning om assistans till personer med funktionshinder

Utbildning av personal som ger assistans till personer med nedsatt rörlighet inbegriper följande:

| — | Hur man kan hjälpa rullstolsanvändare att flytta sig till och ur en rullstol. |
| --- | --- |

—

Hur man kan hjälpa rullstolsanvändare att flytta sig till och ur en rullstol.

| — | Hur man ger assistans till personer med funktionshinder eller nedsatt rörlighet som reser med en erkänd assistanshund, inbegripet en sådan hunds roll och behov. |
| --- | --- |

—

Hur man ger assistans till personer med funktionshinder eller nedsatt rörlighet som reser med en erkänd assistanshund, inbegripet en sådan hunds roll och behov.

| — | Tekniker för ledsagning av passagerare med nedsatt synförmåga och för hantering och transport av erkända assistanshundar. |
| --- | --- |

—

Tekniker för ledsagning av passagerare med nedsatt synförmåga och för hantering och transport av erkända assistanshundar.

| — | Förståelse av de typer av utrustning som kan vara till hjälp för personer med funktionshinder och personer med nedsatt rörlighet och kunskap om hur sådan utrustning hanteras. |
| --- | --- |

—

Förståelse av de typer av utrustning som kan vara till hjälp för personer med funktionshinder och personer med nedsatt rörlighet och kunskap om hur sådan utrustning hanteras.

| — | Användning av den utrustning för assistans vid påstigning och avstigning som ska användas och kunskap om de lämpliga assistansförfaranden vid påstigning och avstigning som är avsedda att trygga säkerheten och värdigheten för personer med funktionshinder och personer med nedsatt rörlighet. |
| --- | --- |

—

Användning av den utrustning för assistans vid påstigning och avstigning som ska användas och kunskap om de lämpliga assistansförfaranden vid påstigning och avstigning som är avsedda att trygga säkerheten och värdigheten för personer med funktionshinder och personer med nedsatt rörlighet.

| — | Förståelse för behovet av tillförlitlig och professionell assistans. Även medvetenhet om det att vissa passagerare med funktionshinder eller nedsatt rörlighet kan uppleva känslor av sårbarhet under resan eftersom de är beroende av den assistans som ges. |
| --- | --- |

—

Förståelse för behovet av tillförlitlig och professionell assistans. Även medvetenhet om det att vissa passagerare med funktionshinder eller nedsatt rörlighet kan uppleva känslor av sårbarhet under resan eftersom de är beroende av den assistans som ges.

| — | Kunskaper om första hjälpen. |
| --- | --- |

—

Kunskaper om första hjälpen.

---

| 2.12.2011 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 351/168 |
| --- | --- | --- | --- |

2.12.2011

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 351/168

---

Tisdagen den 6 juli 2010Passagerares rättigheter vid resor till sjöss och på inre vattenvägar ***II

P7_TA(2010)0257

Europaparlamentets lagstiftningsresolution av den 6 juli 2010 om rådets ståndpunkt vid första behandlingen inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning om passagerares rättigheter vid resor till sjöss och på inre vattenvägar och ändring av förordning (EG) nr 2006/2004 (14849/3/2009 – C7-0076/2010 – 2008/0246(COD))

2011/C 351 E/29

(Ordinarie lagstiftningsförfarande: andra behandlingen)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

med beaktande av rådets ståndpunkt vid första behandlingen (14849/3/2009 – C7-0076/2010),

med beaktande av kommissionens förslag till parlamentet och rådet (KOM(2008)0816),

med beaktande av artiklarna 251.2, 71.1 och 80.2 i EG-fördraget, enligt vilka kommissionen vidarebefordrade förslaget till parlamentet (C6-0476/2008),

med beaktande av dess ståndpunkt vid första behandlingen (1),

med beaktande av kommissionens meddelande till Europaparlamentet och rådet om ”Konsekvenser av Lissabonfördragets ikraftträdande för pågående interinstitutionella beslutsförfaranden” (KOM(2009)0665),

med beaktande av artiklarna 294.7, 91.1 och 100.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande av den 16 juli 2009 (2),

efter att ha hört Regionkommittén,

med beaktande av artikel 66 i arbetsordningen,

med beaktande av andrabehandlingsrekommendationen från utskottet för transport och turism (A7-0177/2010).

| 1. | Europaparlamentet antar nedanstående ståndpunkt vid andra behandlingen. |
| --- | --- |

1.

Europaparlamentet antar nedanstående ståndpunkt vid andra behandlingen.

| 2. | Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att delge rådet, kommissionen och de nationella parlamenten parlamentets ståndpunkt. |
| --- | --- |

2.

Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att delge rådet, kommissionen och de nationella parlamenten parlamentets ståndpunkt.

---

(1)  Antagna texter av den 23.4.2009, P6_TA(2009)0280.

(2)  EUT C 317, 23.12.2009, s. 89.

---

Tisdagen den 6 juli 2010P7_TC2-COD(2008)0246

Europaparlamentets ståndpunkt fastställd vid andra behandlingen den 6 juli 2010 inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr .../2010 om passagerares rättigheter vid resor till sjöss och på inre vattenvägar och ändring av förordning (EG) nr 2006/2004

(Eftersom det nåddes en överenskommelse mellan parlamentet och rådet, motsvarar parlamentets ståndpunkt den slutliga rättsakten, förordning (EU) nr 1177/2010)

---

| 2.12.2011 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 351/169 |
| --- | --- | --- | --- |

2.12.2011

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 351/169

---

Tisdagen den 6 juli 2010Intelligenta transportsystem på vägtransportområdet och gränssnitt mot andra transportsätt ***II

P7_TA(2010)0258

Europaparlamentets lagstiftningsresolution av den 6 juli 2010 om rådets ståndpunkt vid första behandlingen inför antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv om en ram för införande av intelligenta transportsystem på vägtransportområdet och för gränssnitt mot andra transportsätt (06103/4/2010 – C7-0119/2010 – 2008/0263(COD))

2011/C 351 E/30

(Ordinarie lagstiftningsförfarande: andra behandlingen)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

med beaktande av rådets ståndpunkt vid första behandlingen (06103/4/2010 – C7-0119/2010),

med beaktande av kommissionens förslag till Europaparlamentet och rådet (KOM(2008)0887),

med beaktande av artiklarna 251.2 och 71.1 i EG-fördraget, i enlighet med vilka kommissionen har lagt fram sitt förslag för parlamentet (C6-0512/2008),

med beaktande av kommissionens meddelande till Europaparlamentet och rådet ”Konsekvenser av Lissabonfördragets ikraftträdande för pågående interinstitutionella beslutsförfaranden” (KOM(2009)0665),

med beaktande av artiklarna 294.7 och 91.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av parlamentets ståndpunkt vid första behandlingen (1),

med beaktande av yttrandet från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén av den 13 maj 2009 (2),

efter att ha hört Regionkommittén,

med beaktande av artiklarna 70 och 72 i arbetsordningen,

med beaktande av andrabehandlingsrekommendationen från utskottet för transport och turism (A7-0211/2010).

| 1. | Europaparlamentet godkänner rådets ståndpunkt. |
| --- | --- |

1.

Europaparlamentet godkänner rådets ståndpunkt.

| 2. | Europaparlamentet godkänner Europaparlamentets, rådets och kommissionens uttalanden som bifogas denna resolution. |
| --- | --- |

2.

Europaparlamentet godkänner Europaparlamentets, rådets och kommissionens uttalanden som bifogas denna resolution.

| 3. | Europaparlamentet tar del av kommissionens uttalande som bifogas denna resolution. |
| --- | --- |

3.

Europaparlamentet tar del av kommissionens uttalande som bifogas denna resolution.

| 4. | Europaparlamentet konstaterar att rättsakten är antagen i enlighet med rådets ståndpunkt. |
| --- | --- |

4.

Europaparlamentet konstaterar att rättsakten är antagen i enlighet med rådets ståndpunkt.

| 5. | Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att tillsammans med rådets ordförande underteckna akten i enlighet med artikel 297.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. |
| --- | --- |

5.

Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att tillsammans med rådets ordförande underteckna akten i enlighet med artikel 297.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.

| 6. | Europaparlamentet uppdrar åt sin generalsekreterare att, när det har kontrollerats att alla förfaranden vederbörligen avslutats, underteckna akten och i samförstånd med rådets generalsekreterare se till att den offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning. |
| --- | --- |

6.

Europaparlamentet uppdrar åt sin generalsekreterare att, när det har kontrollerats att alla förfaranden vederbörligen avslutats, underteckna akten och i samförstånd med rådets generalsekreterare se till att den offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.

| 7. | Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända parlamentets ståndpunkt till rådet, kommissionen och de nationella parlamenten. |
| --- | --- |

7.

Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända parlamentets ståndpunkt till rådet, kommissionen och de nationella parlamenten.

---

(1)  Antagna texter från sammanträdet 23.4.2009, P6_TA(2009)0283.

(2)  EUT C 277, 17.11.2009, s. 85.

---

Tisdagen den 6 juli 2010BILAGA

Uttalanden

beträffande Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/40/EU av den 7 juli 2010 om en ram för införande av intelligenta transportsystem på vägtransportområdet och för gränssnitt mot andra transportsätt

Uttalande från Europaparlamentet, rådet och kommissionen om artikel 290 i EUF-fördraget

”Europaparlamentet, rådet och kommissionen förklarar att bestämmelserna i detta direktiv inte ska påverka institutionernas eventuella framtida ståndpunkter när det gäller genomförandet av artikel 290 i EUR-fördraget eller av enskilda lagstiftningsakter som innehåller sådana bestämmelser.”

Kommissionens uttalande om genomförandet av prioriterade åtgärder på området ITS

Kommissionens uttalande om genomförandet av prioriterade åtgärder på området ITS

| ”1. | I rådets ståndpunkt vid första behandlingen lyder artikel 6.2 på följande sätt: | ’Kommissionen ska sträva efter att senast den ... (1) anta specifikationer för en eller flera av de prioriterade åtgärderna.
  Senast 12 månader efter antagandet av de nödvändiga specifikationerna för en prioriterad åtgärd ska kommissionen, i förekommande fall och efter att ha gjort en konsekvensanalys, inbegripet en kostnads- och nyttoanalys, lägga fram ett förslag för Europaparlamentet och rådet i enlighet med artikel 294 i EUF-fördraget om att vidta den prioriterade åtgärden.’ |
| --- | --- | --- |

”1.

I rådets ståndpunkt vid första behandlingen lyder artikel 6.2 på följande sätt:

’Kommissionen ska sträva efter att senast den ... (1) anta specifikationer för en eller flera av de prioriterade åtgärderna.

Senast 12 månader efter antagandet av de nödvändiga specifikationerna för en prioriterad åtgärd ska kommissionen, i förekommande fall och efter att ha gjort en konsekvensanalys, inbegripet en kostnads- och nyttoanalys, lägga fram ett förslag för Europaparlamentet och rådet i enlighet med artikel 294 i EUF-fördraget om att vidta den prioriterade åtgärden.’

| 2. | På grundval av den information som för närvarande finns tillgänglig anser kommissionen att de nödvändiga specifikationerna för de prioriterade åtgärder som avses i artikel 3 kan antas enligt följande preliminära tidtabell:

  Tabell 1:   Preliminär tidtabell för antagandet av specifikationer för prioriterade åtgärder







  Specifikationer för | Senast i slutet av |
| --- | --- | --- |
| tillhandahållande av EU-omfattande multimodala reseinformationstjänster enligt artikel 3 a | 2014 |
| tillhandahållande av EU-omfattande realtidstrafikinformationstjänster enligt artikel 3 b | 2013 |
| uppgifter och förfaranden för tillhandahållande, när så är möjligt, av ett minimum av vägsäkerhetsrelaterad universell trafikinformation kostnadsfritt för användare enligt artikel 3 c | 2012 |
| tillhandahållande av interoperabelt EU-omfattande eCall enligt artikel 3 d | 2012 |
| tillhandahållande av informationstjänster för säkra och skyddade parkeringsplatser för lastbilar och kommersiella fordon enligt artikel 3 e | 2012 |
| tillhandahållande av reservationstjänster för säkra och skyddade parkeringsplatser för lastbilar och kommersiella fordon enligt artikel 3 f | 2013 |

2.

På grundval av den information som för närvarande finns tillgänglig anser kommissionen att de nödvändiga specifikationerna för de prioriterade åtgärder som avses i artikel 3 kan antas enligt följande preliminära tidtabell:

Tabell 1:   Preliminär tidtabell för antagandet av specifikationer för prioriterade åtgärder

Specifikationer för

Senast i slutet av

tillhandahållande av EU-omfattande multimodala reseinformationstjänster enligt artikel 3 a

2014

tillhandahållande av EU-omfattande realtidstrafikinformationstjänster enligt artikel 3 b

2013

uppgifter och förfaranden för tillhandahållande, när så är möjligt, av ett minimum av vägsäkerhetsrelaterad universell trafikinformation kostnadsfritt för användare enligt artikel 3 c

2012

tillhandahållande av interoperabelt EU-omfattande eCall enligt artikel 3 d

2012

tillhandahållande av informationstjänster för säkra och skyddade parkeringsplatser för lastbilar och kommersiella fordon enligt artikel 3 e

2012

tillhandahållande av reservationstjänster för säkra och skyddade parkeringsplatser för lastbilar och kommersiella fordon enligt artikel 3 f

2013

Denna preliminära tidtabell bygger på antagandet att Europaparlamentet och rådet når en överenskommelse om ITS-direktivet vid en tidig andra behandling i början av 2010.”

Kommissionens uttalande om skadeståndsansvar

Kommissionens uttalande om skadeståndsansvar

”Vid införandet och användningen av ITS-tillämpningar och ITS-tjänster kan det uppstå en rad ansvarsfrågor som kan vara ett allvarligt hinder för ett mer omfattande marknadsgenomslag för vissa ITS-tjänster. En av de prioriterade åtgärder som kommissionen har tagit upp i sin ITS-handlingsplan är att dessa frågor ska lösas.

Kommissionen kommer, med beaktande av gällande nationell lagstiftning och unionslagstiftning om skadeståndsansvar, särskilt direktiv 1999/34/EG, att noggrant övervaka utvecklingen i medlemsstaterna när det gäller införandet och användningen av ITS-tillämpningar och ITS-tjänster. Om det är nödvändigt och lämpligt kommer kommissionen att utarbeta riktlinjer om skadeståndsansvar, som särskilt tar upp berörda parters skyldigheter i samband med genomförandet och användningen av ITS-tillämpningar och ITS-tjänster.”

Uttalande från kommissionen beträffande delgivningen av delegerade akter

Uttalande från kommissionen beträffande delgivningen av delegerade akter

”Europeiska kommissionen noterar att Europaparlamentet och rådet anser att man vid anmälan av delegerade akter, ska beakta institutionernas lediga perioder (vinter, sommar och val till Europaparlamentet) förutom när det i lagstiftningsakterna anges att ett skyndsamt förfarande ska tillämpas, så att Europaparlamentet och rådet kan utöva sina befogenheter inom de tidsfrister som fastslagits i den berörda lagstiftningsakten, och kommissionen är beredd att handla i överensstämmelse med detta.”

---

(1)  EUT: Vänligen för in datumet 30 månader efter det att direktivet har trätt i kraft.

1

---

| 2.12.2011 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 351/171 |
| --- | --- | --- | --- |

2.12.2011

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 351/171

---

Tisdagen den 6 juli 2010Rapporteringsformaliteter för fartyg som ankommer till eller avgår från hamnar ***I

P7_TA(2010)0259

Europaparlamentets lagstiftningsresolution av den 6 juli 2010 om förslaget till Europaparlamentets och rådets direktiv om rapporteringsformaliteter för fartyg som ankommer till och/eller avgår från hamnar i gemenskapens medlemsstater och om upphävande av direktiv 2002/6/EG (KOM(2009)0011 – C6-0030/2009 – 2009/0005(COD))

2011/C 351 E/31

(Ordinarie lagstiftningsförfarande: första behandlingen)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

med beaktande av kommissionens förslag till Europaparlamentet och rådet (KOM(2009)0011),

med beaktande av artiklarna 251.2 och 80.2 i EG-fördraget, i enlighet med vilka kommissionen har lagt fram sitt förslag (C6-0030/2009),

med beaktande av kommissionens meddelande till Europaparlamentet och rådet ”Konsekvenser av Lissabonfördragets ikraftträdande för pågående interinstitutionella beslutsförfaranden” (KOM(2009)0665),

med beaktande av artiklarna 294.3 och 100.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av yttrandet från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén av den 4 november 2009 (1),

med beaktande av yttrandet från Regionkommittén av den 17 juni 2009 (2),

med beaktande av artikel 55 i arbetsordningen,

med beaktande av betänkandet från utskottet för transport och turism (A7-0064/2010).

| 1. | Europaparlamentet antar nedanstående ståndpunkt vid första behandlingen. |
| --- | --- |

1.

Europaparlamentet antar nedanstående ståndpunkt vid första behandlingen.

| 2. | Europaparlamentet godkänner de gemensamma uttalandena av parlamentet, rådet och kommissionen, vilka är bifogade till resolutionen. |
| --- | --- |

2.

Europaparlamentet godkänner de gemensamma uttalandena av parlamentet, rådet och kommissionen, vilka är bifogade till resolutionen.

| 3. | Europaparlamentet riktar uppmärksamheten på kommissionens uttalande, vilket är bifogat till resolutionen. |
| --- | --- |

3.

Europaparlamentet riktar uppmärksamheten på kommissionens uttalande, vilket är bifogat till resolutionen.

| 4. | Europaparlamentet uppmanar kommissionen att lägga fram en ny text för parlamentet om kommissionen har för avsikt att väsentligt ändra sitt förslag eller ersätta det med ett nytt. |
| --- | --- |

4.

Europaparlamentet uppmanar kommissionen att lägga fram en ny text för parlamentet om kommissionen har för avsikt att väsentligt ändra sitt förslag eller ersätta det med ett nytt.

| 5. | Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända parlamentets ståndpunkt till rådet, kommissionen och de nationella parlamenten. |
| --- | --- |

5.

Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända parlamentets ståndpunkt till rådet, kommissionen och de nationella parlamenten.

---

(1)  EUT C 128, 18.5.2010, s. 131.

(2)  EUT C 211, 4.9.2009, s. 65.

---

Tisdagen den 6 juli 2010P7_TC1-COD(2009)0005

Europaparlamentets ståndpunkt fastställd vid första behandlingen den 6 juli 2010 inför antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/.../EU om rapporteringsformaliteter för fartyg som ankommer till och/eller avgår från hamnar i medlemsstaterna och om upphävande av direktiv 2002/6/EG

(Eftersom det nåddes en överenskommelse mellan parlamentet och rådet, motsvarar parlamentets ståndpunkt den slutliga rättsakten, direktiv 2010/65/EU)

Tisdagen den 6 juli 2010BILAGA

Gemensamt uttalande från Europaparlamentet, rådet och kommissionen om utfärdande av intyg om lotsdispens

I syfte att underlätta för närsjöfart, och med beaktande av de normer för lotstjänster som redan fastställts i många medlemsstater och den roll som fartygslotsar spelar för att främja sjösäkerheten och skyddet av den marina miljön anser Europaparlamentet, rådet och kommissionen att det finns ett behov av att överväga ett tydligt regelverk för utfärdandet av intyg om lotsdispens i kusthamnar i EU i linje med målet för kommissionens meddelande om att inrätta ett område för sjötransport utan hinder och kommissionens meddelande om en europeisk hamnpolitik (KOM(2007)0616). Man måste också beakta att varje lotsområde kräver utvecklad specialistkunskap och lokalkännedom. I samarbete med berörda parter kommer kommissionen inom kort att behandla denna fråga med beaktande av betydelsen av sjösäkerhet och skyddet av den marina miljön, särskilt när det gäller tillämpningen av relevanta, transparenta och proportionerliga villkor. Kommissionen kommer att meddela övriga institutioner resultaten av sin granskning och, om så är lämpligt, föreslå ytterligare insatser.

Uttalande från Europaparlamentet, rådet och kommissionen om artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt

Europaparlamentet, rådet och kommissionen förklarar att bestämmelserna i detta direktiv inte ska påverka institutionernas eventuellt kommande ståndpunkter när det gäller genomförandet av artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt eller enskilda rättsakter som innehåller sådana bestämmelser.

Uttalande från kommissionen om anmälan av delegerade akter

Europeiska kommissionen noterar att Europaparlamentet och rådet anser att man vid anmälan av delegerade akter ska beakta institutionernas lediga perioder (vinter, sommar och val till Europaparlamentet) förutom när det i lagstiftningsakterna anges att ett skyndsamt förfarande ska tillämpas, så att Europaparlamentet och rådet kan utöva sina befogenheter inom de tidsfrister som fastslagits i den berörda lagstiftningsakten, och kommissionen är beredd att handla i överensstämmelse med detta.

---

Onsdagen den 7 juli 2010

| 2.12.2011 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 351/174 |
| --- | --- | --- | --- |

2.12.2011

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 351/174

---

Onsdagen den 7 juli 2010Nya livsmedel ***II

P7_TA(2010)0266

Europaparlamentets lagstiftningsresolution av den 7 juli 2010 om rådets ståndpunkt vid första behandlingen inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning om nya livsmedel, om ändring av förordning (EG) nr 1331/2008 och om upphävande av förordning (EG) nr 258/97 och kommissionens förordning (EG) nr 1852/2001 (11261/3/2009 – C7-0078/2010 – 2008/0002(COD))

2011/C 351 E/32

(Ordinarie lagstiftningsförfarande: andra behandlingen)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

med beaktande av rådets ståndpunkt vid första behandlingen (11261/3/2009 – C7-0078/2010),

med beaktande av kommissionens förslag till Europaparlamentet och rådet (KOM(2007)0872),

med beaktande av artiklarna 251.2 och 95.1 i EG-fördraget, i enlighet med vilka kommissionen har lagt fram sitt förslag till parlamentet(C6-0027/2008)

med beaktande av sin ståndpunkt vid första behandlingen (1),

med beaktande av kommissionens meddelande till Europaparlamentet och rådet med titeln ”Konsekvenser av Lissabonfördragets ikraftträdande för pågående interinstitutionella beslutsförfaranden” (KOM(2009)0665),

med beaktande av artiklarna 294.7 och 114.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av yttrandet från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén av den 29 maj 2008 (2),

med beaktande av artikel 66 i arbetsordningen,

med beaktande av andrabehandlingsrekommendationen från utskottet för miljö, folkhälsa och livsmedelssäkerhet (A7-0152/2010).

| 1. | Europaparlamentet antar nedanstående ståndpunkt vid andra behandlingen. |
| --- | --- |

1.

Europaparlamentet antar nedanstående ståndpunkt vid andra behandlingen.

| 2. | Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända parlamentets ståndpunkt till rådet, kommissionen och de nationella parlamenten. |
| --- | --- |

2.

Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända parlamentets ståndpunkt till rådet, kommissionen och de nationella parlamenten.

---

(1)  EUT C 117 E, 6.5.2010, s. 236.

(2)  EUT C 224, 30.8.2008, s. 81.

---

Onsdagen den 7 juli 2010P7_TC2-COD(2008)0002

Europaparlamentets ståndpunkt fastställd vid andra behandlingen den 7 juli 2010 inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr .../2010 om nya livsmedel, om ändring av förordning (EG) nr 1331/2008 och om upphävande av förordning (EG) nr 258/97 och kommissionens förordning (EG) nr 1852/2001

(Text av betydelse för EES)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 114,

med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),

i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (2), och

av följande skäl:

| (1) | Vid genomförandet av unionspolitiken och med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) bör en hög folkhälso- och konsumentskyddsnivå säkerställas och också en hög nivå av djurhälsa och miljöskydd. Dessutom bör försiktighetsprincipen alltid iakttas, såsom den fastställs i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 av den 28 januari 2002 om allmänna principer och krav för livsmedelslagstiftning, om inrättande av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet och om förfaranden i frågor som gäller livsmedelssäkerhet (3)

  . |
| --- | --- |

(1)

Vid genomförandet av unionspolitiken och med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) bör en hög folkhälso- och konsumentskyddsnivå säkerställas och också en hög nivå av djurhälsa och miljöskydd. Dessutom bör försiktighetsprincipen alltid iakttas, såsom den fastställs i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 av den 28 januari 2002 om allmänna principer och krav för livsmedelslagstiftning, om inrättande av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet och om förfaranden i frågor som gäller livsmedelssäkerhet (3)

  .

| (2) | Ett gott skydd för folkhälsan bör säkerställas i unionens politik
  och ges företräde framför den inre marknadens funktionssätt
  . |
| --- | --- |

(2)

Ett gott skydd för folkhälsan bör säkerställas i unionens politik
  och ges företräde framför den inre marknadens funktionssätt
  .

| (3) | Enligt artikel 13 i EUF-fördraget ska unionen och medlemsstaterna fullt ut ta hänsyn till djurens välfärd vid utformning och genomförande av politiken, eftersom djur är kännande varelser. |
| --- | --- |

(3)

Enligt artikel 13 i EUF-fördraget ska unionen och medlemsstaterna fullt ut ta hänsyn till djurens välfärd vid utformning och genomförande av politiken, eftersom djur är kännande varelser.

| (4) | De standarder som fastställs i unionens lagstiftning måste tillämpas på alla livsmedel som släpps ut på marknaden inom unionen, inbegripet importerade livsmedel från tredjeländer. |
| --- | --- |

(4)

De standarder som fastställs i unionens lagstiftning måste tillämpas på alla livsmedel som släpps ut på marknaden inom unionen, inbegripet importerade livsmedel från tredjeländer.

| (5) | I sin resolution av den 3 september 2008 om kloning av djur i livsmedelssyfte (4) uppmanar Europaparlamentet kommissionen att lägga fram förslag för att i samband med produktion av livsmedel förbjuda (i) djurkloning, (ii) avel av klonade djur eller deras avkomma, (iii) utsläppande på marknaden av kött- eller mejeriprodukter som härrör från klonade djur eller deras avkomma och (iv) import av klonade djur, deras avkomma, sperma och embryon av klonade djur eller deras avkomma samt kött- eller mejeriprodukter som härrör från klonade djur eller deras avkomma. |
| --- | --- |

(5)

I sin resolution av den 3 september 2008 om kloning av djur i livsmedelssyfte (4) uppmanar Europaparlamentet kommissionen att lägga fram förslag för att i samband med produktion av livsmedel förbjuda (i) djurkloning, (ii) avel av klonade djur eller deras avkomma, (iii) utsläppande på marknaden av kött- eller mejeriprodukter som härrör från klonade djur eller deras avkomma och (iv) import av klonade djur, deras avkomma, sperma och embryon av klonade djur eller deras avkomma samt kött- eller mejeriprodukter som härrör från klonade djur eller deras avkomma.

| (6) | Kommissionens vetenskapliga kommitté för nya och nyligen identifierade hälsorisker (SCENIHR) antog den 28–29 september 2005 ett yttrande där slutsatsen var att det på många viktiga områden saknas sådan kunskap som behövs för en riskbedömning. Det gäller bland annat hur nanopartiklar ska karakteriseras, upptäckas och mätas, hur människokroppen och miljön reagerar på olika doser av nanopartiklar samt vad som sker med dem där och hur beständiga de är där, och likaså om allt som hänför sig till nanopartiklar ur toxikologisk eller ekotoxikologisk synvinkel. I yttrandet från SCENIHR anges även att dagens toxikologiska och ekotoxikologiska metoder kanske inte är tillräckliga för att lösa alla de frågor som aktualiseras av nanopartiklarna. |
| --- | --- |

(6)

Kommissionens vetenskapliga kommitté för nya och nyligen identifierade hälsorisker (SCENIHR) antog den 28–29 september 2005 ett yttrande där slutsatsen var att det på många viktiga områden saknas sådan kunskap som behövs för en riskbedömning. Det gäller bland annat hur nanopartiklar ska karakteriseras, upptäckas och mätas, hur människokroppen och miljön reagerar på olika doser av nanopartiklar samt vad som sker med dem där och hur beständiga de är där, och likaså om allt som hänför sig till nanopartiklar ur toxikologisk eller ekotoxikologisk synvinkel. I yttrandet från SCENIHR anges även att dagens toxikologiska och ekotoxikologiska metoder kanske inte är tillräckliga för att lösa alla de frågor som aktualiseras av nanopartiklarna.

| (7) | Unionsbestämmelser om nya livsmedel fastställdes genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 258/97 av den 27 januari 1997 om nya livsmedel och nya livsmedelsingredienser (5) och genom kommissionens förordning (EG) nr 1852/2001 av den 20 september 2001 om fastställande av närmare bestämmelser om att göra vissa uppgifter tillgängliga för allmänheten och om skydd av uppgifter som ska tillhandahållas enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 258/97 (6). Av tydlighetsskäl bör förordning (EG) nr 258/97 och förordning (EG) nr 1852/2001 upphävas, och förordning (EG) nr 258/97 bör ersättas med den här förordningen. Kommissionens rekommendation 97/618/EG av den 29 juli 1997 om de vetenskapliga aspekterna på och utformningen av information som skall lämnas som stöd för ansökningar om att släppa ut nya livsmedel och nya livsmedelsingredienser på marknaden, samt utarbetandet av de första utvärderingsrapporterna enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 258/97 (7) blir därigenom obsolet med avseende på nya livsmedel. |
| --- | --- |

(7)

Unionsbestämmelser om nya livsmedel fastställdes genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 258/97 av den 27 januari 1997 om nya livsmedel och nya livsmedelsingredienser (5) och genom kommissionens förordning (EG) nr 1852/2001 av den 20 september 2001 om fastställande av närmare bestämmelser om att göra vissa uppgifter tillgängliga för allmänheten och om skydd av uppgifter som ska tillhandahållas enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 258/97 (6). Av tydlighetsskäl bör förordning (EG) nr 258/97 och förordning (EG) nr 1852/2001 upphävas, och förordning (EG) nr 258/97 bör ersättas med den här förordningen. Kommissionens rekommendation 97/618/EG av den 29 juli 1997 om de vetenskapliga aspekterna på och utformningen av information som skall lämnas som stöd för ansökningar om att släppa ut nya livsmedel och nya livsmedelsingredienser på marknaden, samt utarbetandet av de första utvärderingsrapporterna enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 258/97 (7) blir därigenom obsolet med avseende på nya livsmedel.

| (8) | För att säkerställa kontinuiteten med förordning (EG) nr 258/97 bör kriteriet för huruvida ett livsmedel anses vara nytt även fortsättningsvis vara att det inte i någon betydande omfattning har använts som människoföda inom unionen före den dag då förordning (EG) nr 258/97 blev tillämplig, det vill säga den 15 maj 1997. Med användning inom unionen avses användning inom medlemsstaterna oberoende av dagen för deras anslutning till Europeiska unionen. |
| --- | --- |

(8)

För att säkerställa kontinuiteten med förordning (EG) nr 258/97 bör kriteriet för huruvida ett livsmedel anses vara nytt även fortsättningsvis vara att det inte i någon betydande omfattning har använts som människoföda inom unionen före den dag då förordning (EG) nr 258/97 blev tillämplig, det vill säga den 15 maj 1997. Med användning inom unionen avses användning inom medlemsstaterna oberoende av dagen för deras anslutning till Europeiska unionen.

| (9) | ▐ Den befintliga definitionen av nytt livsmedel bör göras tydligare
  , med en förklaring av kriterierna för vad som är nytt,
  och uppdateras genom att befintliga kategorier ersätts med en hänvisning till den allmänna definitionen av livsmedel i
  förordning (EG) nr 178/2002
  . |
| --- | --- |

(9)

▐ Den befintliga definitionen av nytt livsmedel bör göras tydligare
  , med en förklaring av kriterierna för vad som är nytt,
  och uppdateras genom att befintliga kategorier ersätts med en hänvisning till den allmänna definitionen av livsmedel i
  förordning (EG) nr 178/2002
  .

| (10) | Livsmedel med en ny eller avsiktligt förändrad primär molekylstruktur, livsmedel som består av eller har isolerats ur mikroorganismer, svampar eller alger, nya stammar av mikroorganismer som inte under längre tid visat sig vara säkra att använda samt koncentrat av ämnen som förekommer naturligt i växter bör betraktas som nya livsmedel i denna förordning. |
| --- | --- |

(10)

Livsmedel med en ny eller avsiktligt förändrad primär molekylstruktur, livsmedel som består av eller har isolerats ur mikroorganismer, svampar eller alger, nya stammar av mikroorganismer som inte under längre tid visat sig vara säkra att använda samt koncentrat av ämnen som förekommer naturligt i växter bör betraktas som nya livsmedel i denna förordning.

| (11) | Det bör också klargöras att ett livsmedel bör betraktas som nytt när en produktionsteknik som inte tidigare använts ▐ för
  produktion av livsmedel avsedda att säljas och konsumeras i unionen
  tillämpas på det livsmedlet. Särskilt ny teknik inom avel och växtförädling och livsmedelsproduktion som har en inverkan på livsmedel och därmed eventuellt på livsmedelssäkerheten, bör omfattas av denna förordning. Till nya livsmedel bör därför räknas livsmedel som härrör från
  växter och
  djur som framställts genom icke-traditionell
  förädlings- eller
  avelsteknik
  och
  livsmedel som
  bearbetats
  genom nya produktionsprocesser
  , t.ex. nanoteknik och nanovetenskap,
  som kan ha en inverkan på livsmedel ▐. Livsmedel som framställts av nya växtsorter eller djurraser som är resultatet av traditionella avels- eller förädlingstekniker bör inte betraktas som nya livsmedel. ▐ |
| --- | --- |

(11)

Det bör också klargöras att ett livsmedel bör betraktas som nytt när en produktionsteknik som inte tidigare använts ▐ för
  produktion av livsmedel avsedda att säljas och konsumeras i unionen
  tillämpas på det livsmedlet. Särskilt ny teknik inom avel och växtförädling och livsmedelsproduktion som har en inverkan på livsmedel och därmed eventuellt på livsmedelssäkerheten, bör omfattas av denna förordning. Till nya livsmedel bör därför räknas livsmedel som härrör från
  växter och
  djur som framställts genom icke-traditionell
  förädlings- eller
  avelsteknik
  och
  livsmedel som
  bearbetats
  genom nya produktionsprocesser
  , t.ex. nanoteknik och nanovetenskap,
  som kan ha en inverkan på livsmedel ▐. Livsmedel som framställts av nya växtsorter eller djurraser som är resultatet av traditionella avels- eller förädlingstekniker bör inte betraktas som nya livsmedel. ▐

| (12) | Kloning av djur är oförenligt med rådets direktiv 98/58/EG av den 20 juli 1998 om skydd av animalieproduktionens djur (8). I punkt 20 i bilagan till det direktivet fastställs att naturliga eller konstgjorda avelsförfaranden som orsakar eller kan orsaka lidande eller skada för något av de berörda djuren inte får tillämpas. Därför bör livsmedel från klonade djur och deras avkomma inte tas upp i unionsförteckningen. |
| --- | --- |

(12)

Kloning av djur är oförenligt med rådets direktiv 98/58/EG av den 20 juli 1998 om skydd av animalieproduktionens djur (8). I punkt 20 i bilagan till det direktivet fastställs att naturliga eller konstgjorda avelsförfaranden som orsakar eller kan orsaka lidande eller skada för något av de berörda djuren inte får tillämpas. Därför bör livsmedel från klonade djur och deras avkomma inte tas upp i unionsförteckningen.

| (13) | ▐ Europeiska gruppen för etik inom vetenskap och ny teknik, som inrättades genom kommissionens beslut av den 16 december 1997,
  framhöll i sitt yttrande (nr 23) av den 16 januari 2008 om etiska aspekter på djurkloning i livsmedelssyfte att den inte anser att det finns några övertygande argument som rättfärdigar livsmedelsproduktion från kloner och deras avkomma. Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhets (”myndigheten”) vetenskapliga kommitté kom i sitt yttrande av den 15 juli 2008 om djurkloning (9) fram till att hälsan och välbefinnandet hos en betydande andel kloner har påverkats negativt, ofta allvarligt och med dödlig utgång
  . |
| --- | --- |

(13)

▐ Europeiska gruppen för etik inom vetenskap och ny teknik, som inrättades genom kommissionens beslut av den 16 december 1997,
  framhöll i sitt yttrande (nr 23) av den 16 januari 2008 om etiska aspekter på djurkloning i livsmedelssyfte att den inte anser att det finns några övertygande argument som rättfärdigar livsmedelsproduktion från kloner och deras avkomma. Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhets (”myndigheten”) vetenskapliga kommitté kom i sitt yttrande av den 15 juli 2008 om djurkloning (9) fram till att hälsan och välbefinnandet hos en betydande andel kloner har påverkats negativt, ofta allvarligt och med dödlig utgång
  .

| (14) | Livsmedel som framställs av klonade djur och deras avkomma bör emellertid inte omfattas av denna förordning. Sådana livsmedel bör regleras genom en särskild förordning som antas genom det ordinarie lagstiftningsförfarandet och bör inte omfattas av det enhetliga förfarandet för godkännande. Innan den här förordningen börjar tillämpas bör kommissionen lägga fram ett sådant lagstiftningsförslag. I avvaktan på att en förordning om klonade djur träder i kraft bör ett moratorium införas för utsläppandet på marknaden av livsmedel som framställts av klonade djur eller deras avkomma. |
| --- | --- |

(14)

Livsmedel som framställs av klonade djur och deras avkomma bör emellertid inte omfattas av denna förordning. Sådana livsmedel bör regleras genom en särskild förordning som antas genom det ordinarie lagstiftningsförfarandet och bör inte omfattas av det enhetliga förfarandet för godkännande. Innan den här förordningen börjar tillämpas bör kommissionen lägga fram ett sådant lagstiftningsförslag. I avvaktan på att en förordning om klonade djur träder i kraft bör ett moratorium införas för utsläppandet på marknaden av livsmedel som framställts av klonade djur eller deras avkomma.

| (15) | Tillämpningsåtgärder bör antas, så att det finns
  ytterligare
  kriterier för att underlätta bedömningen av huruvida ett livsmedel användes som människoföda i någon betydande omfattning inom unionen före den 15 maj 1997. Om ett livsmedel före den dagen uteslutande användes som eller i kosttillskott enligt definitionen i
  Europaparlamentets och rådets
  direktiv 2002/46/EG
  av den 10 juni 2002 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om kosttillskott (10), kan
  det ▐ släppas ut på marknaden ▐ efter den dagen för samma användning utan att betraktas som nytt livsmedel. Denna användning som eller i kosttillskott bör dock inte beaktas vid bedömningen av huruvida livsmedlet användes som människoföda i någon betydande omfattning inom unionen före den 15 maj 1997.
  Andra användningar
  av livsmedlet i fråga
  , det vill säga
  för andra ändamål än ▐ som ▐ kosttillskott
  , måste
  därför godkännas i enlighet med denna förordning. |
| --- | --- |

(15)

Tillämpningsåtgärder bör antas, så att det finns
  ytterligare
  kriterier för att underlätta bedömningen av huruvida ett livsmedel användes som människoföda i någon betydande omfattning inom unionen före den 15 maj 1997. Om ett livsmedel före den dagen uteslutande användes som eller i kosttillskott enligt definitionen i
  Europaparlamentets och rådets
  direktiv 2002/46/EG
  av den 10 juni 2002 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om kosttillskott (10), kan
  det ▐ släppas ut på marknaden ▐ efter den dagen för samma användning utan att betraktas som nytt livsmedel. Denna användning som eller i kosttillskott bör dock inte beaktas vid bedömningen av huruvida livsmedlet användes som människoföda i någon betydande omfattning inom unionen före den 15 maj 1997.
  Andra användningar
  av livsmedlet i fråga
  , det vill säga
  för andra ändamål än ▐ som ▐ kosttillskott
  , måste
  därför godkännas i enlighet med denna förordning.

| (16) | Användning av konstruerade nanomaterial i livsmedelsproduktionen kan komma att öka till följd av framtida teknikutveckling. För att säkerställa en hög hälsoskyddsnivå för människor, ▐ är det nödvändigt att utarbeta en enhetlig definition av konstruerade nanomaterial ▐. |
| --- | --- |

(16)

Användning av konstruerade nanomaterial i livsmedelsproduktionen kan komma att öka till följd av framtida teknikutveckling. För att säkerställa en hög hälsoskyddsnivå för människor, ▐ är det nödvändigt att utarbeta en enhetlig definition av konstruerade nanomaterial ▐.

| (17) | De testmetoder som finns tillgängliga för närvarande är inte lämpliga för att bedöma
  riskerna med ▐ nanomaterial ▐.
  Det
  bör
  så fort som möjligt utvecklas
  testmetoder
  för att testa nanomaterial utan djurförsök
  . |
| --- | --- |

(17)

De testmetoder som finns tillgängliga för närvarande är inte lämpliga för att bedöma
  riskerna med ▐ nanomaterial ▐.
  Det
  bör
  så fort som möjligt utvecklas
  testmetoder
  för att testa nanomaterial utan djurförsök
  .

| (18) | Endast nanomaterial som tagits upp i en förteckning över godkända ämnen bör finnas i livsmedelsförpackningar och förses med ett gränsvärde för överföring till livsmedelsprodukterna i förpackningarna. |
| --- | --- |

(18)

Endast nanomaterial som tagits upp i en förteckning över godkända ämnen bör finnas i livsmedelsförpackningar och förses med ett gränsvärde för överföring till livsmedelsprodukterna i förpackningarna.

| (19) | Ändrade
  livsmedelsprodukter som framställts av
  befintliga
  livsmedelsingredienser som
  är tillgängliga på unionsmarknaden
  bör inte betraktas som nya livsmedel, särskilt
  inte de som
  framställts genom ändring av ▐ sammansättningen hos eller mängden av sådana livsmedelsingredienser. ▐ |
| --- | --- |

(19)

Ändrade
  livsmedelsprodukter som framställts av
  befintliga
  livsmedelsingredienser som
  är tillgängliga på unionsmarknaden
  bör inte betraktas som nya livsmedel, särskilt
  inte de som
  framställts genom ändring av ▐ sammansättningen hos eller mängden av sådana livsmedelsingredienser. ▐

| (20) | Bestämmelserna i Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/83/EG av den 6 november 2001 om upprättande av gemenskapsregler för humanläkemedel (11) bör tillämpas när en produkt med hänsyn till dess samtliga egenskaper kan omfattas både av definitionen av läkemedel och av definitionen av en produkt som omfattas av annan unionslagstiftning. I detta avseende bör en medlemsstat, om den i enlighet med direktiv 2001/83/EG fastställer att en produkt är ett läkemedel, kunna begränsa utsläppandet på marknaden av en sådan produkt i enlighet med unionsrätten. Dessutom är läkemedel undantagna från den definition av livsmedel som fastställs i förordning (EG) nr 178/2002 och bör inte omfattas av den här förordningen. |
| --- | --- |

(20)

Bestämmelserna i Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/83/EG av den 6 november 2001 om upprättande av gemenskapsregler för humanläkemedel (11) bör tillämpas när en produkt med hänsyn till dess samtliga egenskaper kan omfattas både av definitionen av läkemedel och av definitionen av en produkt som omfattas av annan unionslagstiftning. I detta avseende bör en medlemsstat, om den i enlighet med direktiv 2001/83/EG fastställer att en produkt är ett läkemedel, kunna begränsa utsläppandet på marknaden av en sådan produkt i enlighet med unionsrätten. Dessutom är läkemedel undantagna från den definition av livsmedel som fastställs i förordning (EG) nr 178/2002 och bör inte omfattas av den här förordningen.

| (21) | Nya livsmedel som godkänts enligt förordning (EG) nr 258/97 bör behålla sin status som nya livsmedel, men godkännande bör krävas för nya användningsområden för dessa livsmedel. |
| --- | --- |

(21)

Nya livsmedel som godkänts enligt förordning (EG) nr 258/97 bör behålla sin status som nya livsmedel, men godkännande bör krävas för nya användningsområden för dessa livsmedel.

| (22) | Livsmedel som är avsedda för teknisk användning eller som är genetiskt modifierade bör inte omfattas av denna förordning. Genetiskt modifierade livsmedel som omfattas av förordning (EG) nr 1829/2003 (12), livsmedel som enbart används som tillsatser som omfattas av förordning (EG) nr 1333/2008 (13), aromer som omfattas av förordning (EG) nr 1334/2008 (14), enzymer som omfattas av förordning (EG) nr 1332/2008 (15) och extraktionsmedel som omfattas av direktiv 2009/32/EG (16) bör därför inte omfattas av den här förordningen. |
| --- | --- |

(22)

Livsmedel som är avsedda för teknisk användning eller som är genetiskt modifierade bör inte omfattas av denna förordning. Genetiskt modifierade livsmedel som omfattas av förordning (EG) nr 1829/2003 (12), livsmedel som enbart används som tillsatser som omfattas av förordning (EG) nr 1333/2008 (13), aromer som omfattas av förordning (EG) nr 1334/2008 (14), enzymer som omfattas av förordning (EG) nr 1332/2008 (15) och extraktionsmedel som omfattas av direktiv 2009/32/EG (16) bör därför inte omfattas av den här förordningen.

| (23) | Användningen av vitaminer och mineraler regleras av specifik särlagstiftning på livsmedelsområdet. Vitaminer och mineraler som omfattas av direktiv 2002/46/EG, Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1925/2006 av den 20 december 2006 om tillsättning av vitaminer och mineralämnen och av vissa andra ämnen i livsmedel (17) och Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/39/EG av den 6 maj 2009 om livsmedel för särskilda näringsändamål (omarbetning) (18) bör därför inte omfattas av den här förordningen. Dessa specifika rättsakter omfattar dock inte fall där de godkända vitaminerna och mineralämnena har framställts genom produktionsmetoder eller med användning av nya källor som inte beaktades när de godkändes. I avvaktan på ändringar av dessa specifika rättsakter bör sådana vitaminer och mineralämnen därför inte undantas från den här förordningens tillämpningsområde om produktionsmetoderna eller de nya källorna innebär betydande förändringar av sammansättningen eller strukturen på vitaminerna eller mineralerna som påverkar deras näringsvärde, hur de metaboliseras eller halten av icke önskvärda ämnen. |
| --- | --- |

(23)

Användningen av vitaminer och mineraler regleras av specifik särlagstiftning på livsmedelsområdet. Vitaminer och mineraler som omfattas av direktiv 2002/46/EG, Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1925/2006 av den 20 december 2006 om tillsättning av vitaminer och mineralämnen och av vissa andra ämnen i livsmedel (17) och Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/39/EG av den 6 maj 2009 om livsmedel för särskilda näringsändamål (omarbetning) (18) bör därför inte omfattas av den här förordningen. Dessa specifika rättsakter omfattar dock inte fall där de godkända vitaminerna och mineralämnena har framställts genom produktionsmetoder eller med användning av nya källor som inte beaktades när de godkändes. I avvaktan på ändringar av dessa specifika rättsakter bör sådana vitaminer och mineralämnen därför inte undantas från den här förordningens tillämpningsområde om produktionsmetoderna eller de nya källorna innebär betydande förändringar av sammansättningen eller strukturen på vitaminerna eller mineralerna som påverkar deras näringsvärde, hur de metaboliseras eller halten av icke önskvärda ämnen.

| (24) | Nya livsmedel, utom vitaminer och mineraler, avsedda för särskilda näringsändamål, för berikning av livsmedel eller som kosttillskott, bör bedömas i enlighet med denna förordning. De bör också i fortsättningen omfattas av bestämmelserna i direktiv 2002/46/EG, förordning (EG) nr 1925/2006, direktiv 2009/39/EG och i de särdirektiv som avses i direktiv 2009/39/EG samt i bilaga I till det direktivet. |
| --- | --- |

(24)

Nya livsmedel, utom vitaminer och mineraler, avsedda för särskilda näringsändamål, för berikning av livsmedel eller som kosttillskott, bör bedömas i enlighet med denna förordning. De bör också i fortsättningen omfattas av bestämmelserna i direktiv 2002/46/EG, förordning (EG) nr 1925/2006, direktiv 2009/39/EG och i de särdirektiv som avses i direktiv 2009/39/EG samt i bilaga I till det direktivet.

| (25) | I de fall kommissionen inte har någon
  information om
  användning
  som människoföda före den 15 maj 1997
  bör den fastställa ett enkelt och tydligt förfarande. Medlemsstaterna bör delta i detta förfarande. Förfarandet bör fastställas senast den ... (19)

  . |
| --- | --- |

(25)

I de fall kommissionen inte har någon
  information om
  användning
  som människoföda före den 15 maj 1997
  bör den fastställa ett enkelt och tydligt förfarande. Medlemsstaterna bör delta i detta förfarande. Förfarandet bör fastställas senast den ... (19)

  .

| (26) | Nya livsmedel bör släppas ut på marknaden inom unionen endast om de är säkra och inte vilseleder konsumenten.
  Bedömningen av dessa livsmedels säkerhet bör grundas på försiktighetsprincipen, som fastställs i artikel 7 i förordning (EG) nr 178/2002.
  Dessutom bör
  de
  inte avvika från
  det
  livsmedel
  de är avsedda att ersätta
  på
  något
  sätt som skulle vara näringsmässigt ofördelaktigt för konsumenten. |
| --- | --- |

(26)

Nya livsmedel bör släppas ut på marknaden inom unionen endast om de är säkra och inte vilseleder konsumenten.
  Bedömningen av dessa livsmedels säkerhet bör grundas på försiktighetsprincipen, som fastställs i artikel 7 i förordning (EG) nr 178/2002.
  Dessutom bör
  de
  inte avvika från
  det
  livsmedel
  de är avsedda att ersätta
  på
  något
  sätt som skulle vara näringsmässigt ofördelaktigt för konsumenten.

| (27) | Det är nödvändigt att tillämpa ett harmoniserat centraliserat förfarande för säkerhetsbedömningar och godkännanden som är effektivt, tidsbegränsat och tydligt. För att ytterligare harmonisera olika godkännandeförfaranden för livsmedel bör säkerhetsbedömning av nya livsmedel och införandet av dem i unionsförteckningen ske i enlighet med förfarandet i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1331/2008 av den 16 december 2008 om fastställande av ett enhetligt förfarande för godkännande av livsmedelstillsatser, livsmedelsenzymer och livsmedelsaromer (20) vilket bör vara tillämpligt när särskilt undantag inte görs genom den här förordningen. När kommissionen mottar en ansökan om godkännande av en produkt som ett nytt livsmedel bör den bedöma ansökans giltighet och tillämplighet. Vid godkännande av nya livsmedel bör hänsyn även tas till andra relevanta faktorer, däribland etiska faktorer, faktorer som är relaterade till miljö och djurs välbefinnande samt försiktighetsprincipen. |
| --- | --- |

(27)

Det är nödvändigt att tillämpa ett harmoniserat centraliserat förfarande för säkerhetsbedömningar och godkännanden som är effektivt, tidsbegränsat och tydligt. För att ytterligare harmonisera olika godkännandeförfaranden för livsmedel bör säkerhetsbedömning av nya livsmedel och införandet av dem i unionsförteckningen ske i enlighet med förfarandet i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1331/2008 av den 16 december 2008 om fastställande av ett enhetligt förfarande för godkännande av livsmedelstillsatser, livsmedelsenzymer och livsmedelsaromer (20) vilket bör vara tillämpligt när särskilt undantag inte görs genom den här förordningen. När kommissionen mottar en ansökan om godkännande av en produkt som ett nytt livsmedel bör den bedöma ansökans giltighet och tillämplighet. Vid godkännande av nya livsmedel bör hänsyn även tas till andra relevanta faktorer, däribland etiska faktorer, faktorer som är relaterade till miljö och djurs välbefinnande samt försiktighetsprincipen.

| (28) | Det bör även fastställas kriterier för utvärderingen av de potentiella risker som nya livsmedel kan ge upphov till. För att säkerställa en harmoniserad vetenskaplig bedömning av nya livsmedel bör sådana bedömningar göras av myndigheten. |
| --- | --- |

(28)

Det bör även fastställas kriterier för utvärderingen av de potentiella risker som nya livsmedel kan ge upphov till. För att säkerställa en harmoniserad vetenskaplig bedömning av nya livsmedel bör sådana bedömningar göras av myndigheten.

| (29) | Etiska aspekter och miljöaspekter måste ingå i riskbedömningen under förfarandet för godkännande. Dessa aspekter bör bedömas av Europeiska gruppen för etik inom vetenskap och ny teknik samt Europeiska miljöbyrån. |
| --- | --- |

(29)

Etiska aspekter och miljöaspekter måste ingå i riskbedömningen under förfarandet för godkännande. Dessa aspekter bör bedömas av Europeiska gruppen för etik inom vetenskap och ny teknik samt Europeiska miljöbyrån.

| (30) | För att förenkla förfarandena bör de sökande tillåtas lämna in en samlad ansökan för livsmedel som omfattas av särlagstiftning på livsmedelsområdet. Förordning (EG) nr 1331/2008 bör därför ändras i enlighet med detta. I och med att Lissabonfördraget trädde i kraft den 1 december 2009 har Europeiska unionen ersatt och efterträtt Europeiska gemenskapen, och ordet ”gemenskapen” bör ersättas med ”unionen” i hela den förordningen. |
| --- | --- |

(30)

För att förenkla förfarandena bör de sökande tillåtas lämna in en samlad ansökan för livsmedel som omfattas av särlagstiftning på livsmedelsområdet. Förordning (EG) nr 1331/2008 bör därför ändras i enlighet med detta. I och med att Lissabonfördraget trädde i kraft den 1 december 2009 har Europeiska unionen ersatt och efterträtt Europeiska gemenskapen, och ordet ”gemenskapen” bör ersättas med ”unionen” i hela den förordningen.

| (31) | Om traditionella livsmedel från tredjeländer är upptagna i förteckningen över traditionella livsmedel från tredjeländer bör de få släppas ut på marknaden inom unionen på villkor som motsvarar dem för livsmedel vars tidigare användning har visat sig vara säker. Vad gäller säkerhetsbedömning och hantering av traditionella livsmedel från tredjeländer bör det beaktas om den tidigare användningen av dessa i deras ursprungsland varit säker. När det bedöms huruvida den tidigare användningen av ett livsmedel varit säker, bör användning för annat än livsmedel eller för annat än normala kostvanor inte beaktas. |
| --- | --- |

(31)

Om traditionella livsmedel från tredjeländer är upptagna i förteckningen över traditionella livsmedel från tredjeländer bör de få släppas ut på marknaden inom unionen på villkor som motsvarar dem för livsmedel vars tidigare användning har visat sig vara säker. Vad gäller säkerhetsbedömning och hantering av traditionella livsmedel från tredjeländer bör det beaktas om den tidigare användningen av dessa i deras ursprungsland varit säker. När det bedöms huruvida den tidigare användningen av ett livsmedel varit säker, bör användning för annat än livsmedel eller för annat än normala kostvanor inte beaktas.

| (32) | När så är lämpligt bör det på grundval av slutsatserna av säkerhetsbedömningen införas krav på övervakning efter utsläppandet på marknaden för användning av nya livsmedel. |
| --- | --- |

(32)

När så är lämpligt bör det på grundval av slutsatserna av säkerhetsbedömningen införas krav på övervakning efter utsläppandet på marknaden för användning av nya livsmedel.

| (33) | Införandet av ett nytt livsmedel i unionsförteckningen över nya livsmedel ▐ bör ske utan att det påverkar möjligheten att utvärdera effekterna av den totala konsumtionen av ett ämne som tillsätts ett livsmedel eller som används för tillverkningen av livsmedlet eller en jämförbar produkt i enlighet med
  artikel 8 i
  förordning (EG) nr 1925/2006. |
| --- | --- |

(33)

Införandet av ett nytt livsmedel i unionsförteckningen över nya livsmedel ▐ bör ske utan att det påverkar möjligheten att utvärdera effekterna av den totala konsumtionen av ett ämne som tillsätts ett livsmedel eller som används för tillverkningen av livsmedlet eller en jämförbar produkt i enlighet med
  artikel 8 i
  förordning (EG) nr 1925/2006.

| (34) | Under vissa omständigheter, för att stimulera forskning och utveckling inom livsmedelsindustrin, och därigenom även innovation,
  är det lämpligt att skydda de investeringar som innovatörer gjort i samband med insamling av information och uppgifter som utgör underlag för en ansökan enligt denna förordning.
  Nya vetenskapliga rön och äganderättsligt skyddade uppgifter som tillhandahållits i samband med en ansökan om införande av ett nytt livsmedel i unionsförteckningen ▐ bör under en begränsad period inte få användas till förmån för en
  annan
  sökande, utan den
  första
  sökandens godkännande. Skyddet av vetenskapliga uppgifter som en sökande tillhandahållit bör inte hindra andra sökande från att ansöka om att nya livsmedel förs in i unionsförteckningen, på grundval av egna vetenskapliga uppgifter.
  Dessutom bör skyddet av vetenskapliga uppgifter inte hindra insyn och tillgång till information om de uppgifter som används vid säkerhetsbedömningen av nya livsmedel. Immateriella rättigheter bör emellertid respekteras. |
| --- | --- |

(34)

Under vissa omständigheter, för att stimulera forskning och utveckling inom livsmedelsindustrin, och därigenom även innovation,
  är det lämpligt att skydda de investeringar som innovatörer gjort i samband med insamling av information och uppgifter som utgör underlag för en ansökan enligt denna förordning.
  Nya vetenskapliga rön och äganderättsligt skyddade uppgifter som tillhandahållits i samband med en ansökan om införande av ett nytt livsmedel i unionsförteckningen ▐ bör under en begränsad period inte få användas till förmån för en
  annan
  sökande, utan den
  första
  sökandens godkännande. Skyddet av vetenskapliga uppgifter som en sökande tillhandahållit bör inte hindra andra sökande från att ansöka om att nya livsmedel förs in i unionsförteckningen, på grundval av egna vetenskapliga uppgifter.
  Dessutom bör skyddet av vetenskapliga uppgifter inte hindra insyn och tillgång till information om de uppgifter som används vid säkerhetsbedömningen av nya livsmedel. Immateriella rättigheter bör emellertid respekteras.

| (35) | Nya livsmedel omfattas av de allmänna märkningskraven i
  Europaparlamentets och rådets
  direktiv 2000/13/EG
  av den 20 mars 2000 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om märkning och presentation av livsmedel samt om reklam för livsmedel

   (21). I vissa fall kan det bli nödvändigt med ytterligare märkning, särskilt för att ge en beskrivning av livsmedlet, dess ursprung eller hur det ska användas.
  För att ett nytt livsmedel ska föras in i unionsförteckningen kan det därför bli aktuellt med särskilda krav för användning eller märkning
  . |
| --- | --- |

(35)

Nya livsmedel omfattas av de allmänna märkningskraven i
  Europaparlamentets och rådets
  direktiv 2000/13/EG
  av den 20 mars 2000 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om märkning och presentation av livsmedel samt om reklam för livsmedel

   (21). I vissa fall kan det bli nödvändigt med ytterligare märkning, särskilt för att ge en beskrivning av livsmedlet, dess ursprung eller hur det ska användas.
  För att ett nytt livsmedel ska föras in i unionsförteckningen kan det därför bli aktuellt med särskilda krav för användning eller märkning
  .

| (36) | Genom
  Europaparlamentets och rådets
  förordning (EG) nr 1924/2006
  av den 20 december 2006 om näringspåståenden och hälsopåståenden om livsmedel

   (22) harmoniseras medlemsstaternas bestämmelser om näringspåståenden och hälsopåståenden. Påståenden om nya livsmedel bör därför endast göras i enlighet med den förordningen.
  Om en sökande vill förse ett nytt livsmedel med ett hälsopåstående som måste godkännas i enlighet med artikel 17 eller 18 i förordning (EG) nr 1924/2006, och om ansökningarna om godkännande av det nya livsmedlet respektive hälsopåståendet inbegriper en begäran om skydd av äganderättsligt skyddade uppgifter, bör tidsperioderna för uppgiftsskydd inledas samtidigt och löpa parallellt om sökanden begär det. |
| --- | --- |

(36)

Genom
  Europaparlamentets och rådets
  förordning (EG) nr 1924/2006
  av den 20 december 2006 om näringspåståenden och hälsopåståenden om livsmedel

   (22) harmoniseras medlemsstaternas bestämmelser om näringspåståenden och hälsopåståenden. Påståenden om nya livsmedel bör därför endast göras i enlighet med den förordningen.
  Om en sökande vill förse ett nytt livsmedel med ett hälsopåstående som måste godkännas i enlighet med artikel 17 eller 18 i förordning (EG) nr 1924/2006, och om ansökningarna om godkännande av det nya livsmedlet respektive hälsopåståendet inbegriper en begäran om skydd av äganderättsligt skyddade uppgifter, bör tidsperioderna för uppgiftsskydd inledas samtidigt och löpa parallellt om sökanden begär det.

| (37) | Europeiska gruppen för etik inom vetenskap och ny teknik
  bör
  rådfrågas i
  särskilda fall i
  etiska frågor rörande
  användningen av ny teknik och
  utsläppandet av nya livsmedel på marknaden ▐. |
| --- | --- |

(37)

Europeiska gruppen för etik inom vetenskap och ny teknik
  bör
  rådfrågas i
  särskilda fall i
  etiska frågor rörande
  användningen av ny teknik och
  utsläppandet av nya livsmedel på marknaden ▐.

| (38) | Nya livsmedel som släppts ut på marknaden inom unionen enligt förordning (EG) nr 258/97 bör även fortsättningsvis släppas ut på marknaden. Nya livsmedel som godkänts enligt förordning (EG) nr 258/97 bör tas upp i den unionsförteckning över nya livsmedel som inrättas genom den här förordningen. Vidare bör ansökningar som inkommer enligt förordning (EG) nr 258/97
  betraktas som
  en ansökan enligt den här förordningen ▐ om den första utvärderingsrapporten enligt
  artikel 6.3 i den förordningen
  ännu inte har överlämnats till kommissionen, samt
  då
  en kompletterande utvärderingsrapport
  krävs
  i enlighet med
  artikel 6.3 eller 6.4 i
  den förordningen
  före den dag då den här förordningen ska börja tillämpas. När myndigheten eller medlemsstaterna ska avge ett yttrande bör de beakta resultatet av den första utvärderingen.
  Andra ▐ ansökningar som lämnats in enligt artikel 4 i förordning (EG) nr 258/97 före den dag då den här förordningen ska börja tillämpas bör behandlas enligt bestämmelserna i förordning (EG) nr 258/97. |
| --- | --- |

(38)

Nya livsmedel som släppts ut på marknaden inom unionen enligt förordning (EG) nr 258/97 bör även fortsättningsvis släppas ut på marknaden. Nya livsmedel som godkänts enligt förordning (EG) nr 258/97 bör tas upp i den unionsförteckning över nya livsmedel som inrättas genom den här förordningen. Vidare bör ansökningar som inkommer enligt förordning (EG) nr 258/97
  betraktas som
  en ansökan enligt den här förordningen ▐ om den första utvärderingsrapporten enligt
  artikel 6.3 i den förordningen
  ännu inte har överlämnats till kommissionen, samt
  då
  en kompletterande utvärderingsrapport
  krävs
  i enlighet med
  artikel 6.3 eller 6.4 i
  den förordningen
  före den dag då den här förordningen ska börja tillämpas. När myndigheten eller medlemsstaterna ska avge ett yttrande bör de beakta resultatet av den första utvärderingen.
  Andra ▐ ansökningar som lämnats in enligt artikel 4 i förordning (EG) nr 258/97 före den dag då den här förordningen ska börja tillämpas bör behandlas enligt bestämmelserna i förordning (EG) nr 258/97.

| (39) | Förordning (EG) nr 882/2004 (23) innehåller allmänna bestämmelser för de offentliga kontroller som görs för att fastställa att livsmedelslagstiftningen efterlevs. Medlemsstaterna bör uppmanas att utföra offentliga kontroller i enlighet med den förordningen för att säkerställa att bestämmelserna i den här förordningen följs. |
| --- | --- |

(39)

Förordning (EG) nr 882/2004 (23) innehåller allmänna bestämmelser för de offentliga kontroller som görs för att fastställa att livsmedelslagstiftningen efterlevs. Medlemsstaterna bör uppmanas att utföra offentliga kontroller i enlighet med den förordningen för att säkerställa att bestämmelserna i den här förordningen följs.

| (40) | Kraven på livsmedelshygien enligt förordning (EG) nr 852/2004 (24) är tillämpliga. |
| --- | --- |

(40)

Kraven på livsmedelshygien enligt förordning (EG) nr 852/2004 (24) är tillämpliga.

| (41) | Eftersom målet för denna förordning, nämligen att fastställa harmoniserade bestämmelser för utsläppande av nya livsmedel på marknaden inom unionen, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna, och det därför bättre kan uppnås på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål. |
| --- | --- |

(41)

Eftersom målet för denna förordning, nämligen att fastställa harmoniserade bestämmelser för utsläppande av nya livsmedel på marknaden inom unionen, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna, och det därför bättre kan uppnås på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål.

| (42) | Medlemsstaterna bör anta regler om vilka sanktioner som ska gälla vid överträdelse av bestämmelserna i denna förordning och vidta alla nödvändiga åtgärder för att se till att bestämmelserna genomförs. Sanktionerna ska vara effektiva, proportionella och avskräckande.
  ▐ |
| --- | --- |

(42)

Medlemsstaterna bör anta regler om vilka sanktioner som ska gälla vid överträdelse av bestämmelserna i denna förordning och vidta alla nödvändiga åtgärder för att se till att bestämmelserna genomförs. Sanktionerna ska vara effektiva, proportionella och avskräckande.

▐

| (43) | Kommissionen bör ▐ ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget avseende de kriterier enligt vilka livsmedel kan anses ha använts som människoföda i betydande omfattning inom unionen före den 15 maj 1997
  , fastställande av huruvida ett livsmedel omfattas av denna förordning, justering och anpassning av definitionen av konstruerat nanomaterial till den tekniska och vetenskapliga utvecklingen och i enlighet med senare internationellt godkända definitioner, bestämmelser om hur man ska gå till väga i de fall kommissionen inte har någon information om användning som människoföda före den 15 maj 1997 samt bestämmelser om tillämpningen av artiklarna 4.1 och 9 och uppdateringen av unionsförteckningen
  . Det är av särskild betydelse att kommissionen
  genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå
  . |
| --- | --- |

(43)

Kommissionen bör ▐ ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget avseende de kriterier enligt vilka livsmedel kan anses ha använts som människoföda i betydande omfattning inom unionen före den 15 maj 1997
  , fastställande av huruvida ett livsmedel omfattas av denna förordning, justering och anpassning av definitionen av konstruerat nanomaterial till den tekniska och vetenskapliga utvecklingen och i enlighet med senare internationellt godkända definitioner, bestämmelser om hur man ska gå till väga i de fall kommissionen inte har någon information om användning som människoföda före den 15 maj 1997 samt bestämmelser om tillämpningen av artiklarna 4.1 och 9 och uppdateringen av unionsförteckningen
  . Det är av särskild betydelse att kommissionen
  genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå
  .

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Kapitel I

Inledande bestämmelser

Artikel 1

Syfte

Genom denna förordning fastställs harmoniserade bestämmelser för utsläppande av nya livsmedel på marknaden inom unionen i syfte att säkerställa en hög skyddsnivå för
  människors liv och hälsa, djurs hälsa och välbefinnande, miljön
  och ▐ konsumenternas intressen, samtidigt som det säkerställs
  att öppenhet råder,
  att den inre marknaden fungerar effektivt
  och att innovation inom jordbruks- och livsmedelsindustrin stimuleras
  .

Artikel 2

Tillämpningsområde

1.   Denna förordning ska gälla utsläppandet av nya livsmedel på marknaden inom unionen.

2.   Denna förordning ska inte gälla för

| a) | livsmedel, om och när de används som






  i) | livsmedelstillsatser som omfattas av förordning (EG) nr 1333/2008, |
| --- | --- | --- |

a)

livsmedel, om och när de används som

i)

livsmedelstillsatser som omfattas av förordning (EG) nr 1333/2008,

| ii) | livsmedelsaromer som omfattas av förordning (EG) nr 1334/2008, |
| --- | --- |

ii)

livsmedelsaromer som omfattas av förordning (EG) nr 1334/2008,

| iii) | extraktionsmedel som används vid framställning av livsmedel och omfattas av direktiv 2009/32/EG, |
| --- | --- |

iii)

extraktionsmedel som används vid framställning av livsmedel och omfattas av direktiv 2009/32/EG,

| iv) | livsmedelsenzymer som omfattas av förordning (EG) nr 1332/2008, |
| --- | --- |

iv)

livsmedelsenzymer som omfattas av förordning (EG) nr 1332/2008,

| v) | vitaminer och mineraler som omfattas av direktiv 2002/46/EG, förordning (EG) nr 1925/2006 eller direktiv 2009/39/EG, med undantag för redan godkända vitaminer och mineralämnen som framställs genom produktionsmetoder eller från nya källor som inte beaktades när de godkändes enligt specifik lagstiftning, om de produktionsmetoderna eller nya källorna ger upphov till sådana betydande förändringar som avses i artikel 3.2 a iii i den här förordningen, |
| --- | --- |

v)

vitaminer och mineraler som omfattas av direktiv 2002/46/EG, förordning (EG) nr 1925/2006 eller direktiv 2009/39/EG, med undantag för redan godkända vitaminer och mineralämnen som framställs genom produktionsmetoder eller från nya källor som inte beaktades när de godkändes enligt specifik lagstiftning, om de produktionsmetoderna eller nya källorna ger upphov till sådana betydande förändringar som avses i artikel 3.2 a iii i den här förordningen,

| b) | livsmedel som omfattas av förordning (EG) nr 1829/2003
  , |
| --- | --- |

b)

livsmedel som omfattas av förordning (EG) nr 1829/2003
  ,

| c) | livsmedel som härrör från klonade djur och deras avkomma. Före den ... (25) ska kommissionen lägga fram ett lagstiftningsförslag om att förbjuda utsläppandet på marknaden av livsmedel i unionen som härrör från klonade djur och deras avkomma. Förslaget ska överlämnas till Europaparlamentet och rådet. |
| --- | --- |

c)

livsmedel som härrör från klonade djur och deras avkomma. Före den ... (25) ska kommissionen lägga fram ett lagstiftningsförslag om att förbjuda utsläppandet på marknaden av livsmedel i unionen som härrör från klonade djur och deras avkomma. Förslaget ska överlämnas till Europaparlamentet och rådet.

3.
     
  Vid behov, och med beaktande av tillämpningsområdet enligt denna artikel, får kommissionen avgöra om ett livsmedel omfattas av denna förordning genom delegerade akter i enlighet med artikel 20 och med förbehåll för de villkor som anges i artiklarna 21 och 22.

Artikel 3

Definitioner

1.   I denna förordning ska definitionerna i förordning (EG) nr 178/2002 gälla.

2.   Dessutom gäller följande definitioner:

a)   ”nytt livsmedel” ▐:

| i) | livsmedel ▐ som inte användes
  som människoföda i betydande omfattning i unionen
  före den 15 maj 1997 ▐, |
| --- | --- |

i)

livsmedel ▐ som inte användes
  som människoföda i betydande omfattning i unionen
  före den 15 maj 1997 ▐,

| ii) | livsmedel av vegetabiliskt
  eller animaliskt
  ursprung om en icke-traditionell förädlingsteknik som inte användes före den 15 maj 1997
  tillämpats på växten eller djuret, med undantag av livsmedel som framställts av klonade djur och deras avkomma
  , |
| --- | --- |

ii)

livsmedel av vegetabiliskt
  eller animaliskt
  ursprung om en icke-traditionell förädlingsteknik som inte användes före den 15 maj 1997
  tillämpats på växten eller djuret, med undantag av livsmedel som framställts av klonade djur och deras avkomma
  ,

| iii) | livsmedel för vilka det tillämpas en ny produktionsmetod som inte användes före den 15 maj 1997 för livsmedelsframställning inom unionen, om denna produktionsmetod innebär betydande förändringar av livsmedlets sammansättning eller struktur, som påverkar dess näringsvärde, hur det metaboliseras eller halten av icke önskvärda ämnen, |
| --- | --- |

iii)

livsmedel för vilka det tillämpas en ny produktionsmetod som inte användes före den 15 maj 1997 för livsmedelsframställning inom unionen, om denna produktionsmetod innebär betydande förändringar av livsmedlets sammansättning eller struktur, som påverkar dess näringsvärde, hur det metaboliseras eller halten av icke önskvärda ämnen,

| iv) | livsmedel som innehåller eller består av konstruerade nanomaterial, |
| --- | --- |

iv)

livsmedel som innehåller eller består av konstruerade nanomaterial,

▐

b)   ”konstruerat nanomaterial”: avsiktligt tillverkat material som har en eller fler dimensioner i storleksordningen 100 nm eller mindre eller som består av åtskilda funktionella delar, antingen i sitt inre eller på ytan, varav många har en eller flera dimensioner i storleksordningen 100 nm eller mindre, inbegripet strukturer, agglomerat eller aggregat, som kan vara i en storleksordning över 100 nm men behåller egenskaper som är utmärkande för nanonivån.

Egenskaper som är utmärkande för nanonivå inbegriper

c)
     
  ”klonade djur”
  :

d)
     
  avkomma av klonade djur
  :

e)   ”traditionellt livsmedel från ett tredjeland”: ▐ nytt livsmedel ▐ med tidigare användning som
  naturligt icke-konstruerat
  livsmedel i
  ett
  tredjeland,
  det vill säga
  att livsmedlet i fråga
  i minst 25 år före den ...

   (26) har ingått
  och alltjämt ingår
  i den
  normala
  kosthållningen ▐ för en stor del av landets befolkning.

f)   ”tidigare säker användning som livsmedel i ett tredjeland”: säkerheten hos livsmedlet i fråga har bekräftats genom uppgifter om sammansättningen och genom erfarenheter från livsmedlets nuvarande och tidigare användning under minst 25 år som del av den vanliga kosthållningen för en stor del av ett lands befolkning.

3.   
  Mot bakgrund av olika internationella organs varierande definitioner av nanomaterial samt den ständiga tekniska och vetenskapliga utvecklingen på nanoteknikens område ska kommissionen justera och anpassa punkt 2 b i denna artikel till de tekniska och vetenskapliga framstegen och i enlighet med senare internationellt godkända definitioner, genom delegerade akter i enlighet med artikel 20 och med förbehåll för de villkor som anges i artiklarna 21 och 22.

Artikel 4

Insamling av information om klassificeringen av ett
  nytt livsmedel

1.   
  Kommissionen ska samla in information från medlemsstaterna och/eller från
  livsmedelsföretagare
  eller andra berörda parter för att avgöra om ett livsmedel omfattas av
  denna förordnings tillämpningsområde.
  Medlemsstater, livsmedelsföretagare och andra berörda parter ska informera kommissionen om i vilken omfattning ett livsmedel användes som människoföda i unionen före den 15 maj 1997.

2.   
  Kommissionen ska offentliggöra dessa uppgifter och de slutsatser som dragits mot bakgrund av uppgiftsinsamlingen samt de icke-konfidentiella uppgifter som ligger till grund för detta.

3.   
  För att informationen om klassificering av nya livsmedel ska vara fullständig ska kommissionen senast den ... (26) anta bestämmelser om hur man ska gå till väga i de fall kommissionen inte har någon information om användning som människoföda före den 15 maj 1997, genom delegerade akter i enlighet med artikel 20 och med förbehåll för de villkor som anges i artiklarna 21 och 22
  .

4.   Kommissionen får anta
  detaljerade bestämmelser om tillämpningen av punkt 1, särskilt om vilken typ av information som ska samlas in från medlemsstater och/eller livsmedelsföretagare, genom delegerade akter i enlighet med artikel 20 och med förbehåll för de villkor som anges i artiklarna 21 och 22
  .

Artikel 5

Unionsförteckning över nya livsmedel

Endast nya livsmedel som förs in i unionsförteckningen över nya livsmedel (”unionsförteckningen”) får släppas ut på marknaden. Kommissionen ska offentliggöra och uppdatera unionsförteckningen på en därför avsedd offentligt tillgänglig sida på sin webbplats.

Kapitel II

Krav för utsläppande av nya livsmedel på marknaden inom unionen

Artikel 6

Förbud mot nya livsmedel som inte uppfyller kraven

Nya
  livsmedel får inte släppas ut på marknaden ▐ om
  de
  inte uppfyller kraven i denna förordning.

▐

Artikel 7

Allmänna villkor för införande av nya livsmedel i unionsförteckningen

1.   Ett nytt livsmedel får införas i unionsförteckningen endast om det uppfyller följande villkor:

| a) | Det får enligt tillgängliga vetenskapliga rön inte utgöra en hälsorisk för
  konsumenter eller djur, vilket innebär att kumulativa och synergistiska samt eventuellt negativa effekter för särskilda befolkningsgrupper kommer att beaktas vid riskbedömningen
  . |
| --- | --- |

a)

Det får enligt tillgängliga vetenskapliga rön inte utgöra en hälsorisk för
  konsumenter eller djur, vilket innebär att kumulativa och synergistiska samt eventuellt negativa effekter för särskilda befolkningsgrupper kommer att beaktas vid riskbedömningen
  .

| b) | Konsumenten får inte vilseledas. |
| --- | --- |

b)

Konsumenten får inte vilseledas.

| c) | Om livsmedlet är avsett att ersätta ett annat livsmedel får det inte skilja sig från detta livsmedel på ett sådant sätt att normal konsumtion av det skulle vara näringsmässigt ofördelaktig för konsumenten. |
| --- | --- |

c)

Om livsmedlet är avsett att ersätta ett annat livsmedel får det inte skilja sig från detta livsmedel på ett sådant sätt att normal konsumtion av det skulle vara näringsmässigt ofördelaktig för konsumenten.

| d) | I riskbedömningen beaktas Europeiska miljöbyråns yttrande om i vilken utsträckning produktionsprocessen och normal konsumtion påverkar miljön negativt, och detta yttrande ska offentliggöras senast samma dag som myndighetens riskbedömning. |
| --- | --- |

d)

I riskbedömningen beaktas Europeiska miljöbyråns yttrande om i vilken utsträckning produktionsprocessen och normal konsumtion påverkar miljön negativt, och detta yttrande ska offentliggöras senast samma dag som myndighetens riskbedömning.

| e) | I riskhanteringen beaktas yttrandet från Europeiska gruppen för etik inom vetenskap och ny teknik om i vilken utsträckning det finns etiska invändningar, och detta yttrande ska offentliggöras senast samma dag som myndighetens riskbedömning. |
| --- | --- |

e)

I riskhanteringen beaktas yttrandet från Europeiska gruppen för etik inom vetenskap och ny teknik om i vilken utsträckning det finns etiska invändningar, och detta yttrande ska offentliggöras senast samma dag som myndighetens riskbedömning.

| f) | Ett nytt livsmedel som kan ha negativa effekter på särskilda befolkningsgrupper får godkännas endast om det har vidtagits specifika åtgärder som ska förhindra sådana negativa effekter. |
| --- | --- |

f)

Ett nytt livsmedel som kan ha negativa effekter på särskilda befolkningsgrupper får godkännas endast om det har vidtagits specifika åtgärder som ska förhindra sådana negativa effekter.

| g) | Det har inte framställts från ett klonat djur eller dess avkomma. |
| --- | --- |

g)

Det har inte framställts från ett klonat djur eller dess avkomma.

| h) | Om det krävs av säkerhetsskäl ska det fastställas en övre gräns för intag av nytt livsmedel som sådant eller som en del av ett annat livsmedel eller kategorier av livsmedel. |
| --- | --- |

h)

Om det krävs av säkerhetsskäl ska det fastställas en övre gräns för intag av nytt livsmedel som sådant eller som en del av ett annat livsmedel eller kategorier av livsmedel.

| i) | Det har gjorts bedömningar av de kumulativa effekterna av nya livsmedel som används i olika livsmedel eller kategorier av livsmedel
  . |
| --- | --- |

i)

Det har gjorts bedömningar av de kumulativa effekterna av nya livsmedel som används i olika livsmedel eller kategorier av livsmedel
  .

2.
     
  Livsmedel som har framställts med hjälp av produktionssätt som kräver särskilda metoder för riskbedömningar (t.ex. livsmedel som framställts med nanoteknik) får inte ingå i unionsförteckningen förrän sådana metoder har godkänts av myndigheten för användning och en lämplig säkerhetsbedömning på basis av dessa metoder har visat att användningen av respektive livsmedel är säker.

3.
     
  Ett nytt livsmedel får införas i unionsförteckningen endast om det föreligger ett yttrande från den behöriga myndigheten om att livsmedlet inte utgör någon hälsorisk.

4.
     
  I tveksamma fall, t.ex. om det inte finns tillräcklig vetenskaplig säkerhet eller saknas uppgifter, ska försiktighetsprincipen tillämpas och det aktuella livsmedlet får inte föras in i unionsförteckningen.

Artikel 8

Unionsförteckningens innehåll

1.   
  Kommissionen ska uppdatera
  unionsförteckningen
  , bland annat när det gäller sådant uppgiftsskydd som avses i artikel 14,
  i enlighet med det förfarande som fastställs i förordning (EG) nr 1331/2008.
  Genom undantag från artikel 7.4–7.6 i förordning (EG) nr 1331/2008 ska förordningen om uppdatering av unionsförteckningen antas genom delegerade akter i enlighet med artikel 20 och med förbehåll för de villkor som anges i artiklarna 21 och 22. Kommissionen ska offentliggöra unionsförteckningen på en därför avsedd sida på sin webbplats.

2.   Uppgifterna om ett nytt livsmedel i unionsförteckningen ska omfatta

| a) | en specifikation av livsmedlet
  , |
| --- | --- |

a)

en specifikation av livsmedlet
  ,

| b) | den avsedda användningen, |
| --- | --- |

b)

den avsedda användningen,

| c) | villkoren för användning, |
| --- | --- |

c)

villkoren för användning,

| d) | i tillämpliga fall
  ytterligare särskilda märkningskrav för att informera slutkonsumenten
  , |
| --- | --- |

d)

i tillämpliga fall
  ytterligare särskilda märkningskrav för att informera slutkonsumenten
  ,

| e) | det datum då det nya livsmedlet fördes in i unionsförteckningen och det datum då ansökan inkom, |
| --- | --- |

e)

det datum då det nya livsmedlet fördes in i unionsförteckningen och det datum då ansökan inkom,

| f) | den sökandes namn och adress, |
| --- | --- |

f)

den sökandes namn och adress,

| g) | datum och resultat från den senaste inspektionen enligt de
  krav på övervakning
  som anges i artikel 12, |
| --- | --- |

g)

datum och resultat från den senaste inspektionen enligt de
  krav på övervakning
  som anges i artikel 12,

| h) | uppgift om att införandet sker på grundval av nya vetenskapliga rön och/eller äganderättsligt skyddade uppgifter i enlighet med artikel 14, |
| --- | --- |

h)

uppgift om att införandet sker på grundval av nya vetenskapliga rön och/eller äganderättsligt skyddade uppgifter i enlighet med artikel 14,

| i) | uppgift om att det nya livsmedlet får släppas ut på marknaden endast av den sökande som anges i led f, om inte en senare sökande får ett godkännande för livsmedlet utan att det påverkar de äganderättsligt skyddade uppgifter som den ursprungliga sökanden lämnat
  . |
| --- | --- |

i)

uppgift om att det nya livsmedlet får släppas ut på marknaden endast av den sökande som anges i led f, om inte en senare sökande får ett godkännande för livsmedlet utan att det påverkar de äganderättsligt skyddade uppgifter som den ursprungliga sökanden lämnat
  .

3.
     
  Krav på övervakning efter försäljningen ska gälla alla nya livsmedel. Alla nya livsmedel som har fått tillstånd att släppas ut på marknaden ska ses över efter fem år och när ytterligare vetenskapliga rön blir tillgängliga. Vid övervakningen ska särskild uppmärksamhet riktas mot de befolkningskategorier som har det högsta kostintaget.

4.
     
  Om ett nytt livsmedel innehåller ett ämne som kan utgöra en risk för människors hälsa vid överkonsumtion ska maximigränser ingå i godkännandet för vissa livsmedel eller livsmedelskategorier.

5.
     
  Alla ingredienser i form av nanomaterial ska tydligt anges i ingrediensförteckningen. Namnen på sådana ingredienser ska följas av ”nano” inom parentes.

6.
     
  Innan den tidsperiod som avses i artikel 14.1 löper ut ska unionsförteckningen uppdateras i enlighet med punkt 1 i den här artikeln, så att de särskilda uppgifter som avses i punkt 2 led h i den här artikeln stryks, förutsatt att det godkända livsmedlet fortfarande uppfyller kraven i denna förordning.

7.
     
  Vid uppdatering av unionsförteckningen genom införande av nya livsmedel ska, om det nya livsmedlet inte består av eller innehåller livsmedel som omfattas av uppgiftsskydd i enlighet med artikel 14 och

| a) | det nya livsmedlet motsvarar befintliga livsmedel när det gäller sammansättning, hur det metaboliseras och halt av icke önskvärda ämnen, eller |
| --- | --- |

a)

det nya livsmedlet motsvarar befintliga livsmedel när det gäller sammansättning, hur det metaboliseras och halt av icke önskvärda ämnen, eller

| b) | det nya livsmedlet består av eller innehåller livsmedel som tidigare godkänts för livsmedelsanvändning i unionen, och om det kan förväntas att den nya avsedda användningen inte kommer att öka konsumtionen väsentligt, inklusive bland konsumenter i utsatta grupper, |
| --- | --- |

b)

det nya livsmedlet består av eller innehåller livsmedel som tidigare godkänts för livsmedelsanvändning i unionen, och om det kan förväntas att den nya avsedda användningen inte kommer att öka konsumtionen väsentligt, inklusive bland konsumenter i utsatta grupper,

det anmälningsförfarande som avses i artikel 9 gälla i tillämpliga delar, genom undantag från punkt 1 i denna artikel.

Artikel 9

▐ Traditionella livsmedel från ett tredjeland ▐

1.   
  En livsmedelsföretagare
  som avser att släppa ut ett traditionellt livsmedel från ett tredjeland på
  unionsmarknaden ska informera
  kommissionen
  om detta och ange
  livsmedlets namn, sammansättning
  och
  ursprungsland ▐.

Anmälan ska åtföljas av dokumenterade uppgifter som visar att tidigare användning av livsmedlet i ett tredjeland varit säker
  .

2.   Kommissionen ska utan dröjsmål översända
  anmälan, tillsammans med de uppgifter om tidigare säker användning av livsmedlet
  som avses i punkt 1
  ,
  till medlemsstaterna och myndigheten
  och offentliggöra den på sin webbplats
  .

3.   
  Senast fyra månader efter det att kommissionen i enlighet med punkt 2 översänt anmälan enligt punkt 1 får en medlemsstat och myndigheten informera kommissionen om att de har motiverade och vetenskapligt underbyggda invändningar som rör säkerheten mot att det traditionella livsmedlet släpps ut på unionsmarknaden
  .

I sådana fall ska livsmedlet inte släppas ut på unionsmarknaden, och artiklarna 5–8 ska tillämpas. Den anmälan som avses i punkt 1 i denna artikel ska betraktas som en ansökan enligt artikel 3.1 i förordning (EG) nr 1331/2008. Alternativt får sökanden välja att dra tillbaka anmälan.

Kommissionen ska utan onödiga dröjsmål och på ett sätt som kan styrkas informera den berörda livsmedelsföretagaren senast fem månader efter det att anmälan enligt punkt 1 inkom.

4.   
  Om inga motiverade och vetenskapligt underbyggda invändningar som rör säkerheten läggs fram, och den berörda livsmedelsföretagaren inte informeras om detta i enlighet med punkt 3, får det traditionella livsmedlet släppas ut på marknaden inom unionen fem månader efter det att anmälan enligt punkt 1 inkom.

5.   
  Kommissionen ska på en därför avsedd sida på sin webbplats offentliggöra en förteckning över traditionella livsmedel från tredjeländer som får släppas ut på marknaden inom unionen i enlighet med punkt 4. Denna webbsida ska kunna nås från och vara länkad till den webbplats för unionsförteckningen som avses i artikel 5
  .

6.   
  För att anmälningsförfarandet enligt denna artikel ska fungera väl ska kommissionen före den ...

   (27)

  anta detaljerade bestämmelser om tillämpningen av denna artikel genom delegerade akter i enlighet med artikel 20 och med förbehåll för de villkor som anges i artiklarna 21 och 22
  .

Artikel 10

Teknisk vägledning

Utan att det påverkar
  tillämpningen av bestämmelserna i
  artikel 9.1 a i förordning (EG) nr 1331/2008 och
  före
  den... (27) ska kommissionen när så är lämpligt, i nära samarbete med myndigheten
  , livsmedelsföretagare och små och medelstora företag
  tillhandahålla teknisk vägledning och verktyg för att bistå livsmedelsföretagare och
  särskilt
  små och medelstora företag ▐ med att utarbeta och lämna in ansökningar enligt denna förordning. R
  ekommendation 97/618/EG ska kunna användas av sökandena fram till dess att den ersätts av reviderad teknisk vägledning som tillhandahålls i enlighet med denna artikel.

Den tekniska vägledningen och verktygen ska offentliggöras senast den ... (27) på en därför avsedd offentlig tillgänglig sida på kommissionens webbplats.

Artikel 11

Yttrande från myndigheten

Vid säkerhetsbedömningen av nya livsmedel ska myndigheten särskilt och när så är lämpligt

| a) | överväga om
  det nya
  livsmedlet
  , oavsett om det är avsett att ersätta
  ett livsmedel ▐ som redan finns på marknaden
  eller inte, medför någon risk för skadliga eller toxiska effekter på människors hälsa, och samtidigt beakta konsekvenserna av eventuella nya egenskaper
  , |
| --- | --- |

a)

överväga om
  det nya
  livsmedlet
  , oavsett om det är avsett att ersätta
  ett livsmedel ▐ som redan finns på marknaden
  eller inte, medför någon risk för skadliga eller toxiska effekter på människors hälsa, och samtidigt beakta konsekvenserna av eventuella nya egenskaper
  ,

| b) | ta hänsyn till tidigare säker användning av livsmedlet
  , om det gäller ett traditionellt livsmedel från ett tredjeland
  . |
| --- | --- |

b)

ta hänsyn till tidigare säker användning av livsmedlet
  , om det gäller ett traditionellt livsmedel från ett tredjeland
  .

Artikel 12

Livsmedelsföretagarnas ▐ skyldigheter

1.   Kommissionen
  ska
  av skäl som rör livsmedelssäkerheten och efter myndighetens yttrande införa ett krav på övervakning efter försäljning.
  Övervakningen ska ske fem år efter det att ett nytt livsmedel har förts in i unionsförteckningen
  .

2.
     
  Kraven på övervakning ska även gälla nya livsmedel som redan finns på marknaden, inklusive nya livsmedel som redan har godkänts enligt det förenklade förfarande om anmälan som föreskrivs i artikel 5 i förordning (EG) nr 258/97.

3.
     
  Medlemsstaterna ska utse behöriga myndigheter som kommer att ansvara för övervakningen efter försäljning.

4.   Tillverkaren
  och livsmedelsföretagaren eller myndigheten
  ska omedelbart informera kommissionen om

| a) | nya vetenskapliga eller tekniska rön som kan påverka utvärderingen av om det nya livsmedlet är säkert att använda, |
| --- | --- |

a)

nya vetenskapliga eller tekniska rön som kan påverka utvärderingen av om det nya livsmedlet är säkert att använda,

| b) | eventuella förbud eller begränsningar som utfärdats av den behöriga myndigheten i ett tredjeland där det nya livsmedlet släppts ut på marknaden. |
| --- | --- |

b)

eventuella förbud eller begränsningar som utfärdats av den behöriga myndigheten i ett tredjeland där det nya livsmedlet släppts ut på marknaden.

Alla livsmedelsföretagare ska informera kommissionen och de behöriga myndigheterna i den medlemsstat där de bedriver sin verksamhet om eventuella hälsoproblem som konsumenter eller konsumentskyddsföreningar har underrättat dem om.

Medlemsstatens behöriga myndighet ska rapportera till kommissionen senast tre månader efter en avslutad inspektion. Kommissionen ska lägga fram en rapport för Europaparlamentet och rådet senast ett år efter det att femårsperioden enligt punkt 1 har löpt ut.

Artikel 13

Europeiska gruppen för etik inom vetenskap och ny teknik

När så är lämpligt får
  kommissionen på eget initiativ eller på begäran av en medlemsstat samråda med den Europeiska gruppen för etik inom vetenskap och ny teknik för att erhålla ett yttrande i etiska frågor som gäller vetenskap och ny teknik av avgörande etisk betydelse.

Kommissionen ska offentliggöra
  yttrandet från Europeiska gruppen för etik inom vetenskap och ny teknik
  .

Artikel 14

▐ Uppgiftsskydd

1.   Om den sökande begär det och bifogar lämplig och verifierbar information i ansökan, får nya vetenskapliga rön
  och äganderättsligt skyddade
  vetenskapliga uppgifter till stöd för ansökan inte ▐ användas till stöd för en annan ansökan under en period av fem år från och med det datum det nya livsmedlet fördes in i unionsförteckningen
  , om inte den senare sökanden har kommit överens med den tidigare sökanden att dessa uppgifter får användas, samt om

| a) | nya vetenskapliga rön och/eller vetenskapliga uppgifter angavs som äganderättsligt skyddade av den sökande när den första ansökan lämnades in (äganderättsligt skyddade vetenskapliga uppgifter), |
| --- | --- |

a)

nya vetenskapliga rön och/eller vetenskapliga uppgifter angavs som äganderättsligt skyddade av den sökande när den första ansökan lämnades in (äganderättsligt skyddade vetenskapliga uppgifter),

| b) | den tidigare sökanden hade ensamrätt att använda de äganderättsligt skyddade uppgifterna när den
  tidigare
  ansökan lämnades in, |
| --- | --- |

b)

den tidigare sökanden hade ensamrätt att använda de äganderättsligt skyddade uppgifterna när den
  tidigare
  ansökan lämnades in,

| c) | det nya livsmedlet inte kunde ha godkänts utan de äganderättsligt skyddade uppgifter som lämnats in av den tidigare sökanden, och |
| --- | --- |

c)

det nya livsmedlet inte kunde ha godkänts utan de äganderättsligt skyddade uppgifter som lämnats in av den tidigare sökanden, och

| d) | de vetenskapliga uppgifterna angavs som äganderättsligt skyddade av den tidigare sökanden när den tidigare ansökan lämnades in
  . |
| --- | --- |

d)

de vetenskapliga uppgifterna angavs som äganderättsligt skyddade av den tidigare sökanden när den tidigare ansökan lämnades in
  .

En tidigare sökande får dock komma överens med en senare sökande om att dessa uppgifter och denna information får användas.

2.
     
  Uppgifter från forskningsprojekt som helt eller delvis finansieras av unionen och/eller av offentliga institutioner, samt riskstudier eller uppgifter som hör samman, ska offentliggöras tillsammans med ansökan och ska kunnas användas fritt av andra sökande.

3.
     
  För att undvika upprepade försök med ryggradsdjur får en senare sökande hänvisa till försök med ryggradsdjur och andra undersökningar som kan förhindra djurförsök. Innehavaren av uppgifterna får kräva rimlig ersättning för användningen av uppgifterna.

4.   Kommissionen ska i samråd med den sökande fastställa vilka uppgifter som bör beviljas det skydd som avses i punkt 1 och ska informera den sökande, myndigheten och medlemsstaterna om sitt beslut.

▐

Artikel 15

Enhetligt uppgiftsskydd

Utan hinder av godkännandet av ett nytt livsmedel i enlighet med artiklarna 7 och 14 i förordning (EG) nr 1331/2008 eller godkännandet av ett hälsopåstående i enlighet med artiklarna 17, 18 och 25 i förordning (EG) nr 1924/2006 ska datumen för godkännande och offentliggörande av godkännande i Europeiska unionens officiella tidning överensstämma med varandra och tidsperioderna för uppgiftsskydd löpa parallellt, om en ansökan har lämnats in om godkännande av ett nytt livsmedel respektive av ett hälsopåstående för detta livsmedel och om uppgiftsskydd är berättigat i enlighet med bestämmelserna i båda förordningarna och den sökande begär sådant skydd.

Artikel 16

Inspektions- och kontrollåtgärder

För att säkerställa att bestämmelserna i denna förordning följs ska officiella kontroller genomföras i enlighet med förordning (EG) nr 882/2004.

Kapitel III

Allmänna bestämmelser

Artikel 17

Sanktioner

Medlemsstaterna ska anta regler om vilka sanktioner som ska gälla vid överträdelse av bestämmelserna i denna förordning och vidta alla nödvändiga åtgärder för att se till att bestämmelserna genomförs. Sanktionerna ska vara effektiva, proportionella och avskräckande. Medlemsstaterna ska anmäla bestämmelserna till kommissionen senast den ... (28) och ska utan dröjsmål anmäla varje senare ändring som påverkar dem.

Artikel 18

Medlemsstaternas privilegier

1.
     
  Om en medlemsstat, till följd av ny information eller efter en omvärdering av tidigare information, har välgrundade skäl att anta att användningen av ett livsmedel eller en livsmedelsingrediens som uppfyller kraven i denna förordning medför risker för folkhälsan eller för miljön, får denna medlemsstat tillfälligt begränsa eller uppskjuta handeln med eller användningen av livsmedlet eller livsmedelsingrediensen inom sitt territorium. Medlemsstaten ska då omedelbart informera övriga medlemsstater och kommissionen om detta samt ange skälen för beslutet.

2.
     
  Kommissionen ska i nära samarbete med myndigheten så snart som möjligt undersöka de skäl som avses i punkt 1 och vidta lämpliga åtgärder. Den medlemsstat som har fattat ett sådant beslut som avses i punkt 1 får upprätthålla det till dess att dessa åtgärder har trätt i kraft.

Artikel 19

Delegerade akter

För att uppnå de mål för denna förordning som föreskrivs i artikel 1 ska kommissionen senast den ... (29) anta ytterligare kriterier för bedömning av huruvida ett livsmedel använts som människoföda i betydande omfattning i unionen före den 15 maj 1997, i enlighet med vad som avses i artikel 3.2 a, genom delegerade akter i enlighet med artikel 20 och med förbehåll för de villkor som anges i artiklarna 21 och 22.

Artikel 20

Utövande av delegering

1.   Befogenheten att anta de delegerade akter som avses i
  artiklarna 2.3, 3.3, 4.3, 4.4, 8.1, 9.6 och 19
  ska ges till kommissionen för en period på fem år från det att denna förordning har trätt i kraft. Kommissionen ska utarbeta en rapport om de delegerade befogenheterna senast sex månader innan perioden på fem år löpt ut. Delegeringen av befogenhet ska automatiskt förlängas med perioder av samma längd, om den inte återkallas av Europaparlamentet eller rådet i enlighet med artikel 21.

2.   Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska kommissionen samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.

3.   Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i artiklarna 21 och 22.

Artikel 21

Återkallande av delegering

1.   Den delegering av befogenhet som avses i
  artiklarna 2.3, 3.3, 4.3, 4.4, 8.1, 9.6 och 19
  får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet.

2.   Den institution som har inlett ett internt förfarande för att besluta huruvida en delegering av befogenhet ska återkallas ska
  försöka
  underrätta den andra institutionen och kommissionen
  i rimlig tid
  innan det slutliga beslutet fattas, och ange vilka delegerade befogenheter som kan komma att återkallas och
  de eventuella
  skälen för detta.

3.   Beslutet om återkallande innebär att delegeringen av de befogenheter som anges i beslutet upphör att gälla. Det får verkan omedelbart, eller vid ett senare, i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan trätt i kraft. Det ska offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.

Artikel 22

Invändning mot delegerade akter

1.   Europaparlamentet eller rådet får invända mot
  en delegerad akt
  inom en period på
  två månader
  från delgivningsdagen.

På Europaparlamentets eller rådets initiativ ska denna period förlängas med två månader.

2.   Om varken Europaparlamentet eller rådet vid utgången av denna period har invänt mot den delegerade akten ▐ ska den
  offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning och
  träda i kraft den dag som anges i den.

Den delegerade akten får offentliggöras i Europeiska unionens offentliga tidning och träda i kraft före utgången av denna period om både Europaparlamentet och rådet har underrättat kommissionen om att de inte tänker göra några invändningar.

3.   Om Europaparlamentet eller rådet invänder mot
  en delegerad akt
  ska den inte träda i kraft. Den institution som invänder mot den delegerade akten ska ange skälen för detta.

Artikel 23

Översyn

1.   Senast den ... (30) ska kommissionen mot bakgrund av de erfarenheter som förvärvats förelägga Europaparlamentet och rådet en rapport om tillämpningen av denna förordning, särskilt artiklarna 3, 9 och 14, när så är lämpligt åtföljd av lagstiftningsförslag.

2.   Senast den ... (31) ska kommissionen till Europaparlamentet och rådet
  översända
  en rapport om alla aspekter av livsmedel framställda av djur vilka har framställts genom användning av en kloningsteknik och från deras avkomma, när så är lämpligt åtföljd av lagstiftningsförslag.

3.   Rapporterna och eventuella förslag ska offentliggöras.

Kapitel IV

Övergångs- och slutbestämmelser

Artikel 24

Upphävande

Förordning (EG) nr 258/97 och förordning (EG) nr 1852/2001 ska upphöra att gälla med verkan från och med den ... (32) utom med avseende på ännu inte avgjorda ansökningar som faller under artikel 26 i den här förordningen.

Artikel 25

Unionsförteckningens upprättande

Senast den ... (32) ska kommissionen upprätta unionsförteckningen genom att införa nya livsmedel som godkänts och/eller anmälts enligt artiklarna 4, 5 och 7 i förordning (EG) nr 258/97 i denna förteckning, när så är lämpligt tillsammans med eventuella befintliga villkor för godkännande.

Artikel 26

Övergångsbestämmelser

1.   En ansökan om utsläppande av ett nytt livsmedel på marknaden ▐ som lämnats till en medlemsstat enligt artikel 4 i förordning (EG) nr 258/97
  , och för vilken den första utvärderingsrapport som föreskrivs i artikel 6.3 i den förordningen inte har översänts till kommissionen
  före den ... (32), ska
  anses vara
  en ansökan enligt den här förordningen ▐.

2.   Andra ansökningar som lämnats in enligt
  artiklarna 3.4, 4 och 5
  i förordning (EG) nr 258/97 före den ... (32) ska behandlas enligt bestämmelserna i
  förordning (EG) nr 258/97
  .

▐

Artikel 27

Ändringar av förordning (EG) nr 1331/2008

Förordning (EG) nr 1331/2008 ska ändras på följande sätt:

| 1. | Titeln ska ersättas med följande: |
| --- | --- |

1.

Titeln ska ersättas med följande:

| 2. | Artikel 1.1 och 1.2 ska ersättas med följande:
  ”1.   I denna förordning fastställs ett ▐ förfarande för bedömning och godkännande (nedan kallat det enhetliga förfarandet) av livsmedelstillsatser, livsmedelsenzymer, livsmedelsaromer och ursprungsmaterial för livsmedelsaromer ▐ som används eller är avsedda att användas i eller på livsmedel och nya livsmedel (nedan kallade ämnen eller produkter) vilket ska bidra till den fria rörligheten för livsmedel inom unionen och till en hög skyddsnivå för människors hälsa och
  för
  konsumenternas intressen. ▐
  2.   I det enhetliga förfarandet fastställs de regler som ska gälla vid uppdatering av förteckningarna över ämnen och produkter som saluföras i unionen enligt förordning (EG) nr 1333/2008, förordning (EG) nr 1332/2008, förordning (EG) nr 1334/2008 och Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr .../... av den ... om nya livsmedel (33)
   (35) (nedan kallade ’särlagstiftning på livsmedelsområdet’).
  ▐ |
| --- | --- |

2.

Artikel 1.1 och 1.2 ska ersättas med följande:

”1.   I denna förordning fastställs ett ▐ förfarande för bedömning och godkännande (nedan kallat det enhetliga förfarandet) av livsmedelstillsatser, livsmedelsenzymer, livsmedelsaromer och ursprungsmaterial för livsmedelsaromer ▐ som används eller är avsedda att användas i eller på livsmedel och nya livsmedel (nedan kallade ämnen eller produkter) vilket ska bidra till den fria rörligheten för livsmedel inom unionen och till en hög skyddsnivå för människors hälsa och
  för
  konsumenternas intressen. ▐

2.   I det enhetliga förfarandet fastställs de regler som ska gälla vid uppdatering av förteckningarna över ämnen och produkter som saluföras i unionen enligt förordning (EG) nr 1333/2008, förordning (EG) nr 1332/2008, förordning (EG) nr 1334/2008 och Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr .../... av den ... om nya livsmedel (33)
   (35) (nedan kallade ’särlagstiftning på livsmedelsområdet’).

▐

| 3. | I artiklarna 1.3, 2.1 och 2.2, 9.2, 12.1 och 13 ska
  termen
  ämne
  eller
  ämnen ersättas med termerna ämne eller produkt respektive ämnen eller produkter. |
| --- | --- |

3.

I artiklarna 1.3, 2.1 och 2.2, 9.2, 12.1 och 13 ska
  termen
  ämne
  eller
  ämnen ersättas med termerna ämne eller produkt respektive ämnen eller produkter.

| 4. | Rubriken till artikel 2 ska ersättas med följande: |
| --- | --- |

4.

Rubriken till artikel 2 ska ersättas med följande:

| 5. | I artikel 4 ska följande punkt läggas till:
  ”3.   En enda ansökan som avser ett ämne eller en produkt får göras för att uppdatera de olika unionsförteckningar som regleras av de olika särlagstiftningarna på livsmedelsområdet, såvida ansökan uppfyller kraven i var och en av dessa olika särlagstiftningar.” |
| --- | --- |

5.

I artikel 4 ska följande punkt läggas till:

”3.   En enda ansökan som avser ett ämne eller en produkt får göras för att uppdatera de olika unionsförteckningar som regleras av de olika särlagstiftningarna på livsmedelsområdet, såvida ansökan uppfyller kraven i var och en av dessa olika särlagstiftningar.”

| 6. | I början av artikel 6.1 ska följande mening läggas till:
  ”Om det finns vetenskaplig grund för oro beträffande säkerheten, ska ytterligare information om riskbedömning identifieras och begäras in från den sökande.”
  ▐ |
| --- | --- |

6.

I början av artikel 6.1 ska följande mening läggas till:

”Om det finns vetenskaplig grund för oro beträffande säkerheten, ska ytterligare information om riskbedömning identifieras och begäras in från den sökande.”

▐

| 7. | Termen ”gemenskap” ska ersättas med termen ”union” i hela texten. |
| --- | --- |

7.

Termen ”gemenskap” ska ersättas med termen ”union” i hela texten.

Artikel 28

Ikraftträdande

Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Den ska tillämpas från och med den ... (36).

Artiklarna 25, 26 och 27 ska dock tillämpas från och med den ... (37). Genom undantag från andra stycket i denna artikel och från artikel 16 andra stycket i förordning (EG) nr 1331/2008 får dock ansökningar göras i enlighet med den här förordningen från och med den ... (37) i fråga om godkännande av livsmedel som avses i artikel 3.2 a iv i den här förordningen, om detta livsmedel den dagen redan finns på marknaden inom unionen.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i

På Europaparlamentets vägnar

Ordförande

På rådets vägnar

Ordförande

---

(1)  EUT C 224, 30.8.2008, s. 81.

1

(2)  Europaparlamentets ståndpunkt av den 25 mars 2009 (EUT C 117 E, 6.5.2010, s. 236) och rådets ståndpunkt vid första behandlingen av den 15 mars 2010 (EUT C 122 E, 11.5.2010, s. 38), Europaparlamentets ståndpunkt av den 7 juli 2010.

2

(3)  

  EGT L 31, 1.2.2002, s. 1.

3

EGT L 31, 1.2.2002, s. 1.

(4)  

  EUT C 295 E, 4.12.2009, s. 42.

4

EUT C 295 E, 4.12.2009, s. 42.

(5)  EGT L 43, 14.2.1997, s. 1.

5

(6)  EGT L 253, 21.9.2001, s. 17.

6

(7)  EGT L 253, 16.9.1997, s. 1.

7

(8)  

  EGT L 221, 8.8.1998, s. 23.

8

EGT L 221, 8.8.1998, s. 23.

(9)  
  The EFSA Journal (2008)767, s. 32.

9

The EFSA Journal (2008)767, s. 32.

(10)  

  EGT L 183, 12.7.2002, s. 51.

10

EGT L 183, 12.7.2002, s. 51.

(11)  EGT L 311, 28.11.2001, s. 67.

11

(12)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1829/2003 av den 22 september 2003 om genetiskt modifierade livsmedel och foder (EUT L 268, 18.10.2003, s. 1).

12

(13)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1333/2008 av den 16 december 2008 om livsmedelstillsatser (EUT L 354, 31.12.2008, s. 16).

13

(14)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1334/2008 av den 16 december 2008 om aromer och vissa livsmedelsingredienser med aromgivande egenskaper för användning i och på livsmedel (EUT L 354, 31.12.2008, s. 34).

14

(15)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1332/2008 av den 16 december 2008 om livsmedelsenzymer (EUT L 354, 31.12.2008, s. 7).

15

(16)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/32/EG av den 23 april 2009 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om extraktionsmedel vid framställning av livsmedel och livsmedelsingredienser (omarbetning) (EUT L 141, 6.6.2009, s. 3).

16

(17)  EUT L 404, 30.12.2006, s. 26.

17

(18)  EUT L 124, 20.5.2009, s. 21.

18

(19)  
  EUT: Vänligen för in datum: Sex månader efter det att denna förordning har trätt i kraft.

19

EUT: Vänligen för in datum: Sex månader efter det att denna förordning har trätt i kraft.

(20)  EUT L 354, 31.12.2008, s. 1.

20

(21)  ▐ EGT L 109, 6.5.2000, s. 29 ▐.

21

(22)  ▐ EUT L 404, 30.12.2006, s. 9 ▐.

22

(23)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 882/2004 av den 29 april 2004 om offentlig kontroll för att säkerställa kontrollen av efterlevnaden av foder- och livsmedelslagstiftningen samt bestämmelserna om djurhälsa och djurskydd (EUT L 165, 30.4.2004, s. 1).

23

(24)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 852/2004 av den 29 april 2004 om livsmedelshygien (EUT L 139, 30.4.2004, s. 1).

24

(25)  
  EUT: Vänligen för in datum: Sex månader efter det att denna förordning har trätt i kraft.

25

EUT: Vänligen för in datum: Sex månader efter det att denna förordning har trätt i kraft.

(26)  
  EUT: Vänligen för in datum: Sex månader efter det att denna förordning har trätt i kraft.

26

EUT: Vänligen för in datum: Sex månader efter det att denna förordning har trätt i kraft.

(27)  EUT: Vänligen för in datum:
  Sex månader
  efter det att denna förordning har trätt i kraft.

27

Sex månader

(28)  EUT: Vänligen inför datum:
  12
  månader efter det att denna förordning har trätt i kraft.

28

12

.

(29)  EUT: Vänligen för in datum: 24 månader efter det att denna förordning har trätt i kraft.

29

(30)  EUT: Vänligen för in datum: fem år efter det att denna förordning har trätt ikraft.

30

(31)  EUT: Vänligen för in datum:
  Tre år och sex månader
  efter det att denna förordning har trätt ikraft.

31

Tre år och sex månader

(32)  EUT: Vänligen för in datum: 24 månader efter det att denna förordning har trätt ikraft.

32

(33)  EUT L ... ()

33

(34)  EUT: Vänligen för in referensen till denna förordnings offentliggörande.”

(35)  EUT: Vänligen för in nummer och datum för denna förordning.

35

(36)  EUT: Vänligen för in datum: 24 månader efter det att denna förordning har trätt ikraft.

36

(37)  EUT: Vänligen för in datum: denna förordnings ikraftträdande.

37

---

| 2.12.2011 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 351/193 |
| --- | --- | --- | --- |

2.12.2011

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 351/193

---

Onsdagen den 7 juli 2010Industriutsläpp (samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar) (omarbetning) ***II

P7_TA(2010)0267

Europaparlamentets lagstiftningsresolution av den 7 juli 2010 om rådets ståndpunkt vid första behandlingen inför antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv om industriutsläpp (samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar) (omarbetning) (11962/2/2009 – C7-0034/2010 – 2007/0286(COD))

2011/C 351 E/33

(Ordinarie lagstiftningsförfarande: andra behandlingen)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

med beaktande av rådets ståndpunkt vid första behandlingen (11962/2/2009 – C7-0034/2010),

med beaktande av kommissionens förslag till Europaparlamentet och rådet (KOM(2007)0844),

med beaktande av artiklarna 251.2 och 175.1 i EG-fördraget, i enlighet med vilka kommissionen har lagt fram sitt förslag för parlamentet (C6-0002/2008),

med beaktande av kommissionens meddelande till Europaparlamentet och rådet ”Konsekvenser av Lissabonfördragets ikraftträdande för pågående interinstitutionella beslutsförfaranden” (KOM(2009)0665),

med beaktande av artiklarna 294.7 och 192.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av sin ståndpunkt vid första behandlingen (1),

med beaktande av yttrandet från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén av den 14 januari 2009 (2),

med beaktande av yttrandet från Regionkommittén av den 9 oktober 2008 (3),

med beaktande av artikel 66 i arbetsordningen,

med beaktande av andrabehandlingsrekommendationen från utskottet för miljö, folkhälsa och livsmedelssäkerhet (A7-0145/2010).

| 1. | Europaparlamentet antar nedanstående ståndpunkt vid andra behandlingen. |
| --- | --- |

1.

Europaparlamentet antar nedanstående ståndpunkt vid andra behandlingen.

| 2. | Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända parlamentets ståndpunkt till rådet, kommissionen och de nationella parlamenten. |
| --- | --- |

2.

Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända parlamentets ståndpunkt till rådet, kommissionen och de nationella parlamenten.

---

(1)  EUT C 87 E, 1.4.2010, s. 191.

(2)  EUT C 182, 4.8.2009, s. 46.

(3)  EUT C 325, 19.12.2008, s. 60.

---

Onsdagen den 7 juli 2010P7_TC2-COD(2007)0286

Europaparlamentets ståndpunkt fastställd vid andra behandlingen den 7 juli 2010 inför antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/.../EU om industriutsläpp (samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar) (omarbetning)

(Eftersom det nåddes en överenskommelse mellan parlamentet och rådet, motsvarar parlamentets ståndpunkt den slutliga rättsakten, direktiv 2010/75/EU.)

---

| 2.12.2011 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 351/194 |
| --- | --- | --- | --- |

2.12.2011

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 351/194

---

Onsdagen den 7 juli 2010Skyldigheter för verksamhetsutövare som släpper ut timmer och trävaror på marknaden ***II

P7_TA(2010)0268

Europaparlamentets lagstiftningsresolution av den 7 juli 2010 om rådets ståndpunkt vid första behandlingen inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning om fastställande av skyldigheter för verksamhetsutövare som släpper ut timmer och trävaror på marknaden (05885/4/2010 – C7-0053/2010 – 2008/0198(COD))

2011/C 351 E/34

(Ordinarie lagstiftningsförfarande: andra behandlingen)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

med beaktande av rådets ståndpunkt vid första behandlingen (05885/4/2010 – C7-0053/2010),

med beaktande av kommissionens förslag till Europaparlamentet och rådet (KOM(2008)0644),

med beaktande av artiklarna 251.2 och 175.1 i EG-fördraget, i enlighet med vilka kommissionen har lagt fram sitt förslag (C6-0373/2008),

med beaktande av kommissionens meddelande till Europaparlamentet och rådet ”Konsekvenser av Lissabonfördragets ikraftträdande för pågående interinstitutionella beslutsförfaranden” (KOM(2009)0665),

med beaktande av artiklarna 294.7 och 192.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av parlamentets ståndpunkt vid första behandlingen av ärendet (1),

med beaktande av yttrandet från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén av den 1 oktober 2009 (2),

efter att ha hört Regionkommittén,

med beaktande av artikel 66 i arbetsordningen,

med beaktande av andrabehandlingsrekommendationen från utskottet för miljö, folkhälsa och livsmedelssäkerhet (A7-0149/2010).

| 1. | Europaparlamentet antar nedanstående ståndpunkt vid andra behandlingen. |
| --- | --- |

1.

Europaparlamentet antar nedanstående ståndpunkt vid andra behandlingen.

| 2. | Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända parlamentets ståndpunkt till rådet, kommissionen och de nationella parlamenten. |
| --- | --- |

2.

Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända parlamentets ståndpunkt till rådet, kommissionen och de nationella parlamenten.

---

(1)  Antagna texter från sammanträdet den 22.4.2009, P6_TA(2009)0225.

(2)  EUT C 318, 23.12.2009, s. 88.

---

Onsdagen den 7 juli 2010P7_TC2-COD(2008)0198

Europaparlamentets ståndpunkt fastställd vid andra behandlingen den 7 juli 2010 inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr .../2010 om fastställande av skyldigheter för verksamhetsutövare som släpper ut timmer och trävaror på marknaden

(Eftersom det nåddes en överenskommelse mellan parlamentet och rådet, motsvarar parlamentets ståndpunkt den slutliga rättsakten, förordning (EU) No 995/2010.)

---

| 2.12.2011 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 351/195 |
| --- | --- | --- | --- |

2.12.2011

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 351/195

---

Onsdagen den 7 juli 2010Befogenheterna för Europeiska bankmyndigheten, Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten och Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten ***I

P7_TA(2010)0269

Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av direktiv 98/26/EG, 2002/87/EG, 2003/6/EG, 2003/41/EG, 2003/71/EG, 2004/39/EG, 2004/109/EG, 2005/60/EG, 2006/48/EG, 2006/49/EG och 2009/65/EG med avseende på befogenheterna för Europeiska bankmyndigheten, Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten och Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten (KOM(2009)0576 – C7-0251/2009 – 2009/0161(COD))

2011/C 351 E/35

(Ordinarie lagstiftningsförfarande: första behandlingen)

Förslaget ändrades den 7 juli 2010 enligt följande (1):

PARLAMENTETS ÄNDRINGSFÖRSLAG (2)

till kommissionens förslag

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV

om ändring av direktiv 98/26/EG, 2002/87/EG, 2003/6/EG, 2003/41/EG, 2003/71/EG, 2004/39/EG, 2004/109/EG, 2005/60/EG, 2006/48/EG, 2006/49/EG och 2009/65/EG med avseende på befogenheterna för Europeiska bankmyndigheten, Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten och Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten

(Text av betydelse för EES)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 50, 53.1, 62 och 114,

med beaktande av kommissionens förslag,

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (3),

med beaktande av Europeiska centralbankens yttrande (3),

i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (4), och

av följande skäl:

| (1) | Under finanskrisen 2007/2008 framträdde betydande brister i den finansiella tillsynen, både i fråga om enskilda fall och när det gäller det finansiella systemet som helhet. De
  nationellt baserade
  tillsynsmodellerna har inte hållit jämna steg med den faktiska utvecklingen på de integrerade och sammanflätade europeiska finansiella marknaderna, där många finansiella företag opererar över nationsgränserna ▐. Genom krisen uppdagades brister när det gäller samarbete, samordning, konsekvens i tillämpningen av unionslagstiftningen och ömsesidigt förtroende mellan de nationella tillsynsorganen. |
| --- | --- |

(1)

Under finanskrisen 2007/2008 framträdde betydande brister i den finansiella tillsynen, både i fråga om enskilda fall och när det gäller det finansiella systemet som helhet. De
  nationellt baserade
  tillsynsmodellerna har inte hållit jämna steg med den faktiska utvecklingen på de integrerade och sammanflätade europeiska finansiella marknaderna, där många finansiella företag opererar över nationsgränserna ▐. Genom krisen uppdagades brister när det gäller samarbete, samordning, konsekvens i tillämpningen av unionslagstiftningen och ömsesidigt förtroende mellan de nationella tillsynsorganen.

| (1a) | Europaparlamentet har upprepade gånger lyft fram behovet av att skapa lika villkor för alla berörda parter på unionsnivå samtidigt som man erinrat om de stora bristerna när det gäller EU:s övervakning av alltmer integrerade finansiella marknader. |
| --- | --- |

(1a)

Europaparlamentet har upprepade gånger lyft fram behovet av att skapa lika villkor för alla berörda parter på unionsnivå samtidigt som man erinrat om de stora bristerna när det gäller EU:s övervakning av alltmer integrerade finansiella marknader.

| (2) | I en av kommissionen beställd rapport som offentliggjordes den 25 februari 2009 av en högnivågrupp under ledning av
  Jacques de Larosière (de Larosière-rapporten)
  drogs slutsatsen att tillsynsramarna
  bör
  stärkas så att risken för ytterligare finanskriser minskar och deras följdverkningar mildras. Långtgående reformer rekommenderades därför av tillsynsstrukturen för den finansiella sektorn i Europeiska unionen.
  De Larosière-rapporten
  fann också att ett europeiskt system för finansiell tillsyn
  (ESFS)
  bör inrättas. Det skulle omfatta tre europeiska tillsynsmyndigheter
  (ESA), en
  för
  varje sektor
  – banksektorn, värdepappersektorn respektive försäkrings- och tjänstepensionssektorn. Dessutom bör en europeisk systemrisknämnd inrättas. |
| --- | --- |

(2)

I en av kommissionen beställd rapport som offentliggjordes den 25 februari 2009 av en högnivågrupp under ledning av
  Jacques de Larosière (de Larosière-rapporten)
  drogs slutsatsen att tillsynsramarna
  bör
  stärkas så att risken för ytterligare finanskriser minskar och deras följdverkningar mildras. Långtgående reformer rekommenderades därför av tillsynsstrukturen för den finansiella sektorn i Europeiska unionen.
  De Larosière-rapporten
  fann också att ett europeiskt system för finansiell tillsyn
  (ESFS)
  bör inrättas. Det skulle omfatta tre europeiska tillsynsmyndigheter
  (ESA), en
  för
  varje sektor
  – banksektorn, värdepappersektorn respektive försäkrings- och tjänstepensionssektorn. Dessutom bör en europeisk systemrisknämnd inrättas.

| (3) | I sitt meddelande av den 4 mars 2009 med titeln ”Främja återhämtning i Europa” (5) föreslog kommissionen att förslag till lagstiftning om inrättande av
  ESFS
  skulle
  läggas
  fram, och i meddelandet av den 27 maj 2009, ”Den finansiella tillsynen i Europa” (6), presenterades närmare hur strukturen för
  detta nya
  tillsynssystem kan utformas. |
| --- | --- |

(3)

I sitt meddelande av den 4 mars 2009 med titeln ”Främja återhämtning i Europa” (5) föreslog kommissionen att förslag till lagstiftning om inrättande av
  ESFS
  skulle
  läggas
  fram, och i meddelandet av den 27 maj 2009, ”Den finansiella tillsynen i Europa” (6), presenterades närmare hur strukturen för
  detta nya
  tillsynssystem kan utformas.

| (4) | I sina slutsatser av den 19 juni 2009 rekommenderade Europeiska rådet att ett europeiskt system för finansiell tillsyn, bestående av tre nya europeiska tillsynsmyndigheter, skulle inrättas. Systemet borde syfta till att förbättra kvalitet och enhetlighet i den nationella tillsynen, stärka kontrollen av gränsöverskridande företagsgrupper och införa ett enhetligt europeiskt regelverk som ska tillämpas på alla finansiella institut på den inre marknaden
  samt säkerställa adekvat harmonisering av kriterier och metoder som ska användas av de behöriga myndigheterna för att bedöma risken för kreditinstituten
  . Europeiska rådet framhöll vidare att de europeiska tillsynsmyndigheterna också bör ha tillsynsbefogenheter när det gäller kreditvärderingsinstitut och uppmanade kommissionen att lämna konkreta förslag till hur
  ESFS
  ska kunna spela en stark roll i krislägen. |
| --- | --- |

(4)

I sina slutsatser av den 19 juni 2009 rekommenderade Europeiska rådet att ett europeiskt system för finansiell tillsyn, bestående av tre nya europeiska tillsynsmyndigheter, skulle inrättas. Systemet borde syfta till att förbättra kvalitet och enhetlighet i den nationella tillsynen, stärka kontrollen av gränsöverskridande företagsgrupper och införa ett enhetligt europeiskt regelverk som ska tillämpas på alla finansiella institut på den inre marknaden
  samt säkerställa adekvat harmonisering av kriterier och metoder som ska användas av de behöriga myndigheterna för att bedöma risken för kreditinstituten
  . Europeiska rådet framhöll vidare att de europeiska tillsynsmyndigheterna också bör ha tillsynsbefogenheter när det gäller kreditvärderingsinstitut och uppmanade kommissionen att lämna konkreta förslag till hur
  ESFS
  ska kunna spela en stark roll i krislägen.

| (5) | Den 23 september 2009 antog kommissionen förslag till tre förordningar om inrättande av
  ESFS
  , inbegripet inrättandet av de tre europeiska tillsynsmyndigheterna. |
| --- | --- |

(5)

Den 23 september 2009 antog kommissionen förslag till tre förordningar om inrättande av
  ESFS
  , inbegripet inrättandet av de tre europeiska tillsynsmyndigheterna.

| (6) | För att
  ESFS
  ska fungera effektivt krävs det ändringar av
  unionslagstiftningen
  när det gäller de tre myndigheternas verksamhetsområde. Ändringarna avser fastställandet av räckvidden för vissa befogenheter som de europeiska tillsynsmyndigheterna har och införandet av vissa befogenheter ▐ som föreskrivs i
  unionslagstiftningen
  . Dessutom har det gjorts ändringar som ska se till
  ESFS
  verksamhet fungerar smidigt och effektivt. |
| --- | --- |

(6)

För att
  ESFS
  ska fungera effektivt krävs det ändringar av
  unionslagstiftningen
  när det gäller de tre myndigheternas verksamhetsområde. Ändringarna avser fastställandet av räckvidden för vissa befogenheter som de europeiska tillsynsmyndigheterna har och införandet av vissa befogenheter ▐ som föreskrivs i
  unionslagstiftningen
  . Dessutom har det gjorts ändringar som ska se till
  ESFS
  verksamhet fungerar smidigt och effektivt.

| (7) | Inrättandet av de tre europeiska tillsynsmyndigheterna bör åtföljas av utarbetandet av en enda
  regelbok
  som ska säkerställa
  konsekvent harmonisering och
  en enhetlig tillämpning och därigenom bidra till att den inre marknaden fungerar mer effektivt. ▐ |
| --- | --- |

(7)

Inrättandet av de tre europeiska tillsynsmyndigheterna bör åtföljas av utarbetandet av en enda
  regelbok
  som ska säkerställa
  konsekvent harmonisering och
  en enhetlig tillämpning och därigenom bidra till att den inre marknaden fungerar mer effektivt. ▐

| (7a) | Enligt förordningarna om inrättande av ESFS får de europeiska tillsynsmyndigheterna utarbeta förslag till tekniska standarder inom de områden som särskilt anges i den tillämpliga lagstiftningen, vilka ska läggas fram för kommissionen för antagande i enlighet med artiklarna 290 och 291 i EUF-fördraget i form av delegerade akter eller genomförandeakter. En första grupp med sådana områden anges i detta direktiv, vars tillämpning inte bör påverkas av eventuella tillkommande områden i framtiden. |
| --- | --- |

(7a)

Enligt förordningarna om inrättande av ESFS får de europeiska tillsynsmyndigheterna utarbeta förslag till tekniska standarder inom de områden som särskilt anges i den tillämpliga lagstiftningen, vilka ska läggas fram för kommissionen för antagande i enlighet med artiklarna 290 och 291 i EUF-fördraget i form av delegerade akter eller genomförandeakter. En första grupp med sådana områden anges i detta direktiv, vars tillämpning inte bör påverkas av eventuella tillkommande områden i framtiden.

| (7b) | I den tillämpliga lagstiftningen ska det fastställas inom vilka områden som de europeiska tillsynsmyndigheterna har befogenhet att utarbeta tekniska standarder och hur de ska antas. När det gäller delegerade akter bör det i den relevanta lagstiftningen fastställas delar, villkor och specifikationer, i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget, och när det gäller delegerade akter bör de allmänna reglerna och principerna för kontroll bygga på beslut 1999/468/EG fram till dess att en förordning i enlighet med artikel 291 i EUF-fördraget antas. |
| --- | --- |

(7b)

I den tillämpliga lagstiftningen ska det fastställas inom vilka områden som de europeiska tillsynsmyndigheterna har befogenhet att utarbeta tekniska standarder och hur de ska antas. När det gäller delegerade akter bör det i den relevanta lagstiftningen fastställas delar, villkor och specifikationer, i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget, och när det gäller delegerade akter bör de allmänna reglerna och principerna för kontroll bygga på beslut 1999/468/EG fram till dess att en förordning i enlighet med artikel 291 i EUF-fördraget antas.

| (8) | Vilka områden som ska omfattas av tekniska standarder ska fastställas genom att det görs en lämplig avvägning så att det införs en enda uppsättning harmoniserade regler utan att regelverket
  och tillämpningen
  kompliceras i onödan. Här ska endast sådana områden väljas ut där enhetliga tekniska regler på ett väsentligt
  och effektivt sätt kan bidra till att syftet med den relevanta lagstiftningen uppnås, samtidigt som det säkerställs att de politiska ställningstagandena görs av Europaparlamentet, rådet och kommissionen i enlighet med de gängse förfarandena
  . |
| --- | --- |

(8)

Vilka områden som ska omfattas av tekniska standarder ska fastställas genom att det görs en lämplig avvägning så att det införs en enda uppsättning harmoniserade regler utan att regelverket
  och tillämpningen
  kompliceras i onödan. Här ska endast sådana områden väljas ut där enhetliga tekniska regler på ett väsentligt
  och effektivt sätt kan bidra till att syftet med den relevanta lagstiftningen uppnås, samtidigt som det säkerställs att de politiska ställningstagandena görs av Europaparlamentet, rådet och kommissionen i enlighet med de gängse förfarandena
  .

| (9) | De frågor som behandlas i tekniska standarder ska vara av genuint teknisk karaktär och behöver utarbetas med stöd av tillsynsexperters sakkunskaper. Genom de tekniska standarder
  som antagits som delegerade akter
  bör man
  ytterligare utveckla, specificera och
  fastställa villkor
  för konsekvent harmonisering av
  reglerna i de grundläggande rättsakter som har antagits av Europaparlamentet och rådet
  för att komplettera eller ändra vissa icke väsentliga delar av lagstiftningsakten
  .
  Å andra sidan bör tekniska standarder som antagits som genomförandeakter fastställa villkor för en enhetlig tillämpning av rättsligt bindande unionsakter.
  Tekniska standarder bör inte
  ge upphov till
  politiska ställningstaganden. ▐ |
| --- | --- |

(9)

De frågor som behandlas i tekniska standarder ska vara av genuint teknisk karaktär och behöver utarbetas med stöd av tillsynsexperters sakkunskaper. Genom de tekniska standarder
  som antagits som delegerade akter
  bör man
  ytterligare utveckla, specificera och
  fastställa villkor
  för konsekvent harmonisering av
  reglerna i de grundläggande rättsakter som har antagits av Europaparlamentet och rådet
  för att komplettera eller ändra vissa icke väsentliga delar av lagstiftningsakten
  .
  Å andra sidan bör tekniska standarder som antagits som genomförandeakter fastställa villkor för en enhetlig tillämpning av rättsligt bindande unionsakter.
  Tekniska standarder bör inte
  ge upphov till
  politiska ställningstaganden. ▐

| (9a) | I fallet med delegerade akter är det lämpligt att införa det förfarande för att anta tekniska standarder som föreskrivs i artiklarna 7–7d i förordning (EU) nr .../2010 [EBA], förordning (EU) nr .../2010 [Esma] och förordning (EU) nr .../2010 [Eiopa]. Genomförandestandarder bör antas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 7e i förordning (EU) nr .../2010 [EBA], förordning (EU) nr .../2010 [Esma] och förordning (EU) nr .../2010 [Eiopa]. Europeiska rådet har ställt sig bakom Lamfalussymodellen med fyra nivåer, som syftar till att göra lagstiftningsprocessen för unionens finansiella lagstiftning effektivare och mer transparent. Kommissionen har befogenhet att anta genomförandeakter inom många områden, och en rad olika nivå 2-förordningar och nivå 2-direktiv från kommissionen är i kraft. Om de tekniska standarderna utarbetas för att ytterligare utveckla, specificera eller fastställa tillämpningsvillkoren för sådana nivå 2-åtgärder bör standarderna antas först när dessa nivå 2-åtgärder har antagits och respektera nivå 2-åtgärdernas innehåll. |
| --- | --- |

(9a)

I fallet med delegerade akter är det lämpligt att införa det förfarande för att anta tekniska standarder som föreskrivs i artiklarna 7–7d i förordning (EU) nr .../2010 [EBA], förordning (EU) nr .../2010 [Esma] och förordning (EU) nr .../2010 [Eiopa]. Genomförandestandarder bör antas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 7e i förordning (EU) nr .../2010 [EBA], förordning (EU) nr .../2010 [Esma] och förordning (EU) nr .../2010 [Eiopa]. Europeiska rådet har ställt sig bakom Lamfalussymodellen med fyra nivåer, som syftar till att göra lagstiftningsprocessen för unionens finansiella lagstiftning effektivare och mer transparent. Kommissionen har befogenhet att anta genomförandeakter inom många områden, och en rad olika nivå 2-förordningar och nivå 2-direktiv från kommissionen är i kraft. Om de tekniska standarderna utarbetas för att ytterligare utveckla, specificera eller fastställa tillämpningsvillkoren för sådana nivå 2-åtgärder bör standarderna antas först när dessa nivå 2-åtgärder har antagits och respektera nivå 2-åtgärdernas innehåll.

| (9b) | Bindande tekniska standarder bidrar till en enhetlig uppsättning regler för lagstiftningen om finansiella tjänster, vilket Europeiska rådet välkomnade i sina slutsatser från juni 2009. Om vissa krav i unionens lagstiftningsakter inte är helt harmoniserade och överensstämmer med försiktighetsprincipen för tillsyn bör tekniska standarder som utvecklar, specificerar eller fastställer tillämpningsvillkoren för dessa krav inte hindra att medlemsstater begär ytterligare information eller inför strängare krav. Tekniska standarder bör därför medge att medlemsstaterna gör så inom specifika områden när lagstiftningsakterna ger stöd för sådan tillsyn. |
| --- | --- |

(9b)

Bindande tekniska standarder bidrar till en enhetlig uppsättning regler för lagstiftningen om finansiella tjänster, vilket Europeiska rådet välkomnade i sina slutsatser från juni 2009. Om vissa krav i unionens lagstiftningsakter inte är helt harmoniserade och överensstämmer med försiktighetsprincipen för tillsyn bör tekniska standarder som utvecklar, specificerar eller fastställer tillämpningsvillkoren för dessa krav inte hindra att medlemsstater begär ytterligare information eller inför strängare krav. Tekniska standarder bör därför medge att medlemsstaterna gör så inom specifika områden när lagstiftningsakterna ger stöd för sådan tillsyn.

| (10) | Som fastställs i förordningarna om inrättande av ESFS ska dessa myndigheter i tillämpliga fall genomföra ett öppet offentligt samråd om de tekniska standarderna och analyserat de möjliga kostnaderna och fördelarna i sammanhanget innan dessa standarder lämnas till kommissionen. |
| --- | --- |

(10)

Som fastställs i förordningarna om inrättande av ESFS ska dessa myndigheter i tillämpliga fall genomföra ett öppet offentligt samråd om de tekniska standarderna och analyserat de möjliga kostnaderna och fördelarna i sammanhanget innan dessa standarder lämnas till kommissionen.

| (11) | I förordningarna om inrättande av ESFS föreskrivs en mekanism för att lösa tvister mellan behöriga nationella myndigheter. Om en behörig myndighet ogillar en annan behörig myndighets förfarande, med avseende på innehållet i någon av dennas åtgärder eller på grund av att den avstått från att vidta åtgärder inom ett område
  som specificeras i unionslagstiftningen i enlighet med förordning (EU) nr .../2010 [EBA], förordning (EU) nr .../2010 [Esma] och förordning (EU) nr .../2010 [Eiopa],
  där samarbete, samordning eller gemensamma beslut krävs av behöriga myndigheter från mer än en medlemsstat,
  bör
  de europeiska tillsynsmyndigheterna på begäran av en av de berörda behöriga myndigheterna
  kunna
  bistå dessa myndigheter med att nå fram till en överenskommelse inom den tidsfrist som fastställs av den europeiska tillsynsmyndigheten, med beaktande av eventuella relevanta tidsfrister i den tillämpliga lagstiftningen och av hur komplex och brådskande tvisten är. Om en sådan tvist kvarstår,
  bör
  de europeiska tillsynsmyndigheterna
  kunna
  avgöra tvisten. |
| --- | --- |

(11)

I förordningarna om inrättande av ESFS föreskrivs en mekanism för att lösa tvister mellan behöriga nationella myndigheter. Om en behörig myndighet ogillar en annan behörig myndighets förfarande, med avseende på innehållet i någon av dennas åtgärder eller på grund av att den avstått från att vidta åtgärder inom ett område
  som specificeras i unionslagstiftningen i enlighet med förordning (EU) nr .../2010 [EBA], förordning (EU) nr .../2010 [Esma] och förordning (EU) nr .../2010 [Eiopa],
  där samarbete, samordning eller gemensamma beslut krävs av behöriga myndigheter från mer än en medlemsstat,
  bör
  de europeiska tillsynsmyndigheterna på begäran av en av de berörda behöriga myndigheterna
  kunna
  bistå dessa myndigheter med att nå fram till en överenskommelse inom den tidsfrist som fastställs av den europeiska tillsynsmyndigheten, med beaktande av eventuella relevanta tidsfrister i den tillämpliga lagstiftningen och av hur komplex och brådskande tvisten är. Om en sådan tvist kvarstår,
  bör
  de europeiska tillsynsmyndigheterna
  kunna
  avgöra tvisten.

| (12) | Enligt
  artikel 11.1 i förordning (EU) nr .../2010 [EBA], förordning (EU) nr .../2010 [Esma] och förordning (EU) nr .../2010 [Eiopa]
  som ger möjlighet att lösa tvister i förordningarna om inrättande av ESFS krävs det generellt sett inga följdändringar av den tillämpliga lagstiftningen. Men inom områden där det redan finns någon form av icke-bindande medling i den tillämpliga lagstiftningen eller där det förekommer tidsfrister för gemensamma beslut som ska fattas av en eller flera behöriga nationella myndigheter, krävs det ändringar för att säkerställa klarhet och minsta möjliga avbrott i processen för att nå ett gemensamt beslut, men också för att säkerställa att de europeiska tillsynsmyndigheterna är redo att lösa tvister i tillämpliga fall.
  Det bindande förfarandet för att lösa tvister är avsett att klara ut situationer där behöriga tillsynsmyndigheter inte själva mellan sig kan lösa förfarandefrågor eller väsentliga problem när det gäller att följa unionslagstiftningen. |
| --- | --- |

(12)

Enligt
  artikel 11.1 i förordning (EU) nr .../2010 [EBA], förordning (EU) nr .../2010 [Esma] och förordning (EU) nr .../2010 [Eiopa]
  som ger möjlighet att lösa tvister i förordningarna om inrättande av ESFS krävs det generellt sett inga följdändringar av den tillämpliga lagstiftningen. Men inom områden där det redan finns någon form av icke-bindande medling i den tillämpliga lagstiftningen eller där det förekommer tidsfrister för gemensamma beslut som ska fattas av en eller flera behöriga nationella myndigheter, krävs det ändringar för att säkerställa klarhet och minsta möjliga avbrott i processen för att nå ett gemensamt beslut, men också för att säkerställa att de europeiska tillsynsmyndigheterna är redo att lösa tvister i tillämpliga fall.
  Det bindande förfarandet för att lösa tvister är avsett att klara ut situationer där behöriga tillsynsmyndigheter inte själva mellan sig kan lösa förfarandefrågor eller väsentliga problem när det gäller att följa unionslagstiftningen.

| (12a) | Detta direktiv bör därför omfatta de situationer där man kan behöva lösa förfarandefrågor eller väsentliga problem när det gäller att följa unionslagstiftningen och där tillsynsmyndigheterna kanske inte kan lösa problemet på egen hand. I sådana fall bör en av de involverade tillsynsmyndigheterna hänföra frågan till den behöriga europeiska tillsynsmyndigheten. Denna europeiska tillsynsmyndighet bör handla i enlighet med det förfarande som fastställs
  i dess inrättandeförordning
  och i detta direktiv
  .
  Den bör med bindande verkan för de aktuella behöriga myndigheterna kunna begära att de aktuella behöriga myndigheterna vidtar särskilda åtgärder eller avstår från åtgärder för att lösa problemet och för att säkerställa förenligheten med unionslagstiftningen. I sådana fall där den relevanta unionslagstiftningen ger medlemsstaterna beslutsfattande behörighet, bör den europeiska tillsynsmyndighetens beslut inte ersätta de behöriga myndigheternas rätt att fatta egna beslut i enlighet med unionslagstiftningen. |
| --- | --- |

(12a)

Detta direktiv bör därför omfatta de situationer där man kan behöva lösa förfarandefrågor eller väsentliga problem när det gäller att följa unionslagstiftningen och där tillsynsmyndigheterna kanske inte kan lösa problemet på egen hand. I sådana fall bör en av de involverade tillsynsmyndigheterna hänföra frågan till den behöriga europeiska tillsynsmyndigheten. Denna europeiska tillsynsmyndighet bör handla i enlighet med det förfarande som fastställs
  i dess inrättandeförordning
  och i detta direktiv
  .
  Den bör med bindande verkan för de aktuella behöriga myndigheterna kunna begära att de aktuella behöriga myndigheterna vidtar särskilda åtgärder eller avstår från åtgärder för att lösa problemet och för att säkerställa förenligheten med unionslagstiftningen. I sådana fall där den relevanta unionslagstiftningen ger medlemsstaterna beslutsfattande behörighet, bör den europeiska tillsynsmyndighetens beslut inte ersätta de behöriga myndigheternas rätt att fatta egna beslut i enlighet med unionslagstiftningen.

| (13) | I Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/48/EG av den 14 juni 2006 om rätten att starta och driva verksamhet i kreditinstitut (7) föreskrivs medling eller gemensamma beslut för att fastställa betydande filialer till ledamöter i tillsynskollegiet, modellvalidering och riskvärdering av grupper. Inom samtliga dessa områden bör det i en ändring klart anges att om det uppstår en tvist under den föreskrivna tidsperioden kan Europeiska bankmyndigheten lösa denna tvist med det förfarande som anges i förordning
  (EU) nr .../2010 [EBA]
  . På så sätt blir det tydligt
  , även om Europeiska bankmyndigheten inte kan ersätta behöriga myndigheters rätt att fatta egna beslut i enlighet med unionslagstiftningen
  , att tvister kan lösas och samarbete stärkas innan ett slutligt beslut fattas eller utfärdas till en institution. |
| --- | --- |

(13)

I Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/48/EG av den 14 juni 2006 om rätten att starta och driva verksamhet i kreditinstitut (7) föreskrivs medling eller gemensamma beslut för att fastställa betydande filialer till ledamöter i tillsynskollegiet, modellvalidering och riskvärdering av grupper. Inom samtliga dessa områden bör det i en ändring klart anges att om det uppstår en tvist under den föreskrivna tidsperioden kan Europeiska bankmyndigheten lösa denna tvist med det förfarande som anges i förordning
  (EU) nr .../2010 [EBA]
  . På så sätt blir det tydligt
  , även om Europeiska bankmyndigheten inte kan ersätta behöriga myndigheters rätt att fatta egna beslut i enlighet med unionslagstiftningen
  , att tvister kan lösas och samarbete stärkas innan ett slutligt beslut fattas eller utfärdas till en institution.

| (14) | För att säkerställa
  en smidig övergång
  av de arbetsuppgifter som i dag ombesörjs av europeiska banktillsynskommittén
  (CEBS)
  , kommittén för europeiska myndigheter med tillsyn över försäkringar och tjänstepensioner
  (Ceiops) och
  europeiska värdepapperstillsynskommittén
  (CESR) till de nya europeiska tillsynsmyndigheterna
  bör
  hänvisningarna till dessa kommittéer
  bytas ut mot hänvisningar till Europeiska bankmyndigheten
  (EBA)
  , Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten
  (Eiopa)
  respektive Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten
  (Esma)
  . |
| --- | --- |

(14)

För att säkerställa
  en smidig övergång
  av de arbetsuppgifter som i dag ombesörjs av europeiska banktillsynskommittén
  (CEBS)
  , kommittén för europeiska myndigheter med tillsyn över försäkringar och tjänstepensioner
  (Ceiops) och
  europeiska värdepapperstillsynskommittén
  (CESR) till de nya europeiska tillsynsmyndigheterna
  bör
  hänvisningarna till dessa kommittéer
  bytas ut mot hänvisningar till Europeiska bankmyndigheten
  (EBA)
  , Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten
  (Eiopa)
  respektive Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten
  (Esma)
  .

| (14a) | Anpassningen av kommittéförfarandet till i synnerhet artiklarna 290 och 291 i EUF-fördraget bör göras stegvis och vara fullständigt genomförd inom tre år. För att kunna beakta den tekniska utvecklingen på finansmarknaderna och specificera de krav som fastställs genom de ändrade direktiven ska kommissionen ha befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget. |
| --- | --- |

(14a)

Anpassningen av kommittéförfarandet till i synnerhet artiklarna 290 och 291 i EUF-fördraget bör göras stegvis och vara fullständigt genomförd inom tre år. För att kunna beakta den tekniska utvecklingen på finansmarknaderna och specificera de krav som fastställs genom de ändrade direktiven ska kommissionen ha befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget.

| (14b) | Europaparlamentet eller rådet bör kunna invända mot den delegerade akten inom en period på tre månader från delgivningsdagen. På Europaparlamentets eller rådets initiativ bör denna frist kunna förlängas med tre månader i fråga om väsentliga problemområden. Europaparlamentet och rådet kan underrätta de andra institutionerna om sina avsikter att inte invända. Ett sådant tidigt godkännande av delegerade akter är särskilt lämpligt om en tidsfrist måste respekteras, till exempel för att respektera tidsplaner som fastställs i grundakten för kommissionens rätt att anta delegerade akter. |
| --- | --- |

(14b)

Europaparlamentet eller rådet bör kunna invända mot den delegerade akten inom en period på tre månader från delgivningsdagen. På Europaparlamentets eller rådets initiativ bör denna frist kunna förlängas med tre månader i fråga om väsentliga problemområden. Europaparlamentet och rådet kan underrätta de andra institutionerna om sina avsikter att inte invända. Ett sådant tidigt godkännande av delegerade akter är särskilt lämpligt om en tidsfrist måste respekteras, till exempel för att respektera tidsplaner som fastställs i grundakten för kommissionens rätt att anta delegerade akter.

| (14c) | I enlighet med förklaring 39 om artikel 290 i EUF-fördraget, som fogats till slutakten från den regeringskonferens som antog Lissabonfördraget, undertecknat den 13 december 2007, noterade konferensen kommissionens avsikt att i enlighet med sin etablerade praxis även i fortsättningen samråda med av medlemsstaterna utsedda experter vid utarbetandet av kommissionens utkast till delegerade akter på området finansiella tjänster. |
| --- | --- |

(14c)

I enlighet med förklaring 39 om artikel 290 i EUF-fördraget, som fogats till slutakten från den regeringskonferens som antog Lissabonfördraget, undertecknat den 13 december 2007, noterade konferensen kommissionens avsikt att i enlighet med sin etablerade praxis även i fortsättningen samråda med av medlemsstaterna utsedda experter vid utarbetandet av kommissionens utkast till delegerade akter på området finansiella tjänster.

| (15) | Med den nya tillsynsstruktur som införs genom ESFS kommer det att krävas att de nationella tillsynsmyndigheterna samarbetar nära med de europeiska tillsynsmyndigheterna. Ändringar i den tillämpliga lagstiftningen ska säkerställa att det inte finns några rättsliga hinder för de skyldigheter om informationsutbyte som har införts i ▐ förordningarna om inrättande av de europeiska tillsynsmyndigheterna. |
| --- | --- |

(15)

Med den nya tillsynsstruktur som införs genom ESFS kommer det att krävas att de nationella tillsynsmyndigheterna samarbetar nära med de europeiska tillsynsmyndigheterna. Ändringar i den tillämpliga lagstiftningen ska säkerställa att det inte finns några rättsliga hinder för de skyldigheter om informationsutbyte som har införts i ▐ förordningarna om inrättande av de europeiska tillsynsmyndigheterna.

| (15a) | Konfidentiell information som överlämnas till eller utväxlas mellan behöriga myndigheter och Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten eller Europeiska systemrisknämnden bör omfattas av den sekretess som gäller för anställda och tidigare anställda hos den behöriga myndighet som erhåller informationen. |
| --- | --- |

(15a)

Konfidentiell information som överlämnas till eller utväxlas mellan behöriga myndigheter och Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten eller Europeiska systemrisknämnden bör omfattas av den sekretess som gäller för anställda och tidigare anställda hos den behöriga myndighet som erhåller informationen.

| (16) | Enligt ▐ förordningarna om inrättande av ESFS får
  de europeiska tillsynsmyndigheterna
  utveckla kontakter med tillsynsmyndigheter i tredjeländer och ska medverka i utarbetandet av beslut om likvärdighet avseende tillsynsordningar i tredjeländer. Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/39/EG av den 21 april 2004 om marknader för finansiella instrument (8) och direktiv 2006/48/EG bör ändras för att göra det möjligt för de europeiska tillsynsmyndigheterna att ingå samarbetsavtal med tredjeländer och utbyta information om dessa tredjeländer kan lämna garantier om tystnadsplikt. |
| --- | --- |

(16)

Enligt ▐ förordningarna om inrättande av ESFS får
  de europeiska tillsynsmyndigheterna
  utveckla kontakter med tillsynsmyndigheter i tredjeländer och ska medverka i utarbetandet av beslut om likvärdighet avseende tillsynsordningar i tredjeländer. Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/39/EG av den 21 april 2004 om marknader för finansiella instrument (8) och direktiv 2006/48/EG bör ändras för att göra det möjligt för de europeiska tillsynsmyndigheterna att ingå samarbetsavtal med tredjeländer och utbyta information om dessa tredjeländer kan lämna garantier om tystnadsplikt.

| (17) | Att ha en enda konsoliderad förteckning eller ett konsoliderat register för varje kategori av
  finansiella företag
  inom Europeiska unionen, något som nu hanteras av varje nationell behörig myndighet, ger en förbättrad insyn och en klarare bild av den inre finansmarknaden. De europeiska tillsynsmyndigheterna bör få till uppgift att upprätta, offentliggöra och regelbundet uppdatera register och förteckningar över finansiella aktörer i Europeiska unionen. Detta gäller förteckningar över auktorisationer som nationella tillsynsmyndigheter har beviljat kreditinstitut. Det gäller även registret över samtliga värdepappersföretag och förteckningen över reglerade marknader enligt direktiv 2004/39/EG.
  Esma
  bör också få till uppgift att upprätta, offentliggöra och regelbundet uppdatera förteckningen över godkända prospekt samt intyg om godkännande enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/71/EG av den 4 november 2003 om de prospekt som ska offentliggöras när värdepapper erbjuds till allmänheten eller tas upp till handel ▐ (9). |
| --- | --- |

(17)

Att ha en enda konsoliderad förteckning eller ett konsoliderat register för varje kategori av
  finansiella företag
  inom Europeiska unionen, något som nu hanteras av varje nationell behörig myndighet, ger en förbättrad insyn och en klarare bild av den inre finansmarknaden. De europeiska tillsynsmyndigheterna bör få till uppgift att upprätta, offentliggöra och regelbundet uppdatera register och förteckningar över finansiella aktörer i Europeiska unionen. Detta gäller förteckningar över auktorisationer som nationella tillsynsmyndigheter har beviljat kreditinstitut. Det gäller även registret över samtliga värdepappersföretag och förteckningen över reglerade marknader enligt direktiv 2004/39/EG.
  Esma
  bör också få till uppgift att upprätta, offentliggöra och regelbundet uppdatera förteckningen över godkända prospekt samt intyg om godkännande enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/71/EG av den 4 november 2003 om de prospekt som ska offentliggöras när värdepapper erbjuds till allmänheten eller tas upp till handel ▐ (9).

| (18) | Inom områden där de europeiska tillsynsmyndigheterna är skyldiga att utarbeta förslag till tekniska standarder ska dessa förslag lämnas till kommissionen inom tre år efter myndigheternas inrättande
  , såvida inte andra tidsfrister fastställts i den relevanta förordningen
  . |
| --- | --- |

(18)

Inom områden där de europeiska tillsynsmyndigheterna är skyldiga att utarbeta förslag till tekniska standarder ska dessa förslag lämnas till kommissionen inom tre år efter myndigheternas inrättande
  , såvida inte andra tidsfrister fastställts i den relevanta förordningen
  .

| (18a) | Esmas uppgifter i anslutning till Europaparlamentets och rådets direktiv 98/26/EG av den 19 maj 1998 om slutgiltig avveckling i system för överföring av betalningar och värdepapper

   (10)

  bör inte påverka Europeiska centralbankssystemets behörighet att främja väl fungerande betalningssystem, i enlighet med artikel 127.2 fjärde strecksatsen i EUF-fördraget. |
| --- | --- |

(18a)

Esmas uppgifter i anslutning till Europaparlamentets och rådets direktiv 98/26/EG av den 19 maj 1998 om slutgiltig avveckling i system för överföring av betalningar och värdepapper

   (10)

  bör inte påverka Europeiska centralbankssystemets behörighet att främja väl fungerande betalningssystem, i enlighet med artikel 127.2 fjärde strecksatsen i EUF-fördraget.

| (18b) | De tekniska standarder som Eiopa ska utarbeta i enlighet med detta direktiv och i samband med Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/41/EG av den 3 juni 2003 om verksamhet i och tillsyn över tjänstepensionsinstitut

   (11)

  bör inte påverka medlemsstaternas behörighet i fråga om aktsamhetskrav för sådana institut enligt direktiv 2003/41/EG. |
| --- | --- |

(18b)

De tekniska standarder som Eiopa ska utarbeta i enlighet med detta direktiv och i samband med Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/41/EG av den 3 juni 2003 om verksamhet i och tillsyn över tjänstepensionsinstitut

   (11)

  bör inte påverka medlemsstaternas behörighet i fråga om aktsamhetskrav för sådana institut enligt direktiv 2003/41/EG.

| (18c) | I enlighet med artikel 13.5 i direktiv 2003/71/EG om de prospekt som ska offentliggöras när värdepapper erbjuds till allmänheten eller tas upp till handel får den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten besluta att godkännandet av prospektet ska överlämnas till den behöriga myndigheten i en annan medlemsstat, förutsatt att denna myndighet godkänner detta. Enligt artikel 13.3 i förordning (EU) nr .../2010 [Esma] ska sådana delegeringsöverenskommelser i allmänhet anmälas till myndigheten minst en månad innan de börjar gälla. Med tanke på erfarenheterna av att överlämna ett godkännande enligt direktiv 2003/71/EG, där kortare tidsfrister anges, bör inte artikel 13.3 i förordning (EU) nr .../2010 [Esma] tillämpas på denna situation. |
| --- | --- |

(18c)

I enlighet med artikel 13.5 i direktiv 2003/71/EG om de prospekt som ska offentliggöras när värdepapper erbjuds till allmänheten eller tas upp till handel får den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten besluta att godkännandet av prospektet ska överlämnas till den behöriga myndigheten i en annan medlemsstat, förutsatt att denna myndighet godkänner detta. Enligt artikel 13.3 i förordning (EU) nr .../2010 [Esma] ska sådana delegeringsöverenskommelser i allmänhet anmälas till myndigheten minst en månad innan de börjar gälla. Med tanke på erfarenheterna av att överlämna ett godkännande enligt direktiv 2003/71/EG, där kortare tidsfrister anges, bör inte artikel 13.3 i förordning (EU) nr .../2010 [Esma] tillämpas på denna situation.

| (18d) | De europeiska tillsynsmyndigheterna bör i detta skede inte utarbeta förslag till tekniska standarder när det gäller de nuvarande kraven på att personer som leder verksamheten i värdepappersföretag, kreditinstitut, fondföretag och deras förvaltningsbolag ska ha den vandel och erfarenhet som krävs för att säkerställa en sund och ansvarsfull ledning. Med tanke på hur viktiga dessa krav är bör emellertid de europeiska tillsynsmyndigheterna prioritera att fastställa bästa praxis i riktlinjer och se till att tillsyns- och aktsamhetspraxis överensstämmer med denna bästa praxis. Myndigheterna bör agera på samma sätt när det gäller aktsamhetskraven för institutens huvudkontor. |
| --- | --- |

(18d)

De europeiska tillsynsmyndigheterna bör i detta skede inte utarbeta förslag till tekniska standarder när det gäller de nuvarande kraven på att personer som leder verksamheten i värdepappersföretag, kreditinstitut, fondföretag och deras förvaltningsbolag ska ha den vandel och erfarenhet som krävs för att säkerställa en sund och ansvarsfull ledning. Med tanke på hur viktiga dessa krav är bör emellertid de europeiska tillsynsmyndigheterna prioritera att fastställa bästa praxis i riktlinjer och se till att tillsyns- och aktsamhetspraxis överensstämmer med denna bästa praxis. Myndigheterna bör agera på samma sätt när det gäller aktsamhetskraven för institutens huvudkontor.

| (18e) | Syftet med att utarbeta förslag till tekniska standarder när det gäller metoden för intern riskklassificering, internmätningsmetoden och metoden med interna modeller för marknadsrisk, i enlighet med detta direktiv, bör vara att sörja för dessa metoders kvalitet och stabilitet och se till att behöriga myndigheter fortlöpande ser över metoderna. Dessa standarder bör göra det möjligt för behöriga myndigheter att tillåta institut att utforma olika metoder utifrån sin egen erfarenhet och sina egna särdrag, i enlighet med kraven i direktiven 2006/48/EG och 2006/49/EG och i de tekniska standarderna. |
| --- | --- |

(18e)

Syftet med att utarbeta förslag till tekniska standarder när det gäller metoden för intern riskklassificering, internmätningsmetoden och metoden med interna modeller för marknadsrisk, i enlighet med detta direktiv, bör vara att sörja för dessa metoders kvalitet och stabilitet och se till att behöriga myndigheter fortlöpande ser över metoderna. Dessa standarder bör göra det möjligt för behöriga myndigheter att tillåta institut att utforma olika metoder utifrån sin egen erfarenhet och sina egna särdrag, i enlighet med kraven i direktiven 2006/48/EG och 2006/49/EG och i de tekniska standarderna.

| (19) | Eftersom målen för detta direktiv, nämligen att förbättra den inre marknadens funktion genom att säkerställa en hög, effektiv och enhetlig nivå på reglering och tillsyn, skydda insättare, investerare och förmånstagare och därigenom företag och konsumenter, skydda de finansiella marknadernas integritet, effektivitet och korrekta funktion, upprätthålla stabiliteten
  och hållbarheten
  i det finansiella systemet
  , skydda realekonomin, säkra de offentliga finanserna
  och stärka den internationella samordningen av tillsynen, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna, och de därför på grund av åtgärdens räckvidd bättre kan uppnås på
  unionsnivå
  , kan
  unionen
  vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går direktivet inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål. |
| --- | --- |

(19)

Eftersom målen för detta direktiv, nämligen att förbättra den inre marknadens funktion genom att säkerställa en hög, effektiv och enhetlig nivå på reglering och tillsyn, skydda insättare, investerare och förmånstagare och därigenom företag och konsumenter, skydda de finansiella marknadernas integritet, effektivitet och korrekta funktion, upprätthålla stabiliteten
  och hållbarheten
  i det finansiella systemet
  , skydda realekonomin, säkra de offentliga finanserna
  och stärka den internationella samordningen av tillsynen, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna, och de därför på grund av åtgärdens räckvidd bättre kan uppnås på
  unionsnivå
  , kan
  unionen
  vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går direktivet inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.

| (19a) | Kommissionen bör senast den 1 januari 2014 rapportera till Europaparlamentet och rådet om de europeiska tillsynsmyndigheternas överlämnande av förslag till tekniska standarder i enlighet med detta direktiv och lägga fram lämpliga förslag. |
| --- | --- |

(19a)

Kommissionen bör senast den 1 januari 2014 rapportera till Europaparlamentet och rådet om de europeiska tillsynsmyndigheternas överlämnande av förslag till tekniska standarder i enlighet med detta direktiv och lägga fram lämpliga förslag.

| (20) | Europaparlamentets och rådets direktiv 98/26/EG av den 19 maj 1998 om slutgiltig avveckling i system för överföring av betalningar och värdepapper (12), Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/87/EG av den 16 december 2002 om extra tillsyn över kreditinstitut, försäkringsföretag och värdepappersföretag i ett finansiellt konglomerat ▐ (13), Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/6/EG av den 28 januari 2003 om insiderhandel och otillbörlig marknadspåverkan (marknadsmissbruk) (14), direktiv 2003/41/EG ▐ (15), direktiv 2003/71/EG, direktiv 2004/39/EG, Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/109/EG av den 15 december 2004 om harmonisering av insynskraven angående upplysningar om emittenter vars värdepapper är upptagna till handel på en reglerad marknad ▐ (16), Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/60/EG av den 26 oktober 2005 om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för penningtvätt och finansiering av terrorism (17), direktiv 2006/48/EG ▐ (18), Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/49/EG av den 14 juni 2006 om kapitalkrav för värdepappersföretag och kreditinstitut (19) och Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/65/EG av den 13 juli 2009 om samordning av lagar och andra författningar som avser företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper (fondföretag) (20) bör därför ändras i enlighet med detta. |
| --- | --- |

(20)

Europaparlamentets och rådets direktiv 98/26/EG av den 19 maj 1998 om slutgiltig avveckling i system för överföring av betalningar och värdepapper (12), Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/87/EG av den 16 december 2002 om extra tillsyn över kreditinstitut, försäkringsföretag och värdepappersföretag i ett finansiellt konglomerat ▐ (13), Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/6/EG av den 28 januari 2003 om insiderhandel och otillbörlig marknadspåverkan (marknadsmissbruk) (14), direktiv 2003/41/EG ▐ (15), direktiv 2003/71/EG, direktiv 2004/39/EG, Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/109/EG av den 15 december 2004 om harmonisering av insynskraven angående upplysningar om emittenter vars värdepapper är upptagna till handel på en reglerad marknad ▐ (16), Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/60/EG av den 26 oktober 2005 om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för penningtvätt och finansiering av terrorism (17), direktiv 2006/48/EG ▐ (18), Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/49/EG av den 14 juni 2006 om kapitalkrav för värdepappersföretag och kreditinstitut (19) och Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/65/EG av den 13 juli 2009 om samordning av lagar och andra författningar som avser företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper (fondföretag) (20) bör därför ändras i enlighet med detta.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Ändringar av direktiv 98/26/EG

Direktiv 98/26/EG ska ändras på följande sätt:

| 1. | Artikel 6.3 ska ersättas med följande:
  ”3.   Den medlemsstat som avses i punkt 2 ska omedelbart underrätta
  Europeiska systemrisknämnden
  , övriga medlemsstater och Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten, inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning
  (EU) nr .../2010 (Esma)

   (21) om detta ▐. |
| --- | --- |

1.

Artikel 6.3 ska ersättas med följande:

”3.   Den medlemsstat som avses i punkt 2 ska omedelbart underrätta
  Europeiska systemrisknämnden
  , övriga medlemsstater och Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten, inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning
  (EU) nr .../2010 (Esma)

   (21) om detta ▐.

| 2. | I artikel 10.1 ska första stycket ersättas med följande:
  ”Medlemsstaterna ska ange vilka system, och vilka respektive systemoperatörer, som kommer att innefattas i detta direktivs räckvidd och ska anmäla dem till
  Esma
  samt underrätta Esma om vilka myndigheter de har utsett enligt artikel 6.2.
  Esma
  ska offentliggöra dessa uppgifter på sin webbplats.” |
| --- | --- |

2.

I artikel 10.1 ska första stycket ersättas med följande:

”Medlemsstaterna ska ange vilka system, och vilka respektive systemoperatörer, som kommer att innefattas i detta direktivs räckvidd och ska anmäla dem till
  Esma
  samt underrätta Esma om vilka myndigheter de har utsett enligt artikel 6.2.
  Esma
  ska offentliggöra dessa uppgifter på sin webbplats.”

| 2a. | Följande artikel ska införas som artikel 10a:



  ”Artikel 10a



  1.
     
  De behöriga myndigheterna ska samarbeta med Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten vid tillämpning av detta direktiv, i enlighet med förordning (EU) nr .../2010 [Esma].




  2.
     
  De behöriga myndigheterna ska utan dröjsmål förse Esma med all information den behöver för att utföra sina uppgifter, i enlighet med artikel 20 i förordning (EU) nr .../2010 [Esma].” |
| --- | --- |

2a.

Följande artikel ska införas som artikel 10a:

”Artikel 10a

1.
     
  De behöriga myndigheterna ska samarbeta med Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten vid tillämpning av detta direktiv, i enlighet med förordning (EU) nr .../2010 [Esma].

2.
     
  De behöriga myndigheterna ska utan dröjsmål förse Esma med all information den behöver för att utföra sina uppgifter, i enlighet med artikel 20 i förordning (EU) nr .../2010 [Esma].”

Artikel 2

Ändringar av direktiv 2002/87/EG

Direktiv 2002/87/EG ska ändras på följande sätt:

| 1. | Artikel 4 ska ändras på följande sätt:






  a) | Punkt 2 ska ersättas med följande:
  ”
  2.
     Den samordnare som utsetts enligt artikel 10 ska informera det moderföretag som finns i toppen av en grupp eller, i avsaknad av moderföretag, den reglerade enhet som har den största balansomslutningen inom den största finansiella sektorn i en grupp, om att gruppen har identifierats som ett finansiellt konglomerat och om utnämningen av samordnare. Samordnaren ska också informera de behöriga myndigheter som har auktoriserat reglerade enheter i gruppen och de behöriga myndigheterna i den medlemsstat i vilken det blandade finansiella holdingföretaget har sitt huvudkontor samt Gemensamma kommittén för de europeiska tillsynsmyndigheterna, inrättad genom
  artikel 40
  i Europaparlamentets och rådets förordning
  (EU) nr .../2010 [EBA],
  förordning
  (EU) nr .../2010 [Eiopa] och Europaparlamentets och rådets
  förordning
  (EU) nr .../2010 [Esma]

   (22) (nedan kallad gemensamma kommittén). |
| --- | --- | --- |

1.

Artikel 4 ska ändras på följande sätt:

a)

Punkt 2 ska ersättas med följande:

”
  2.
     Den samordnare som utsetts enligt artikel 10 ska informera det moderföretag som finns i toppen av en grupp eller, i avsaknad av moderföretag, den reglerade enhet som har den största balansomslutningen inom den största finansiella sektorn i en grupp, om att gruppen har identifierats som ett finansiellt konglomerat och om utnämningen av samordnare. Samordnaren ska också informera de behöriga myndigheter som har auktoriserat reglerade enheter i gruppen och de behöriga myndigheterna i den medlemsstat i vilken det blandade finansiella holdingföretaget har sitt huvudkontor samt Gemensamma kommittén för de europeiska tillsynsmyndigheterna, inrättad genom
  artikel 40
  i Europaparlamentets och rådets förordning
  (EU) nr .../2010 [EBA],
  förordning
  (EU) nr .../2010 [Eiopa] och Europaparlamentets och rådets
  förordning
  (EU) nr .../2010 [Esma]

   (22) (nedan kallad gemensamma kommittén).

| b) | Följande punkt ska läggas till:
  ”3.   Gemensamma kommittén ska
  på sin webbplats
  offentliggöra förteckningen över identifierade finansiella konglomerat och fortlöpande uppdatera förteckningen.
  Denna information ska vara tillgänglig via länk på var och en av de europeiska tillsynsmyndigheternas webbplatser.” |
| --- | --- |

b)

Följande punkt ska läggas till:

”3.   Gemensamma kommittén ska
  på sin webbplats
  offentliggöra förteckningen över identifierade finansiella konglomerat och fortlöpande uppdatera förteckningen.
  Denna information ska vara tillgänglig via länk på var och en av de europeiska tillsynsmyndigheternas webbplatser.”

| 1a. | I artikel 9.2 ska följande led läggas till:










  ”(ca) | Utvecklande av en detaljerad avvecklingsordning som regelbundet ska uppdateras och ses över åtminstone årligen, och som består av en strukturerad mekanism för tidiga ingripanden, omedelbara korrigerade åtgärder och en beredskapsplan vid konkurser.” |
| --- | --- | --- |

1a.

I artikel 9.2 ska följande led läggas till:

”(ca)

Utvecklande av en detaljerad avvecklingsordning som regelbundet ska uppdateras och ses över åtminstone årligen, och som består av en strukturerad mekanism för tidiga ingripanden, omedelbara korrigerade åtgärder och en beredskapsplan vid konkurser.”

| 1b. | Rubriken på avsnitt III ska ersättas med följande: |
| --- | --- |

1b.

Rubriken på avsnitt III ska ersättas med följande:

| 1c. | Följande artikel ska infogas i avsnitt 3:



  ”Artikel -10



  Gemensamma kommittén ska, i enlighet med artikel 42 i förordning (EU) nr .../2010 [EBA], förordning (EU) nr .../2010 [Eiopa] och förordning (EU) nr .../2010 [Esma], garantera samstämmig sektorsövergripande och gränsöverskridande överensstämmelse med unionslagstiftningen.” |
| --- | --- |

1c.

Följande artikel ska infogas i avsnitt 3:

”Artikel -10

Gemensamma kommittén ska, i enlighet med artikel 42 i förordning (EU) nr .../2010 [EBA], förordning (EU) nr .../2010 [Eiopa] och förordning (EU) nr .../2010 [Esma], garantera samstämmig sektorsövergripande och gränsöverskridande överensstämmelse med unionslagstiftningen.”

| 1d. | Artikel 10.1 ska ersättas med följande:




  ”1.
     
  För att säkerställa tillräcklig extra tillsyn över de reglerade enheterna i ett finansiellt konglomerat ska en enda samordnare med ansvar för samordning och utövande av den extra tillsynen utses bland de berörda medlemsstaternas behöriga myndigheter, inbegripet dem som finns i den medlemsstat i vilken det blandade finansiella holdingföretaget har sitt huvudkontor. Uppgiften om samordnare ska offentliggöras på webbplatsen för gemensamma kommittén.” |
| --- | --- |

1d.

Artikel 10.1 ska ersättas med följande:

”1.
     
  För att säkerställa tillräcklig extra tillsyn över de reglerade enheterna i ett finansiellt konglomerat ska en enda samordnare med ansvar för samordning och utövande av den extra tillsynen utses bland de berörda medlemsstaternas behöriga myndigheter, inbegripet dem som finns i den medlemsstat i vilken det blandade finansiella holdingföretaget har sitt huvudkontor. Uppgiften om samordnare ska offentliggöras på webbplatsen för gemensamma kommittén.”

| 1e. | I artikel 11.1 ska andra stycket ersättas med följande:




  ”För att den extra och europeiska tillsynen ska kunna underlättas och få en bred rättslig grund, ska samordnaren, de andra relevanta behöriga myndigheterna och vid behov andra berörda behöriga myndigheter införa samordningsåtgärder. Genom dessa kan samordnaren anförtros ytterligare uppgifter och förfaranden specificeras för de relevanta behöriga myndigheternas beslutsprocesser enligt artiklarna 3 och 4, artikel 5.4, artikel 6, artikel 12.2 samt artiklarna 16 och 18, samt för samarbetet med andra behöriga myndigheter.




  I enlighet med artikel 8 och det förfarande som fastställs i artikel 42 i förordning (EU) nr .../ 2010 [EBA], i förordning (EU) nr .../2010 [Eiopa] och i förordning (EU) nr .../ 2010 [Esma] ska gemensamma kommittén utveckla riktlinjer i syfte att uppnå enhetlighet i tillsynsrutinerna i fråga om samstämmigheten i tillsynssamordningsarrangemangen i enlighet med artikel 131a i direktiv 2006/48/EG och artikel 248.4 i direktiv 2009/138/EG.” |
| --- | --- |

1e.

I artikel 11.1 ska andra stycket ersättas med följande:

”För att den extra och europeiska tillsynen ska kunna underlättas och få en bred rättslig grund, ska samordnaren, de andra relevanta behöriga myndigheterna och vid behov andra berörda behöriga myndigheter införa samordningsåtgärder. Genom dessa kan samordnaren anförtros ytterligare uppgifter och förfaranden specificeras för de relevanta behöriga myndigheternas beslutsprocesser enligt artiklarna 3 och 4, artikel 5.4, artikel 6, artikel 12.2 samt artiklarna 16 och 18, samt för samarbetet med andra behöriga myndigheter.

I enlighet med artikel 8 och det förfarande som fastställs i artikel 42 i förordning (EU) nr .../ 2010 [EBA], i förordning (EU) nr .../2010 [Eiopa] och i förordning (EU) nr .../ 2010 [Esma] ska gemensamma kommittén utveckla riktlinjer i syfte att uppnå enhetlighet i tillsynsrutinerna i fråga om samstämmigheten i tillsynssamordningsarrangemangen i enlighet med artikel 131a i direktiv 2006/48/EG och artikel 248.4 i direktiv 2009/138/EG.”

| 1f. | I artikel 12.1 ska tredje stycket ersättas med följande:




  ”När det är nödvändigt för utförandet av deras respektive uppgifter, kan de behöriga myndigheterna också utbyta uppgifter om reglerade enheter i ett finansiellt konglomerat med följande myndigheter i enlighet med bestämmelserna i särreglerna: centralbanker, Europeiska centralbankssystemet, Europeiska centralbanken, Europeiska systemrisknämnden i enlighet med artikel 21 i förordning (EU) nr .../2010 [ESRB].” |
| --- | --- |

1f.

I artikel 12.1 ska tredje stycket ersättas med följande:

”När det är nödvändigt för utförandet av deras respektive uppgifter, kan de behöriga myndigheterna också utbyta uppgifter om reglerade enheter i ett finansiellt konglomerat med följande myndigheter i enlighet med bestämmelserna i särreglerna: centralbanker, Europeiska centralbankssystemet, Europeiska centralbanken, Europeiska systemrisknämnden i enlighet med artikel 21 i förordning (EU) nr .../2010 [ESRB].”

| 1g. | Följande artikel ska införas:



  ”Artikel 12a



  1.
     
  När det gäller tillämpningen av detta direktiv ska de behöriga myndigheterna samarbeta med gemensamma kommittén i enlighet med förordning (EU) nr .../2010 [EBA], förordning (EU) nr .../2010 [Eiopa] och förordning (EU) nr .../2010 [Esma].




  2.
     
  De behöriga myndigheterna ska utan dröjsmål till gemensamma kommittén överlämna alla uppgifter som den behöver för att utföra sina åligganden, i enlighet med artikel 20 i förordning (EU) nr .../2010 [EBA], förordning (EU) nr .../2010 [Eiopa] och förordning (EU) nr .../2010 [Esma].” |
| --- | --- |

1g.

Följande artikel ska införas:

”Artikel 12a

1.
     
  När det gäller tillämpningen av detta direktiv ska de behöriga myndigheterna samarbeta med gemensamma kommittén i enlighet med förordning (EU) nr .../2010 [EBA], förordning (EU) nr .../2010 [Eiopa] och förordning (EU) nr .../2010 [Esma].

2.
     
  De behöriga myndigheterna ska utan dröjsmål till gemensamma kommittén överlämna alla uppgifter som den behöver för att utföra sina åligganden, i enlighet med artikel 20 i förordning (EU) nr .../2010 [EBA], förordning (EU) nr .../2010 [Eiopa] och förordning (EU) nr .../2010 [Esma].”

| 1h. | Artikel 14.1 ska ersättas med följande:




  ”1.
     
  Medlemsstaterna ska säkerställa att det inte finns några rättsliga hinder inom deras jurisdiktion för att de fysiska och juridiska personer, vare sig dessa är reglerade enheter eller ej, som omfattas av extra och europeisk tillsyn inbördes utbyter uppgifter som kan vara relevanta för den extra och europeiska tillsynen, och utbyta information i enlighet med detta direktiv och med de europeiska tillsynsmyndigheterna i enlighet med artikel 20 i förordning (EU) nr .../2010 [EBA], förordning (EU) No .../2010 [Eiopa] och förordning (EU) nr .../2010 [Esma], vid behov genom gemensamma kommittén.” |
| --- | --- |

1h.

Artikel 14.1 ska ersättas med följande:

”1.
     
  Medlemsstaterna ska säkerställa att det inte finns några rättsliga hinder inom deras jurisdiktion för att de fysiska och juridiska personer, vare sig dessa är reglerade enheter eller ej, som omfattas av extra och europeisk tillsyn inbördes utbyter uppgifter som kan vara relevanta för den extra och europeiska tillsynen, och utbyta information i enlighet med detta direktiv och med de europeiska tillsynsmyndigheterna i enlighet med artikel 20 i förordning (EU) nr .../2010 [EBA], förordning (EU) No .../2010 [Eiopa] och förordning (EU) nr .../2010 [Esma], vid behov genom gemensamma kommittén.”

| 1i. | I artikel 16 ska andra stycket ersättas med följande:




  ”Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 17.2 får gemensamma kommittén och medlemsstaterna bestämma vilka åtgärder som de behöriga myndigheterna får vidta när det gäller blandade finansiella holdingföretag. I enlighet med artikel 8 och det förfarande som fastställs i artikel 42 i förordning (EU) nr .../2010 [EBA], förordning (EU) No .../2010 [Eiopa] och förordning (EU) nr .../2010 [Esma], får gemensamma kommittén utarbeta riktlinjer för åtgärder när det gäller blandade finansiella holdingföretag.” |
| --- | --- |

1i.

I artikel 16 ska andra stycket ersättas med följande:

”Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 17.2 får gemensamma kommittén och medlemsstaterna bestämma vilka åtgärder som de behöriga myndigheterna får vidta när det gäller blandade finansiella holdingföretag. I enlighet med artikel 8 och det förfarande som fastställs i artikel 42 i förordning (EU) nr .../2010 [EBA], förordning (EU) No .../2010 [Eiopa] och förordning (EU) nr .../2010 [Esma], får gemensamma kommittén utarbeta riktlinjer för åtgärder när det gäller blandade finansiella holdingföretag.”

| 2. | Artikel 18.1 ska ersättas med följande:
  ”Utan att detta påverkar särreglerna ska de behöriga myndigheterna i
  de
  fall
  där
  artikel 5.3 är
  tillämplig
  kontrollera huruvida reglerade enheter, vilkas moderföretag har huvudkontor
  i tredje land
  är föremål för sådan tillsyn som utövas av
  den behöriga myndigheten i detta
  tredje land som är likvärdig med den extra tillsyn som föreskrivs i detta direktiv beträffande sådana reglerade enheter som avses i artikel 5.2. Kontrollen ska utföras av den behöriga myndighet som skulle vara samordnare om kriterierna i artikel 10.2 hade varit tillämpliga, på begäran av moderföretaget eller av någon av de reglerade enheter som auktoriserats i Europeiska unionen eller på egen begäran.
  Den behöriga myndigheten ska samråda med de andra relevanta behöriga myndigheterna och beakta
  alla tillämpliga riktlinjer
  som gemensamma kommittén har utarbetat
  enligt artiklarna 8 och 42 i förordning (EU) nr .../2010 [EBA], förordning (EU) No .../2010 [Eiopa] och förordning (EU) nr .../2010 [Esma]
  . Den behöriga myndigheten ska med anledning därav rådfråga gemensamma kommittén innan beslut fattas.” |
| --- | --- |

2.

Artikel 18.1 ska ersättas med följande:

”Utan att detta påverkar särreglerna ska de behöriga myndigheterna i
  de
  fall
  där
  artikel 5.3 är
  tillämplig
  kontrollera huruvida reglerade enheter, vilkas moderföretag har huvudkontor
  i tredje land
  är föremål för sådan tillsyn som utövas av
  den behöriga myndigheten i detta
  tredje land som är likvärdig med den extra tillsyn som föreskrivs i detta direktiv beträffande sådana reglerade enheter som avses i artikel 5.2. Kontrollen ska utföras av den behöriga myndighet som skulle vara samordnare om kriterierna i artikel 10.2 hade varit tillämpliga, på begäran av moderföretaget eller av någon av de reglerade enheter som auktoriserats i Europeiska unionen eller på egen begäran.

Den behöriga myndigheten ska samråda med de andra relevanta behöriga myndigheterna och beakta
  alla tillämpliga riktlinjer
  som gemensamma kommittén har utarbetat
  enligt artiklarna 8 och 42 i förordning (EU) nr .../2010 [EBA], förordning (EU) No .../2010 [Eiopa] och förordning (EU) nr .../2010 [Esma]
  . Den behöriga myndigheten ska med anledning därav rådfråga gemensamma kommittén innan beslut fattas.”

| 2a. | I artikel 18 ska följande punkt införas:




  ”1a.
     
  Om en behörig myndighet beslutar att ett tredjeland har likvärdig tillsyn, i strid med en annan relevant behörig myndighets åsikt, får den sistnämnda anmäla detta till gemensamma kommittén, som får handla i enlighet med artikel 11 i förordning (EU) nr .../2010 [EBA], förordning (EU) No .../2010 [Eiopa] och förordning (EU) nr .../2010 [Esma].” |
| --- | --- |

2a.

I artikel 18 ska följande punkt införas:

”1a.
     
  Om en behörig myndighet beslutar att ett tredjeland har likvärdig tillsyn, i strid med en annan relevant behörig myndighets åsikt, får den sistnämnda anmäla detta till gemensamma kommittén, som får handla i enlighet med artikel 11 i förordning (EU) nr .../2010 [EBA], förordning (EU) No .../2010 [Eiopa] och förordning (EU) nr .../2010 [Esma].”

| 2b. | Artikel 19.2 ska ersättas med följande:




  ”2.
     
  Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 218.1–2 i EUF-fördraget ska kommissionen med stöd av gemensamma kommittén, Europeiska bankkommittén, Europeiska försäkrings- och tjänstepensionskommittén och Kommittén för finansiella konglomerat granska resultatet av de förhandlingar som avses i punkt 1 och den därigenom uppkomna situationen.” |
| --- | --- |

2b.

Artikel 19.2 ska ersättas med följande:

”2.
     
  Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 218.1–2 i EUF-fördraget ska kommissionen med stöd av gemensamma kommittén, Europeiska bankkommittén, Europeiska försäkrings- och tjänstepensionskommittén och Kommittén för finansiella konglomerat granska resultatet av de förhandlingar som avses i punkt 1 och den därigenom uppkomna situationen.”

| 3. | Rubriken till kapitel III före artikel 20 ska ersättas med följande: |
| --- | --- |

3.

Rubriken till kapitel III före artikel 20 ska ersättas med följande:

| 4. | I artikel 20.1 ska
  första stycket ersättas med följande
  :


  ”1.
     
  Kommissionen ska genom delegerande akter i enlighet med artiklarna 21, 21a och 21b anta ändringar av detta direktiv på följande områden:










  a) | En mer precis formulering av definitionerna i artikel 2 i syfte att beakta utvecklingen på finansmarknaderna vid tillämpningen av detta direktiv. |
| --- | --- | --- |

4.

I artikel 20.1 ska
  första stycket ersättas med följande
  :

”1.
     
  Kommissionen ska genom delegerande akter i enlighet med artiklarna 21, 21a och 21b anta ändringar av detta direktiv på följande områden:

a)

En mer precis formulering av definitionerna i artikel 2 i syfte att beakta utvecklingen på finansmarknaderna vid tillämpningen av detta direktiv.

| b) | En mer precis formulering av definitionerna i artikel 2 i syfte att säkerställa konsekvent harmonisering och en enhetlig tillämpning av detta direktiv i unionen. |
| --- | --- |

b)

En mer precis formulering av definitionerna i artikel 2 i syfte att säkerställa konsekvent harmonisering och en enhetlig tillämpning av detta direktiv i unionen.

| c) | Harmonisering av terminologin och ramarna för definitionerna i direktivet i överensstämmelse med framtida unionsrättsakter om reglerade enheter och närliggande frågor. |
| --- | --- |

c)

Harmonisering av terminologin och ramarna för definitionerna i direktivet i överensstämmelse med framtida unionsrättsakter om reglerade enheter och närliggande frågor.

| d) | En mer precis definition av beräkningsmetoderna i bilaga I för att beakta utvecklingen på finansmarknaderna och av tillsynsmetoderna. |
| --- | --- |

d)

En mer precis definition av beräkningsmetoderna i bilaga I för att beakta utvecklingen på finansmarknaderna och av tillsynsmetoderna.

| e) | Samordning av bestämmelserna antagna enligt artiklarna 7 och 8 och bilaga II, så att konsekvent harmonisering och enhetlig tillämpning inom unionen uppmuntras.”. |
| --- | --- |

e)

Samordning av bestämmelserna antagna enligt artiklarna 7 och 8 och bilaga II, så att konsekvent harmonisering och enhetlig tillämpning inom unionen uppmuntras.”.

| 5. | Artikel 21
  ska ändras på följande sätt:










  a) | Punkt 2 ska ersättas med följande:




  ”2.
     
  Befogenhet att anta de delegerade akter som avses i artikel 20.1 ska ges till kommissionen för en period på fyra år från det att detta direktiv har trätt i kraft. Kommissionen ska utarbeta en rapport om de delegerade befogenheterna senast sex månader innan perioden på fyra år löpt ut. Delegeringen av befogenheter ska automatiskt förlängas för perioder av samma längd om inte Europaparlamentet eller rådet återkallar den i enlighet med artikel 21b.” |
| --- | --- | --- |

5.

Artikel 21
  ska ändras på följande sätt:

a)

Punkt 2 ska ersättas med följande:

”2.
     
  Befogenhet att anta de delegerade akter som avses i artikel 20.1 ska ges till kommissionen för en period på fyra år från det att detta direktiv har trätt i kraft. Kommissionen ska utarbeta en rapport om de delegerade befogenheterna senast sex månader innan perioden på fyra år löpt ut. Delegeringen av befogenheter ska automatiskt förlängas för perioder av samma längd om inte Europaparlamentet eller rådet återkallar den i enlighet med artikel 21b.”

| b) | Följande punkter ska införas:




  ”2a.
     
  När kommissionen antagit en delegerad akt ska den samtidigt underrätta Europaparlamentet och rådet.




  2b.
     
  Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen på de villkor som fastställs i artiklarna 21a och 21b.” |
| --- | --- |

b)

Följande punkter ska införas:

”2a.
     
  När kommissionen antagit en delegerad akt ska den samtidigt underrätta Europaparlamentet och rådet.

2b.
     
  Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen på de villkor som fastställs i artiklarna 21a och 21b.”

| c) | Punkt 3 ska utgå. |
| --- | --- |

c)

Punkt 3 ska utgå.

| d) | Punkt 4 ska ersättas med följande:




  ”4.
     
  Gemensamma kommittén för de europeiska tillsynsmyndigheterna får ge allmänna riktlinjer om huruvida det är sannolikt att de system för extra tillsyn som tillämpas av behöriga myndigheter i tredje land kommer att uppfylla det mål för den extra tillsynen som ställs upp i detta direktiv, när det gäller reglerade enheter i ett finansiellt konglomerat vars ledande enhet har sitt huvudkontor utanför unionen. Kommittén ska fortlöpande se över alla sådana riktlinjer och beakta varje förändring i den extra tillsyn som utförs av sådana behöriga myndigheter.” |
| --- | --- |

d)

Punkt 4 ska ersättas med följande:

”4.
     
  Gemensamma kommittén för de europeiska tillsynsmyndigheterna får ge allmänna riktlinjer om huruvida det är sannolikt att de system för extra tillsyn som tillämpas av behöriga myndigheter i tredje land kommer att uppfylla det mål för den extra tillsynen som ställs upp i detta direktiv, när det gäller reglerade enheter i ett finansiellt konglomerat vars ledande enhet har sitt huvudkontor utanför unionen. Kommittén ska fortlöpande se över alla sådana riktlinjer och beakta varje förändring i den extra tillsyn som utförs av sådana behöriga myndigheter.”

| e) | Punkt 5
  ska utgå. |
| --- | --- |

e)

Punkt 5
  ska utgå.

| 6. | Följande
  artiklar
  ska införas:

  ”Artikel 21a


  Återkallande av delegering



  1.
     
  Delegeringen av de befogenheter som avses i artikel 20.1 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet.




  2.
     
  Den institution som inlett ett internt förfarande för att besluta om återkallande av delegering ska sträva efter att underrätta den andra institutionen och kommissionen i rimlig tid innan slutligt beslut fattas, och ange vilka delegerade befogenheter som kan komma att återkallas.




  3.
     
  Beslutet om återkallande avslutar delegeringen av de befogenheter som anges i beslutet. Beslutet får verkan omedelbart, eller vid ett senare angivet datum. Beslutet påverkar inte giltigheten hos delegerade akter som redan har trätt i kraft. Beslutet ska offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.



  Artikel 21b


  Invändning mot delegerade akter



  1.
     
  Europaparlamentet eller rådet får invända mot en delegerad akt inom en period på tre månader från delgivningsdagen. På Europaparlamentets eller rådets initiativ får denna period förlängas med tre månader.




  2.
     
  Om varken Europaparlamentet eller rådet före denna tidsperiods utgång har invänt mot den delegerade akten ska den offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning och träda i kraft det datum som anges där.




  Den delegerade akten får offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning och träda i kraft innan denna period löper ut, förutsatt att både Europaparlamentet och rådet har underrättat kommissionen om att de inte har för avsikt att göra några invändningar.




  3.
     
  Om Europaparlamentet eller rådet invänder mot en delegerad akt, ska den inte träda i kraft. I enlighet med artikel 296 i EUF-fördraget ska den institution som invänder mot den delegerade akten ange skälen för detta.



  Artikel 21c


  Tekniska standarder

  1.   För att säkerställa
  konsekvent harmonisering och
  en enhetlig tillämpning av detta direktiv får de europeiska tillsynsmyndigheterna i enlighet med artikel 42 i förordning
  (EU) nr .../2010 [EBA]
  , förordning
  (EU) nr .../2010 [Eiopa]
  och förordning
  (EU) nr .../2010 [Esma]
  utarbeta ▐:






  a) | förslag till regelstandarder med avseende på
  artikel 2.11 i syfte att
  specificera
  tillämpningen för artikel 17 i rådets direktiv 78/660/EEG (23) inom ramen för detta direktiv, |
| --- | --- | --- |

6.

Följande
  artiklar
  ska införas:

”Artikel 21a

Återkallande av delegering

1.
     
  Delegeringen av de befogenheter som avses i artikel 20.1 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet.

2.
     
  Den institution som inlett ett internt förfarande för att besluta om återkallande av delegering ska sträva efter att underrätta den andra institutionen och kommissionen i rimlig tid innan slutligt beslut fattas, och ange vilka delegerade befogenheter som kan komma att återkallas.

3.
     
  Beslutet om återkallande avslutar delegeringen av de befogenheter som anges i beslutet. Beslutet får verkan omedelbart, eller vid ett senare angivet datum. Beslutet påverkar inte giltigheten hos delegerade akter som redan har trätt i kraft. Beslutet ska offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.

Artikel 21b

Invändning mot delegerade akter

1.
     
  Europaparlamentet eller rådet får invända mot en delegerad akt inom en period på tre månader från delgivningsdagen. På Europaparlamentets eller rådets initiativ får denna period förlängas med tre månader.

2.
     
  Om varken Europaparlamentet eller rådet före denna tidsperiods utgång har invänt mot den delegerade akten ska den offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning och träda i kraft det datum som anges där.

Den delegerade akten får offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning och träda i kraft innan denna period löper ut, förutsatt att både Europaparlamentet och rådet har underrättat kommissionen om att de inte har för avsikt att göra några invändningar.

3.
     
  Om Europaparlamentet eller rådet invänder mot en delegerad akt, ska den inte träda i kraft. I enlighet med artikel 296 i EUF-fördraget ska den institution som invänder mot den delegerade akten ange skälen för detta.

Artikel 21c

Tekniska standarder

1.   För att säkerställa
  konsekvent harmonisering och
  en enhetlig tillämpning av detta direktiv får de europeiska tillsynsmyndigheterna i enlighet med artikel 42 i förordning
  (EU) nr .../2010 [EBA]
  , förordning
  (EU) nr .../2010 [Eiopa]
  och förordning
  (EU) nr .../2010 [Esma]
  utarbeta ▐:

a)

förslag till regelstandarder med avseende på
  artikel 2.11 i syfte att
  specificera
  tillämpningen för artikel 17 i rådets direktiv 78/660/EEG (23) inom ramen för detta direktiv,

| b) | förslag till regelstandarder med avseende på
  artikel 2.17 i syfte att fastställa förfaranden
  eller specificera kriterier
  för fastställande av ’relevanta behöriga myndigheter’, |
| --- | --- |

b)

förslag till regelstandarder med avseende på
  artikel 2.17 i syfte att fastställa förfaranden
  eller specificera kriterier
  för fastställande av ’relevanta behöriga myndigheter’,

| c) | förslag till regelstandarder med avseende på
  artikel 3.5 i syfte att
  specificera
  alternativa parametrar för att identifiera ett finansiellt konglomerat, |
| --- | --- |

c)

förslag till regelstandarder med avseende på
  artikel 3.5 i syfte att
  specificera
  alternativa parametrar för att identifiera ett finansiellt konglomerat,

| d) | förslag till genomförandestandarder med avseende på
  artikel 6.2 i syfte att
  säkerställa en enhetlig tillämpning av
  de beräkningsmetoder som anges i bilaga I del II, men utan att det påverkar tillämpningen av artikel 6.4, |
| --- | --- |

d)

förslag till genomförandestandarder med avseende på
  artikel 6.2 i syfte att
  säkerställa en enhetlig tillämpning av
  de beräkningsmetoder som anges i bilaga I del II, men utan att det påverkar tillämpningen av artikel 6.4,

| e) | förslag till genomförandestandarder med avseende på
  artikel 7.2 i syfte att
  säkerställa en enhetlig tillämpning av förfarandena
  för när de poster som täcks av definitionen av ’riskkoncentrationer’ ska ingå i den tillsyn som avses i andra stycket
  i den artikeln
  , |
| --- | --- |

e)

förslag till genomförandestandarder med avseende på
  artikel 7.2 i syfte att
  säkerställa en enhetlig tillämpning av förfarandena
  för när de poster som täcks av definitionen av ’riskkoncentrationer’ ska ingå i den tillsyn som avses i andra stycket
  i den artikeln
  ,

| f) | förslag till genomförandestandarder med avseende på
  artikel 8.2 i syfte att
  säkerställa en enhetlig tillämpning av förfarandena
  för när de poster som täcks av definitionen av ’riskkoncentrationer’ ska ingå i den tillsyn som avses i andra stycket
  i den artikeln
  . |
| --- | --- |

f)

förslag till genomförandestandarder med avseende på
  artikel 8.2 i syfte att
  säkerställa en enhetlig tillämpning av förfarandena
  för när de poster som täcks av definitionen av ’riskkoncentrationer’ ska ingå i den tillsyn som avses i andra stycket
  i den artikeln
  .

2.   
  Kommissionen ska ges befogenhet att anta de förslag till regelstandarder som avses i punkt 1 a–c i enlighet med förfarandet i artiklarna 7–7d i förordning (EU) nr .../2010 [EBA],förordning (EU) nr .../2010 [Eiopa] och förordning (EU) nr .../2010 [Esma]. Kommissionen ska ges befogenhet att anta förslag till de tekniska genomförandestandarder som avses i punkt 1 d–f i i enlighet med artikel 7 i förordning (EU) nr .../2010 [Eiopa] och förordning (EU) nr .../2010 [Esma].”

Artikel 3

Ändringar av direktiv 2003/6/EG

Direktiv 2003/6/EG ska ändras på följande sätt:

| -1. | Artikel 1 ska ändras på följande sätt:










  a) | Punkt 5 ska ersättas med följande:




  ”5.
     
  godtagen marknadspraxis: praxis som rimligen kan förväntas på en eller flera finansmarknader och som godtagits av den behöriga myndigheten enligt de riktlinjer som kommissionen antagit i enlighet med förfarandet för delegerade akter som föreskrivs i artiklarna 17, 17a och 17b.




  Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten (Esma), inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr .../2010, får utarbeta förslag till tekniska genomförandestandarder i syfte att säkerställa enhetliga tillämpningsvillkor för de delegerade akter som antas av kommissionen i enlighet med första och tredje stycket, i fråga om godtagen marknadspraxis.




  Kommissionen ska ges befogenhet att anta de förslag till tekniska genomförandestandarder som avses i andra stycket i enlighet med artikel 7e i förordning (EU) nr .../2010 [Esma].” |
| --- | --- | --- |

-1.

Artikel 1 ska ändras på följande sätt:

a)

Punkt 5 ska ersättas med följande:

”5.
     
  godtagen marknadspraxis: praxis som rimligen kan förväntas på en eller flera finansmarknader och som godtagits av den behöriga myndigheten enligt de riktlinjer som kommissionen antagit i enlighet med förfarandet för delegerade akter som föreskrivs i artiklarna 17, 17a och 17b.

Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten (Esma), inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr .../2010, får utarbeta förslag till tekniska genomförandestandarder i syfte att säkerställa enhetliga tillämpningsvillkor för de delegerade akter som antas av kommissionen i enlighet med första och tredje stycket, i fråga om godtagen marknadspraxis.

Kommissionen ska ges befogenhet att anta de förslag till tekniska genomförandestandarder som avses i andra stycket i enlighet med artikel 7e i förordning (EU) nr .../2010 [Esma].”

| b) | Andra stycket ska ersättas med följande:




  ”För att kunna ta hänsyn till tekniska förändringar på de finansiella marknaderna och säkerställa enhetlig tillämpning av detta direktiv i unionen, ska kommissionen genom delegerade akter fastställa åtgärder avseende punkterna 1, 2 och 3 i den här artikeln. Dessa åtgärder ska antas i enlighet med förfarandet för delegerade akter som avses i artiklarna 17, 17a och 17b.” |
| --- | --- |

b)

Andra stycket ska ersättas med följande:

”För att kunna ta hänsyn till tekniska förändringar på de finansiella marknaderna och säkerställa enhetlig tillämpning av detta direktiv i unionen, ska kommissionen genom delegerade akter fastställa åtgärder avseende punkterna 1, 2 och 3 i den här artikeln. Dessa åtgärder ska antas i enlighet med förfarandet för delegerade akter som avses i artiklarna 17, 17a och 17b.”

| -1a. | Artikel 6 ska ändras på följande sätt:










  a) | I punkt 10 ska andra stycket ersättas med följande:




  ”Dessa åtgärder ska antas i enlighet med det förfarande för delegerade akter som avses i artiklarna 17, 17a och 17b.” |
| --- | --- | --- |

-1a.

Artikel 6 ska ändras på följande sätt:

a)

I punkt 10 ska andra stycket ersättas med följande:

”Dessa åtgärder ska antas i enlighet med det förfarande för delegerade akter som avses i artiklarna 17, 17a och 17b.”

| b) | Följande punkt ska läggas till:




  ”10a.
     
  Esma får utarbeta förslag till tekniska genomförandestandarder i syfte att säkerställa en konsekvent harmonisering och en enhetlig tillämpning av de rättsligt bindande unionsakter som antagits av kommissionen i enlighet med sjätte strecksatsen i första stycket i punkt 10.




  Kommissionen ska ges befogenhet att anta de förslag till tekniska genomförandestandarder som avses i första stycket i enlighet med artikel 7e i förordning (EU) nr .../2010[Esma].” |
| --- | --- |

b)

Följande punkt ska läggas till:

”10a.
     
  Esma får utarbeta förslag till tekniska genomförandestandarder i syfte att säkerställa en konsekvent harmonisering och en enhetlig tillämpning av de rättsligt bindande unionsakter som antagits av kommissionen i enlighet med sjätte strecksatsen i första stycket i punkt 10.

Kommissionen ska ges befogenhet att anta de förslag till tekniska genomförandestandarder som avses i första stycket i enlighet med artikel 7e i förordning (EU) nr .../2010[Esma].”

| -1b. | Artikel 8 ska ändras på följande sätt:










  a) | Den befintliga texten ska bli punkt 1 och ska ersättas med följande:




  ”1.
     
  Förbuden i detta direktiv är inte tillämpliga på handel med egna aktier i återköpsprogram eller på stabilisering av ett finansiellt instrument, förutsatt att handeln utförs i enlighet med genomförandeåtgärderna. Dessa åtgärder ska antas i enlighet med det förfarande för delegerade akter som avses i artiklarna 17, 17a och 17b.” |
| --- | --- | --- |

-1b.

Artikel 8 ska ändras på följande sätt:

a)

Den befintliga texten ska bli punkt 1 och ska ersättas med följande:

”1.
     
  Förbuden i detta direktiv är inte tillämpliga på handel med egna aktier i återköpsprogram eller på stabilisering av ett finansiellt instrument, förutsatt att handeln utförs i enlighet med genomförandeåtgärderna. Dessa åtgärder ska antas i enlighet med det förfarande för delegerade akter som avses i artiklarna 17, 17a och 17b.”

| b) | Följande punkt ska läggas till:




  ”1a.
     
  Esma får utarbeta förslag till tekniska genomförandestandarder i syfte att säkerställa enhetliga tillämpningsvillkor för de delegerade akter som antas av kommissionen i enlighet med punkt 1.




  Kommissionen ska ges befogenhet att anta de förslag till tekniska genomförandestandarder som avses i första stycket i enlighet med artikel 7e i förordning (EU) nr .../2010 [Esma].” |
| --- | --- |

b)

Följande punkt ska läggas till:

”1a.
     
  Esma får utarbeta förslag till tekniska genomförandestandarder i syfte att säkerställa enhetliga tillämpningsvillkor för de delegerade akter som antas av kommissionen i enlighet med punkt 1.

Kommissionen ska ges befogenhet att anta de förslag till tekniska genomförandestandarder som avses i första stycket i enlighet med artikel 7e i förordning (EU) nr .../2010 [Esma].”

| -1c. | Artikel 14.4 ska ersättas med följande:




  ”(4)
     
  Medlemsstaterna ska årligen ge Esma samlad information om alla administrativa åtgärder och sanktioner som beslutats i enlighet med punkterna 1 och 2.




  Den behöriga myndigheten ska i enlighet med första stycket samtidigt informera Esma om alla sanktioner som offentliggörs för allmänheten. Om den offentliggjorda sanktionen gäller ett värdepappersföretag som godkänts i enlighet med direktiv 2004/39/EG ska Esma lägga till en hänvisning till den offentliggjorda sanktionen i det register över värdepappersföretag som upprättats enligt artikel 5.3 i direktiv 2004/39/EG.”. |
| --- | --- |

-1c.

Artikel 14.4 ska ersättas med följande:

”(4)
     
  Medlemsstaterna ska årligen ge Esma samlad information om alla administrativa åtgärder och sanktioner som beslutats i enlighet med punkterna 1 och 2.

Den behöriga myndigheten ska i enlighet med första stycket samtidigt informera Esma om alla sanktioner som offentliggörs för allmänheten. Om den offentliggjorda sanktionen gäller ett värdepappersföretag som godkänts i enlighet med direktiv 2004/39/EG ska Esma lägga till en hänvisning till den offentliggjorda sanktionen i det register över värdepappersföretag som upprättats enligt artikel 5.3 i direktiv 2004/39/EG.”.

| -1d. | Följande artikel ska införas:



  ”Artikel 15a



  1.
     
  De behöriga myndigheterna ska samarbeta med Esma vid tillämpning av detta direktiv, i enlighet med förordning (EU) nr .../2010 [Esma].




  2.
     
  De behöriga myndigheterna ska utan dröjsmål förse Esma med all information den behöver för att utföra sina uppgifter, i enlighet med artikel 20 i förordning (EU) nr .../2010 [Esma].”. |
| --- | --- |

-1d.

Följande artikel ska införas:

”Artikel 15a

1.
     
  De behöriga myndigheterna ska samarbeta med Esma vid tillämpning av detta direktiv, i enlighet med förordning (EU) nr .../2010 [Esma].

2.
     
  De behöriga myndigheterna ska utan dröjsmål förse Esma med all information den behöver för att utföra sina uppgifter, i enlighet med artikel 20 i förordning (EU) nr .../2010 [Esma].”.

| 1. | ▐ Artikel 16 ska
  ändras på följande sätt
  :








  a) | I punkt 2
  ska fjärde stycket ersättas med följande:
  ”Utan att det påverkar
  bestämmelserna i artikel 258 i EUF-fördraget
  får en behörig myndighet vars begäran om information inte ger resultat inom rimlig tid eller avslås, anmäla detta
  inom rimlig tid
  till
  Esma
  , som då får agera i enlighet med
  artikel 11 i förordning (EU) nr .../2010 [Esma], utan att det påverkar vare sig de möjligheter att vägra att tillmötesgå en begäran om information som anges i andra stycket eller Esmas möjligheter att handla i enlighet med artikel 9 i den förordningen.” |
| --- | --- | --- |

1.

▐ Artikel 16 ska
  ändras på följande sätt
  :

a)

I punkt 2
  ska fjärde stycket ersättas med följande:

”Utan att det påverkar
  bestämmelserna i artikel 258 i EUF-fördraget
  får en behörig myndighet vars begäran om information inte ger resultat inom rimlig tid eller avslås, anmäla detta
  inom rimlig tid
  till
  Esma
  , som då får agera i enlighet med
  artikel 11 i förordning (EU) nr .../2010 [Esma], utan att det påverkar vare sig de möjligheter att vägra att tillmötesgå en begäran om information som anges i andra stycket eller Esmas möjligheter att handla i enlighet med artikel 9 i den förordningen.”

| b) | I punkt 4
  ska femte stycket ersättas med följande:
  ”Utan att det påverkar tillämpningen av
  bestämmelserna i artikel 258 i EUF-fördraget
  får en behörig myndighet, vars begäran om att inleda en undersökning eller om tillstånd för de egna tjänstemännen att följa med den utländska behöriga myndighetens tjänstemän inte ges något svar inom rimlig tid eller avslås, anmäla detta
  inom rimlig tid
  till
  Esma
  , som då får agera i enlighet med
  artikel 11 i förordning (EU) nr .../2010 [Esma], utan att det påverkar vare sig de möjligheter att vägra att tillmötesgå en begäran om information som anges artikel 16.4 fjärde stycket eller Esmas möjligheter att handla i enlighet med artikel 9 i den förordningen.” |
| --- | --- |

b)

I punkt 4
  ska femte stycket ersättas med följande:

”Utan att det påverkar tillämpningen av
  bestämmelserna i artikel 258 i EUF-fördraget
  får en behörig myndighet, vars begäran om att inleda en undersökning eller om tillstånd för de egna tjänstemännen att följa med den utländska behöriga myndighetens tjänstemän inte ges något svar inom rimlig tid eller avslås, anmäla detta
  inom rimlig tid
  till
  Esma
  , som då får agera i enlighet med
  artikel 11 i förordning (EU) nr .../2010 [Esma], utan att det påverkar vare sig de möjligheter att vägra att tillmötesgå en begäran om information som anges artikel 16.4 fjärde stycket eller Esmas möjligheter att handla i enlighet med artikel 9 i den förordningen.”

| c) | Punkt 5 ska ersättas med följande:
  ”5.   För att säkerställa
  enhetliga tillämpningsvillkor för
  punkterna 2 och 4 får
  Esma
  utarbeta förslag till tekniska
  genomförandestandarder för förfaranden och former
  för utbyte av information och
  för
  inspektioner över nationsgränserna
  enligt denna artikel
  .
  Kommissionen
  ska ges befogenhet att
  anta de förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  som avses i första stycket i enlighet med
  artikel 7e i förordning (EU) nr .../2010 [Esma].” |
| --- | --- |

c)

Punkt 5 ska ersättas med följande:

”5.   För att säkerställa
  enhetliga tillämpningsvillkor för
  punkterna 2 och 4 får
  Esma
  utarbeta förslag till tekniska
  genomförandestandarder för förfaranden och former
  för utbyte av information och
  för
  inspektioner över nationsgränserna
  enligt denna artikel
  .

Kommissionen
  ska ges befogenhet att
  anta de förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  som avses i första stycket i enlighet med
  artikel 7e i förordning (EU) nr .../2010 [Esma].”

| 1a. | Artikel 17 ska ändras på följande sätt:










  a) | Punkt 2a ska ersättas med följande:




  ”2a.
     
  Befogenheterna att anta de delegerade akter som avses i artiklarna 1, 6.10, 8, 14.2, och 16.5, ska ges till kommissionen för en period på fyra år efter detta direktivs ikraftträdande. Kommissionen ska utarbeta en rapport om de delegerade befogenheterna senast sex månader innan perioden på fyra år löpt ut. Delegeringen av befogenheter ska automatiskt förlängas för perioder av samma längd om inte Europaparlamentet eller rådet återkallar den i enlighet med artikel 17a.”. |
| --- | --- | --- |

1a.

Artikel 17 ska ändras på följande sätt:

a)

Punkt 2a ska ersättas med följande:

”2a.
     
  Befogenheterna att anta de delegerade akter som avses i artiklarna 1, 6.10, 8, 14.2, och 16.5, ska ges till kommissionen för en period på fyra år efter detta direktivs ikraftträdande. Kommissionen ska utarbeta en rapport om de delegerade befogenheterna senast sex månader innan perioden på fyra år löpt ut. Delegeringen av befogenheter ska automatiskt förlängas för perioder av samma längd om inte Europaparlamentet eller rådet återkallar den i enlighet med artikel 17a.”.

| b) | Följande punkter ska införas:




  ”2aa.
     
  När kommissionen antar en delegerad akt, ska den samtidigt underrätta Europaparlamentet och rådet.




  2ab.
     
  Befogenheterna att anta delegerade akter ges till kommissionen på de villkor som fastställs i artiklarna 17a och 17b.”. |
| --- | --- |

b)

Följande punkter ska införas:

”2aa.
     
  När kommissionen antar en delegerad akt, ska den samtidigt underrätta Europaparlamentet och rådet.

2ab.
     
  Befogenheterna att anta delegerade akter ges till kommissionen på de villkor som fastställs i artiklarna 17a och 17b.”.

| c) | Punkt 3 ska utgå. |
| --- | --- |

c)

Punkt 3 ska utgå.

| 1b. | Följande artiklar ska införas:



  ”Artikel 17a


  Återkallande av delegering



  1.
     
  Delegeringen av de befogenheter som avses i artiklarna 1, 6.10, 8, 14.2 och 16.5 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet.




  2.
     
  Den institution som inlett ett internt förfarande för att besluta om återkallande av delegering ska sträva efter att underrätta den andra institutionen och kommissionen i rimlig tid innan slutligt beslut fattas, och ange vilka delegerade befogenheter som kan komma att återkallas.




  3.
     
  Beslutet om återkallande avslutar delegeringen av de befogenheter som anges i beslutet. Beslutet får verkan omedelbart, eller vid ett senare angivet datum. Beslutet påverkar inte giltigheten hos delegerade akter som redan har trätt i kraft. Beslutet ska offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.



  Artikel 17b


  Invändning mot delegerade akter



  1.
     
  Europaparlamentet eller rådet får invända mot en delegerad akt inom en period på tre månader från delgivningsdagen. På Europaparlamentets eller rådets initiativ får denna period förlängas med tre månader.




  2.
     
  Om varken Europaparlamentet eller rådet före denna tidsperiods utgång har invänt mot den delegerade akten ska den offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning och träda i kraft det datum som anges där.




  Den delegerade akten får offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning och träda i kraft innan denna period löper ut, förutsatt att både Europaparlamentet och rådet har underrättat kommissionen om att de inte har för avsikt att göra några invändningar.




  3.
     
  Om Europaparlamentet eller rådet invänder mot en delegerad akt, ska den inte träda i kraft. I enlighet med artikel 296 i EUF-fördraget ska den institution som invänder mot den delegerade akten ange skälen för detta.”. |
| --- | --- |

1b.

Följande artiklar ska införas:

”Artikel 17a

Återkallande av delegering

1.
     
  Delegeringen av de befogenheter som avses i artiklarna 1, 6.10, 8, 14.2 och 16.5 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet.

2.
     
  Den institution som inlett ett internt förfarande för att besluta om återkallande av delegering ska sträva efter att underrätta den andra institutionen och kommissionen i rimlig tid innan slutligt beslut fattas, och ange vilka delegerade befogenheter som kan komma att återkallas.

3.
     
  Beslutet om återkallande avslutar delegeringen av de befogenheter som anges i beslutet. Beslutet får verkan omedelbart, eller vid ett senare angivet datum. Beslutet påverkar inte giltigheten hos delegerade akter som redan har trätt i kraft. Beslutet ska offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.

Artikel 17b

Invändning mot delegerade akter

1.
     
  Europaparlamentet eller rådet får invända mot en delegerad akt inom en period på tre månader från delgivningsdagen. På Europaparlamentets eller rådets initiativ får denna period förlängas med tre månader.

2.
     
  Om varken Europaparlamentet eller rådet före denna tidsperiods utgång har invänt mot den delegerade akten ska den offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning och träda i kraft det datum som anges där.

Den delegerade akten får offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning och träda i kraft innan denna period löper ut, förutsatt att både Europaparlamentet och rådet har underrättat kommissionen om att de inte har för avsikt att göra några invändningar.

3.
     
  Om Europaparlamentet eller rådet invänder mot en delegerad akt, ska den inte träda i kraft. I enlighet med artikel 296 i EUF-fördraget ska den institution som invänder mot den delegerade akten ange skälen för detta.”.

Artikel 4

Ändringar av direktiv 2003/41/EG

Direktiv 2003/41/EG ska ändras på följande sätt:

| -1. | Artikel 9 ska ändras på följande sätt:










  a) | Led a ska ersättas med följande:










  ”a) | institutet registreras i ett nationellt register av den behöriga tillsynsmyndigheten eller är auktoriserat; vid sådan verksamhet över gränserna som avses i artikel 20 ska även de medlemsstater där institutet är verksamt framgå av registret; denna information ska meddelas Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten (Eiopa), som ska offentliggöra den på sin webbplats.” |
| --- | --- | --- | --- |

-1.

Artikel 9 ska ändras på följande sätt:

a)

Led a ska ersättas med följande:

”a)

institutet registreras i ett nationellt register av den behöriga tillsynsmyndigheten eller är auktoriserat; vid sådan verksamhet över gränserna som avses i artikel 20 ska även de medlemsstater där institutet är verksamt framgå av registret; denna information ska meddelas Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten (Eiopa), som ska offentliggöra den på sin webbplats.”

| b) | Punkt 5 ska ersättas med följande:




  ”5.
     
  När det gäller sådan verksamhet över gränserna som avses i artikel 20, ska villkoren för att få bedriva sådan verksamhet godkännas i förväg av de behöriga myndigheterna i den medlemsstat som är hemmedlemsstat. När medlemsstaterna ger ett sådant godkännande, ska de omedelbart informera Eiopa.” |
| --- | --- |

b)

Punkt 5 ska ersättas med följande:

”5.
     
  När det gäller sådan verksamhet över gränserna som avses i artikel 20, ska villkoren för att få bedriva sådan verksamhet godkännas i förväg av de behöriga myndigheterna i den medlemsstat som är hemmedlemsstat. När medlemsstaterna ger ett sådant godkännande, ska de omedelbart informera Eiopa.”

| 1. | Artikel 13 ska ändras på följande sätt:






  a) | Den befintliga texten ska bli punkt 1. |
| --- | --- | --- |

1.

Artikel 13 ska ändras på följande sätt:

a)

Den befintliga texten ska bli punkt 1.

| b) | Följande punkt ska läggas till ▐:
  ”2.   
  Eiopa,
  inrättad genom förordning ▐
  (EU) nr .../2010, får
  utarbeta
  genomförandestandarder om formerna och utformningen av de dokument som förtecknas i punkt 1 c i–vi
  .
  Kommissionen
  ska ges befogenhet att
  anta de förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  som avses i första stycket i enlighet med
  artikel 7e
  i förordning
  (EU) nr .../2010
  .” |
| --- | --- |

b)

Följande punkt ska läggas till ▐:

”2.   
  Eiopa,
  inrättad genom förordning ▐
  (EU) nr .../2010, får
  utarbeta
  genomförandestandarder om formerna och utformningen av de dokument som förtecknas i punkt 1 c i–vi
  .

Kommissionen
  ska ges befogenhet att
  anta de förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  som avses i första stycket i enlighet med
  artikel 7e
  i förordning
  (EU) nr .../2010
  .”

| 1a. | I artikel 14.4 ska andra stycket ersättas med följande:




  ”Varje beslut om att förbjuda ett institut att utöva sin verksamhet ska omfatta utförliga skäl och delges institutet. Detta ska också anmälas till Eiopa.” |
| --- | --- |

1a.

I artikel 14.4 ska andra stycket ersättas med följande:

”Varje beslut om att förbjuda ett institut att utöva sin verksamhet ska omfatta utförliga skäl och delges institutet. Detta ska också anmälas till Eiopa.”

| 1b. | I artikel 15.6 ska första stycket ersättas med följande:




  ”6.
     
  För att kunna åstadkomma den ytterligare harmonisering av reglerna för beräkningen av tekniska avsättningar som kan vara motiverad – i synnerhet vad gäller räntesatserna och andra antaganden som påverkar de tekniska avsättningarna – ska kommissionen, på grundval av Eiopas utlåtande, vartannat år eller på begäran av en medlemsstat lägga fram en rapport om situationen när det gäller utvecklingen av verksamhet över gränserna.” |
| --- | --- |

1b.

I artikel 15.6 ska första stycket ersättas med följande:

”6.
     
  För att kunna åstadkomma den ytterligare harmonisering av reglerna för beräkningen av tekniska avsättningar som kan vara motiverad – i synnerhet vad gäller räntesatserna och andra antaganden som påverkar de tekniska avsättningarna – ska kommissionen, på grundval av Eiopas utlåtande, vartannat år eller på begäran av en medlemsstat lägga fram en rapport om situationen när det gäller utvecklingen av verksamhet över gränserna.”

| 2. | I artikel 20 ska följande punkt läggas till ▐:
  ”11.   ▐ För att säkerställa en enhetlig tillämpning av detta direktiv ska
  medlemsstaterna underrätta Eiopa om sina nationella
  bestämmelser av tillsynskaraktär som är relevanta när det gäller tjänstepensionsplaner och som inte omfattas av hänvisningen till nationell social- och arbetsmarknadslagstiftning i punkt 1. ▐


  Medlemsstaterna ska regelbundet och minst vartannat år uppdatera denna information och Eiopa ska offentliggöra den på sin webbplats.




  För att säkerställa en enhetlig tillämpning av denna punkt ska Eiopa utarbeta förslag till tekniska standarder för de förfaranden som ska följas och de format och mallar som de behöriga myndigheterna ska använda när de överlämnar och uppdaterar relevant information till Eiopa. Myndigheten ska överlämna sina förslag till tekniska genomförandestandarder till kommissionen senast den 1 januari 2014.


  Kommissionen
  ska ges befogenhet att
  anta de förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  som avses i
  tredje
  stycket i enlighet med
  artikel 7e
  i förordning
  (EU) nr .../2010
  [EIOPA].”. |
| --- | --- |

2.

I artikel 20 ska följande punkt läggas till ▐:

”11.   ▐ För att säkerställa en enhetlig tillämpning av detta direktiv ska
  medlemsstaterna underrätta Eiopa om sina nationella
  bestämmelser av tillsynskaraktär som är relevanta när det gäller tjänstepensionsplaner och som inte omfattas av hänvisningen till nationell social- och arbetsmarknadslagstiftning i punkt 1. ▐

Medlemsstaterna ska regelbundet och minst vartannat år uppdatera denna information och Eiopa ska offentliggöra den på sin webbplats.

För att säkerställa en enhetlig tillämpning av denna punkt ska Eiopa utarbeta förslag till tekniska standarder för de förfaranden som ska följas och de format och mallar som de behöriga myndigheterna ska använda när de överlämnar och uppdaterar relevant information till Eiopa. Myndigheten ska överlämna sina förslag till tekniska genomförandestandarder till kommissionen senast den 1 januari 2014.

Kommissionen
  ska ges befogenhet att
  anta de förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  som avses i
  tredje
  stycket i enlighet med
  artikel 7e
  i förordning
  (EU) nr .../2010
  [EIOPA].”.

| (2a) | Artikel 21 ska ändras på följande sätt:










  a) | Rubriken ska ersättas med följande: |
| --- | --- | --- |

(2a)

Artikel 21 ska ändras på följande sätt:

a)

Rubriken ska ersättas med följande:

| b) | Följande punkt ska läggas till:




  ”2a.
     
  De behöriga myndigheterna ska samarbeta med Eiopa vid tillämpning av detta direktiv, i enlighet med förordning (EU) nr .../2010 [Eiopa].




  De behöriga myndigheterna ska utan dröjsmål förse Eiopa med alla uppgifter den behöver för att utföra sina uppgifter enligt detta direktiv och enligt förordning (EU) nr .../2010 [Eiopa], i enlighet med artikel 20 i den förordningen.” |
| --- | --- |

b)

Följande punkt ska läggas till:

”2a.
     
  De behöriga myndigheterna ska samarbeta med Eiopa vid tillämpning av detta direktiv, i enlighet med förordning (EU) nr .../2010 [Eiopa].

De behöriga myndigheterna ska utan dröjsmål förse Eiopa med alla uppgifter den behöver för att utföra sina uppgifter enligt detta direktiv och enligt förordning (EU) nr .../2010 [Eiopa], i enlighet med artikel 20 i den förordningen.”

| c) | Punkt 3 ska ersättas med följande:




  ”3.
     
  Varje medlemsstat ska informera kommissionen och Eiopa om allvarligare problem som tillämpningen av detta direktiv ger upphov till.




  Kommissionen, Eiopa och berörda medlemsstaters behöriga myndigheter ska undersöka sådana problem så snart som möjligt för att finna en lämplig lösning.” |
| --- | --- |

c)

Punkt 3 ska ersättas med följande:

”3.
     
  Varje medlemsstat ska informera kommissionen och Eiopa om allvarligare problem som tillämpningen av detta direktiv ger upphov till.

Kommissionen, Eiopa och berörda medlemsstaters behöriga myndigheter ska undersöka sådana problem så snart som möjligt för att finna en lämplig lösning.”

Artikel 5

Ändringar av direktiv 2003/71/EG

Direktiv 2003/71/EG ska ändras på följande sätt:

| -1. | I artikel 4 ska följande punkt införas:




  ”3a.
     
  För att säkerställa en konsekvent harmonisering och en enhetlig tillämpning av direktivet får Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten utarbeta förslag till tekniska regelstandarder i syfte att specificera undantagen beträffande leden a, d och e i punkt 1 och leden a, b, e, f, g och h i punkt 2.




  Kommissionen ska ges befogenhet att anta de förslag till tekniska genomförandestandarder som avses i första stycket i enlighet med artikel 7a–d i förordning (EU) nr .../2010 [Esma].”. |
| --- | --- |

-1.

I artikel 4 ska följande punkt införas:

”3a.
     
  För att säkerställa en konsekvent harmonisering och en enhetlig tillämpning av direktivet får Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten utarbeta förslag till tekniska regelstandarder i syfte att specificera undantagen beträffande leden a, d och e i punkt 1 och leden a, b, e, f, g och h i punkt 2.

Kommissionen ska ges befogenhet att anta de förslag till tekniska genomförandestandarder som avses i första stycket i enlighet med artikel 7a–d i förordning (EU) nr .../2010 [Esma].”.

| -1a. | I artikel 5.2 ska följande stycken läggas till:




  ”För att säkerställa enhetliga tillämpningsvillkor för detta direktiv får Esma utarbeta förslag till tekniska genomförandestandarder i syfte att säkerställa enhetlig tillämpning av de delegerade akter som antas av kommissionen i enlighet med punkt 5 när det gäller en enhetlig mall för sammanfattningens utformning och för att göra det möjligt för investerare att jämföra det berörda värdepappret med andra relevanta produkter.




  Kommissionen ska ges befogenhet att anta de förslag till tekniska genomförandestandarder som avses i första stycket i enlighet med artikel 7e i förordning (EU) nr .../2010 [Esma].” |
| --- | --- |

-1a.

I artikel 5.2 ska följande stycken läggas till:

”För att säkerställa enhetliga tillämpningsvillkor för detta direktiv får Esma utarbeta förslag till tekniska genomförandestandarder i syfte att säkerställa enhetlig tillämpning av de delegerade akter som antas av kommissionen i enlighet med punkt 5 när det gäller en enhetlig mall för sammanfattningens utformning och för att göra det möjligt för investerare att jämföra det berörda värdepappret med andra relevanta produkter.

Kommissionen ska ges befogenhet att anta de förslag till tekniska genomförandestandarder som avses i första stycket i enlighet med artikel 7e i förordning (EU) nr .../2010 [Esma].”

| -1b. | I artikel 7 ska följande stycke läggas till:




  ”3a.
     
  Esma får utarbeta förslag till tekniska genomförandestandarder i syfte att säkerställa enhetlig tillämpning av de delegerade akter som antas av kommissionen i enlighet med punkt 1.




  Kommissionen ska ges befogenhet att anta de förslag till tekniska genomförandestandarder som avses i första stycket i enlighet med artikel 7e i förordning (EU) nr .../2010
  [Esma].”. |
| --- | --- |

-1b.

I artikel 7 ska följande stycke läggas till:

”3a.
     
  Esma får utarbeta förslag till tekniska genomförandestandarder i syfte att säkerställa enhetlig tillämpning av de delegerade akter som antas av kommissionen i enlighet med punkt 1.

Kommissionen ska ges befogenhet att anta de förslag till tekniska genomförandestandarder som avses i första stycket i enlighet med artikel 7e i förordning (EU) nr .../2010
  [Esma].”.

| 1. | I artikel 8 ska följande punkt läggas till ▐:
  ”5.   
  Esma får
  utarbeta förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  i syfte att
  säkerställa enhetliga
  tillämpningsvillkor för
  de delegerade akter
  som antas av kommissionen
  i enlighet med
  punkt 4. Myndigheten ska överlämna sina förslag till tekniska standarder till kommissionen senast den 1 januari 2014.
  Kommissionen
  ska ges befogenhet att
  anta de förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  som avses i första stycket i enlighet med
  artikel 7e i förordning (EU) nr .../2010
  [Esma].”. |
| --- | --- |

1.

I artikel 8 ska följande punkt läggas till ▐:

”5.   
  Esma får
  utarbeta förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  i syfte att
  säkerställa enhetliga
  tillämpningsvillkor för
  de delegerade akter
  som antas av kommissionen
  i enlighet med
  punkt 4. Myndigheten ska överlämna sina förslag till tekniska standarder till kommissionen senast den 1 januari 2014.

Kommissionen
  ska ges befogenhet att
  anta de förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  som avses i första stycket i enlighet med
  artikel 7e i förordning (EU) nr .../2010
  [Esma].”.

| 2. | Artikel 13 ska ändras på följande sätt:






  a) | I punkt 2 ska följande stycke läggas till:
  ”Den behöriga myndigheten ska underrätta
  Esma
  om godkännandet av
  och tillägget till
  prospektet samtidigt som underrättandet av detta godkännande görs till emittenten, erbjudaren eller den person som ansöker om upptagande till handel på en reglerad marknad, allt efter omständigheterna.
  De behöriga myndigheterna ska samtidigt underrätta Esma och även ge Esma en kopia av prospektet och tillägget.” |
| --- | --- | --- |

2.

Artikel 13 ska ändras på följande sätt:

a)

I punkt 2 ska följande stycke läggas till:

”Den behöriga myndigheten ska underrätta
  Esma
  om godkännandet av
  och tillägget till
  prospektet samtidigt som underrättandet av detta godkännande görs till emittenten, erbjudaren eller den person som ansöker om upptagande till handel på en reglerad marknad, allt efter omständigheterna.
  De behöriga myndigheterna ska samtidigt underrätta Esma och även ge Esma en kopia av prospektet och tillägget.”

| b) | Punkt 5 ska ersättas med följande:
  ”5.   Den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten får besluta att godkännandet av prospektet ska överlämnas till den behöriga myndigheten i en annan medlemsstat, förutsatt att förhandsanmälan görs till
  Esma
  och att den behöriga myndigheten godkänner detta. Detta överlämnande ska meddelas emittenten, erbjudaren eller den person som ansöker om upptagande till handel på en reglerad marknad inom tre arbetsdagar från den dag då den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten fattade sitt beslut om överlämnande. Samma tidsfrist som i punkt 2 ska löpa från och med den dagen.
  Artikel 13.3 i förordning (EU) nr .../2010 [Esma] ska inte tillämpas på överlämnande av godkännandet av prospektet enligt denna punkt.




  För att säkerställa enhetliga villkor för tillämpningen av detta direktiv och underlätta kommunikationen mellan tillsynsorganen och med Esma får Esma utarbeta förslag till tekniska standarder i syfte att fastställa standardformulär, mallar och förfaranden för meddelande enligt denna punkt.




  Kommissionen ska ges befogenhet att anta de förslag till tekniska genomförandestandarder som avses i andra stycket i enlighet med artikel 7e i förordning (EU) nr .../2010 [Esma].” |
| --- | --- |

b)

Punkt 5 ska ersättas med följande:

”5.   Den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten får besluta att godkännandet av prospektet ska överlämnas till den behöriga myndigheten i en annan medlemsstat, förutsatt att förhandsanmälan görs till
  Esma
  och att den behöriga myndigheten godkänner detta. Detta överlämnande ska meddelas emittenten, erbjudaren eller den person som ansöker om upptagande till handel på en reglerad marknad inom tre arbetsdagar från den dag då den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten fattade sitt beslut om överlämnande. Samma tidsfrist som i punkt 2 ska löpa från och med den dagen.
  Artikel 13.3 i förordning (EU) nr .../2010 [Esma] ska inte tillämpas på överlämnande av godkännandet av prospektet enligt denna punkt.

För att säkerställa enhetliga villkor för tillämpningen av detta direktiv och underlätta kommunikationen mellan tillsynsorganen och med Esma får Esma utarbeta förslag till tekniska standarder i syfte att fastställa standardformulär, mallar och förfaranden för meddelande enligt denna punkt.

Kommissionen ska ges befogenhet att anta de förslag till tekniska genomförandestandarder som avses i andra stycket i enlighet med artikel 7e i förordning (EU) nr .../2010 [Esma].”

| 3. | ▐ Artikel 14 ska
  ändras på
  följande
  sätt
  :








  a) | Punkt 1 ska ersättas med följande:




  ”1.
     
  När prospektet har godkänts ska det registreras av den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten och göras tillgängligt för Esma av den behöriga myndigheten, och göras tillgängligt för allmänheten av emittenten, erbjudaren eller den person som ansöker om upptagande till handel så snart det är praktiskt möjligt, och under alla omständigheter i skälig tid före och senast vid, den tidpunkt då erbjudandet till allmänheten börjar gälla eller de berörda värdepapperen tas upp till handel. Dessutom ska prospektet, i det fall det rör sig om det första erbjudandet till allmänheten av en kategori av aktier som ännu inte upptagits till handel på en reglerad marknad och som ska tas upp till handel för första gången, vara tillgängligt minst sex arbetsdagar innan erbjudandet löper ut.” |
| --- | --- | --- |

3.

▐ Artikel 14 ska
  ändras på
  följande
  sätt
  :

a)

Punkt 1 ska ersättas med följande:

”1.
     
  När prospektet har godkänts ska det registreras av den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten och göras tillgängligt för Esma av den behöriga myndigheten, och göras tillgängligt för allmänheten av emittenten, erbjudaren eller den person som ansöker om upptagande till handel så snart det är praktiskt möjligt, och under alla omständigheter i skälig tid före och senast vid, den tidpunkt då erbjudandet till allmänheten börjar gälla eller de berörda värdepapperen tas upp till handel. Dessutom ska prospektet, i det fall det rör sig om det första erbjudandet till allmänheten av en kategori av aktier som ännu inte upptagits till handel på en reglerad marknad och som ska tas upp till handel för första gången, vara tillgängligt minst sex arbetsdagar innan erbjudandet löper ut.”

| b) | Följande punkt ska läggas till ▐:
  ”4a.   
  Esma
  ska på sin webbplats offentliggöra förteckningen över prospekt som har godkänts enligt artikel 13, i tillämpliga fall tillsammans med länkar till prospekt som offentliggjorts på webbplatsen för den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten, på emittentens webbplats eller på webbplatsen för den reglerade marknaden. Den offentliggjorda förteckningen ska hållas aktuell och
  alla poster ska
  ligga kvar på webbplatsen under minst 12 månader.” |
| --- | --- |

b)

Följande punkt ska läggas till ▐:

”4a.   
  Esma
  ska på sin webbplats offentliggöra förteckningen över prospekt som har godkänts enligt artikel 13, i tillämpliga fall tillsammans med länkar till prospekt som offentliggjorts på webbplatsen för den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten, på emittentens webbplats eller på webbplatsen för den reglerade marknaden. Den offentliggjorda förteckningen ska hållas aktuell och
  alla poster ska
  ligga kvar på webbplatsen under minst 12 månader.”

| 4. | I artikel 16 ska följande punkt läggas till ▐:
  ”3.   För att säkerställa
  konsekvent harmonisering, för att specificera de krav som fastställs i denna artikel
  och beakta den tekniska utvecklingen på finansmarknaderna
  ska Esma
  utarbeta förslag till
  regelstandarder
  i syfte
  att specificera situationer där en ny omständighet av betydelse eller ett sakfel eller förbiseende i informationen i prospektet kräver att
  ett tillägg till prospektet
  offentliggörs,
  ska
  Esma
  överlämna sina förslag till
  regelstandarder
  till kommissionen senast den 1 januari 2014.
  Kommissionen
  ska ges befogenhet att
  anta de förslag till
  regelstandarder
  som avses i första stycket i enlighet med förfarandet i
  artiklarna 7–7d
  i förordning
  (EU) nr .../2010
  [Esma].” |
| --- | --- |

4.

I artikel 16 ska följande punkt läggas till ▐:

”3.   För att säkerställa
  konsekvent harmonisering, för att specificera de krav som fastställs i denna artikel
  och beakta den tekniska utvecklingen på finansmarknaderna
  ska Esma
  utarbeta förslag till
  regelstandarder
  i syfte
  att specificera situationer där en ny omständighet av betydelse eller ett sakfel eller förbiseende i informationen i prospektet kräver att
  ett tillägg till prospektet
  offentliggörs,
  ska
  Esma
  överlämna sina förslag till
  regelstandarder
  till kommissionen senast den 1 januari 2014.

Kommissionen
  ska ges befogenhet att
  anta de förslag till
  regelstandarder
  som avses i första stycket i enlighet med förfarandet i
  artiklarna 7–7d
  i förordning
  (EU) nr .../2010
  [Esma].”

| 5. | ▐ Artikel 17 ska
  ändras på
  följande
  sätt
  :








  a) | Punkt 1 ska ersättas med följande:
  ”1.   När ett erbjudande till allmänheten eller ett upptagande till handel på en reglerad marknad planeras i en eller flera medlemsstater eller i en annan medlemsstat än hemmedlemsstaten, ska det prospekt som godkänts i hemmedlemsstaten, liksom eventuella tillägg till detta, vara giltigt för erbjudanden till allmänheten eller upptaganden till handel i varje värdmedlemsstat, förutsatt att anmälan görs till
  Esma
  den behöriga myndigheten i varje värdmedlemsstat i enlighet med artikel 18; detta ska dock inte påverka tillämpningen av artikel 23. Värdmedlemsstatens behöriga myndighet ska inte företa något godkännande eller annat administrativt förfarande i fråga om prospektet.” |
| --- | --- | --- |

5.

▐ Artikel 17 ska
  ändras på
  följande
  sätt
  :

a)

Punkt 1 ska ersättas med följande:

”1.   När ett erbjudande till allmänheten eller ett upptagande till handel på en reglerad marknad planeras i en eller flera medlemsstater eller i en annan medlemsstat än hemmedlemsstaten, ska det prospekt som godkänts i hemmedlemsstaten, liksom eventuella tillägg till detta, vara giltigt för erbjudanden till allmänheten eller upptaganden till handel i varje värdmedlemsstat, förutsatt att anmälan görs till
  Esma
  den behöriga myndigheten i varje värdmedlemsstat i enlighet med artikel 18; detta ska dock inte påverka tillämpningen av artikel 23. Värdmedlemsstatens behöriga myndighet ska inte företa något godkännande eller annat administrativt förfarande i fråga om prospektet.”

| b) | Punkt 2 ska ersättas med följande:




  ”2.
     
  Om nya omständigheter, sakfel eller förbiseenden av betydelse som avses i artikel 16 uppdagas efter godkännandet av prospektet, ska den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten kräva att ett tillägg offentliggörs och godkänns i enlighet med artikel 13.1. Esma och den behöriga myndigheten i värdmedlemsstaten får upplysa den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten om behovet av ny information.” |
| --- | --- |

b)

Punkt 2 ska ersättas med följande:

”2.
     
  Om nya omständigheter, sakfel eller förbiseenden av betydelse som avses i artikel 16 uppdagas efter godkännandet av prospektet, ska den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten kräva att ett tillägg offentliggörs och godkänns i enlighet med artikel 13.1. Esma och den behöriga myndigheten i värdmedlemsstaten får upplysa den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten om behovet av ny information.”

| 6. | I artikel 18 ska följande punkter läggas till ▐:
  ”3.   Den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten ska underrätta
  Esma
  om intyget om godkännande av prospektet samtidigt som underrättandet görs till den behöriga myndigheten i värdmedlemsstaten.


  Esma
  och den behöriga myndigheten i värdmedlemsstaten ska på sina webbplatser offentliggöra förteckningen över intyg om godkännande
  av prospekt (tillsammans med eventuella tillägg till prospekten)
  som har anmälts i enlighet med denna artikel, i tillämpliga fall tillsammans med länkar till
  dessa poster
  som offentliggjorts på webbplatsen för den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten, på emittentens webbplats eller på webbplatsen för den reglerade marknaden. Den offentliggjorda förteckningen ska hållas aktuell och
  alla poster
  ska ligga kvar på webbplatserna under minst 12 månader.
  4.   För att säkerställa en enhetlig tillämpning av detta direktiv och beakta den tekniska utvecklingen på finansmarknaderna får
  Esma
  utarbeta förslag till
  genomförandestandarder
  i syfte att fastställa
  standardformulär, mallar och förfaranden
  för anmälan av intyget om godkännande, kopian av prospektet, översättning av sammanfattningen och eventuella tillägg till prospektet.
  Kommissionen
  ska ges befogenhet att
  anta de förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  som avses i första stycket i enlighet med
  artikel 7e i förordning (EU) nr .../2010
  [Esma].” |
| --- | --- |

6.

I artikel 18 ska följande punkter läggas till ▐:

”3.   Den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten ska underrätta
  Esma
  om intyget om godkännande av prospektet samtidigt som underrättandet görs till den behöriga myndigheten i värdmedlemsstaten.

Esma
  och den behöriga myndigheten i värdmedlemsstaten ska på sina webbplatser offentliggöra förteckningen över intyg om godkännande
  av prospekt (tillsammans med eventuella tillägg till prospekten)
  som har anmälts i enlighet med denna artikel, i tillämpliga fall tillsammans med länkar till
  dessa poster
  som offentliggjorts på webbplatsen för den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten, på emittentens webbplats eller på webbplatsen för den reglerade marknaden. Den offentliggjorda förteckningen ska hållas aktuell och
  alla poster
  ska ligga kvar på webbplatserna under minst 12 månader.

4.   För att säkerställa en enhetlig tillämpning av detta direktiv och beakta den tekniska utvecklingen på finansmarknaderna får
  Esma
  utarbeta förslag till
  genomförandestandarder
  i syfte att fastställa
  standardformulär, mallar och förfaranden
  för anmälan av intyget om godkännande, kopian av prospektet, översättning av sammanfattningen och eventuella tillägg till prospektet.

Kommissionen
  ska ges befogenhet att
  anta de förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  som avses i första stycket i enlighet med
  artikel 7e i förordning (EU) nr .../2010
  [Esma].”

| 7. | ▐ artikel 21 ska
  ändras på
  följande
  sätt
  :








  a) | Följande punkter ska införas:




  ”1a.
     
  De behöriga myndigheterna ska samarbeta med Esma vid tillämpning av detta direktiv, i enlighet med förordning (EU) nr .../2010 [Esma].




  1b.
     
  De behöriga myndigheterna ska utan dröjsmål förse Esma med all information den behöver för att utföra sina uppgifter, i enlighet med artikel 20 i förordning (EU) nr .../2010 [Esma].” |
| --- | --- | --- |

7.

▐ artikel 21 ska
  ändras på
  följande
  sätt
  :

a)

Följande punkter ska införas:

”1a.
     
  De behöriga myndigheterna ska samarbeta med Esma vid tillämpning av detta direktiv, i enlighet med förordning (EU) nr .../2010 [Esma].

1b.
     
  De behöriga myndigheterna ska utan dröjsmål förse Esma med all information den behöver för att utföra sina uppgifter, i enlighet med artikel 20 i förordning (EU) nr .../2010 [Esma].”

| b) | I punkt 2
  ska tredje stycket ersättas med följande:
  ”Medlemsstaterna ska meddela kommissionen,
  Esma
  och de behöriga myndigheterna i de övriga medlemsstaterna alla beslut som fattas i fråga om delegering av uppgifter, inbegripet de exakta villkor som reglerar sådan delegering.” |
| --- | --- |

b)

I punkt 2
  ska tredje stycket ersättas med följande:

”Medlemsstaterna ska meddela kommissionen,
  Esma
  och de behöriga myndigheterna i de övriga medlemsstaterna alla beslut som fattas i fråga om delegering av uppgifter, inbegripet de exakta villkor som reglerar sådan delegering.”

| c) | Följande stycke ska läggas till i punkt 4:




  ”Myndigheten ska ha möjlighet att delta i inspektioner på plats enligt led d, som utförs gemensamt med två eller flera behöriga myndigheter.” |
| --- | --- |

c)

Följande stycke ska läggas till i punkt 4:

”Myndigheten ska ha möjlighet att delta i inspektioner på plats enligt led d, som utförs gemensamt med två eller flera behöriga myndigheter.”

| 8. | Artikel 22 ska ändras på följande sätt:






  a) | Punkt 3 ska ersättas med följande
  ”3.   Punkt 1 ovan ska inte hindra de behöriga myndigheterna från att utbyta konfidentiell information eller från att överlämna konfidentiell information till
  Esma
  eller Europeiska systemrisknämnden
  , med förbehåll för begränsningar avseende företagsspecifik information och effekter på tredjeländer enligt förordning (EU) nr .../2010 [Esma] respektive förordning (EU) nr .../2010 [ESRB]
  . Information som utväxlas mellan behöriga myndigheter och
  Esma
  eller Europeiska systemrisknämnden ska omfattas av den sekretess som gäller för anställda och tidigare anställda hos den behöriga myndighet som erhåller informationen.” |
| --- | --- | --- |

8.

Artikel 22 ska ändras på följande sätt:

a)

Punkt 3 ska ersättas med följande

”3.   Punkt 1 ovan ska inte hindra de behöriga myndigheterna från att utbyta konfidentiell information eller från att överlämna konfidentiell information till
  Esma
  eller Europeiska systemrisknämnden
  , med förbehåll för begränsningar avseende företagsspecifik information och effekter på tredjeländer enligt förordning (EU) nr .../2010 [Esma] respektive förordning (EU) nr .../2010 [ESRB]
  . Information som utväxlas mellan behöriga myndigheter och
  Esma
  eller Europeiska systemrisknämnden ska omfattas av den sekretess som gäller för anställda och tidigare anställda hos den behöriga myndighet som erhåller informationen.”

| b) | Följande punkt ska läggas till:
  ”4.   För att säkerställa
  konsekvent harmonisering av denna artikel
  och beakta den tekniska utvecklingen på finansmarknaderna
  , ska Esma
  utarbeta förslag till
  regelstandarder
  i syfte att
  specificera den information som krävs enligt punkt 2.


  Kommissionen
  ska ges befogenhet att
  anta de förslag till
  regelstandarder
  som avses i första stycket i enlighet med förfarandet
  i artiklarna 7–7d
  i förordning
  (EU) nr .../2010
  [Esma].” |
| --- | --- |

b)

Följande punkt ska läggas till:

”4.   För att säkerställa
  konsekvent harmonisering av denna artikel
  och beakta den tekniska utvecklingen på finansmarknaderna
  , ska Esma
  utarbeta förslag till
  regelstandarder
  i syfte att
  specificera den information som krävs enligt punkt 2.

Kommissionen
  ska ges befogenhet att
  anta de förslag till
  regelstandarder
  som avses i första stycket i enlighet med förfarandet
  i artiklarna 7–7d
  i förordning
  (EU) nr .../2010
  [Esma].”

| 8a. | Artikel 23 ska ersättas med följande:



  ”Artikel 23


  Förebyggande åtgärder



  1.
     
  I fall då värdmedlemsstatens behöriga myndighet konstaterar att emittenter eller finansiella institut med ansvar för förfarandena i samband med erbjudanden till allmänheten begått oegentligheter, eller att emittenten inte uppfyllt de skyldigheter som följer av att ett värdepapper tas upp till handel på en reglerad marknad, måste den meddela dessa undersökningsresultat till den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten och till Esma.




  2.
     
  Om emittenten eller det finansiella institut som ansvarar för erbjudandet till allmänheten fortsätter att överträda gällande lagar och andra författningar, trots de åtgärder som vidtagits av den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten eller därför att dessa visat sig otillräckliga, ska den behöriga myndigheten i värdmedlemsstaten, efter att ha informerat den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten och Esma, vidta alla lämpliga åtgärder för att skydda investerarna och så snart som möjligt underrätta kommissionen och Esma om detta.” |
| --- | --- |

8a.

Artikel 23 ska ersättas med följande:

”Artikel 23

Förebyggande åtgärder

1.
     
  I fall då värdmedlemsstatens behöriga myndighet konstaterar att emittenter eller finansiella institut med ansvar för förfarandena i samband med erbjudanden till allmänheten begått oegentligheter, eller att emittenten inte uppfyllt de skyldigheter som följer av att ett värdepapper tas upp till handel på en reglerad marknad, måste den meddela dessa undersökningsresultat till den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten och till Esma.

2.
     
  Om emittenten eller det finansiella institut som ansvarar för erbjudandet till allmänheten fortsätter att överträda gällande lagar och andra författningar, trots de åtgärder som vidtagits av den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten eller därför att dessa visat sig otillräckliga, ska den behöriga myndigheten i värdmedlemsstaten, efter att ha informerat den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten och Esma, vidta alla lämpliga åtgärder för att skydda investerarna och så snart som möjligt underrätta kommissionen och Esma om detta.”

Artikel 6

Ändringar av direktiv 2004/39/EG

Direktiv 2004/39/EG ska ändras på följande sätt:

| -1. | Artikel 2.3 ska ersättas med följande:




  ”3.
     
  För att beakta utvecklingen på finansmarknaderna och sörja för en enhetlig tillämpning av detta direktiv ska kommissionen, genom delegerade akter i enlighet med artiklarna 64, 64a och 64b, vad gäller undantagen i led c, i, och k, fastställa kriterierna för att avgöra om en verksamhet ska betraktas som en kompletterande verksamhet vid sidan av den huvudsakliga verksamheten, om man ser på företagsgruppen som helhet, och om en verksamhet bedrivs tillfälligt.” |
| --- | --- |

-1.

Artikel 2.3 ska ersättas med följande:

”3.
     
  För att beakta utvecklingen på finansmarknaderna och sörja för en enhetlig tillämpning av detta direktiv ska kommissionen, genom delegerade akter i enlighet med artiklarna 64, 64a och 64b, vad gäller undantagen i led c, i, och k, fastställa kriterierna för att avgöra om en verksamhet ska betraktas som en kompletterande verksamhet vid sidan av den huvudsakliga verksamheten, om man ser på företagsgruppen som helhet, och om en verksamhet bedrivs tillfälligt.”

| -1a. | Artikel 4.2 ska ersättas med följande:




  ”2.
     
  För att kunna beakta utvecklingen på de finansiella marknaderna och sörja för en enhetlig tillämpning av detta direktiv ska kommissionen, genom delegerade akter i enlighet med artiklarna 64, 64a och 64b, förtydliga definitionerna i punkt 1 i denna artikel.” |
| --- | --- |

-1a.

Artikel 4.2 ska ersättas med följande:

”2.
     
  För att kunna beakta utvecklingen på de finansiella marknaderna och sörja för en enhetlig tillämpning av detta direktiv ska kommissionen, genom delegerade akter i enlighet med artiklarna 64, 64a och 64b, förtydliga definitionerna i punkt 1 i denna artikel.”

| 1. | Artikel 5.3 ska ersättas med följande:
  ”3.   Varje medlemsstat ska
  registrera
  samtliga värdepappersföretag. Detta register ska vara tillgängligt för allmänheten och innehålla information om vilka tjänster eller verksamheter värdepappersföretagen är auktoriserade för. Det ska uppdateras regelbundet.
  Varje auktorisation ska anmälas till Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten.




  Esma
  ska upprätta en förteckning över samtliga värdepappersföretag i
  unionen. Denna förteckning ska innehålla information om vilka tjänster eller verksamheter värdepappersföretagen är auktoriserade för och den ska uppdateras regelbundet. Esma
  ska offentliggöra denna förteckning
  på sin webbplats och fortlöpande uppdatera den.




  När en behörig myndighet har återkallat en auktorisation i enlighet med artikel 8b–d ska denna återkallelse synas i förteckningen i fem år.”. |
| --- | --- |

1.

Artikel 5.3 ska ersättas med följande:

”3.   Varje medlemsstat ska
  registrera
  samtliga värdepappersföretag. Detta register ska vara tillgängligt för allmänheten och innehålla information om vilka tjänster eller verksamheter värdepappersföretagen är auktoriserade för. Det ska uppdateras regelbundet.
  Varje auktorisation ska anmälas till Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten.

Esma
  ska upprätta en förteckning över samtliga värdepappersföretag i
  unionen. Denna förteckning ska innehålla information om vilka tjänster eller verksamheter värdepappersföretagen är auktoriserade för och den ska uppdateras regelbundet. Esma
  ska offentliggöra denna förteckning
  på sin webbplats och fortlöpande uppdatera den.

När en behörig myndighet har återkallat en auktorisation i enlighet med artikel 8b–d ska denna återkallelse synas i förteckningen i fem år.”.

| 2. | I artikel 7 ska följande punkt läggas till ▐:
  ”4.   För att säkerställa en
  konsekvent harmonisering
  av denna artikel och
  artiklarna 9.2–9.4, 10.1–10.2 och 12 ska Esma
  utarbeta förslag till
  regelstandarder i syfte att










  a) | fastställa den information som ska lämnas till de behöriga myndigheterna enligt artikel 7.2, inbegripet en verksamhetsplan, |
| --- | --- | --- |

2.

I artikel 7 ska följande punkt läggas till ▐:

”4.   För att säkerställa en
  konsekvent harmonisering
  av denna artikel och
  artiklarna 9.2–9.4, 10.1–10.2 och 12 ska Esma
  utarbeta förslag till
  regelstandarder i syfte att

a)

fastställa den information som ska lämnas till de behöriga myndigheterna enligt artikel 7.2, inbegripet en verksamhetsplan,

| b) | fastställa kraven i fråga om värdepappersföretags ledning enligt artikel 9.4, samt den information som behövs för underrättelse enligt artikel 9.2, |
| --- | --- |

b)

fastställa kraven i fråga om värdepappersföretags ledning enligt artikel 9.4, samt den information som behövs för underrättelse enligt artikel 9.2,

| c) | fastställa kraven i fråga om aktieägare och delägare med kvalificerade innehav, samt faktorer som kan hindra den behöriga myndigheten från att utöva sin tillsynsfunktion på ett effektivt sätt, enligt artikel 10.1 och 10.2. |
| --- | --- |

c)

fastställa kraven i fråga om aktieägare och delägare med kvalificerade innehav, samt faktorer som kan hindra den behöriga myndigheten från att utöva sin tillsynsfunktion på ett effektivt sätt, enligt artikel 10.1 och 10.2.

Myndigheten ska överlämna sina förslag till de regelstandarder som avses i punkterna a och b till kommissionen senast den 1 januari 2014.

Kommissionen ska delegeras befogenhet att anta de förslag till tekniska regelstandarder som avses i punkterna a–c i enlighet med förfarandet i artiklarna 7–7d i förordning (EU) nr .../2010.

För att säkerställa enhetliga villkor för tillämpning av artiklarna 7.2 och 9.2 får Esma utarbeta förslag till tekniska genomförandestandarder i syfte att fastställa standardformulär, mallar och förfaranden för lämnande och tillhandahållande av den information som anges i de artiklarna.

Myndigheten ska överlämna sina förslag till tekniska genomförandestandarder som avses i stycke 4 till kommissionen senast den 1 januari 2014.

Kommissionen ska ges befogenhet att anta de förslag till tekniska genomförandestandarder som avses i fjärde stycket i enlighet med artikel 7e i förordning (EU) nr .../2010.”

| 2a. | I artikel 8 ska följande punkt läggas till:




  ”Varje återkallad auktorisation ska anmälas till Esma.” |
| --- | --- |

2a.

I artikel 8 ska följande punkt läggas till:

”Varje återkallad auktorisation ska anmälas till Esma.”

| 3. | I artikel 10a ska följande punkt läggas till ▐:
  ”8.   För att säkerställa en
  konsekvent harmonisering
  av denna artikel ska
  Esma
  utarbeta förslag till
  regelstandarder för att upprätta en uttömmande förteckning över uppgifter enligt punkt 4, som tilltänkta förvärvare ska foga till sin underrättelse, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 10a.2.




  Myndigheten ska överlämna dessa förslag till tekniska genomförandestandarder till kommissionen senast den 1 januari 2014.




  Kommissionen ska delegeras befogenhet att anta de förslag till regelstandarder som avses i första stycket i enlighet med förfarandet i artikel 7–7d i förordning (EU) nr .../2010.




  För att säkerställa enhetliga villkor för tillämpning av artiklarna 10, 10a och 10b ska Esma utarbeta förslag till tekniska genomförandestandarder i syfte att fastställa standardformulär, mallar och förfaranden för det samråd
  mellan de relevanta behöriga myndigheterna enligt artikel 10.4.


  Myndigheten ska överlämna sina förslag till tekniska standarder till kommissionen senast den 1 januari 2014.


  Kommissionen
  ska ges befogenhet att
  anta de förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  som avses i tredje stycket i enlighet med
  artikel 7e i förordning (EU) nr .../2010
  [Esma].” |
| --- | --- |

3.

I artikel 10a ska följande punkt läggas till ▐:

”8.   För att säkerställa en
  konsekvent harmonisering
  av denna artikel ska
  Esma
  utarbeta förslag till
  regelstandarder för att upprätta en uttömmande förteckning över uppgifter enligt punkt 4, som tilltänkta förvärvare ska foga till sin underrättelse, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 10a.2.

Myndigheten ska överlämna dessa förslag till tekniska genomförandestandarder till kommissionen senast den 1 januari 2014.

Kommissionen ska delegeras befogenhet att anta de förslag till regelstandarder som avses i första stycket i enlighet med förfarandet i artikel 7–7d i förordning (EU) nr .../2010.

För att säkerställa enhetliga villkor för tillämpning av artiklarna 10, 10a och 10b ska Esma utarbeta förslag till tekniska genomförandestandarder i syfte att fastställa standardformulär, mallar och förfaranden för det samråd
  mellan de relevanta behöriga myndigheterna enligt artikel 10.4.

Myndigheten ska överlämna sina förslag till tekniska standarder till kommissionen senast den 1 januari 2014.

Kommissionen
  ska ges befogenhet att
  anta de förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  som avses i tredje stycket i enlighet med
  artikel 7e i förordning (EU) nr .../2010
  [Esma].”

| 3a. | I artikel 10b.1 ska andra stycket ersättas med följande:




  ”För att beakta utvecklingen på finansmarknaderna och sörja för en enhetlig tillämpning av det här direktivet ska kommissionen, genom delegerade akter i enlighet med artiklarna 64, 64a och 64b, anta föreskrifter som justerar kriterierna i första stycket i denna punkt.” |
| --- | --- |

3a.

I artikel 10b.1 ska andra stycket ersättas med följande:

”För att beakta utvecklingen på finansmarknaderna och sörja för en enhetlig tillämpning av det här direktivet ska kommissionen, genom delegerade akter i enlighet med artiklarna 64, 64a och 64b, anta föreskrifter som justerar kriterierna i första stycket i denna punkt.”

| 3b. | Artikel 13.10 ska ersättas med följande:




  ”För att beakta utvecklingen på finansmarknaderna och sörja för en enhetlig tillämpning av styckena 2–9, ska kommissionen, genom delegerade akter i enlighet med artikel 64, 64a och 64b, anta genomförandeåtgärder som närmare anger de konkreta organisatoriska krav som ska ställas på värdepappersföretag som tillhandahåller olika slag av investeringstjänster och/eller utför olika slags investeringsverksamhet och sidotjänster eller kombinationer därav.” |
| --- | --- |

3b.

Artikel 13.10 ska ersättas med följande:

”För att beakta utvecklingen på finansmarknaderna och sörja för en enhetlig tillämpning av styckena 2–9, ska kommissionen, genom delegerade akter i enlighet med artikel 64, 64a och 64b, anta genomförandeåtgärder som närmare anger de konkreta organisatoriska krav som ska ställas på värdepappersföretag som tillhandahåller olika slag av investeringstjänster och/eller utför olika slags investeringsverksamhet och sidotjänster eller kombinationer därav.”

| 3c. | Artikel 15 ska ändras på följande sätt:










  a) | Punkt 1 ska ersättas med följande:




  ”1.
     
  Medlemsstaterna ska underrätta kommissionen och Esma om alla svårigheter av allmän natur som deras värdepappersföretag möter vid etablering eller tillhandahållande av investeringstjänster eller utförande av investeringsverksamhet i tredje land.” |
| --- | --- | --- |

3c.

Artikel 15 ska ändras på följande sätt:

a)

Punkt 1 ska ersättas med följande:

”1.
     
  Medlemsstaterna ska underrätta kommissionen och Esma om alla svårigheter av allmän natur som deras värdepappersföretag möter vid etablering eller tillhandahållande av investeringstjänster eller utförande av investeringsverksamhet i tredje land.”

| b) | Punkt 2 ska ersättas med följande:




  ”2.
     
  När det genom de rapporter som avses i punkt 1 kommer till kommissionens kännedom att ett tredje land inte erbjuder värdepappersföretag hemmahörande i unionen effektivt marknadstillträde jämförbart med det som unionen erbjuder värdepappersföretag från ifrågavarande tredje land, ska kommissionen, med hänsyn till riktlinjerna från Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten, lämna förslag till rådet om lämpligt förhandlingsmandat i syfte att uppnå jämförbara konkurrensmöjligheter för värdepappersföretag hemmahörande i unionen. Rådet ska besluta med kvalificerad majoritet.




  Europaparlamentet ska omedelbart och fullständigt informeras i alla skeden av förfarandet i enlighet med artikel 217 i EUF-fördraget.




  Esma ska bistå kommissionen vid tillämpningen av denna artikel.” |
| --- | --- |

b)

Punkt 2 ska ersättas med följande:

”2.
     
  När det genom de rapporter som avses i punkt 1 kommer till kommissionens kännedom att ett tredje land inte erbjuder värdepappersföretag hemmahörande i unionen effektivt marknadstillträde jämförbart med det som unionen erbjuder värdepappersföretag från ifrågavarande tredje land, ska kommissionen, med hänsyn till riktlinjerna från Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten, lämna förslag till rådet om lämpligt förhandlingsmandat i syfte att uppnå jämförbara konkurrensmöjligheter för värdepappersföretag hemmahörande i unionen. Rådet ska besluta med kvalificerad majoritet.

Europaparlamentet ska omedelbart och fullständigt informeras i alla skeden av förfarandet i enlighet med artikel 217 i EUF-fördraget.

Esma ska bistå kommissionen vid tillämpningen av denna artikel.”

| 3d. | I artikel 16.2 ska följande stycke läggas till:




  ”Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten får utarbeta riktlinjer för de metoder för övervakning som avses i denna artikel.” |
| --- | --- |

3d.

I artikel 16.2 ska följande stycke läggas till:

”Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten får utarbeta riktlinjer för de metoder för övervakning som avses i denna artikel.”

| 3e. | I artikel 18.3 ska inledningen i första stycket ersättas med följande:




  ”3.
     
  För att beakta utvecklingen på de finansiella marknaderna och sörja för konsekvent harmonisering och enhetlig tillämpning av punkterna 1 och 2 ska kommissionen, genom delegerade akter i enlighet med artiklarna 64, 64a och 64b, se till att det” |
| --- | --- |

3e.

I artikel 18.3 ska inledningen i första stycket ersättas med följande:

”3.
     
  För att beakta utvecklingen på de finansiella marknaderna och sörja för konsekvent harmonisering och enhetlig tillämpning av punkterna 1 och 2 ska kommissionen, genom delegerade akter i enlighet med artiklarna 64, 64a och 64b, se till att det”

| 3f. | I artikel 19.6 ska första strecksatsen ersättas med följande:










  ”— | Ovan nämnda tjänster avser aktier som upptagits till handel på en reglerad marknad eller på en likvärdig marknad i tredje land, penningmarknadsinstrument, obligationer eller andra former av skuldförbindelser (exklusive obligationer eller skuldförbindelser som omfattar derivat), fondandelar och andra okomplicerade finansiella instrument. En marknad i tredje land ska anses vara likvärdig med en reglerad marknad om den uppfyller krav som är likvärdiga med dem som fastställs i avdelning III. Kommissionen och Esma ska på sina webbplatser offentliggöra en förteckning över de marknader som ska anses vara likvärdiga. Denna förteckning ska regelbundet uppdateras. Esma ska bistå kommissionen i bedömningen av marknader i tredje land.” |
| --- | --- | --- |

3f.

I artikel 19.6 ska första strecksatsen ersättas med följande:

”—

Ovan nämnda tjänster avser aktier som upptagits till handel på en reglerad marknad eller på en likvärdig marknad i tredje land, penningmarknadsinstrument, obligationer eller andra former av skuldförbindelser (exklusive obligationer eller skuldförbindelser som omfattar derivat), fondandelar och andra okomplicerade finansiella instrument. En marknad i tredje land ska anses vara likvärdig med en reglerad marknad om den uppfyller krav som är likvärdiga med dem som fastställs i avdelning III. Kommissionen och Esma ska på sina webbplatser offentliggöra en förteckning över de marknader som ska anses vara likvärdiga. Denna förteckning ska regelbundet uppdateras. Esma ska bistå kommissionen i bedömningen av marknader i tredje land.”

| 3g. | I artikel 19.10 ska inledningen i första stycket ersättas med följande:




  ”10.
     
  För att säkerställa ett nödvändigt investerarskydd samt en enhetlig tillämpning av punkterna 1-8 ska kommissionen, genom delegerade akter i enlighet med artiklarna 64, 64a och 64b, anta åtgärder för att säkerställa att värdepappersföretagen följer de principer som anges i dessa punkter när de tillhandahåller investeringstjänster eller sidotjänster till sina kunder. I dessa föreskrifter ska följande beaktas:” |
| --- | --- |

3g.

I artikel 19.10 ska inledningen i första stycket ersättas med följande:

”10.
     
  För att säkerställa ett nödvändigt investerarskydd samt en enhetlig tillämpning av punkterna 1-8 ska kommissionen, genom delegerade akter i enlighet med artiklarna 64, 64a och 64b, anta åtgärder för att säkerställa att värdepappersföretagen följer de principer som anges i dessa punkter när de tillhandahåller investeringstjänster eller sidotjänster till sina kunder. I dessa föreskrifter ska följande beaktas:”

| 3h. | I artikel 21.6 ska inledningen i första stycket ersättas med följande:




  ”6.
     
  För att sörja för att investerarna får det skydd de behöver, att marknaderna fungerar på ett rättvist och välordnat sätt samt för en enhetlig tillämpning av punkterna 1, 3 och 4 ska kommissionen, genom delegerade akter i enlighet med artikel 64, 64a och 64b, anta föreskrifter om” |
| --- | --- |

3h.

I artikel 21.6 ska inledningen i första stycket ersättas med följande:

”6.
     
  För att sörja för att investerarna får det skydd de behöver, att marknaderna fungerar på ett rättvist och välordnat sätt samt för en enhetlig tillämpning av punkterna 1, 3 och 4 ska kommissionen, genom delegerade akter i enlighet med artikel 64, 64a och 64b, anta föreskrifter om”

| 3i. | I artikel 22.3 ska inledningen i första stycket ersättas med följande:




  ”3.
     
  För att sörja för att de åtgärder som avser att skydda investerare och få marknaderna att fungera på ett välordnat sätt tar hänsyn till den tekniska utvecklingen på finansmarknaderna och för att säkerställa en enhetlig tillämpning av punkterna 1 och 2, ska kommissionen, genom delegerade akter i enlighet med artiklarna 64, 64a och 64b, anta åtgärder för att fastställa” |
| --- | --- |

3i.

I artikel 22.3 ska inledningen i första stycket ersättas med följande:

”3.
     
  För att sörja för att de åtgärder som avser att skydda investerare och få marknaderna att fungera på ett välordnat sätt tar hänsyn till den tekniska utvecklingen på finansmarknaderna och för att säkerställa en enhetlig tillämpning av punkterna 1 och 2, ska kommissionen, genom delegerade akter i enlighet med artiklarna 64, 64a och 64b, anta åtgärder för att fastställa”

| 3j. | I artikel 23.3 ska första stycket ersättas med följande:




  ”3.
     
  Medlemsstater som beslutar att tillåta att värdepappersföretag utser anknutna ombud ska upprätta ett offentligt register. Anknutna ombud skall införas i det offentliga registret i den medlemsstat där de har sitt driftsställe. Esma ska på sin webbplats offentliggöra hänvisningar/länkar till de offentliga register som upprättats enligt denna artikel av de medlemsstater som beslutat att tillåta värdepappersföretag att utse anknutna ombud.” |
| --- | --- |

3j.

I artikel 23.3 ska första stycket ersättas med följande:

”3.
     
  Medlemsstater som beslutar att tillåta att värdepappersföretag utser anknutna ombud ska upprätta ett offentligt register. Anknutna ombud skall införas i det offentliga registret i den medlemsstat där de har sitt driftsställe. Esma ska på sin webbplats offentliggöra hänvisningar/länkar till de offentliga register som upprättats enligt denna artikel av de medlemsstater som beslutat att tillåta värdepappersföretag att utse anknutna ombud.”

| 3k. | I artikel 24.5 ska inledningen i första stycket ersättas med följande:




  ”5.
     
  För att sörja för en konsekvent harmonisering och en enhetlig tillämpning av punkterna 2, 3 och 4 mot bakgrund av föränderlig marknadspraxis, och för att underlätta effektiva transaktioner på den inre marknaden ska kommissionen, genom delegerade akter i enlighet med artikel 64, 64a och 64b, fastställa” |
| --- | --- |

3k.

I artikel 24.5 ska inledningen i första stycket ersättas med följande:

”5.
     
  För att sörja för en konsekvent harmonisering och en enhetlig tillämpning av punkterna 2, 3 och 4 mot bakgrund av föränderlig marknadspraxis, och för att underlätta effektiva transaktioner på den inre marknaden ska kommissionen, genom delegerade akter i enlighet med artikel 64, 64a och 64b, fastställa”

| 3l. | Artikel 25 ska ändras på följande sätt:










  a) | Punkt 1 ska ersättas med följande:




  ”1.
     
  Utan att det påverkar ansvarsfördelningen för genomförandet av bestämmelserna i Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/6/EG av den 28 januari 2003 om insiderhandel och otillbörlig marknadspåverkan (marknadsmissbruk) ska medlemsstaterna under Esmas samordning och i enlighet med artikel 16 i förordning (EU) nr .../2010 [Esma] se till att det finns lämpliga åtgärder så att den behöriga myndigheten har möjlighet att övervaka verksamheten i värdepappersföretagen för att se till att dessa handlar hederligt, rättvist och professionellt och på ett sätt som främjar marknadernas integritet.” |
| --- | --- | --- |

3l.

Artikel 25 ska ändras på följande sätt:

a)

Punkt 1 ska ersättas med följande:

”1.
     
  Utan att det påverkar ansvarsfördelningen för genomförandet av bestämmelserna i Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/6/EG av den 28 januari 2003 om insiderhandel och otillbörlig marknadspåverkan (marknadsmissbruk) ska medlemsstaterna under Esmas samordning och i enlighet med artikel 16 i förordning (EU) nr .../2010 [Esma] se till att det finns lämpliga åtgärder så att den behöriga myndigheten har möjlighet att övervaka verksamheten i värdepappersföretagen för att se till att dessa handlar hederligt, rättvist och professionellt och på ett sätt som främjar marknadernas integritet.”

| b) | Punkt 2 ska ersättas med följande:




  ”2.
     
  Medlemsstaterna skall kräva att värdepappersföretagen under minst fem års tid håller relevanta uppgifter om samtliga transaktioner med finansiella instrument som de har utfört, såväl för egen räkning som för en kunds räkning, tillgängliga för den behöriga myndigheten. När det gäller transaktioner som utförts för kunders räkning ska uppgifterna innefatta alla upplysningar och identitetsuppgifter om kunden samt den information som krävs enligt rådets direktiv 91/308/EEG av den 10 juni 1991 om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för tvättning av pengar.




  Esma kan begära att få tillgång till denna information i enlighet med det förfarande och på de villkor som anges i artikel 20 i förordning (EU) nr .../2010.” |
| --- | --- |

b)

Punkt 2 ska ersättas med följande:

”2.
     
  Medlemsstaterna skall kräva att värdepappersföretagen under minst fem års tid håller relevanta uppgifter om samtliga transaktioner med finansiella instrument som de har utfört, såväl för egen räkning som för en kunds räkning, tillgängliga för den behöriga myndigheten. När det gäller transaktioner som utförts för kunders räkning ska uppgifterna innefatta alla upplysningar och identitetsuppgifter om kunden samt den information som krävs enligt rådets direktiv 91/308/EEG av den 10 juni 1991 om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för tvättning av pengar.

Esma kan begära att få tillgång till denna information i enlighet med det förfarande och på de villkor som anges i artikel 20 i förordning (EU) nr .../2010.”

| c) | Punkt 7 ska ersättas med följande:




  ”7.
     
  För att sörja för att åtgärderna till skydd för marknadernas integritet anpassas med hänsyn till den tekniska utvecklingen på finansmarknaderna, och för att säkerställa en konsekvent harmonisering och en enhetlig tillämpning av punkterna 1–5, ska kommission, genom delegerade akter i enlighet med artikel 64, 64a och 64b, fastställa metoder och särskilda åtgärder för rapportering av finansiella transaktioner, uppgifternas innehåll och form samt kriterierna för fastställande av relevant marknad i enlighet med punkt 3.” |
| --- | --- |

c)

Punkt 7 ska ersättas med följande:

”7.
     
  För att sörja för att åtgärderna till skydd för marknadernas integritet anpassas med hänsyn till den tekniska utvecklingen på finansmarknaderna, och för att säkerställa en konsekvent harmonisering och en enhetlig tillämpning av punkterna 1–5, ska kommission, genom delegerade akter i enlighet med artikel 64, 64a och 64b, fastställa metoder och särskilda åtgärder för rapportering av finansiella transaktioner, uppgifternas innehåll och form samt kriterierna för fastställande av relevant marknad i enlighet med punkt 3.”

| 3m. | Artikel 27 ska ändras på följande sätt:










  a) | Punkt 2 ska ersättas med följande:




  ”2.
     
  Den behöriga myndigheten för den likviditetsmässigt mest relevanta marknaden, såsom den definieras i artikel 25, ska för varje aktie minst en gång per år, på grundval av det aritmetiska medelvärdet av de order som utförts på marknaden för aktien i fråga, avgöra vilken kategori av aktier som den tillhör. Denna information ska offentliggöras för alla marknadsdeltagare och vidarebefordras till Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten. Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten ska offentliggöra denna information på sin webbplats.” |
| --- | --- | --- |

3m.

Artikel 27 ska ändras på följande sätt:

a)

Punkt 2 ska ersättas med följande:

”2.
     
  Den behöriga myndigheten för den likviditetsmässigt mest relevanta marknaden, såsom den definieras i artikel 25, ska för varje aktie minst en gång per år, på grundval av det aritmetiska medelvärdet av de order som utförts på marknaden för aktien i fråga, avgöra vilken kategori av aktier som den tillhör. Denna information ska offentliggöras för alla marknadsdeltagare och vidarebefordras till Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten. Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten ska offentliggöra denna information på sin webbplats.”

| b) | I punkt 7 ska inledningen i första stycket ersättas med följande:




  ”7.
     
  För att sörja för en enhetlig tillämpning av punkterna 1–6 på ett sätt som underlättar korrekt aktievärdering och maximerar värdepappersföretagens möjligheter att uppnå bästa möjliga resultat för sin kund, ska kommissionen, genom delegerade akter i enlighet med artiklarna 64, 64a och 64b anta föreskrifter som” |
| --- | --- |

b)

I punkt 7 ska inledningen i första stycket ersättas med följande:

”7.
     
  För att sörja för en enhetlig tillämpning av punkterna 1–6 på ett sätt som underlättar korrekt aktievärdering och maximerar värdepappersföretagens möjligheter att uppnå bästa möjliga resultat för sin kund, ska kommissionen, genom delegerade akter i enlighet med artiklarna 64, 64a och 64b anta föreskrifter som”

| 3n. | I artikel 28.3 ska inledningen i första stycket ersättas med följande:




  ”3.
     
  För att sörja för att marknaderna fungerar korrekt och transparent samt för en enhetlig tillämpning av punkt 1 ska kommissionen, genom delegerade akter i enlighet med artiklarna 64, 64a och 64b anta föreskrifter som” |
| --- | --- |

3n.

I artikel 28.3 ska inledningen i första stycket ersättas med följande:

”3.
     
  För att sörja för att marknaderna fungerar korrekt och transparent samt för en enhetlig tillämpning av punkt 1 ska kommissionen, genom delegerade akter i enlighet med artiklarna 64, 64a och 64b anta föreskrifter som”

| 3o. | I artikel 29.3 ska inledningen i första stycket ersättas med följande:




  ”3.
     
  För att säkerställa en enhetlig tillämpning av punkterna 1 och 2 ska kommissionen, genom delegerade akter i enlighet med artiklarna 64, 64a och 64b, anta föreskrifter i fråga om” |
| --- | --- |

3o.

I artikel 29.3 ska inledningen i första stycket ersättas med följande:

”3.
     
  För att säkerställa en enhetlig tillämpning av punkterna 1 och 2 ska kommissionen, genom delegerade akter i enlighet med artiklarna 64, 64a och 64b, anta föreskrifter i fråga om”

| 3p. | I artikel 30.3 ska inledningen i första stycket ersättas med följande:




  ”3.
     
  För att se till att finansmarknaderna fungerar effektivt och korrekt och för att säkerställa en enhetlig tillämpning av punkterna 1 och 2 ska kommissionen, genom delegerade akter i enlighet med artiklarna 64, 64a och 64b, anta föreskrifter i fråga om” |
| --- | --- |

3p.

I artikel 30.3 ska inledningen i första stycket ersättas med följande:

”3.
     
  För att se till att finansmarknaderna fungerar effektivt och korrekt och för att säkerställa en enhetlig tillämpning av punkterna 1 och 2 ska kommissionen, genom delegerade akter i enlighet med artiklarna 64, 64a och 64b, anta föreskrifter i fråga om”

| 4. | ▐ Artikel 31 ska
  ändras på
  följande
  sätt
  :








  a) | I punkt 2 ska första stycket ersättas med följande:




  ”I det fall ett värdepappersföretag avser att använda sig av anknutna ombud, ska den behöriga myndigheten i värdepappersföretagets hemmedlemsstat på begäran av den behöriga myndigheten i värdmedlemsstaten och inom rimlig tid meddela vilka anknutna ombud som värdepappersföretaget har för avsikt att använda sig av i den medlemsstaten. Värdmedlemsstaten får offentliggöra sådana uppgifter. Esma kan begära att få tillgång till denna information i enlighet med det förfarande och på de villkor som anges i artikel 20 i förordning (EU) nr .../2010.” |
| --- | --- | --- |

4.

▐ Artikel 31 ska
  ändras på
  följande
  sätt
  :

a)

I punkt 2 ska första stycket ersättas med följande:

”I det fall ett värdepappersföretag avser att använda sig av anknutna ombud, ska den behöriga myndigheten i värdepappersföretagets hemmedlemsstat på begäran av den behöriga myndigheten i värdmedlemsstaten och inom rimlig tid meddela vilka anknutna ombud som värdepappersföretaget har för avsikt att använda sig av i den medlemsstaten. Värdmedlemsstaten får offentliggöra sådana uppgifter. Esma kan begära att få tillgång till denna information i enlighet med det förfarande och på de villkor som anges i artikel 20 i förordning (EU) nr .../2010.”

| b) | Följande punkt ska läggas till som punkt 7:
  ”7.   För att säkerställa en
  konsekvent harmonisering
  av denna artikel får
  Esma
  utarbeta förslag till
  regelstandarder för att specificera vilka uppgifter som ska anmälas i enlighet med
  punkterna 2, 4 och ▐ 6 ▐.
  Kommissionen
  ska delegeras befogenhet att
  anta de förslag till
  regelstandarder
  som avses i första stycket i enlighet med förfarandet i
  artiklarna 7–7d
  i förordning
  (EU) nr .../2010
  [Esma].


  För att säkerställa enhetliga villkor för tillämpningen av denna artikel får Esma utarbeta förslag till tekniska genomförandestandarder i syfte att fastställa standardformulär, mallar och förfaranden för överlämnandet av uppgifter i enlighet med punkterna 3, 4 och 6.




  Kommissionen ska ges befogenhet att anta de förslag till tekniska genomförandestandarder som avses i tredje stycket i enlighet med artikel 7e i förordning (EU) nr .../2010.” |
| --- | --- |

b)

Följande punkt ska läggas till som punkt 7:

”7.   För att säkerställa en
  konsekvent harmonisering
  av denna artikel får
  Esma
  utarbeta förslag till
  regelstandarder för att specificera vilka uppgifter som ska anmälas i enlighet med
  punkterna 2, 4 och ▐ 6 ▐.

Kommissionen
  ska delegeras befogenhet att
  anta de förslag till
  regelstandarder
  som avses i första stycket i enlighet med förfarandet i
  artiklarna 7–7d
  i förordning
  (EU) nr .../2010
  [Esma].

För att säkerställa enhetliga villkor för tillämpningen av denna artikel får Esma utarbeta förslag till tekniska genomförandestandarder i syfte att fastställa standardformulär, mallar och förfaranden för överlämnandet av uppgifter i enlighet med punkterna 3, 4 och 6.

Kommissionen ska ges befogenhet att anta de förslag till tekniska genomförandestandarder som avses i tredje stycket i enlighet med artikel 7e i förordning (EU) nr .../2010.”

| 5. | I artikel 32 ska följande punkt läggas till ▐:
  ”10.   För att säkerställa en
  konsekvent harmonisering
  av denna artikel ▐ får
  Esma
  utarbeta förslag till
  regelstandarder för att specificera vilka uppgifter som ska anmälas i enlighet med
  punkterna 2, 4
  och 9
  .


  Kommissionen ska delegeras befogenhet att anta de förslag till regelstandarder som avses i första stycket i enlighet med förfarandet i artiklarna 7–7d i förordning (EU) nr .../2010.




  För att säkerställa enhetliga villkor för tillämpningen av denna artikel får Esma utarbeta förslag till tekniska genomförandestandarder i syfte att fastställa standardformulär, mallar och förfaranden för överlämnandet av uppgifter i enlighet med punkterna 3 och 9.


  Kommissionen
  ska ges befogenhet att
  anta de förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  som avses i
  tredje
  stycket i enlighet med
  artikel 7e
  i förordning
  (EU) nr .../2010
  . ▐” |
| --- | --- |

5.

I artikel 32 ska följande punkt läggas till ▐:

”10.   För att säkerställa en
  konsekvent harmonisering
  av denna artikel ▐ får
  Esma
  utarbeta förslag till
  regelstandarder för att specificera vilka uppgifter som ska anmälas i enlighet med
  punkterna 2, 4
  och 9
  .

Kommissionen ska delegeras befogenhet att anta de förslag till regelstandarder som avses i första stycket i enlighet med förfarandet i artiklarna 7–7d i förordning (EU) nr .../2010.

För att säkerställa enhetliga villkor för tillämpningen av denna artikel får Esma utarbeta förslag till tekniska genomförandestandarder i syfte att fastställa standardformulär, mallar och förfaranden för överlämnandet av uppgifter i enlighet med punkterna 3 och 9.

Kommissionen
  ska ges befogenhet att
  anta de förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  som avses i
  tredje
  stycket i enlighet med
  artikel 7e
  i förordning
  (EU) nr .../2010
  . ▐”

| 5a. | I artikel 36 ska följande punkt läggas till:




  ”5a.
     
  Varje återkallad auktorisation ska anmälas till Esma.” |
| --- | --- |

5a.

I artikel 36 ska följande punkt läggas till:

”5a.
     
  Varje återkallad auktorisation ska anmälas till Esma.”

| 5b. | I artikel 39 ska följande punkt läggas till:




  ”1a.
     
  För att ta hänsyn till utvecklingen på finansmarknaderna och för att säkerställa en konsekvent harmonisering och en enhetlig tillämpning av denna artikel ska Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten utarbeta förslag till tekniska genomförandestandarder i syfte att fastställa tillämpningsvillkoren för led d. Myndigheten ska överlämna sina förslag till tekniska standarder till kommissionen senast den 1 januari 2014.




  Kommissionen ska ges befogenhet att anta de förslag till tekniska genomförandestandarder som avses i tredje stycket i enlighet med artikel 7e i förordning (EU) nr .../2010.” |
| --- | --- |

5b.

I artikel 39 ska följande punkt läggas till:

”1a.
     
  För att ta hänsyn till utvecklingen på finansmarknaderna och för att säkerställa en konsekvent harmonisering och en enhetlig tillämpning av denna artikel ska Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten utarbeta förslag till tekniska genomförandestandarder i syfte att fastställa tillämpningsvillkoren för led d. Myndigheten ska överlämna sina förslag till tekniska standarder till kommissionen senast den 1 januari 2014.

Kommissionen ska ges befogenhet att anta de förslag till tekniska genomförandestandarder som avses i tredje stycket i enlighet med artikel 7e i förordning (EU) nr .../2010.”

| 5c. | I artikel 40.6 ska inledningen i första stycket ersättas med följande:




  ”6.
     
  För att sörja för en konsekvent harmonisering och en enhetlig tillämpning av punkterna 1–5 ska kommissionen, med hjälp av delegerade akter i enlighet med artikel 64, 64a och 64b” |
| --- | --- |

5c.

I artikel 40.6 ska inledningen i första stycket ersättas med följande:

”6.
     
  För att sörja för en konsekvent harmonisering och en enhetlig tillämpning av punkterna 1–5 ska kommissionen, med hjälp av delegerade akter i enlighet med artikel 64, 64a och 64b”

| 5d. | Artikel 41 ska ersättas med följande:




  ”2.
     
  En behörig myndighet som begär att handeln med ett instrument ska stoppas tillfälligt eller att instrumentet ska avföras från handel på en eller flera reglerade marknader ska omedelbart offentliggöra sitt beslut och informera Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten och de behöriga myndigheterna i övriga medlemsstater. De behöriga myndigheterna i de övriga medlemsstaterna ska begära att handeln med detta finansiella instrument tillfälligt stoppas eller att instrumentet avförs från handel på de reglerade marknader och MTF-plattformar som står under deras tillsyn, såvida inte en sådan åtgärd allvarligt skulle skada investerarnas intressen eller hindra marknaden från att fungera korrekt. |
| --- | --- |

5d.

Artikel 41 ska ersättas med följande:

”2.
     
  En behörig myndighet som begär att handeln med ett instrument ska stoppas tillfälligt eller att instrumentet ska avföras från handel på en eller flera reglerade marknader ska omedelbart offentliggöra sitt beslut och informera Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten och de behöriga myndigheterna i övriga medlemsstater. De behöriga myndigheterna i de övriga medlemsstaterna ska begära att handeln med detta finansiella instrument tillfälligt stoppas eller att instrumentet avförs från handel på de reglerade marknader och MTF-plattformar som står under deras tillsyn, såvida inte en sådan åtgärd allvarligt skulle skada investerarnas intressen eller hindra marknaden från att fungera korrekt.

| 5e. | Artikel 42 ska ändras på följande sätt:










  a) | I punkt 6 ska andra stycket ersättas med följande:




  Den reglerade marknaden ska delge den behöriga myndigheten i sin hemmedlemsstat i vilken medlemsstat den avser att vidta sådana åtgärder. Den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten ska inom en månad vidarebefordra dessa upplysningar till den medlemsstat där den reglerade marknaden avser att vidta sådana åtgärder. Esma kan begära att få tillgång till denna information i enlighet med det förfarande och på de villkor som anges i artikel 20 i förordning (EU) nr .../2010.” |
| --- | --- | --- |

5e.

Artikel 42 ska ändras på följande sätt:

a)

I punkt 6 ska andra stycket ersättas med följande:

Den reglerade marknaden ska delge den behöriga myndigheten i sin hemmedlemsstat i vilken medlemsstat den avser att vidta sådana åtgärder. Den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten ska inom en månad vidarebefordra dessa upplysningar till den medlemsstat där den reglerade marknaden avser att vidta sådana åtgärder. Esma kan begära att få tillgång till denna information i enlighet med det förfarande och på de villkor som anges i artikel 20 i förordning (EU) nr .../2010.”

| b) | Följande punkt ska läggas till:




  ”7a.
     
  För att ta hänsyn till utvecklingen på finansmarknaderna och för att säkerställa en konsekvent harmonisering och en enhetlig tillämpning av denna artikel ska Esma utarbeta förslag till tekniska genomförandestandarder i syfte att fastställa tillämpningsvillkoren för punkt 1. Myndigheten ska överlämna sina förslag till tekniska genomförandestandarder till kommissionen senast den 1 januari 2014.




  Kommissionen ska ges befogenhet att anta de förslag till tekniska genomförandestandarder som avses i tredje stycket i enlighet med artikel 7e i förordning (EU) nr .../2010.” |
| --- | --- |

b)

Följande punkt ska läggas till:

”7a.
     
  För att ta hänsyn till utvecklingen på finansmarknaderna och för att säkerställa en konsekvent harmonisering och en enhetlig tillämpning av denna artikel ska Esma utarbeta förslag till tekniska genomförandestandarder i syfte att fastställa tillämpningsvillkoren för punkt 1. Myndigheten ska överlämna sina förslag till tekniska genomförandestandarder till kommissionen senast den 1 januari 2014.

Kommissionen ska ges befogenhet att anta de förslag till tekniska genomförandestandarder som avses i tredje stycket i enlighet med artikel 7e i förordning (EU) nr .../2010.”

| 5f. | I artikel 44.3 ska inledningen i första stycket ersättas med följande:




  ”3.
     
  För att beakta utvecklingen på de finansiella marknaderna och sörja för konsekvent harmonisering och enhetlig tillämpning av punkterna 1 och 2 ska kommissionen, genom delegerade akter i enlighet med artiklarna 64, 64a och 64b, anta föreskrifter i fråga om” |
| --- | --- |

5f.

I artikel 44.3 ska inledningen i första stycket ersättas med följande:

”3.
     
  För att beakta utvecklingen på de finansiella marknaderna och sörja för konsekvent harmonisering och enhetlig tillämpning av punkterna 1 och 2 ska kommissionen, genom delegerade akter i enlighet med artiklarna 64, 64a och 64b, anta föreskrifter i fråga om”

| 5g. | I artikel 45.3 ska inledningen i första stycket ersättas med följande:




  ”3.
     
  För att se till att finansmarknaderna fungerar effektivt och korrekt och för att sörja för en konsekvent harmonisering och en enhetlig tillämpning av denna artikel ska kommissionen, genom delegerade akter i enlighet med artiklarna 64, 64a och 64b, anta föreskrifter i fråga om” |
| --- | --- |

5g.

I artikel 45.3 ska inledningen i första stycket ersättas med följande:

”3.
     
  För att se till att finansmarknaderna fungerar effektivt och korrekt och för att sörja för en konsekvent harmonisering och en enhetlig tillämpning av denna artikel ska kommissionen, genom delegerade akter i enlighet med artiklarna 64, 64a och 64b, anta föreskrifter i fråga om”

| 6. | Artikel 47 ska ersättas med följande:

  ”Artikel 47


  Förteckning över reglerade marknader

  Varje medlemsstat ska upprätta en förteckning över de reglerade marknader för vilka den är hemmedlemsstat och översända denna till övriga medlemsstater och till
  Esma
  . Varje ändring av denna förteckning ska översändas på motsvarande sätt.
  Esma
  ska offentliggöra
  och uppdatera denna förteckning
  på sin webbplats ▐.” |
| --- | --- |

6.

Artikel 47 ska ersättas med följande:

”Artikel 47

Förteckning över reglerade marknader

Varje medlemsstat ska upprätta en förteckning över de reglerade marknader för vilka den är hemmedlemsstat och översända denna till övriga medlemsstater och till
  Esma
  . Varje ändring av denna förteckning ska översändas på motsvarande sätt.
  Esma
  ska offentliggöra
  och uppdatera denna förteckning
  på sin webbplats ▐.”

| 7. | Artikel 48 ska ändras på följande sätt:






  a) | Punkt 1 ska ersättas med följande:
  ”1.   Varje medlemsstat ska utse de behöriga myndigheter som ska fullgöra var och en av de uppgifter som föreskrivs i detta direktiv. Medlemsstaterna ska underrätta kommissionen,
  Esma
  och övriga medlemsstaters behöriga myndigheter om vilka behöriga myndigheter som är ansvariga för att utföra varje enskild uppgift och om eventuell uppdelning av ansvaret.” |
| --- | --- | --- |

7.

Artikel 48 ska ändras på följande sätt:

a)

Punkt 1 ska ersättas med följande:

”1.   Varje medlemsstat ska utse de behöriga myndigheter som ska fullgöra var och en av de uppgifter som föreskrivs i detta direktiv. Medlemsstaterna ska underrätta kommissionen,
  Esma
  och övriga medlemsstaters behöriga myndigheter om vilka behöriga myndigheter som är ansvariga för att utföra varje enskild uppgift och om eventuell uppdelning av ansvaret.”

| b) | I punkt 2 ska
  tredje
  stycket ersättas med följande:
  ”Medlemsstaterna ska meddela kommissionen,
  Esma
  och de behöriga myndigheterna i de övriga medlemsstaterna alla beslut som fattas i fråga om delegering av uppgifter, inbegripet de exakta villkor som reglerar sådan delegering.” |
| --- | --- |

b)

I punkt 2 ska
  tredje
  stycket ersättas med följande:

”Medlemsstaterna ska meddela kommissionen,
  Esma
  och de behöriga myndigheterna i de övriga medlemsstaterna alla beslut som fattas i fråga om delegering av uppgifter, inbegripet de exakta villkor som reglerar sådan delegering.”

| c) | Punkt 3 ska ersättas med följande:
  ”3.   
  Esma
  ska offentliggöra
  och uppdatera
  en förteckning över de behöriga myndigheter som avses i punkterna 1 och 2 på sin webbplats ▐.” |
| --- | --- |

c)

Punkt 3 ska ersättas med följande:

”3.   
  Esma
  ska offentliggöra
  och uppdatera
  en förteckning över de behöriga myndigheter som avses i punkterna 1 och 2 på sin webbplats ▐.”

| 7a. | I artikel 51 ska följande stycken läggas till:




  ”Medlemsstaterna ska årligen ge Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten samlad information om alla administrativa åtgärder och sanktioner som beslutats i enlighet med punkterna 1 och 2.




  Den behöriga myndigheten ska i enlighet med förra stycket samtidigt informera Esma om alla sanktioner som offentliggörs för allmänheten. Om den offentliggjorda sanktionen gäller ett värdepappersföretag som auktoriserats i enlighet med detta direktiv ska Esma lägga till en hänvisning till den offentliggjorda sanktionen i det register över värdepappersföretag som upprättats enligt artikel 5.3 i detta direktiv.” |
| --- | --- |

7a.

I artikel 51 ska följande stycken läggas till:

”Medlemsstaterna ska årligen ge Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten samlad information om alla administrativa åtgärder och sanktioner som beslutats i enlighet med punkterna 1 och 2.

Den behöriga myndigheten ska i enlighet med förra stycket samtidigt informera Esma om alla sanktioner som offentliggörs för allmänheten. Om den offentliggjorda sanktionen gäller ett värdepappersföretag som auktoriserats i enlighet med detta direktiv ska Esma lägga till en hänvisning till den offentliggjorda sanktionen i det register över värdepappersföretag som upprättats enligt artikel 5.3 i detta direktiv.”

| 8. | I artikel 53 ska följande punkt läggas till ▐:
  ”3.   De behöriga myndigheterna ska underrätta
  Esma om de klagomåls- och överprövningsförfaranden
  enligt punkt 1 som
  finns tillgängliga
  inom deras jurisdiktion.


  Esma
  ska offentliggöra
  och uppdatera
  en förteckning över samtliga system utanför domstol på sin webbplats ▐.” |
| --- | --- |

8.

I artikel 53 ska följande punkt läggas till ▐:

”3.   De behöriga myndigheterna ska underrätta
  Esma om de klagomåls- och överprövningsförfaranden
  enligt punkt 1 som
  finns tillgängliga
  inom deras jurisdiktion.

Esma
  ska offentliggöra
  och uppdatera
  en förteckning över samtliga system utanför domstol på sin webbplats ▐.”

| 8a. | Rubriken på kapitel II ska ersättas med följande: |
| --- | --- |

8a.

Rubriken på kapitel II ska ersättas med följande:

| 8b. | Artikel 56.1 ska ersättas med följande:




  ”För att underlätta och påskynda samarbetet, särskilt informationsutbytet, ska medlemsstaterna utse en enda behörig myndighet som kontaktpunkt vad gäller detta direktiv. Medlemsstaterna ska meddela kommissionen, Esma och de andra medlemsstaterna namnen på de myndigheter som har utsetts att motta förfrågningar om utbyte av information eller samarbete enligt denna punkt. Esma ska offentliggöra en förteckning över dessa myndigheter på sin webbplats och fortlöpande uppdatera den.” |
| --- | --- |

8b.

Artikel 56.1 ska ersättas med följande:

”För att underlätta och påskynda samarbetet, särskilt informationsutbytet, ska medlemsstaterna utse en enda behörig myndighet som kontaktpunkt vad gäller detta direktiv. Medlemsstaterna ska meddela kommissionen, Esma och de andra medlemsstaterna namnen på de myndigheter som har utsetts att motta förfrågningar om utbyte av information eller samarbete enligt denna punkt. Esma ska offentliggöra en förteckning över dessa myndigheter på sin webbplats och fortlöpande uppdatera den.”

| 8c. | Artikel 56.4 ska ersättas med följande:




  ”Om en behörig myndighet har goda skäl att misstänka att enheter som de inte utövar tillsyn över har utfört handlingar i en annan medlemsstat som strider mot detta direktiv ska den anmäla detta på ett så tydligt sätt som möjligt till den behöriga myndigheten i den andra medlemsstaten och till Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten. Den senare myndigheten ska vidta lämpliga åtgärder. Den ska underrätta den myndighet som lämnat anmälan och Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten om resultatet av åtgärden och, i den mån det är möjligt, om hur ärendet utvecklas i stort. Denna punkt ska inte innebära att de befogenheter som tilldelats den behöriga myndighet som har översänt informationen åsidosätts.” |
| --- | --- |

8c.

Artikel 56.4 ska ersättas med följande:

”Om en behörig myndighet har goda skäl att misstänka att enheter som de inte utövar tillsyn över har utfört handlingar i en annan medlemsstat som strider mot detta direktiv ska den anmäla detta på ett så tydligt sätt som möjligt till den behöriga myndigheten i den andra medlemsstaten och till Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten. Den senare myndigheten ska vidta lämpliga åtgärder. Den ska underrätta den myndighet som lämnat anmälan och Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten om resultatet av åtgärden och, i den mån det är möjligt, om hur ärendet utvecklas i stort. Denna punkt ska inte innebära att de befogenheter som tilldelats den behöriga myndighet som har översänt informationen åsidosätts.”

| 8d. | Artikel 56.5 ska ersättas med följande:




  ”5.
     
  För att sörja för en enhetlig tillämpning av punkterna 1 och 2 ska kommissionen, genom delegerade akter i enlighet med artiklarna 64, 64a och 64b, fastställa former för samarbete mellan de behöriga myndigheterna och upprätta kriterier enligt vilka en reglerad marknads verksamhet i en värdmedlemsstat kan anses vara av väsentlig betydelse för värdepappersmarknadernas funktion och för skyddet av investerarna i den värdmedlemsstaten.” |
| --- | --- |

8d.

Artikel 56.5 ska ersättas med följande:

”5.
     
  För att sörja för en enhetlig tillämpning av punkterna 1 och 2 ska kommissionen, genom delegerade akter i enlighet med artiklarna 64, 64a och 64b, fastställa former för samarbete mellan de behöriga myndigheterna och upprätta kriterier enligt vilka en reglerad marknads verksamhet i en värdmedlemsstat kan anses vara av väsentlig betydelse för värdepappersmarknadernas funktion och för skyddet av investerarna i den värdmedlemsstaten.”

| 9. | I artikel 56 ska följande punkt läggas till som punkt 6:
  ”6.   För att säkerställa
  enhetliga villkor för
  tillämpningen av
  denna artikel
  får
  Esma
  utarbeta förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  i syfte att fastställa
  standardformulär, mallar och förfaranden för de samarbetsformer som hänvisas till i punkt 2
  .
  Kommissionen
  ska ges befogenhet att
  anta de förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  som avses i första stycket i enlighet med
  artikel 7e i förordning (EU) nr .../2010
  [Esma].” |
| --- | --- |

9.

I artikel 56 ska följande punkt läggas till som punkt 6:

”6.   För att säkerställa
  enhetliga villkor för
  tillämpningen av
  denna artikel
  får
  Esma
  utarbeta förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  i syfte att fastställa
  standardformulär, mallar och förfaranden för de samarbetsformer som hänvisas till i punkt 2
  .

Kommissionen
  ska ges befogenhet att
  anta de förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  som avses i första stycket i enlighet med
  artikel 7e i förordning (EU) nr .../2010
  [Esma].”

| 10. | Artikel 57 ska ändras på följande sätt:






  a) | Den befintliga texten ska bli punkt 1. |
| --- | --- | --- |

10.

Artikel 57 ska ändras på följande sätt:

a)

Den befintliga texten ska bli punkt 1.

| aa) | Följande punkt ska läggas till:




  ”1a.
     
  I syfte att uppnå samstämmighet i tillsynspraxis ska myndigheten kunna delta i den verksamhet som bedrivs i kollegierna för tillsynsmyndigheter, inbegripet undersökningar på plats, som genomförs gemensamt av två eller fler behöriga myndigheter i enlighet med artikel 12 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr .../2010 Esma.” |
| --- | --- |

aa)

Följande punkt ska läggas till:

”1a.
     
  I syfte att uppnå samstämmighet i tillsynspraxis ska myndigheten kunna delta i den verksamhet som bedrivs i kollegierna för tillsynsmyndigheter, inbegripet undersökningar på plats, som genomförs gemensamt av två eller fler behöriga myndigheter i enlighet med artikel 12 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr .../2010 Esma.”

| b) | Följande punkt ska läggas till som punkt 2:
  ”2.   För att säkerställa en
  konsekvent harmonisering
  av punkt 1 får
  Esma
  utarbeta förslag till
  regelstandarder
  i syfte att
  specificera den information som ska utbytas mellan behöriga myndigheter när de deltar i samarbete
  avseende tillsynsverksamhet, kontroller på plats och vid utredningar.


  Kommissionen ska delegeras befogenhet att
  anta de förslag till
  regelstandarder
  som avses i första stycket i enlighet med förfarandet i
  artiklarna 7–7d i förordning (EU) nr .../2010
  [Esma].


  För att säkerställa enhetliga villkor för tillämpningen av stycke 1 får Esma utarbeta förslag till tekniska genomförandestandarder i syfte att fastställa standardformulär, mallar och förfaranden för behöriga myndigheter när de ska samarbeta avseende tillsynsverksamhet, kontroller på plats och vid utredningar.




  Kommissionen ska ges befogenhet att anta de förslag till tekniska genomförandestandarder som avses i tredje stycket i enlighet med artikel 7e i förordning (EU) nr .../2010.” |
| --- | --- |

b)

Följande punkt ska läggas till som punkt 2:

”2.   För att säkerställa en
  konsekvent harmonisering
  av punkt 1 får
  Esma
  utarbeta förslag till
  regelstandarder
  i syfte att
  specificera den information som ska utbytas mellan behöriga myndigheter när de deltar i samarbete
  avseende tillsynsverksamhet, kontroller på plats och vid utredningar.

Kommissionen ska delegeras befogenhet att
  anta de förslag till
  regelstandarder
  som avses i första stycket i enlighet med förfarandet i
  artiklarna 7–7d i förordning (EU) nr .../2010
  [Esma].

För att säkerställa enhetliga villkor för tillämpningen av stycke 1 får Esma utarbeta förslag till tekniska genomförandestandarder i syfte att fastställa standardformulär, mallar och förfaranden för behöriga myndigheter när de ska samarbeta avseende tillsynsverksamhet, kontroller på plats och vid utredningar.

Kommissionen ska ges befogenhet att anta de förslag till tekniska genomförandestandarder som avses i tredje stycket i enlighet med artikel 7e i förordning (EU) nr .../2010.”

| 11. | Artikel 58 ska ändras på följande sätt:






  a) | Punkt 4 ska ersättas med följande:
  ”4.   För att säkerställa
  enhetliga villkor för
  tillämpning av punkterna 1 och 2 får
  Esma
  utarbeta förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  i syfte att fastställa standardformulär
  ,
  mallar
  och förfaranden för informationsutbyte
  .
  Kommissionen
  ska ges befogenhet att
  anta de förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  som avses i första stycket i enlighet med
  artikel 7e i förordning (EU) nr .../2010
  .” |
| --- | --- | --- |

11.

Artikel 58 ska ändras på följande sätt:

a)

Punkt 4 ska ersättas med följande:

”4.   För att säkerställa
  enhetliga villkor för
  tillämpning av punkterna 1 och 2 får
  Esma
  utarbeta förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  i syfte att fastställa standardformulär
  ,
  mallar
  och förfaranden för informationsutbyte
  .

Kommissionen
  ska ges befogenhet att
  anta de förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  som avses i första stycket i enlighet med
  artikel 7e i förordning (EU) nr .../2010
  .”

| b) | Punkt 5 ska ersättas med följande:
  ”
  5.
     Artiklarna 54, 58 och 63 ska inte hindra en behörig myndighet att till
  Esma
  , Europeiska systemrisknämnden, inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning
  (EU) nr .../2010
  , centralbankerna, Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken i deras egenskap av monetära myndigheter och, där så är lämpligt, till andra offentliga myndigheter med ansvar för att övervaka betalnings- och avvecklingssystem överlämna konfidentiell information som ska användas för att de ska kunna fullgöra sina uppgifter. Dessa myndigheter eller organ ska inte heller hindras från att meddela de behöriga myndigheterna de uppgifter dessa eventuellt behöver för att utföra sina uppgifter enligt detta direktiv.” |
| --- | --- |

b)

Punkt 5 ska ersättas med följande:

”
  5.
     Artiklarna 54, 58 och 63 ska inte hindra en behörig myndighet att till
  Esma
  , Europeiska systemrisknämnden, inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning
  (EU) nr .../2010
  , centralbankerna, Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken i deras egenskap av monetära myndigheter och, där så är lämpligt, till andra offentliga myndigheter med ansvar för att övervaka betalnings- och avvecklingssystem överlämna konfidentiell information som ska användas för att de ska kunna fullgöra sina uppgifter. Dessa myndigheter eller organ ska inte heller hindras från att meddela de behöriga myndigheterna de uppgifter dessa eventuellt behöver för att utföra sina uppgifter enligt detta direktiv.”

| 11a. | Artikel 59.2 ska ersättas med följande:




  ”2.
     
  När den behöriga myndigheten har för avsikt att inte tillmötesgå en sådan begäran ska denna underrätta den behöriga myndighet som lämnat begäran om detta och Esma och lämna så fullständig information som möjligt.” |
| --- | --- |

11a.

Artikel 59.2 ska ersättas med följande:

”2.
     
  När den behöriga myndigheten har för avsikt att inte tillmötesgå en sådan begäran ska denna underrätta den behöriga myndighet som lämnat begäran om detta och Esma och lämna så fullständig information som möjligt.”

| 12. | I artikel 60 ska följande punkt läggas till ▐:
  ”4.   För att säkerställa
  enhetliga villkor för
  tillämpning av
  punkterna 1 och 2
  får
  Esma
  utarbeta förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  i syfte att fastställa standardformulär
  ,
  mallar
  och förfaranden för samråd med andra behöriga myndigheter före beviljande av auktorisation
  .
  Kommissionen
  ska ges befogenhet att
  anta de förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  som avses i första stycket i enlighet med
  artikel 7e i förordning (EU) nr .../2010
  .” |
| --- | --- |

12.

I artikel 60 ska följande punkt läggas till ▐:

”4.   För att säkerställa
  enhetliga villkor för
  tillämpning av
  punkterna 1 och 2
  får
  Esma
  utarbeta förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  i syfte att fastställa standardformulär
  ,
  mallar
  och förfaranden för samråd med andra behöriga myndigheter före beviljande av auktorisation
  .

Kommissionen
  ska ges befogenhet att
  anta de förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  som avses i första stycket i enlighet med
  artikel 7e i förordning (EU) nr .../2010
  .”

| 13. | Artikel 62 ska ändras på följande sätt:






  a) | I punkt 1 ska tredje meningen i andra stycket ersättas med följande:
  ”Kommissionen och
  Esma
  ska omgående informeras om sådana åtgärder.” |
| --- | --- | --- |

13.

Artikel 62 ska ändras på följande sätt:

a)

I punkt 1 ska tredje meningen i andra stycket ersättas med följande:

”Kommissionen och
  Esma
  ska omgående informeras om sådana åtgärder.”

| b) | I punkt 2 ska andra meningen i tredje stycket ersättas med följande:
  ”Kommissionen och
  Esma
  ska omgående informeras om sådana åtgärder.” |
| --- | --- |

b)

I punkt 2 ska andra meningen i tredje stycket ersättas med följande:

”Kommissionen och
  Esma
  ska omgående informeras om sådana åtgärder.”

| c) | I punkt 3 ska andra meningen i andra stycket ersättas med följande:
  ”Kommissionen och
  Esma
  ska omgående informeras om sådana åtgärder.” |
| --- | --- |

c)

I punkt 3 ska andra meningen i andra stycket ersättas med följande:

”Kommissionen och
  Esma
  ska omgående informeras om sådana åtgärder.”

| 13a. | Följande artikel ska införas:



  ”Artikel 62a



  1.
     
  De behöriga myndigheterna ska samarbeta med Esma vid tillämpning av detta direktiv, i enlighet med förordning (EU) nr .../2010 [Esma].




  2.
     
  De behöriga myndigheterna ska utan dröjsmål förse Esma med alla uppgifter den behöver för att utföra sina uppgifter enligt detta direktiv och enligt förordning (EU) nr .../2010 [Esma], i enlighet med artikel 20 i den förordningen.” |
| --- | --- |

13a.

Följande artikel ska införas:

”Artikel 62a

1.
     
  De behöriga myndigheterna ska samarbeta med Esma vid tillämpning av detta direktiv, i enlighet med förordning (EU) nr .../2010 [Esma].

2.
     
  De behöriga myndigheterna ska utan dröjsmål förse Esma med alla uppgifter den behöver för att utföra sina uppgifter enligt detta direktiv och enligt förordning (EU) nr .../2010 [Esma], i enlighet med artikel 20 i den förordningen.”

| 14. | Artikel 63.1 ska ersättas med följande:
  ”1.   Medlemsstaterna och
  , i enlighet med artikel 18 i förordning (EU) nr .../2010 [Esma],
  Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten får sluta samarbetsavtal om informationsutbyte med de behöriga myndigheterna i tredje land endast om den utlämnade informationen omfattas av garantier om tystnadsplikt som minst motsvarar dem som krävs i artikel 54. Detta informationsutbyte måste vara avsett för fullgörande av dessa behöriga myndigheters uppgifter.
  Medlemsstaterna och
  Esma
  får överföra personuppgifter till tredje land i enlighet med kapitel IV i direktiv 95/46/EG.
  Medlemsstaterna och
  Esma
  får också sluta samarbetsavtal om informationsutbyte med tredje lands behöriga myndigheter, organ och fysiska eller juridiska personer som ansvarar för
  en eller flera av följande verksamheter:








  a) | Tillsynen över kreditinstitut, andra finansiella institut, försäkringsföretag och finansiella marknader. |
| --- | --- | --- |

14.

Artikel 63.1 ska ersättas med följande:

”1.   Medlemsstaterna och
  , i enlighet med artikel 18 i förordning (EU) nr .../2010 [Esma],
  Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten får sluta samarbetsavtal om informationsutbyte med de behöriga myndigheterna i tredje land endast om den utlämnade informationen omfattas av garantier om tystnadsplikt som minst motsvarar dem som krävs i artikel 54. Detta informationsutbyte måste vara avsett för fullgörande av dessa behöriga myndigheters uppgifter.

Medlemsstaterna och
  Esma
  får överföra personuppgifter till tredje land i enlighet med kapitel IV i direktiv 95/46/EG.

Medlemsstaterna och
  Esma
  får också sluta samarbetsavtal om informationsutbyte med tredje lands behöriga myndigheter, organ och fysiska eller juridiska personer som ansvarar för
  en eller flera av följande verksamheter:

a)

Tillsynen över kreditinstitut, andra finansiella institut, försäkringsföretag och finansiella marknader.

| b) | Värdepappersföretags likvidation och konkurs eller liknande förfaranden. |
| --- | --- |

b)

Värdepappersföretags likvidation och konkurs eller liknande förfaranden.

| c) | Obligatorisk revision av värdepappersföretags och andra finansiella instituts, kreditinstituts och försäkringsföretags räkenskaper vid fullgörandet av sina tillsynsuppgifter, eller som förvaltar ersättningssystem vid fullgörandet av sina uppgifter. |
| --- | --- |

c)

Obligatorisk revision av värdepappersföretags och andra finansiella instituts, kreditinstituts och försäkringsföretags räkenskaper vid fullgörandet av sina tillsynsuppgifter, eller som förvaltar ersättningssystem vid fullgörandet av sina uppgifter.

| d) | Tillsyn över organ som är inblandade i värdepappersföretags likvidation och konkurs eller liknande förfaranden. |
| --- | --- |

d)

Tillsyn över organ som är inblandade i värdepappersföretags likvidation och konkurs eller liknande förfaranden.

| e) | Tillsyn över personer med uppdrag att utföra obligatorisk revision av räkenskaperna hos försäkringsföretag, kreditinstitut, värdepappersföretag och andra finansiella institut. |
| --- | --- |

e)

Tillsyn över personer med uppdrag att utföra obligatorisk revision av räkenskaperna hos försäkringsföretag, kreditinstitut, värdepappersföretag och andra finansiella institut.

De samarbetsavtal som avses i tredje stycket får endast slutas om den utlämnade informationen omfattas av garantier om tystnadsplikt som minst motsvarar dem som krävs i artikel 54. Detta informationsutbyte måste vara avsett för fullgörande av dessa myndigheters och organs eller fysiska eller juridiska personers uppgifter.”

| 14a. | Artikel 64 ska ändras på följande sätt:










  a) | Punkt 2 ska ersättas med följande:




  ”2.
     
  Befogenheterna att anta de delegerade akter som avses i artiklarna 2, 4, 10b.1, 13.10, 18, 19, 21, 22, 24, 25, 27, 28, 29, 30, 40, 44, 45 och 56.2 ska ges till kommissionen för en period på fyra år efter detta direktivs ikraftträdande. Kommissionen ska utarbeta en rapport om de delegerade befogenheterna senast sex månader innan perioden på fyra år löpt ut. Delegeringen av befogenheter ska automatiskt förlängas med perioder av samma längd, om den inte återkallas av Europaparlamentet eller rådet i enlighet med artikel 64c.” |
| --- | --- | --- |

14a.

Artikel 64 ska ändras på följande sätt:

a)

Punkt 2 ska ersättas med följande:

”2.
     
  Befogenheterna att anta de delegerade akter som avses i artiklarna 2, 4, 10b.1, 13.10, 18, 19, 21, 22, 24, 25, 27, 28, 29, 30, 40, 44, 45 och 56.2 ska ges till kommissionen för en period på fyra år efter detta direktivs ikraftträdande. Kommissionen ska utarbeta en rapport om de delegerade befogenheterna senast sex månader innan perioden på fyra år löpt ut. Delegeringen av befogenheter ska automatiskt förlängas med perioder av samma längd, om den inte återkallas av Europaparlamentet eller rådet i enlighet med artikel 64c.”

| b) | Följande punkter ska införas:










  ”-2a. | När kommissionen antagit en delegerad akt ska den samtidigt underrätta Europaparlamentet och rådet. |
| --- | --- | --- |

b)

Följande punkter ska införas:

”-2a.

När kommissionen antagit en delegerad akt ska den samtidigt underrätta Europaparlamentet och rådet.

| -2b. | Befogenheterna att anta delegerade akter ges till kommissionen på de villkor som fastställs i artiklarna 64a och 64b.” |
| --- | --- |

-2b.

Befogenheterna att anta delegerade akter ges till kommissionen på de villkor som fastställs i artiklarna 64a och 64b.”

| c) | Punkt 2a ska ersättas med följande:




  ”2a.
     
  Ingen av de delegerade akter som antas får ändra de huvudsakliga bestämmelserna i detta direktiv.” |
| --- | --- |

c)

Punkt 2a ska ersättas med följande:

”2a.
     
  Ingen av de delegerade akter som antas får ändra de huvudsakliga bestämmelserna i detta direktiv.”

| d) | Punkt 4 ska utgå. |
| --- | --- |

d)

Punkt 4 ska utgå.

| 14b. | Följande artiklar ska införas:



  ”Artikel 64a


  Återkallande av delegering



  1.
     
  Delegeringen av de befogenheter som avses i artiklarna 2, 4, 10b.1, 13.10, 18, 19, 21, 22, 24, 25, 27, 28, 29, 30, 40, 44, 45 och artikel 56.2 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet.




  2.
     
  Den institution som inlett ett internt förfarande för att besluta om återkallande av delegering ska sträva efter att underrätta den andra institutionen och kommissionen i rimlig tid innan slutligt beslut fattas, och ange vilka delegerade befogenheter som kan komma att återkallas.




  3.
     
  Beslutet om återkallande avslutar delegeringen av de befogenheter som anges i beslutet. Beslutet får verkan omedelbart, eller vid ett senare angivet datum. Beslutet påverkar inte giltigheten hos delegerade akter som redan har trätt i kraft. Beslutet ska offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.



  Artikel 64b


  Invändning mot delegerade akter



  1.
     
  Europaparlamentet eller rådet får invända mot en delegerad akt inom en period på tre månader från delgivningsdagen. På Europaparlamentets eller rådets initiativ får denna period förlängas med tre månader.




  2.
     
  Om varken Europaparlamentet eller rådet före denna tidsperiods utgång har invänt mot den delegerade akten ska den offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning och träda i kraft det datum som anges där.




  Den delegerade akten får offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning och träda i kraft innan denna period löper ut, förutsatt att både Europaparlamentet och rådet har underrättat kommissionen om att de inte har för avsikt att göra några invändningar.




  3.
     
  Om Europaparlamentet eller rådet invänder mot en delegerad akt, ska den inte träda i kraft. I enlighet med artikel 296 i EUF-fördraget ska den institution som invänder mot den delegerade akten ange skälen för detta.” |
| --- | --- |

14b.

Följande artiklar ska införas:

”Artikel 64a

Återkallande av delegering

1.
     
  Delegeringen av de befogenheter som avses i artiklarna 2, 4, 10b.1, 13.10, 18, 19, 21, 22, 24, 25, 27, 28, 29, 30, 40, 44, 45 och artikel 56.2 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet.

2.
     
  Den institution som inlett ett internt förfarande för att besluta om återkallande av delegering ska sträva efter att underrätta den andra institutionen och kommissionen i rimlig tid innan slutligt beslut fattas, och ange vilka delegerade befogenheter som kan komma att återkallas.

3.
     
  Beslutet om återkallande avslutar delegeringen av de befogenheter som anges i beslutet. Beslutet får verkan omedelbart, eller vid ett senare angivet datum. Beslutet påverkar inte giltigheten hos delegerade akter som redan har trätt i kraft. Beslutet ska offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.

Artikel 64b

Invändning mot delegerade akter

1.
     
  Europaparlamentet eller rådet får invända mot en delegerad akt inom en period på tre månader från delgivningsdagen. På Europaparlamentets eller rådets initiativ får denna period förlängas med tre månader.

2.
     
  Om varken Europaparlamentet eller rådet före denna tidsperiods utgång har invänt mot den delegerade akten ska den offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning och träda i kraft det datum som anges där.

Den delegerade akten får offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning och träda i kraft innan denna period löper ut, förutsatt att både Europaparlamentet och rådet har underrättat kommissionen om att de inte har för avsikt att göra några invändningar.

3.
     
  Om Europaparlamentet eller rådet invänder mot en delegerad akt, ska den inte träda i kraft. I enlighet med artikel 296 i EUF-fördraget ska den institution som invänder mot den delegerade akten ange skälen för detta.”

Artikel 7

Ändringar av direktiv 2004/109/EG

Direktiv 2004/109/EG ska ändras på följande sätt:

| -1. | Artikel 2.3 ska ändras på följande sätt:










  a) | Första stycket ska ersättas med följande:




  ”3.
     
  I syfte att anpassa reglerna till den tekniska utvecklingen på finansmarknaderna, sörja för en konsekvent harmonisering och specificera de krav som föreskrivs i punkt 1 ska kommissionen, i enlighet med förfarandena i artikel 27.2 och 27.2a, anta delegerade akter och genomförandeåtgärder avseende definitionerna i punkt 1.” |
| --- | --- | --- |

-1.

Artikel 2.3 ska ändras på följande sätt:

a)

Första stycket ska ersättas med följande:

”3.
     
  I syfte att anpassa reglerna till den tekniska utvecklingen på finansmarknaderna, sörja för en konsekvent harmonisering och specificera de krav som föreskrivs i punkt 1 ska kommissionen, i enlighet med förfarandena i artikel 27.2 och 27.2a, anta delegerade akter och genomförandeåtgärder avseende definitionerna i punkt 1.”

| b) | Tredje stycket ska ersättas med följande:




  ”De åtgärder som avses i punkterna a och b i andra stycket ska fastställas med hjälp av delegerade akter i enlighet med artiklarna 27, 27a och 27b.” |
| --- | --- |

b)

Tredje stycket ska ersättas med följande:

”De åtgärder som avses i punkterna a och b i andra stycket ska fastställas med hjälp av delegerade akter i enlighet med artiklarna 27, 27a och 27b.”

| -1a. | Artikel 4 ska ändras på följande sätt:










  a) | I punkt 2 ska följande led läggas till:










  ”aa) | en bilaga med en sammanfattning av de årliga räkenskaperna per land,” |
| --- | --- | --- | --- |

-1a.

Artikel 4 ska ändras på följande sätt:

a)

I punkt 2 ska följande led läggas till:

”aa)

en bilaga med en sammanfattning av de årliga räkenskaperna per land,”

| b) | Punkt 6 ska ersättas med följande:




  ”6.
     
  Kommissionen ska i enlighet med artiklarna 27, 27a och 27b anta åtgärder med hjälp av delegerade akter i syfte att beakta den tekniska utvecklingen på finansmarknaderna, för att försäkra sig om en konsekvent harmonisering och för att specificera de krav som föreskrivs i punkt 1. Kommissionen skall särskilt specificera de tekniska villkor som gäller för att en offentliggjord årlig redovisning, inklusive revisionsberättelsen, ska vara fortsatt tillgänglig för allmänheten. Där så är lämpligt får kommissionen också anpassa den femårsperiod som avses i punkt 1.” |
| --- | --- |

b)

Punkt 6 ska ersättas med följande:

”6.
     
  Kommissionen ska i enlighet med artiklarna 27, 27a och 27b anta åtgärder med hjälp av delegerade akter i syfte att beakta den tekniska utvecklingen på finansmarknaderna, för att försäkra sig om en konsekvent harmonisering och för att specificera de krav som föreskrivs i punkt 1. Kommissionen skall särskilt specificera de tekniska villkor som gäller för att en offentliggjord årlig redovisning, inklusive revisionsberättelsen, ska vara fortsatt tillgänglig för allmänheten. Där så är lämpligt får kommissionen också anpassa den femårsperiod som avses i punkt 1.”

| -1b. | Artikel 5.6 ska ändras på följande sätt:










  a) | Första stycket ska ersättas med följande:




  ”6.
     
  Kommissionen ska anta åtgärder, i enlighet med de förfaranden som avses i artikel 27.2 och 27.2a, i syfte att beakta den tekniska utvecklingen på finansmarknaderna, för att försäkra sig om en konsekvent harmonisering och för att specificera kraven och säkerställa en enhetlig tillämpning av punkterna 1–5 i den här artikeln.” |
| --- | --- | --- |

-1b.

Artikel 5.6 ska ändras på följande sätt:

a)

Första stycket ska ersättas med följande:

”6.
     
  Kommissionen ska anta åtgärder, i enlighet med de förfaranden som avses i artikel 27.2 och 27.2a, i syfte att beakta den tekniska utvecklingen på finansmarknaderna, för att försäkra sig om en konsekvent harmonisering och för att specificera kraven och säkerställa en enhetlig tillämpning av punkterna 1–5 i den här artikeln.”

| b) | Tredje stycket ska ersättas med följande:




  ”De åtgärder som avses i led a ska antas i enlighet med det föreskrivande förfarande som avses i artikel 27.2. De åtgärder som avses i leden b och c ska antas genom delegerade akter i enlighet med artiklarna 27, 27a och 27b.” |
| --- | --- |

b)

Tredje stycket ska ersättas med följande:

”De åtgärder som avses i led a ska antas i enlighet med det föreskrivande förfarande som avses i artikel 27.2. De åtgärder som avses i leden b och c ska antas genom delegerade akter i enlighet med artiklarna 27, 27a och 27b.”

| c) | Fjärde stycket ska ersättas med följande:




  ”Där så är lämpligt får kommissionen också anpassa den femårsperiod som avses i punkt 1 genom en delegerad akt i enlighet med artiklarna 27, 27a och 27b.” |
| --- | --- |

c)

Fjärde stycket ska ersättas med följande:

”Där så är lämpligt får kommissionen också anpassa den femårsperiod som avses i punkt 1 genom en delegerad akt i enlighet med artiklarna 27, 27a och 27b.”

| -1c. | Artikel 9.7 ska ändras på följande sätt:










  a) | Första stycket ska ersättas med följande:




  ”7.
     
  Kommissionen ska, genom delegerade akter i enlighet med artiklarna 27, 27a och 27b, anta åtgärder i syfte att beakta den tekniska utvecklingen på finansmarknaderna, för att försäkra sig om en konsekvent harmonisering och för att specificera de krav som föreskrivs i punkterna 2, 4 och 5.” |
| --- | --- | --- |

-1c.

Artikel 9.7 ska ändras på följande sätt:

a)

Första stycket ska ersättas med följande:

”7.
     
  Kommissionen ska, genom delegerade akter i enlighet med artiklarna 27, 27a och 27b, anta åtgärder i syfte att beakta den tekniska utvecklingen på finansmarknaderna, för att försäkra sig om en konsekvent harmonisering och för att specificera de krav som föreskrivs i punkterna 2, 4 och 5.”

| b) | Andra stycket ska ersättas med följande:




  ”Kommissionen ska specificera den maximala längden på den ’korta avvecklingstid’ som avses i punkt 4 i denna artikel samt lämpliga kontrollmekanismer för den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten genom delegerade akter i enlighet med artiklarna 27, 27a och 27b.” |
| --- | --- |

b)

Andra stycket ska ersättas med följande:

”Kommissionen ska specificera den maximala längden på den ’korta avvecklingstid’ som avses i punkt 4 i denna artikel samt lämpliga kontrollmekanismer för den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten genom delegerade akter i enlighet med artiklarna 27, 27a och 27b.”

| 1. | Artikel 12 ska ändras på följande sätt:






  a) | I punkt 8 ska
  :










  i) | inledningen i första stycket ersättas med följande:




  ”8.
     
  I syfte att beakta den tekniska utvecklingen på finansmarknaderna, för att säkerställa en konsekvent harmonisering och för att specificera de krav som föreskrivs i punkterna 1, 2, 4, 5 och 6 i denna artikel, ska kommissionen genom delegerade akter i enlighet med artiklarna 27, 27a och 27b fastställa följande åtgärder:” |
| --- | --- | --- | --- |

1.

Artikel 12 ska ändras på följande sätt:

a)

I punkt 8 ska
  :

i)

inledningen i första stycket ersättas med följande:

”8.
     
  I syfte att beakta den tekniska utvecklingen på finansmarknaderna, för att säkerställa en konsekvent harmonisering och för att specificera de krav som föreskrivs i punkterna 1, 2, 4, 5 och 6 i denna artikel, ska kommissionen genom delegerade akter i enlighet med artiklarna 27, 27a och 27b fastställa följande åtgärder:”

| ii) | led a utgå, |
| --- | --- |

ii)

led a utgå,

| iii) | andra stycket utgå. |
| --- | --- |

iii)

andra stycket utgå.

| b) | Följande punkt ska läggas till ▐:
  ”9.   För att säkerställa
  enhetliga villkor för
  tillämpning av ▐ denna artikel och beakta den tekniska utvecklingen på finansmarknaderna
  får Esma
  utarbeta förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  i syfte att ta fram ▐ standardformulär
  , mallar och förfaranden
  som ska användas när emittenten underrättas enligt punkt 1 i denna artikel eller när information enligt artikel 19.3 registreras.
  Kommissionen
  ska ges befogenhet att
  anta de förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  som avses i första stycket i enlighet med
  artikel 7e i förordning (EU) nr .../2010
  [Esma].” |
| --- | --- |

b)

Följande punkt ska läggas till ▐:

”9.   För att säkerställa
  enhetliga villkor för
  tillämpning av ▐ denna artikel och beakta den tekniska utvecklingen på finansmarknaderna
  får Esma
  utarbeta förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  i syfte att ta fram ▐ standardformulär
  , mallar och förfaranden
  som ska användas när emittenten underrättas enligt punkt 1 i denna artikel eller när information enligt artikel 19.3 registreras.

Kommissionen
  ska ges befogenhet att
  anta de förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  som avses i första stycket i enlighet med
  artikel 7e i förordning (EU) nr .../2010
  [Esma].”

| 2. | Artikel 13 ska ändras på följande sätt:






  a) | I punkt 2 ska ▐:








  i) | första stycket ersättas med följande:




  ”2.
     
  Kommissionen ska, genom delegerade akter i enlighet med artiklarna 27, 27a och 27b, anta åtgärder i syfte att beakta den tekniska utvecklingen på finansmarknaderna, för att försäkra sig om en konsekvent harmonisering och för att specificera de krav som föreskrivs i punkt 1. Den ska i säöäöynnerhet fastställa” |
| --- | --- | --- | --- |

2.

Artikel 13 ska ändras på följande sätt:

a)

I punkt 2 ska ▐:

i)

första stycket ersättas med följande:

”2.
     
  Kommissionen ska, genom delegerade akter i enlighet med artiklarna 27, 27a och 27b, anta åtgärder i syfte att beakta den tekniska utvecklingen på finansmarknaderna, för att försäkra sig om en konsekvent harmonisering och för att specificera de krav som föreskrivs i punkt 1. Den ska i säöäöynnerhet fastställa”

| ii) | led c ersättas med följande:






  ”c) | innehållet i underrättelsen,”. |
| --- | --- | --- |

ii)

led c ersättas med följande:

”c)

innehållet i underrättelsen,”.

| iii) | andra stycket utgå. |
| --- | --- |

iii)

andra stycket utgå.

| b) | Följande punkt ska läggas till:
  ”3.   För att säkerställa
  enhetliga villkor för
  tillämpning av punkt 1
  i denna artikel
  och beakta den tekniska utvecklingen på finansmarknaderna
  får Esma
  utarbeta förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  i syfte att ta fram standardformulär
  , mallar och förfaranden
  som ska användas när emittenten underrättas enligt punkt 1
  i denna artikel
  eller när information enligt artikel 19.3 registreras.
  Kommissionen
  ska ges befogenhet att
  anta de förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  som avses i första stycket i enlighet med
  artikel 7e i förordning (EU) nr .../2010
  [Esma].” |
| --- | --- |

b)

Följande punkt ska läggas till:

”3.   För att säkerställa
  enhetliga villkor för
  tillämpning av punkt 1
  i denna artikel
  och beakta den tekniska utvecklingen på finansmarknaderna
  får Esma
  utarbeta förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  i syfte att ta fram standardformulär
  , mallar och förfaranden
  som ska användas när emittenten underrättas enligt punkt 1
  i denna artikel
  eller när information enligt artikel 19.3 registreras.

Kommissionen
  ska ges befogenhet att
  anta de förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  som avses i första stycket i enlighet med
  artikel 7e i förordning (EU) nr .../2010
  [Esma].”

| 2a. | Artikel 14.2 ska ersättas med följande:




  ”2.
     
  Kommissionen ska, med hjälp av delegerade akter i enlighet med artiklarna 27, 27a och 27b, anta åtgärder i syfte att beakta den tekniska utvecklingen på finansmarknaderna, för att försäkra sig om en konsekvent harmonisering och för att specificera de krav som föreskrivs i punkt 1.” |
| --- | --- |

2a.

Artikel 14.2 ska ersättas med följande:

”2.
     
  Kommissionen ska, med hjälp av delegerade akter i enlighet med artiklarna 27, 27a och 27b, anta åtgärder i syfte att beakta den tekniska utvecklingen på finansmarknaderna, för att försäkra sig om en konsekvent harmonisering och för att specificera de krav som föreskrivs i punkt 1.”

| 2b. | Artikel 17.4 ska ersättas med följande:




  ”4.
     
  Kommissionen ska, med hjälp av delegerade akter i enlighet med artiklarna 27, 27a och 27b, anta åtgärder i syfte att beakta den tekniska utvecklingen på finansmarknaderna och utvecklingen av informations- och kommunikationstekniken, för att försäkra sig om en konsekvent harmonisering och för att specificera de krav som föreskrivs i punkterna 1–3. Den ska särskilt specificera genom vilka kategorier av finansiella institut en värdepappersinnehavare får fullgöra sina finansiella rättigheter enligt punkt 2 c.” |
| --- | --- |

2b.

Artikel 17.4 ska ersättas med följande:

”4.
     
  Kommissionen ska, med hjälp av delegerade akter i enlighet med artiklarna 27, 27a och 27b, anta åtgärder i syfte att beakta den tekniska utvecklingen på finansmarknaderna och utvecklingen av informations- och kommunikationstekniken, för att försäkra sig om en konsekvent harmonisering och för att specificera de krav som föreskrivs i punkterna 1–3. Den ska särskilt specificera genom vilka kategorier av finansiella institut en värdepappersinnehavare får fullgöra sina finansiella rättigheter enligt punkt 2 c.”

| 2c. | Artikel 18.5 ska ersättas med följande:




  ”5.
     
  Kommissionen ska, genom delegerade akter i enlighet med artiklarna 27, 27a och 27b, anta åtgärder i syfte att beakta den tekniska utvecklingen på finansmarknaderna och utvecklingen av informations- och kommunikationstekniken, för att försäkra sig om en konsekvent harmonisering och för att specificera de krav som föreskrivs i punkterna 1–4. Den ska särskilt precisera genom vilka kategorier av finansiella institut en skuldebrevsinnehavare får utöva sina finansiella rättigheter enligt punkt 2 c.” |
| --- | --- |

2c.

Artikel 18.5 ska ersättas med följande:

”5.
     
  Kommissionen ska, genom delegerade akter i enlighet med artiklarna 27, 27a och 27b, anta åtgärder i syfte att beakta den tekniska utvecklingen på finansmarknaderna och utvecklingen av informations- och kommunikationstekniken, för att försäkra sig om en konsekvent harmonisering och för att specificera de krav som föreskrivs i punkterna 1–4. Den ska särskilt precisera genom vilka kategorier av finansiella institut en skuldebrevsinnehavare får utöva sina finansiella rättigheter enligt punkt 2 c.”

| 2d. | Artikel 19.4 ska ersättas med följande:




  ”4.
     
  För att kunna garantera en konsekvent harmonisering och för att specificera de krav som föreskrivs i punkterna 1–3 ska kommissionen anta åtgärder, med hjälp av delegerade akter i enlighet med artikel 27, 27a och 27b.




  Kommissionen ska i synnerhet fastställa enligt vilket förfarande emittenten, en aktieägare, en innehavare av andra finansiella instrument eller en person eller enhet som avses i artikel 10, ska ge in information till den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten enligt punkt 1 respektive 3, i syfte att










  a) | göra det möjligt att utföra registreringen med elektroniska hjälpmedel i hemmedlemsstaten, |
| --- | --- | --- |

2d.

Artikel 19.4 ska ersättas med följande:

”4.
     
  För att kunna garantera en konsekvent harmonisering och för att specificera de krav som föreskrivs i punkterna 1–3 ska kommissionen anta åtgärder, med hjälp av delegerade akter i enlighet med artikel 27, 27a och 27b.

Kommissionen ska i synnerhet fastställa enligt vilket förfarande emittenten, en aktieägare, en innehavare av andra finansiella instrument eller en person eller enhet som avses i artikel 10, ska ge in information till den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten enligt punkt 1 respektive 3, i syfte att

a)

göra det möjligt att utföra registreringen med elektroniska hjälpmedel i hemmedlemsstaten,

| b) | samordna registreringen av de årliga redovisningar som avses i artikel 4 i detta direktiv med den årliga registreringen av uppgifter enligt artikel 10 i direktiv 2003/71/EG.” |
| --- | --- |

b)

samordna registreringen av de årliga redovisningar som avses i artikel 4 i detta direktiv med den årliga registreringen av uppgifter enligt artikel 10 i direktiv 2003/71/EG.”

| 2e. | Artikel 21.4 ska ersättas med följande:




  ”4.
     
  I syfte att beakta den tekniska utvecklingen på finansmarknaderna och utvecklingen av informations- och kommunikationstekniken, och för att specificera de krav som föreskrivs i punkterna 1–3, ska kommissionen anta åtgärder genom delegerade akter i enlighet med artiklarna 27, 27a och 27b.




  Kommissionen ska i synnerhet fastställa










  a) | miniminormer för spridning av obligatorisk information enligt punkt 1, |
| --- | --- | --- |

2e.

Artikel 21.4 ska ersättas med följande:

”4.
     
  I syfte att beakta den tekniska utvecklingen på finansmarknaderna och utvecklingen av informations- och kommunikationstekniken, och för att specificera de krav som föreskrivs i punkterna 1–3, ska kommissionen anta åtgärder genom delegerade akter i enlighet med artiklarna 27, 27a och 27b.

Kommissionen ska i synnerhet fastställa

a)

miniminormer för spridning av obligatorisk information enligt punkt 1,

| b) | miniminormer för den mekanism för centrallagring som avses i punkt 2. |
| --- | --- |

b)

miniminormer för den mekanism för centrallagring som avses i punkt 2.

Kommissionen får också upprätta och uppdatera en förteckning över medier som kan användas för att sprida informationen till allmänheten.”

| 2f. | I artikel 22.1 ska första stycket ersättas med följande:




  ”1.
     
  Esma ska utarbeta riktlinjer, i enlighet med artikel 8 i förordning (EU) nr .../2010 [Esma], för att ytterligare förbättra tillgången för allmänheten till den information som ska offentliggöras enligt direktiv 2003/6/EG, direktiv 2003/71/EG och det här direktivet.” |
| --- | --- |

2f.

I artikel 22.1 ska första stycket ersättas med följande:

”1.
     
  Esma ska utarbeta riktlinjer, i enlighet med artikel 8 i förordning (EU) nr .../2010 [Esma], för att ytterligare förbättra tillgången för allmänheten till den information som ska offentliggöras enligt direktiv 2003/6/EG, direktiv 2003/71/EG och det här direktivet.”

| 2g. | Artikel 23 ska ändras på följande sätt:










  a) | Punkt 1 ska ersättas med följande:




  ”1.
     
  Om en emittent har sitt säte i tredjeland får den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten undanta emittenten från kraven i artiklarna 4–7, 12.6, 14, 15 och 16–18, förutsatt att det berörda tredjelandets lagstiftning innehåller motsvarande krav eller att emittenten uppfyller de krav som fastställs i det tredjelandets lagstiftning och som den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten anser vara likvärdiga.




  Den behöriga myndigheten ska därefter informera Esma om det undantag som beviljats.” |
| --- | --- | --- |

2g.

Artikel 23 ska ändras på följande sätt:

a)

Punkt 1 ska ersättas med följande:

”1.
     
  Om en emittent har sitt säte i tredjeland får den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten undanta emittenten från kraven i artiklarna 4–7, 12.6, 14, 15 och 16–18, förutsatt att det berörda tredjelandets lagstiftning innehåller motsvarande krav eller att emittenten uppfyller de krav som fastställs i det tredjelandets lagstiftning och som den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten anser vara likvärdiga.

Den behöriga myndigheten ska därefter informera Esma om det undantag som beviljats.”

| b) | Punkt 4 ska ersättas med följande:




  ”4.
     
  För att försäkra sig om en konsekvent harmonisering och en enhetlig tillämpning av punkt 1 ska kommissionen i enlighet med det förfarande som avses i artikel 27.2 anta genomförandeåtgärder










  i) | genom vilka en mekanism införs som garanterar likvärdigheten mellan de krav på information som fastställs i detta direktiv inbegripet finansiell redovisning och information, inklusive finansiell redovisning, som krävs enligt lag eller administrativa bestämmelser i tredjeland, |
| --- | --- | --- |

b)

Punkt 4 ska ersättas med följande:

”4.
     
  För att försäkra sig om en konsekvent harmonisering och en enhetlig tillämpning av punkt 1 ska kommissionen i enlighet med det förfarande som avses i artikel 27.2 anta genomförandeåtgärder

i)

genom vilka en mekanism införs som garanterar likvärdigheten mellan de krav på information som fastställs i detta direktiv inbegripet finansiell redovisning och information, inklusive finansiell redovisning, som krävs enligt lag eller administrativa bestämmelser i tredjeland,

| ii) | där det anges att det tredjeland där emittenten är registrerad garanterar att informationskrav likvärdiga dem som fastställs i detta direktiv ska tillämpas enligt dess lagar och andra författningar eller enligt praxis och rutiner som är grundade på de internationella standarder som fastställts av internationella organisationer. |
| --- | --- |

ii)

där det anges att det tredjeland där emittenten är registrerad garanterar att informationskrav likvärdiga dem som fastställs i detta direktiv ska tillämpas enligt dess lagar och andra författningar eller enligt praxis och rutiner som är grundade på de internationella standarder som fastställts av internationella organisationer.

I samband med led ii i första stycket ska kommissionen, med hjälp av delegerade akter i enlighet med artiklarna 27, 27a och 27b, anta åtgärder för bedömningen av normer som är relevanta för emittenterna i mer än ett land.

Kommissionen skall i enlighet med förfarandet i artikel 27.2 fatta de beslut som krävs, enligt de villkor som fastställs i artikel 30.3, om huruvida de redovisningsstandarder som används av emittenter i tredjeland motsvarar EU:s bestämmelser, senast fem år efter det datum som anges i artikel 31. Om kommissionen beslutar att redovisningsstandarderna i tredjeland inte motsvarar EU:s bestämmelser kan den tillåta att de berörda emittenterna fortsätter att använda sådana redovisningsstandarder under en lämplig övergångsperiod.

I samband med tredje stycket ska kommissionen, genom delegerade akter i enlighet med artiklarna 27, 27a och 27b, även fastställa åtgärder som syftar till att upprätta allmänna likvärdighetskriterier avseende redovisningsstandarder som är relevanta för emittenter i mer än ett land.

Förslagen till delegerade akter ska utarbetas av Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten.”

| c) | Punkt 5 ska ersättas med följande:




  ”5.
     
  För att säkerställa en konsekvent harmonisering och för att specificera de krav som föreskrivs i punkt 2 kan kommissionen genom delegerade akter i enlighet med artiklarna 27, 27a och 27b anta åtgärder där det fastställs vilken typ av information som offentliggjorts i ett tredjeland och som är viktig för allmänheten i unionen.” |
| --- | --- |

c)

Punkt 5 ska ersättas med följande:

”5.
     
  För att säkerställa en konsekvent harmonisering och för att specificera de krav som föreskrivs i punkt 2 kan kommissionen genom delegerade akter i enlighet med artiklarna 27, 27a och 27b anta åtgärder där det fastställs vilken typ av information som offentliggjorts i ett tredjeland och som är viktig för allmänheten i unionen.”

| d) | I punkt 7 ska andra stycket ersättas med följande:




  ”Kommissionen ska också, genom delegerade akter i enlighet med artiklarna 27, 27a och 27b, fastställa åtgärder som syftar till att upprätta allmänna likvärdighetskriterier för första stycket.” |
| --- | --- |

d)

I punkt 7 ska andra stycket ersättas med följande:

”Kommissionen ska också, genom delegerade akter i enlighet med artiklarna 27, 27a och 27b, fastställa åtgärder som syftar till att upprätta allmänna likvärdighetskriterier för första stycket.”

| e) | Följande punkt ska läggas till:




  ”7a.
     
  Esma ska bistå kommissionen att fullgöra sina uppgifter enligt denna artikel, i enlighet med artikel 18 i förordning (EU) nr .../2010 [Esma].” |
| --- | --- |

e)

Följande punkt ska läggas till:

”7a.
     
  Esma ska bistå kommissionen att fullgöra sina uppgifter enligt denna artikel, i enlighet med artikel 18 i förordning (EU) nr .../2010 [Esma].”

| 2h. | Artikel 24 ska ändras på följande sätt:










  a) | I punkt 1 ska första stycket ersättas med följande:




  ”1.
     
  Varje medlemsstat ska utse den centrala myndighet som avses i artikel 21.1 i direktiv 2003/71/EG till central behörig myndighet med ansvar för att kraven i detta direktiv och de ytterligare bestämmelser som antas till följd av direktivet uppfylls. Medlemsstaterna ska underrätta kommissionen och Esma om detta.” |
| --- | --- | --- |

2h.

Artikel 24 ska ändras på följande sätt:

a)

I punkt 1 ska första stycket ersättas med följande:

”1.
     
  Varje medlemsstat ska utse den centrala myndighet som avses i artikel 21.1 i direktiv 2003/71/EG till central behörig myndighet med ansvar för att kraven i detta direktiv och de ytterligare bestämmelser som antas till följd av direktivet uppfylls. Medlemsstaterna ska underrätta kommissionen och Esma om detta.”

| b) | Punkt 3 ska ersättas med följande:




  ”3.
     
  Medlemsstaterna ska underrätta kommissionen, Esma, i enlighet med artikel 13.3 i förordning (EU) nr .../2010 [Esma] samt de behöriga myndigheterna i övriga medlemsstater om alla eventuella överenskommelser om delegering av uppgifter, inklusive de exakta villkoren för delegeringen.” |
| --- | --- |

b)

Punkt 3 ska ersättas med följande:

”3.
     
  Medlemsstaterna ska underrätta kommissionen, Esma, i enlighet med artikel 13.3 i förordning (EU) nr .../2010 [Esma] samt de behöriga myndigheterna i övriga medlemsstater om alla eventuella överenskommelser om delegering av uppgifter, inklusive de exakta villkoren för delegeringen.”

| 3. | ▐ Artikel 25
  ska ändras på följande sätt
  :








  a) | Följande punkter ska införas:




  ”2a.
     
  De behöriga myndigheterna ska samarbeta med Esma vid tillämpning av detta direktiv, i enlighet med förordning (EU) nr .../2010 [Esma].




  2b.
     
  De behöriga myndigheterna ska utan dröjsmål förse Esma med alla uppgifter den behöver för att utföra sina åligganden enligt detta direktiv och enligt förordning (EU) nr .../2010 [Esma], i enlighet med artikel 20 i den förordningen.” |
| --- | --- | --- |

3.

▐ Artikel 25
  ska ändras på följande sätt
  :

a)

Följande punkter ska införas:

”2a.
     
  De behöriga myndigheterna ska samarbeta med Esma vid tillämpning av detta direktiv, i enlighet med förordning (EU) nr .../2010 [Esma].

2b.
     
  De behöriga myndigheterna ska utan dröjsmål förse Esma med alla uppgifter den behöver för att utföra sina åligganden enligt detta direktiv och enligt förordning (EU) nr .../2010 [Esma], i enlighet med artikel 20 i den förordningen.”

| b) | I punkt 3
  ska första meningen ersättas med följande:
  ”Punkt 1 ska inte hindra de behöriga myndigheterna från att utbyta ▐ konfidentiell information
  med
  eller förmedla
  sådan information
  till
  Esma
  och Europeiska systemrisknämnden, inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning
  (EU) nr .../2010
  .” |
| --- | --- |

b)

I punkt 3
  ska första meningen ersättas med följande:

”Punkt 1 ska inte hindra de behöriga myndigheterna från att utbyta ▐ konfidentiell information
  med
  eller förmedla
  sådan information
  till
  Esma
  och Europeiska systemrisknämnden, inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning
  (EU) nr .../2010
  .”

| c) | Punkt 4 ska ersättas med följande:




  ”4.
     
  Medlemsstaterna och Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten får i enlighet med artikel 18 i förordning (.../... [Esma]) ingå samarbetsavtal som föreskriver informationsutbyte med behöriga myndigheter eller organ i tredjeland som enligt sin respektive lagstiftning får utföra någon av de uppgifter som enligt detta direktiv tilldelas de behöriga myndigheterna enligt artikel 24. Medlemsstaterna ska informera Esma när de ingår samarbetsavtal. Detta informationsutbyte ska omfattas av garantier om sekretess som minst motsvarar dem som krävs i den artikeln. Detta informationsutbyte ska vara avsett för fullgörande av de behöriga myndigheternas eller organens tillsynsuppgifter. Om informationen ursprungligen kommer från en annan medlemsstat får den endast lämnas vidare om uttryckligt medgivande ges från de behöriga myndigheter som har lämnat den, och i så fall endast i det syfte som avsågs när dessa myndigheter gav sitt medgivande.” |
| --- | --- |

c)

Punkt 4 ska ersättas med följande:

”4.
     
  Medlemsstaterna och Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten får i enlighet med artikel 18 i förordning (.../... [Esma]) ingå samarbetsavtal som föreskriver informationsutbyte med behöriga myndigheter eller organ i tredjeland som enligt sin respektive lagstiftning får utföra någon av de uppgifter som enligt detta direktiv tilldelas de behöriga myndigheterna enligt artikel 24. Medlemsstaterna ska informera Esma när de ingår samarbetsavtal. Detta informationsutbyte ska omfattas av garantier om sekretess som minst motsvarar dem som krävs i den artikeln. Detta informationsutbyte ska vara avsett för fullgörande av de behöriga myndigheternas eller organens tillsynsuppgifter. Om informationen ursprungligen kommer från en annan medlemsstat får den endast lämnas vidare om uttryckligt medgivande ges från de behöriga myndigheter som har lämnat den, och i så fall endast i det syfte som avsågs när dessa myndigheter gav sitt medgivande.”

| 3a. | Artikel 26 ska ersättas med följande:



  ”Artikel 26


  Förebyggande åtgärder



  1.
     
  Om den behöriga myndigheten i en värdmedlemsstat konstaterar att emittenten, aktieägaren, innehavaren av andra finansiella instrument eller den person som avses i artikel 10 gjort sig skyldig till oegentligheter eller inte uppfyllt sina skyldigheter, ska den vidarebefordra uppgifterna om detta till den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten och till Esma.




  2.
     
  Om emittenten eller värdepappersinnehavaren fortsätter att överträda gällande lag eller andra bestämmelser trots de åtgärder som vidtagits av den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten eller därför att dessa åtgärder varit otillräckliga ska den behöriga myndigheten i värdmedlemsstaten, efter att ha underrättat den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten, vidta alla nödvändiga åtgärder i enlighet med artikel 3.2 för att skydda investerarna genom att snarast möjligt meddela detta till kommissionen och Esma.” |
| --- | --- |

3a.

Artikel 26 ska ersättas med följande:

”Artikel 26

Förebyggande åtgärder

1.
     
  Om den behöriga myndigheten i en värdmedlemsstat konstaterar att emittenten, aktieägaren, innehavaren av andra finansiella instrument eller den person som avses i artikel 10 gjort sig skyldig till oegentligheter eller inte uppfyllt sina skyldigheter, ska den vidarebefordra uppgifterna om detta till den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten och till Esma.

2.
     
  Om emittenten eller värdepappersinnehavaren fortsätter att överträda gällande lag eller andra bestämmelser trots de åtgärder som vidtagits av den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten eller därför att dessa åtgärder varit otillräckliga ska den behöriga myndigheten i värdmedlemsstaten, efter att ha underrättat den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten, vidta alla nödvändiga åtgärder i enlighet med artikel 3.2 för att skydda investerarna genom att snarast möjligt meddela detta till kommissionen och Esma.”

| 3b. | Rubriken på kapitel VI ska ersättas med följande: |
| --- | --- |

3b.

Rubriken på kapitel VI ska ersättas med följande:

| 3c. | Artikel 27 ska ändras på följande sätt:










  a) | Punkt 2a ska ersättas med följande:




  ”2a.
     
  Kommissionen ska ges befogenhet att anta de delegerade akter som avses i artiklarna 2.3, 5.6, 9.7, 12.8, 13.2, 14.2, 17.4, 18.5, 19.4, 21.4, 23.5 och 23.7 för en period på fem år från det att denna förordning har trätt i kraft. Kommissionen ska utarbeta en rapport om de delegerade befogenheterna senast sex månader innan perioden på fyra år löpt ut. Delegeringen av befogenheter ska automatiskt förlängas för perioder av samma längd om inte Europaparlamentet eller rådet återkallar den i enlighet med artikel 27c.” |
| --- | --- | --- |

3c.

Artikel 27 ska ändras på följande sätt:

a)

Punkt 2a ska ersättas med följande:

”2a.
     
  Kommissionen ska ges befogenhet att anta de delegerade akter som avses i artiklarna 2.3, 5.6, 9.7, 12.8, 13.2, 14.2, 17.4, 18.5, 19.4, 21.4, 23.5 och 23.7 för en period på fem år från det att denna förordning har trätt i kraft. Kommissionen ska utarbeta en rapport om de delegerade befogenheterna senast sex månader innan perioden på fyra år löpt ut. Delegeringen av befogenheter ska automatiskt förlängas för perioder av samma längd om inte Europaparlamentet eller rådet återkallar den i enlighet med artikel 27c.”

| b) | Följande punkter ska införas:




  ”2aa.
     
  När kommissionen antagit en delegerad akt ska den samtidigt underrätta Europaparlamentet och rådet.




  2ab.
     
  Befogenheterna att anta delegerade akter ges till kommissionen på de villkor som fastställs i artiklarna 27a och 27b.” |
| --- | --- |

b)

Följande punkter ska införas:

”2aa.
     
  När kommissionen antagit en delegerad akt ska den samtidigt underrätta Europaparlamentet och rådet.

2ab.
     
  Befogenheterna att anta delegerade akter ges till kommissionen på de villkor som fastställs i artiklarna 27a och 27b.”

| 3d. | Följande artiklar ska införas:



  ”Artikel 27a


  Återkallande av delegering



  1.
     
  Delegeringen av de befogenhet som avses i artiklarna 2.3, 5.6, 9.7, 12.8, 13.2, 14.2, 17.4, 18.5, 19.4, 21.4, 23.5 och 23.7 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet.




  2.
     
  Den institution som inlett ett internt förfarande för att besluta om återkallande av delegering ska sträva efter att underrätta den andra institutionen och kommissionen i rimlig tid innan slutligt beslut fattas, och ange vilka delegerade befogenheter som kan komma att återkallas.




  3.
     
  Beslutet om återkallande avslutar delegeringen av de befogenheter som anges i beslutet. Beslutet får verkan omedelbart, eller vid ett senare angivet datum. Beslutet påverkar inte giltigheten hos delegerade akter som redan har trätt i kraft. Beslutet ska offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.



  Artikel 27b


  Invändning mot delegerade akter



  1.
     
  Europaparlamentet eller rådet får invända mot en delegerad akt inom en period på tre månader från delgivningsdagen. På Europaparlamentets eller rådets initiativ får denna period förlängas med tre månader.




  2.
     
  Om varken Europaparlamentet eller rådet före denna tidsperiods utgång har invänt mot den delegerade akten ska den offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning och träda i kraft det datum som anges där.




  Den delegerade akten får offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning och träda i kraft innan denna period löper ut, förutsatt att både Europaparlamentet och rådet har underrättat kommissionen om att de inte har för avsikt att göra några invändningar.




  3.
     
  Om Europaparlamentet eller rådet invänder mot en delegerad akt, ska den inte träda i kraft. I enlighet med artikel 296 i EUF-fördraget ska den institution som invänder mot den delegerade akten ange skälen för detta.” |
| --- | --- |

3d.

Följande artiklar ska införas:

”Artikel 27a

Återkallande av delegering

1.
     
  Delegeringen av de befogenhet som avses i artiklarna 2.3, 5.6, 9.7, 12.8, 13.2, 14.2, 17.4, 18.5, 19.4, 21.4, 23.5 och 23.7 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet.

2.
     
  Den institution som inlett ett internt förfarande för att besluta om återkallande av delegering ska sträva efter att underrätta den andra institutionen och kommissionen i rimlig tid innan slutligt beslut fattas, och ange vilka delegerade befogenheter som kan komma att återkallas.

3.
     
  Beslutet om återkallande avslutar delegeringen av de befogenheter som anges i beslutet. Beslutet får verkan omedelbart, eller vid ett senare angivet datum. Beslutet påverkar inte giltigheten hos delegerade akter som redan har trätt i kraft. Beslutet ska offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.

Artikel 27b

Invändning mot delegerade akter

1.
     
  Europaparlamentet eller rådet får invända mot en delegerad akt inom en period på tre månader från delgivningsdagen. På Europaparlamentets eller rådets initiativ får denna period förlängas med tre månader.

2.
     
  Om varken Europaparlamentet eller rådet före denna tidsperiods utgång har invänt mot den delegerade akten ska den offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning och träda i kraft det datum som anges där.

Den delegerade akten får offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning och träda i kraft innan denna period löper ut, förutsatt att både Europaparlamentet och rådet har underrättat kommissionen om att de inte har för avsikt att göra några invändningar.

3.
     
  Om Europaparlamentet eller rådet invänder mot en delegerad akt, ska den inte träda i kraft. I enlighet med artikel 296 i EUF-fördraget ska den institution som invänder mot den delegerade akten ange skälen för detta.”

Artikel 8

Ändringar av direktiv 2005/60/EG

Direktiv 2005/60/EG ska ändras på följande sätt:

| -1a. | Artikel 11.4 ska ersättas med följande:




  ”4.
     
  Medlemsstaterna ska underrätta varandra, de europeiska tillsynsmyndigheterna i den mån det är av betydelse för detta direktiv och i enlighet med relevanta bestämmelser i förordning (EU) nr .../2010 [EBA], förordning (EU) nr .../2010 [Eiopa] och förordning (EU) nr .../2010 [Esma], och kommissionen om fall där de anser att ett tredjeland uppfyller de villkor som anges i punkterna 1 eller 2 eller i andra situationer som uppfyller de tekniska kriterier som fastställs i enlighet med artikel 40.1 b.” |
| --- | --- |

-1a.

Artikel 11.4 ska ersättas med följande:

”4.
     
  Medlemsstaterna ska underrätta varandra, de europeiska tillsynsmyndigheterna i den mån det är av betydelse för detta direktiv och i enlighet med relevanta bestämmelser i förordning (EU) nr .../2010 [EBA], förordning (EU) nr .../2010 [Eiopa] och förordning (EU) nr .../2010 [Esma], och kommissionen om fall där de anser att ett tredjeland uppfyller de villkor som anges i punkterna 1 eller 2 eller i andra situationer som uppfyller de tekniska kriterier som fastställs i enlighet med artikel 40.1 b.”

| -1b. | Artikel 16.2 ska ersättas med följande:




  ”2.
     
  Medlemsstaterna ska underrätta varandra, de europeiska tillsynsmyndigheterna i den mån det är av betydelse för detta direktiv och i enlighet med relevanta bestämmelser i förordning (EU) nr .../2010 [EBA], förordning (EU) nr .../2010 [Eiopa] och förordning (EU) nr .../2010 [Esma], och kommissionen om fall där de anser att ett tredjeland uppfyller de villkor som anges i punkt 1 b.” |
| --- | --- |

-1b.

Artikel 16.2 ska ersättas med följande:

”2.
     
  Medlemsstaterna ska underrätta varandra, de europeiska tillsynsmyndigheterna i den mån det är av betydelse för detta direktiv och i enlighet med relevanta bestämmelser i förordning (EU) nr .../2010 [EBA], förordning (EU) nr .../2010 [Eiopa] och förordning (EU) nr .../2010 [Esma], och kommissionen om fall där de anser att ett tredjeland uppfyller de villkor som anges i punkt 1 b.”

| -1c. | Artikel 28.7 ska ersättas med följande:




  ”7.
     
  Medlemsstaterna ska underrätta varandra, de europeiska tillsynsmyndigheterna i den mån det är av betydelse för detta direktiv och i enlighet med relevanta bestämmelser i förordning (EU) nr .../2010 [EBA], förordning (EU) nr .../2010 [Eiopa] och förordning (EU) nr .../2010 [Esma], och kommissionen om fall där de anser att ett tredjeland uppfyller de villkor som anges i punkterna 3, 4 eller 5.” |
| --- | --- |

-1c.

Artikel 28.7 ska ersättas med följande:

”7.
     
  Medlemsstaterna ska underrätta varandra, de europeiska tillsynsmyndigheterna i den mån det är av betydelse för detta direktiv och i enlighet med relevanta bestämmelser i förordning (EU) nr .../2010 [EBA], förordning (EU) nr .../2010 [Eiopa] och förordning (EU) nr .../2010 [Esma], och kommissionen om fall där de anser att ett tredjeland uppfyller de villkor som anges i punkterna 3, 4 eller 5.”

| -1d. | Artikel 31.2 ska ersättas med följande:




  ”2.
     
  Medlemsstaterna, de europeiska tillsynsmyndigheterna i den mån det är av betydelse för detta direktiv och i enlighet med relevanta bestämmelser i förordning (EU) nr .../2010 [EBA], förordning (EU) nr .../2010 [Eiopa] och förordning (EU) nr .../2010 [Esma], och kommissionen ska underrätta varandra om fall där lagstiftningen i ett tredjeland inte tillåter tillämpning av de åtgärder som krävs enligt i punkt 1 första stycket, och samordnade åtgärder kan vidtas för att finna en lösning.” |
| --- | --- |

-1d.

Artikel 31.2 ska ersättas med följande:

”2.
     
  Medlemsstaterna, de europeiska tillsynsmyndigheterna i den mån det är av betydelse för detta direktiv och i enlighet med relevanta bestämmelser i förordning (EU) nr .../2010 [EBA], förordning (EU) nr .../2010 [Eiopa] och förordning (EU) nr .../2010 [Esma], och kommissionen ska underrätta varandra om fall där lagstiftningen i ett tredjeland inte tillåter tillämpning av de åtgärder som krävs enligt i punkt 1 första stycket, och samordnade åtgärder kan vidtas för att finna en lösning.”

| 1. | I artikel 31 ska följande punkt läggas till ▐:
  ”4.   För att
  säkerställa en konsekvent harmonisering av denna artikel och
  beakta den tekniska utvecklingen i kampen mot penningtvätt och finansiering av terrorism får Europeiska bankmyndigheten (EBA),
  inrättad genom förordning .../2010 [EBA]
  , Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten (Esma),
  inrättad genom förordning .../2010 [Esma]
  och Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten (Eiopa),
  inrättad genom förordning .../2010 [Eiopa], med beaktande av det befintliga regelverket och vid behov i samarbete med andra berörda EU-organ som bekämpar penningtvätt och finansiering av terrorism,
  utarbeta förslag till
  regelstandarder
  i enlighet med artikel 42 i
  dessa förordningar
  i syfte att specificera vilken typ av ytterligare åtgärder som avses i
  punkt 3 i denna
  artikel ▐ samt den minsta insats som bör göras av kreditinstituten och de finansiella instituten då tredjelandets lagstiftning inte tillåter tillämpning av de åtgärder som krävs enligt punkt 1 första stycket
  i denna artikel
  .
  Kommissionen
  ska delegeras befogenhet att
  anta de förslag till
  regelstandarder
  som avses i första stycket i enlighet med förfarandet i
  artiklarna 7–7d
  i förordning
  (EU) nr .../2010
  .” |
| --- | --- |

1.

I artikel 31 ska följande punkt läggas till ▐:

”4.   För att
  säkerställa en konsekvent harmonisering av denna artikel och
  beakta den tekniska utvecklingen i kampen mot penningtvätt och finansiering av terrorism får Europeiska bankmyndigheten (EBA),
  inrättad genom förordning .../2010 [EBA]
  , Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten (Esma),
  inrättad genom förordning .../2010 [Esma]
  och Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten (Eiopa),
  inrättad genom förordning .../2010 [Eiopa], med beaktande av det befintliga regelverket och vid behov i samarbete med andra berörda EU-organ som bekämpar penningtvätt och finansiering av terrorism,
  utarbeta förslag till
  regelstandarder
  i enlighet med artikel 42 i
  dessa förordningar
  i syfte att specificera vilken typ av ytterligare åtgärder som avses i
  punkt 3 i denna
  artikel ▐ samt den minsta insats som bör göras av kreditinstituten och de finansiella instituten då tredjelandets lagstiftning inte tillåter tillämpning av de åtgärder som krävs enligt punkt 1 första stycket
  i denna artikel
  .

Kommissionen
  ska delegeras befogenhet att
  anta de förslag till
  regelstandarder
  som avses i första stycket i enlighet med förfarandet i
  artiklarna 7–7d
  i förordning
  (EU) nr .../2010
  .”

| 2. | I artikel 34 ska följande punkt läggas till:
  ”
  3.
     För att säkerställa en
  konsekvent harmonisering
  och beakta den tekniska utvecklingen i kampen mot penningtvätt eller finansiering av terrorism får
  EBA, Esma och Eiopa, med beaktande av det befintliga regelverket och vid behov i samarbete med andra berörda EU-organ som bekämpar penningtvätt och finansiering av terrorism,
  utarbeta förslag till
  regelstandarder
  i enlighet med artikel 42 i Europaparlamentets och rådets förordningar
  (EU) nr .../2010 [EBA]
  , (
  EU) nr .../2010 [Esma]
  och
  (EU) nr .../2010 [Eiopa]
  i syfte at
  specificera
  det minsta innehållet i den underrättelse som avses i punkt 2.
  Kommissionen
  ska delegeras befogenhet att
  anta de förslag till
  regelstandarder
  som avses i första stycket i enlighet med förfarandet i
  artiklarna 7–7d
  i förordning
  (EU) nr .../2010
  .” |
| --- | --- |

2.

I artikel 34 ska följande punkt läggas till:

”
  3.
     För att säkerställa en
  konsekvent harmonisering
  och beakta den tekniska utvecklingen i kampen mot penningtvätt eller finansiering av terrorism får
  EBA, Esma och Eiopa, med beaktande av det befintliga regelverket och vid behov i samarbete med andra berörda EU-organ som bekämpar penningtvätt och finansiering av terrorism,
  utarbeta förslag till
  regelstandarder
  i enlighet med artikel 42 i Europaparlamentets och rådets förordningar
  (EU) nr .../2010 [EBA]
  , (
  EU) nr .../2010 [Esma]
  och
  (EU) nr .../2010 [Eiopa]
  i syfte at
  specificera
  det minsta innehållet i den underrättelse som avses i punkt 2.

Kommissionen
  ska delegeras befogenhet att
  anta de förslag till
  regelstandarder
  som avses i första stycket i enlighet med förfarandet i
  artiklarna 7–7d
  i förordning
  (EU) nr .../2010
  .”

| 2a. | Följande artikel ska införas:



  ”Artikel 37a



  1.
     
  När det gäller tillämpningen av detta direktiv ska de behöriga myndigheterna samarbeta med de europeiska tillsynsmyndigheterna i enlighet med förordning (EU) nr .../2010 [EBA], förordning (EU) nr .../2010 [Eiopa] och förordning (EU) nr .../2010 [Esma].




  2.
     
  De behöriga myndigheterna ska till de europeiska tillsynsmyndigheterna överlämna alla uppgifter som de behöver för att fullgöra sina skyldigheter enligt detta direktiv och i enlighet med förordning (EU) nr .../2010 [EBA], förordning (EU) nr .../2010 [Eiopa] och förordning (EU) nr .../2010 [Esma].” |
| --- | --- |

2a.

Följande artikel ska införas:

”Artikel 37a

1.
     
  När det gäller tillämpningen av detta direktiv ska de behöriga myndigheterna samarbeta med de europeiska tillsynsmyndigheterna i enlighet med förordning (EU) nr .../2010 [EBA], förordning (EU) nr .../2010 [Eiopa] och förordning (EU) nr .../2010 [Esma].

2.
     
  De behöriga myndigheterna ska till de europeiska tillsynsmyndigheterna överlämna alla uppgifter som de behöver för att fullgöra sina skyldigheter enligt detta direktiv och i enlighet med förordning (EU) nr .../2010 [EBA], förordning (EU) nr .../2010 [Eiopa] och förordning (EU) nr .../2010 [Esma].”

| 2b. | Rubriken på kapitel VI ska ersättas med följande: |
| --- | --- |

2b.

Rubriken på kapitel VI ska ersättas med följande:

| 2c. | Artikel 40 ska ändras på följande sätt:










  a) | I punkt 1:










  i) | Första stycket ska ersättas med följande:




  ”1.
     
  För att ta hänsyn till den tekniska utvecklingen i kampen mot penningtvätt och finansiering av terrorism, säkerställa en konsekvent harmonisering och specificera de krav som fastställs genom detta direktiv, får kommissionen vidta följande åtgärder:” |
| --- | --- | --- | --- |

2c.

Artikel 40 ska ändras på följande sätt:

a)

I punkt 1:

i)

Första stycket ska ersättas med följande:

”1.
     
  För att ta hänsyn till den tekniska utvecklingen i kampen mot penningtvätt och finansiering av terrorism, säkerställa en konsekvent harmonisering och specificera de krav som fastställs genom detta direktiv, får kommissionen vidta följande åtgärder:”

| ii) | Andra stycket ska ersättas med följande:




  ”Åtgärderna ska antas genom delegerade akter i enlighet med artiklarna 41, 41a och 41b.” |
| --- | --- |

ii)

Andra stycket ska ersättas med följande:

”Åtgärderna ska antas genom delegerade akter i enlighet med artiklarna 41, 41a och 41b.”

| b) | I punkt 3 ska andra stycket ersättas med följande:




  ”Åtgärderna ska antas genom delegerade akter i enlighet med artiklarna 41, 41a och 41b.” |
| --- | --- |

b)

I punkt 3 ska andra stycket ersättas med följande:

”Åtgärderna ska antas genom delegerade akter i enlighet med artiklarna 41, 41a och 41b.”

| 2d. | Artikel 41 ska ändras på följande sätt:










  a) | I punkt 2 ska första stycket ersättas med följande:




  ”2.
     
  När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 5 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet, förutsatt att de åtgärder som antas i enlighet med detta förfarande inte ändrar de väsentliga bestämmelserna i detta direktiv.” |
| --- | --- | --- |

2d.

Artikel 41 ska ändras på följande sätt:

a)

I punkt 2 ska första stycket ersättas med följande:

”2.
     
  När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 5 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet, förutsatt att de åtgärder som antas i enlighet med detta förfarande inte ändrar de väsentliga bestämmelserna i detta direktiv.”

| b) | Punkt 2a ska ersättas med följande:




  ”2a.
     
  Befogenheten att anta de delegerade akter som avses i artikel 40 ska ges till kommissionen för en period på fyra år från det att detta direktiv har trätt i kraft. Kommissionen ska utarbeta en rapport om de delegerade befogenheterna senast sex månader innan perioden på fyra år löpt ut. Delegeringen av befogenheter ska automatiskt förlängas för perioder av samma längd om inte Europaparlamentet eller rådet återkallar den i enlighet med artikel 41a.” |
| --- | --- |

b)

Punkt 2a ska ersättas med följande:

”2a.
     
  Befogenheten att anta de delegerade akter som avses i artikel 40 ska ges till kommissionen för en period på fyra år från det att detta direktiv har trätt i kraft. Kommissionen ska utarbeta en rapport om de delegerade befogenheterna senast sex månader innan perioden på fyra år löpt ut. Delegeringen av befogenheter ska automatiskt förlängas för perioder av samma längd om inte Europaparlamentet eller rådet återkallar den i enlighet med artikel 41a.”

| c) | Följande punkter ska införas:




  ”2b.
     
  När kommissionen antar en delegerad akt, ska den samtidigt underrätta Europaparlamentet och rådet.




  2c.
     
  Befogenheten att anta delegerade akter ska tilldelas kommissionen enligt de villkor som anges i artiklarna 41a och 41b.” |
| --- | --- |

c)

Följande punkter ska införas:

”2b.
     
  När kommissionen antar en delegerad akt, ska den samtidigt underrätta Europaparlamentet och rådet.

2c.
     
  Befogenheten att anta delegerade akter ska tilldelas kommissionen enligt de villkor som anges i artiklarna 41a och 41b.”

| d) | Punkt 3 ska utgå. |
| --- | --- |

d)

Punkt 3 ska utgå.

| 2e. | Följande artiklar ska införas:



  ”Artikel 41a


  Återkallande av delegering



  1.
     
  Delegeringen av de befogenhet som avses i artikel 40 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet.




  2.
     
  Den institution som inlett ett internt förfarande för att besluta om återkallande av delegering ska sträva efter att underrätta den andra institutionen och kommissionen i rimlig tid innan ett slutligt beslut fattas, och ange vilka delegerade befogenheter som kan komma att återkallas.




  3.
     
  Beslutet om återkallande avslutar delegeringen av de befogenheter som anges i beslutet. Beslutet får verkan omedelbart, eller vid ett senare angivet datum. Beslutet påverkar inte giltigheten hos delegerade akter som redan har trätt i kraft. Beslutet ska offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.”



  ”Artikel 41b


  Invändning mot delegerade akter



  1.
     
  Europaparlamentet eller rådet får invända mot en delegerad akt inom en period på tre månader från delgivningsdagen. På Europaparlamentets eller rådets initiativ får denna period förlängas med tre månader.




  2.
     
  Om varken Europaparlamentet eller rådet före denna tidsperiods utgång har invänt mot den delegerade akten ska den offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning och träda i kraft på det datum som anges där.




  Den delegerade akten får offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning och träda i kraft innan denna period löper ut, förutsatt att både Europaparlamentet och rådet har underrättat kommissionen om att de inte har för avsikt att göra några invändningar.




  3.
     
  Om Europaparlamentet eller rådet invänder mot en delegerad akt, ska den inte träda i kraft. I enlighet med artikel 296 i EUF-fördraget ska den institution som invänder mot den delegerade akten ange skälen för detta.” |
| --- | --- |

2e.

Följande artiklar ska införas:

”Artikel 41a

Återkallande av delegering

1.
     
  Delegeringen av de befogenhet som avses i artikel 40 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet.

2.
     
  Den institution som inlett ett internt förfarande för att besluta om återkallande av delegering ska sträva efter att underrätta den andra institutionen och kommissionen i rimlig tid innan ett slutligt beslut fattas, och ange vilka delegerade befogenheter som kan komma att återkallas.

3.
     
  Beslutet om återkallande avslutar delegeringen av de befogenheter som anges i beslutet. Beslutet får verkan omedelbart, eller vid ett senare angivet datum. Beslutet påverkar inte giltigheten hos delegerade akter som redan har trätt i kraft. Beslutet ska offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.”

”Artikel 41b

Invändning mot delegerade akter

1.
     
  Europaparlamentet eller rådet får invända mot en delegerad akt inom en period på tre månader från delgivningsdagen. På Europaparlamentets eller rådets initiativ får denna period förlängas med tre månader.

2.
     
  Om varken Europaparlamentet eller rådet före denna tidsperiods utgång har invänt mot den delegerade akten ska den offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning och träda i kraft på det datum som anges där.

Den delegerade akten får offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning och träda i kraft innan denna period löper ut, förutsatt att både Europaparlamentet och rådet har underrättat kommissionen om att de inte har för avsikt att göra några invändningar.

3.
     
  Om Europaparlamentet eller rådet invänder mot en delegerad akt, ska den inte träda i kraft. I enlighet med artikel 296 i EUF-fördraget ska den institution som invänder mot den delegerade akten ange skälen för detta.”

Artikel 9

Ändringar av direktiv 2006/48/EG

| 1. | ▐ Artikel 6 ska
  ersättas med
  följande ▐:


  ”1
  .   
  Medlemsstaterna ska föreskriva att kreditinstitut ska ha erhållit auktorisation innan de inleder sin verksamhet. De ska, utan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 7–12, fastställa de villkor som ska gälla för auktorisationen och anmäla dem till kommissionen och till Europeiska bankmyndigheten, inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) No .../2010 [EBA].




  2.
     För att säkerställa en
  konsekvent harmonisering och
  enhetlig tillämpning av denna artikel ska
  EBA
  utarbeta








  a) | förslag till regelstandarder när det gäller den information som ska lämnas till de behöriga myndigheterna i samband med ansökan om auktorisation av kreditinstitut, inbegripet verksamhetsplanen enligt artikel 7, |
| --- | --- | --- |

1.

▐ Artikel 6 ska
  ersättas med
  följande ▐:

”1
  .   
  Medlemsstaterna ska föreskriva att kreditinstitut ska ha erhållit auktorisation innan de inleder sin verksamhet. De ska, utan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 7–12, fastställa de villkor som ska gälla för auktorisationen och anmäla dem till kommissionen och till Europeiska bankmyndigheten, inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) No .../2010 [EBA].

2.
     För att säkerställa en
  konsekvent harmonisering och
  enhetlig tillämpning av denna artikel ska
  EBA
  utarbeta

a)

förslag till regelstandarder när det gäller den information som ska lämnas till de behöriga myndigheterna i samband med ansökan om auktorisation av kreditinstitut, inbegripet verksamhetsplanen enligt artikel 7,

| b) | förslag till regelstandarder som specificerar villkoren för att uppfylla kravet enligt artikel 8, |
| --- | --- |

b)

förslag till regelstandarder som specificerar villkoren för att uppfylla kravet enligt artikel 8,

| c) | förslag till tekniska genomförandestandarder för standardformulär, mallar och förfaranden för sådant överlämnande av information, |
| --- | --- |

c)

förslag till tekniska genomförandestandarder för standardformulär, mallar och förfaranden för sådant överlämnande av information,

| d) | förslag till regelstandarder som specificerar dels de krav som gäller för aktieägare och medlemmar med kvalificerade innehav, dels de faktorer som kan hindra den behöriga myndigheten från att utöva en effektiv tillsyn enligt artikel 12. |
| --- | --- |

d)

förslag till regelstandarder som specificerar dels de krav som gäller för aktieägare och medlemmar med kvalificerade innehav, dels de faktorer som kan hindra den behöriga myndigheten från att utöva en effektiv tillsyn enligt artikel 12.

EBA ska överlämna de förslag till tekniska standarder som avses i punkterna a, b och c till kommissionen senast den 1 januari 2014.

Kommissionen
  ska delegeras befogenhet att
  anta de förslag till
  regelstandarder
  som avses i första
  stycket a, c och d
  i enlighet med förfarandet i
  artiklarna 7–7d i förordning (EU) nr .../2010
  .

Kommissionen ska också ges befogenhet att anta de förslag till tekniska genomförandestandarder som avses i första stycket b i enlighet med artikel 7e i förordning (EU) nr .../2010 [EBA].”

| 1a. | I artikel 9.2 ska led b ersättas med följande:










  ”b) | Medlemsstaten ska anmäla sina skäl för att utnyttja denna möjlighet till kommissionen och EBA, samt” |
| --- | --- | --- |

1a.

I artikel 9.2 ska led b ersättas med följande:

”b)

Medlemsstaten ska anmäla sina skäl för att utnyttja denna möjlighet till kommissionen och EBA, samt”

| 2. | Artikel 14 ska ersättas med följande:

  ”Artikel 14


  Varje auktorisation ska anmälas till
  EBA.

  Namnen på varje enskilt kreditinstitut som har beviljats auktorisation ska uppföras på en förteckning.
  EBA
  ska offentliggöra ▐ och fortlöpande uppdatera
  denna förteckning på sin webbplats
  .” |
| --- | --- |

2.

Artikel 14 ska ersättas med följande:

”Artikel 14

Varje auktorisation ska anmälas till
  EBA.

Namnen på varje enskilt kreditinstitut som har beviljats auktorisation ska uppföras på en förteckning.
  EBA
  ska offentliggöra ▐ och fortlöpande uppdatera
  denna förteckning på sin webbplats
  .”

| 2a. | Artikel 17.2 ska ersättas med följande:




  ”2.
     
  Återkallad auktorisation ska anmälas till kommissionen och EBA och ska motiveras. Berörda personer ska delges motiveringen.” |
| --- | --- |

2a.

Artikel 17.2 ska ersättas med följande:

”2.
     
  Återkallad auktorisation ska anmälas till kommissionen och EBA och ska motiveras. Berörda personer ska delges motiveringen.”

| 3. | I artikel 19 ska följande punkt läggas till ▐:
  ”För att säkerställa en
  konsekvent harmonisering
  av denna artikel ska
  EBA
  utarbeta förslag till
  regelstandarder för att upprätta en uttömmande förteckning över uppgifter enligt artikel 19a.4, som tilltänkta förvärvare ska foga till sin underrättelse, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 19.3
  .


  EBA ska överlämna sina förslag till tekniska standarder till kommissionen senast den 1 januari 2014.




  Kommissionen ska delegeras befogenhet att anta de förslag till regelstandarder som avses i första stycket i enlighet med förfarandet i artiklarna 7–7d i förordning (EU) nr .../2010.


  För att säkerställa
  enhetliga villkor för tillämpningen av detta direktiv ska EBA
  utarbeta förslag till tekniska
  genomförandestandarder för att upprätta gemensamma förfaranden, formulär och
  mallar ▐ för
  samrådet
  mellan de relevanta behöriga myndigheterna enligt
  artikel 19b
  .


  EBA ska överlämna sina förslag till tekniska standarder till kommissionen senast den 1 januari 2014.


  Kommissionen
  ska ges befogenhet att
  anta de förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  som avses i
  fjärde
  stycket i enlighet med
  artikel 7e
  i förordning
  (EU) nr .../2010
  [EBA].” |
| --- | --- |

3.

I artikel 19 ska följande punkt läggas till ▐:

”För att säkerställa en
  konsekvent harmonisering
  av denna artikel ska
  EBA
  utarbeta förslag till
  regelstandarder för att upprätta en uttömmande förteckning över uppgifter enligt artikel 19a.4, som tilltänkta förvärvare ska foga till sin underrättelse, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 19.3
  .

EBA ska överlämna sina förslag till tekniska standarder till kommissionen senast den 1 januari 2014.

Kommissionen ska delegeras befogenhet att anta de förslag till regelstandarder som avses i första stycket i enlighet med förfarandet i artiklarna 7–7d i förordning (EU) nr .../2010.

För att säkerställa
  enhetliga villkor för tillämpningen av detta direktiv ska EBA
  utarbeta förslag till tekniska
  genomförandestandarder för att upprätta gemensamma förfaranden, formulär och
  mallar ▐ för
  samrådet
  mellan de relevanta behöriga myndigheterna enligt
  artikel 19b
  .

EBA ska överlämna sina förslag till tekniska standarder till kommissionen senast den 1 januari 2014.

Kommissionen
  ska ges befogenhet att
  anta de förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  som avses i
  fjärde
  stycket i enlighet med
  artikel 7e
  i förordning
  (EU) nr .../2010
  [EBA].”

| 3a. | I artikel 22 ska följande punkter läggas till:




  ”2a.
     
  För att specificera de krav som fastställs i denna artikel och säkerställa konvergens i tillsynspraxis får EBA utarbeta förslag till regelstandarder i syfte att specificera de styrformer, metoder och rutiner som avses i punkt 1, i enlighet med principerna om proportionalitet och omfattning enligt punkt 2.




  Kommissionen ska delegeras befogenhet att anta de förslag till regelstandarder som avses i första stycket i enlighet med förfarandet i artiklarna 7–7d i förordning (EU) nr .../2010.




  2b.
     
  För att underlätta genomförandet av och säkerställa enhetligheten hos den information som ska sammanställas enligt punkt 2a i denna artikel och de principer för ersättningspolitiken som anges i punkterna 22 och 22a i bilaga V, får EBA utarbeta förslag till regelstandarder i syfte att specificera de styrformer, metoder och rutiner som avses i punkt 1, i enlighet med principerna om proportionalitet och omfattning enligt punkt 2.




  Kommissionen ska delegeras befogenhet att anta de förslag till regelstandarder som avses i första stycket i enlighet med förfarandet i artiklarna 7–7d i förordning (EU) nr .../2010.




  Esma ska samarbeta nära med EBA för utarbetandet av tekniska standarder om ersättningspolitik för kategorier av medarbetare som medverkar i tillhandahållandet av investeringstjänster och investeringsverksamhet enligt definitionen i Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/39/EG av den 21 april 2004 om marknader för finansiella instrument.” |
| --- | --- |

3a.

I artikel 22 ska följande punkter läggas till:

”2a.
     
  För att specificera de krav som fastställs i denna artikel och säkerställa konvergens i tillsynspraxis får EBA utarbeta förslag till regelstandarder i syfte att specificera de styrformer, metoder och rutiner som avses i punkt 1, i enlighet med principerna om proportionalitet och omfattning enligt punkt 2.

Kommissionen ska delegeras befogenhet att anta de förslag till regelstandarder som avses i första stycket i enlighet med förfarandet i artiklarna 7–7d i förordning (EU) nr .../2010.

2b.
     
  För att underlätta genomförandet av och säkerställa enhetligheten hos den information som ska sammanställas enligt punkt 2a i denna artikel och de principer för ersättningspolitiken som anges i punkterna 22 och 22a i bilaga V, får EBA utarbeta förslag till regelstandarder i syfte att specificera de styrformer, metoder och rutiner som avses i punkt 1, i enlighet med principerna om proportionalitet och omfattning enligt punkt 2.

Kommissionen ska delegeras befogenhet att anta de förslag till regelstandarder som avses i första stycket i enlighet med förfarandet i artiklarna 7–7d i förordning (EU) nr .../2010.

Esma ska samarbeta nära med EBA för utarbetandet av tekniska standarder om ersättningspolitik för kategorier av medarbetare som medverkar i tillhandahållandet av investeringstjänster och investeringsverksamhet enligt definitionen i Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/39/EG av den 21 april 2004 om marknader för finansiella instrument.”

| 4. | I artikel 26 ska följande punkt läggas till ▐:
  ”5.   För att säkerställa en enhetlig tillämpning av artikel 25 ▐ ska
  EBA
  utarbeta








  a) | förslag till
  regelstandarder för att specificera vilken information som ska anmälas i enlighet med
  artikel 25 och denna artikel
  ,
  samt. |
| --- | --- | --- |

4.

I artikel 26 ska följande punkt läggas till ▐:

”5.   För att säkerställa en enhetlig tillämpning av artikel 25 ▐ ska
  EBA
  utarbeta

a)

förslag till
  regelstandarder för att specificera vilken information som ska anmälas i enlighet med
  artikel 25 och denna artikel
  ,
  samt.

| b) | förslag till tekniska genomförandestandarder i syfte att fastställa standardformulär, mallar och förfaranden för sådana underrättelser. |
| --- | --- |

b)

förslag till tekniska genomförandestandarder i syfte att fastställa standardformulär, mallar och förfaranden för sådana underrättelser.

EBA ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder till kommissionen senast den 1 januari 2014.

Kommissionen
  ska delegeras befogenhet att
  anta de förslag till
  regelstandarder
  som avses i första
  stycket a
  i enlighet med förfarandet i
  artiklarna 7–7d i förordning (EU) nr .../2010 [EBA]
  .
  Kommissionen ska också ges befogenhet att anta de förslag till tekniska genomförandestandarder som avses i första stycket b i enlighet med artikel 7e i förordning (EU) nr .../2010
  [EBA].”

| 5. | I artikel 28 ska följande punkt läggas till ▐:
  ”4.   För att säkerställa en
  konsekvent harmonisering och
  enhetlig tillämpning av denna artikel ▐ ska
  EBA
  utarbeta








  a) | förslag till
  regelstandarder för
  att
  specificera vilken
  information
  som ska anmälas i enlighet med denna artikel, samt |
| --- | --- | --- |

5.

I artikel 28 ska följande punkt läggas till ▐:

”4.   För att säkerställa en
  konsekvent harmonisering och
  enhetlig tillämpning av denna artikel ▐ ska
  EBA
  utarbeta

a)

förslag till
  regelstandarder för
  att
  specificera vilken
  information
  som ska anmälas i enlighet med denna artikel, samt

| b) | förslag till tekniska genomförandestandarder i syfte att fastställa standardformulär, mallar och förfaranden för sådana underrättelser. |
| --- | --- |

b)

förslag till tekniska genomförandestandarder i syfte att fastställa standardformulär, mallar och förfaranden för sådana underrättelser.

Kommissionen
  ska delegeras befogenhet att
  anta de förslag till
  regelstandarder
  som avses i första
  stycket a
  i enlighet med förfarandet i
  artiklarna 7–7d i förordning (EU) nr .../2010
  .
  Kommissionen ska också ges befogenhet att anta de förslag till tekniska genomförandestandarder som avses i första stycket b i enlighet med artikel 7e i förordning (EU) nr .../2010
  [EBA]
  .”

| 6. | I artikel 33 ska punkt 1 ersättas med följande:
  ”Innan åtgärder vidtas i den ordning som föreskrivs i artikel 30, får värdmedlemsstatens behöriga myndigheter i brådskande fall interimistiskt vidta de åtgärder som är nödvändiga till skydd för insättare, investerare och andra mottagare av tjänster. Kommissionen,
  EBA
  och de andra medlemsstaternas behöriga myndigheter ska underrättas om sådana åtgärder så snart det kan ske.” |
| --- | --- |

6.

I artikel 33 ska punkt 1 ersättas med följande:

”Innan åtgärder vidtas i den ordning som föreskrivs i artikel 30, får värdmedlemsstatens behöriga myndigheter i brådskande fall interimistiskt vidta de åtgärder som är nödvändiga till skydd för insättare, investerare och andra mottagare av tjänster. Kommissionen,
  EBA
  och de andra medlemsstaternas behöriga myndigheter ska underrättas om sådana åtgärder så snart det kan ske.”

| 6a. | Artikel 36 ska ersättas med följande:



  ”Artikel 36



  Medlemsstaterna ska underrätta kommissionen och EBA om antalet och arten av de fall i vilka underrättelse vägrats enligt artikel 25 och artikel 26.1–3 och i vilka fall åtgärder har vidtagits med stöd av artikel 30.3.” |
| --- | --- |

6a.

Artikel 36 ska ersättas med följande:

”Artikel 36

Medlemsstaterna ska underrätta kommissionen och EBA om antalet och arten av de fall i vilka underrättelse vägrats enligt artikel 25 och artikel 26.1–3 och i vilka fall åtgärder har vidtagits med stöd av artikel 30.3.”

| 6b. | Artikel 38.2 ska ersättas med följande:




  ”2.
     
  De behöriga myndigheterna ska göra anmälan till kommissionen, EBA och Europeiska bankkommittén om alla auktorisationer för filialer som beviljats kreditinstitut med huvudkontor utanför Europeiska unionen.” |
| --- | --- |

6b.

Artikel 38.2 ska ersättas med följande:

”2.
     
  De behöriga myndigheterna ska göra anmälan till kommissionen, EBA och Europeiska bankkommittén om alla auktorisationer för filialer som beviljats kreditinstitut med huvudkontor utanför Europeiska unionen.”

| 6c. | I artikel 39.2 ska följande led läggas till:










  ”ba) | att EBA kan inhämta den information som medlemsstaternas behöriga myndigheter har mottagit från nationella myndigheter i tredjeländer i enlighet med artikel 20 i förordning (EU) nr .../2010 [EBA].” |
| --- | --- | --- |

6c.

I artikel 39.2 ska följande led läggas till:

”ba)

att EBA kan inhämta den information som medlemsstaternas behöriga myndigheter har mottagit från nationella myndigheter i tredjeländer i enlighet med artikel 20 i förordning (EU) nr .../2010 [EBA].”

| 6d. | I artikel 39 ska följande punkt läggas till:




  ”3a.
     
  EBA ska bistå kommissionen vid tillämpning av denna artikel, i enlighet med artikel 18 i förordning (EU) nr .../2010 [EBA].” |
| --- | --- |

6d.

I artikel 39 ska följande punkt läggas till:

”3a.
     
  EBA ska bistå kommissionen vid tillämpning av denna artikel, i enlighet med artikel 18 i förordning (EU) nr .../2010 [EBA].”

| 7. | I artikel 42 ska följande punkt läggas till:
  ”För att säkerställa en enhetlig tillämpning av denna artikel ska
  EBA
  utarbeta








  a) | förslag till
  regelstandarder för
  att
  specificera informationen i den
  . |
| --- | --- | --- |

7.

I artikel 42 ska följande punkt läggas till:

”För att säkerställa en enhetlig tillämpning av denna artikel ska
  EBA
  utarbeta

a)

förslag till
  regelstandarder för
  att
  specificera informationen i den
  .

| b) | För att säkerställa en enhetlig tillämpning av denna artikel ska förslag till tekniska genomförandestandarder i syfte att fastställa standardformulär, mallar och förfaranden
  för krav på informationsutbyte ▐ som kan förväntas underlätta övervakningen av kreditinstituten. |
| --- | --- |

b)

För att säkerställa en enhetlig tillämpning av denna artikel ska förslag till tekniska genomförandestandarder i syfte att fastställa standardformulär, mallar och förfaranden
  för krav på informationsutbyte ▐ som kan förväntas underlätta övervakningen av kreditinstituten.

EBA
  ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder till kommissionen senast den 1 januari 2014.

Kommissionen
  ska delegeras befogenhet att
  anta de förslag till
  regelstandarder
  som avses i
  andra stycket a
  i enlighet med förfarandet i
  artiklarna 7–7d i förordning (EU) nr .../2010
  . ”
  Kommissionen ska också ges befogenhet att anta de förslag till tekniska genomförandestandarder som avses i andra stycket a i enlighet med artikel 7e i förordning (EU) nr .../2010
  [EBA].”

| 8. | I artikel 42a.1 ska följande läggas till i slutet av fjärde stycket:
  ”Om
  någon eller några av de berörda behöriga myndigheterna
  har hänskjutit ärendet till Europeiska bankmyndigheten enligt artikel 11 i förordning
  (EU) nr .../2010
  [EBA], när
  den inledande
  tvåmånadersperioden har löpt ut, ska
  de behöriga myndigheterna i värdmedlemsstaten skjuta upp sitt beslut och
  invänta
  det
  beslut som Europeiska bankmyndigheten kan fatta enligt artikel 11.3 i den förordningen.
  De behöriga myndigheterna i värdmedlemsstaten ska fatta sitt beslut
  i enlighet med
  bankmyndighetens beslut
  . Denna tvåmånadersperiod ska anses utgöra förlikningsperioden i den mening som avses i den förordningen. Europeiska bankmyndigheten ska fatta sitt beslut inom en månad. Ärendet får inte hänskjutas till myndigheten efter det att
  den inledande
  tvåmånadersperioden har löpt ut eller ett gemensamt beslut har fattats.” |
| --- | --- |

8.

I artikel 42a.1 ska följande läggas till i slutet av fjärde stycket:

”Om
  någon eller några av de berörda behöriga myndigheterna
  har hänskjutit ärendet till Europeiska bankmyndigheten enligt artikel 11 i förordning
  (EU) nr .../2010
  [EBA], när
  den inledande
  tvåmånadersperioden har löpt ut, ska
  de behöriga myndigheterna i värdmedlemsstaten skjuta upp sitt beslut och
  invänta
  det
  beslut som Europeiska bankmyndigheten kan fatta enligt artikel 11.3 i den förordningen.
  De behöriga myndigheterna i värdmedlemsstaten ska fatta sitt beslut
  i enlighet med
  bankmyndighetens beslut
  . Denna tvåmånadersperiod ska anses utgöra förlikningsperioden i den mening som avses i den förordningen. Europeiska bankmyndigheten ska fatta sitt beslut inom en månad. Ärendet får inte hänskjutas till myndigheten efter det att
  den inledande
  tvåmånadersperioden har löpt ut eller ett gemensamt beslut har fattats.”

| 9. | Artikel 42b ska ändras på följande sätt:






  a) | Punkt 1 ska ersättas med följande:
  ”1.   När de fullgör sina skyldigheter ska de behöriga myndigheterna beakta samstämmighet i tillsynsverktyg och -praxis och tillsynsrutiner när de tillämpar de lagar, förordningar och administrativa krav som antagits i enlighet med detta direktiv. Medlemsstaterna ska därför tillse att






  a) | de behöriga myndigheterna deltar i
  EBA:s
  aktiviteter, |
| --- | --- | --- | --- |

9.

Artikel 42b ska ändras på följande sätt:

a)

Punkt 1 ska ersättas med följande:

”1.   När de fullgör sina skyldigheter ska de behöriga myndigheterna beakta samstämmighet i tillsynsverktyg och -praxis och tillsynsrutiner när de tillämpar de lagar, förordningar och administrativa krav som antagits i enlighet med detta direktiv. Medlemsstaterna ska därför tillse att

a)

de behöriga myndigheterna deltar i
  EBA:s
  aktiviteter,

| b) | de behöriga myndigheterna följer
  EBA:s
  riktlinjer och rekommendationer, och motiverar de fall då så inte sker, |
| --- | --- |

b)

de behöriga myndigheterna följer
  EBA:s
  riktlinjer och rekommendationer, och motiverar de fall då så inte sker,

| c) | de nationella uppdrag som de behöriga myndigheterna tilldelas inte hindrar dem från att fullgöra sina uppgifter som medlemmar i
  EBA
  i enlighet med detta direktiv.” |
| --- | --- |

c)

de nationella uppdrag som de behöriga myndigheterna tilldelas inte hindrar dem från att fullgöra sina uppgifter som medlemmar i
  EBA
  i enlighet med detta direktiv.”

| b) | Punkt 2 ska utgå. |
| --- | --- |

b)

Punkt 2 ska utgå.

| 10. | Artikel 44.2 ska ersättas med följande:
  ”2.   Vad som sägs i punkt 1 ska inte hindra medlemsstaternas behöriga myndigheter från att utbyta eller förmedla information till
  EBA
  i enlighet med såväl detta direktiv som andra direktiv som gäller för kreditinstitut
  , och i enlighet med artiklarna 16 och 20 i förordning nr .../2010 [EBA]
  . För sådan information ska tystnadsplikt gälla enligt punkt 1.” |
| --- | --- |

10.

Artikel 44.2 ska ersättas med följande:

”2.   Vad som sägs i punkt 1 ska inte hindra medlemsstaternas behöriga myndigheter från att utbyta eller förmedla information till
  EBA
  i enlighet med såväl detta direktiv som andra direktiv som gäller för kreditinstitut
  , och i enlighet med artiklarna 16 och 20 i förordning nr .../2010 [EBA]
  . För sådan information ska tystnadsplikt gälla enligt punkt 1.”

| 11. | ▐ Artikel 46 ska ▐ ersättas med följande:

  ”Artikel 46

  ’Medlemsstaterna och
  EBA
  får
  i enlighet med artikel 18 i förordning .../2010 [EBA]
  ingå samarbetsavtal om utbyte av information med behöriga myndigheter i tredje land samt med myndigheter eller organ i tredje land enligt definitionen i artiklarna 47 och 48.1
  i detta direktiv
  endast om den lämnade informationen är föremål för garantier om tystnadsplikt som minst är likvärdiga med dem som avses i artikel 44.1
  i detta direktiv
  .’
  Syftet med detta utbyte av information är att låta de ovan nämnda myndigheterna eller organen utföra sin tillsynsuppgift.




  Om informationen ursprungligen kommer från en annan medlemsstat får den inte lämnas vidare utan uttryckligt medgivande från de myndigheter som har lämnat den, och i så fall endast i det syfte som avsågs när dessa myndigheter gav sitt medgivande.” |
| --- | --- |

11.

▐ Artikel 46 ska ▐ ersättas med följande:

”Artikel 46

’Medlemsstaterna och
  EBA
  får
  i enlighet med artikel 18 i förordning .../2010 [EBA]
  ingå samarbetsavtal om utbyte av information med behöriga myndigheter i tredje land samt med myndigheter eller organ i tredje land enligt definitionen i artiklarna 47 och 48.1
  i detta direktiv
  endast om den lämnade informationen är föremål för garantier om tystnadsplikt som minst är likvärdiga med dem som avses i artikel 44.1
  i detta direktiv
  .’
  Syftet med detta utbyte av information är att låta de ovan nämnda myndigheterna eller organen utföra sin tillsynsuppgift.

Om informationen ursprungligen kommer från en annan medlemsstat får den inte lämnas vidare utan uttryckligt medgivande från de myndigheter som har lämnat den, och i så fall endast i det syfte som avsågs när dessa myndigheter gav sitt medgivande.”

| 12. | Artikel 49 ska ändras på följande sätt:






  a) | Första stycket
  ska
  ersättas med följande
  :


  ”Bestämmelserna i detta avsnitt ska inte utgöra hinder för en behörig myndighet att lämna ut information till följande myndigheter eller organ för att de skall kunna fullgöra sina uppgifter:










  a) | Centralbanker inom det Europeiska centralbankssystemet och andra organ med liknande uppgifter i deras egenskap av monetära myndigheter, om den informationen är relevant för utövandet av deras respektive uppdrag föreskrivna i lag, inklusive bedrivandet av monetär politik och tillhandahållande av likviditet i detta sammanhang, övervakning av systemen för betalningar, clearing och avveckling, samt för skyddet av det finansiella systemets stabilitet. |
| --- | --- | --- | --- |

12.

Artikel 49 ska ändras på följande sätt:

a)

Första stycket
  ska
  ersättas med följande
  :

”Bestämmelserna i detta avsnitt ska inte utgöra hinder för en behörig myndighet att lämna ut information till följande myndigheter eller organ för att de skall kunna fullgöra sina uppgifter:

a)

Centralbanker inom det Europeiska centralbankssystemet och andra organ med liknande uppgifter i deras egenskap av monetära myndigheter, om den informationen är relevant för utövandet av deras respektive uppdrag föreskrivna i lag, inklusive bedrivandet av monetär politik och tillhandahållande av likviditet i detta sammanhang, övervakning av systemen för betalningar, clearing och avveckling, samt för skyddet av det finansiella systemets stabilitet.

| b) | I förekommande fall, andra offentliga myndigheter med uppgift att utöva tillsyn över betalningssystem. |
| --- | --- |

b)

I förekommande fall, andra offentliga myndigheter med uppgift att utöva tillsyn över betalningssystem.

| c) | Europeiska systemrisknämnden
  (ESRB)
  , om den informationen är relevant för att utöva dess uppgifter föreskrivna i lag enligt Europaparlamentets och rådets förordning
  (EU) nr .../2010
  . |
| --- | --- |

c)

Europeiska systemrisknämnden
  (ESRB)
  , om den informationen är relevant för att utöva dess uppgifter föreskrivna i lag enligt Europaparlamentets och rådets förordning
  (EU) nr .../2010
  .

Bestämmelserna i detta avsnitt ska inte utgöra hinder för myndigheter och organ enligt första stycket att till de behöriga myndigheterna vidarebefordra sådan information som är nödvändig för att utföra de uppgifter som avses i artikel 45.”

| b) | Fjärde stycket ska ersättas med följande:
  ”I en kritisk situation enligt artikel 130.1 ska medlemsstaterna medge att de behöriga myndigheterna
  omgående
  skickar information till centralbankerna inom Europeiska centralbankssystemet om den informationen är relevant för utövandet av deras respektive uppgifter föreskrivna i lag, inklusive bedrivandet av monetär politik och relaterade åtgärder för att tillföra likviditet, övervakning av systemen för betalningar, clearing och värdepappersavveckling, och för skyddet av det finansiella systemets stabilitet, samt till
  ESRB i enlighet med förordning (EU) nr .../2010 [ESRB]
  om den informationen är relevant för utövandet av dess uppgifter föreskrivna i lag.” |
| --- | --- |

b)

Fjärde stycket ska ersättas med följande:

”I en kritisk situation enligt artikel 130.1 ska medlemsstaterna medge att de behöriga myndigheterna
  omgående
  skickar information till centralbankerna inom Europeiska centralbankssystemet om den informationen är relevant för utövandet av deras respektive uppgifter föreskrivna i lag, inklusive bedrivandet av monetär politik och relaterade åtgärder för att tillföra likviditet, övervakning av systemen för betalningar, clearing och värdepappersavveckling, och för skyddet av det finansiella systemets stabilitet, samt till
  ESRB i enlighet med förordning (EU) nr .../2010 [ESRB]
  om den informationen är relevant för utövandet av dess uppgifter föreskrivna i lag.”

| 13. | Artikel 63a ska ändras på följande sätt:






  a) | Punkt 4 ska ersättas med följande:
  ”4.   Enligt de bestämmelser som reglerar instrumentet ska kapital, icke betalda räntor eller utdelning vara av sådan art att de absorberar förluster och inte förhindrar en rekapitalisering av kreditinstitutet genom lämpliga mekanismer som har utarbetats av
  EBA
  enligt punkt 6.” |
| --- | --- | --- |

13.

Artikel 63a ska ändras på följande sätt:

a)

Punkt 4 ska ersättas med följande:

”4.   Enligt de bestämmelser som reglerar instrumentet ska kapital, icke betalda räntor eller utdelning vara av sådan art att de absorberar förluster och inte förhindrar en rekapitalisering av kreditinstitutet genom lämpliga mekanismer som har utarbetats av
  EBA
  enligt punkt 6.”

| b) | Punkt 6 ska ersättas med följande:
  ”6.   För att säkerställa en
  konsekvent harmonisering liksom
  konvergens i tillsynspraxis ska
  EBA
  utarbeta förslag till tekniska
  regelstandarder
  i syfte att
  specificera kraven i fråga om
  de instrument som avses i punkt 1 i denna artikel. Myndigheten ska överlämna sina förslag till
  regelstandarder
  till kommissionen senast den 1 januari 2014
  Kommissionen
  ska delegeras befogenhet att
  anta de förslag till
  regelstandarder
  som avses i
  det föregående
  stycket i enlighet med förfarandet i
  artiklarna 7–7d
  i förordning
  (EU) nr .../2010
  [EBA].


  EBA
  ska även utfärda riktlinjer för de instrument som avses i artikel 57 första stycket a.


  EBA
  ska övervaka tillämpningen av
  dessa riktlinjer
  .” |
| --- | --- |

b)

Punkt 6 ska ersättas med följande:

”6.   För att säkerställa en
  konsekvent harmonisering liksom
  konvergens i tillsynspraxis ska
  EBA
  utarbeta förslag till tekniska
  regelstandarder
  i syfte att
  specificera kraven i fråga om
  de instrument som avses i punkt 1 i denna artikel. Myndigheten ska överlämna sina förslag till
  regelstandarder
  till kommissionen senast den 1 januari 2014

Kommissionen
  ska delegeras befogenhet att
  anta de förslag till
  regelstandarder
  som avses i
  det föregående
  stycket i enlighet med förfarandet i
  artiklarna 7–7d
  i förordning
  (EU) nr .../2010
  [EBA].

EBA
  ska även utfärda riktlinjer för de instrument som avses i artikel 57 första stycket a.

EBA
  ska övervaka tillämpningen av
  dessa riktlinjer
  .”

| 14. | I artikel 74.2 ska andra stycket ersättas med följande:
  ”
  För att säkerställa en enhetlig tillämpning av detta direktiv ska
  de behöriga myndigheterna ▐ från och med den 31 december 2012 tillämpa enhetliga format, frekvenser och datum för rapportering när kreditinstituten ska meddela dessa beräkningar. För att säkerställa en enhetlig tillämpning av detta direktiv ska
  EBA
  utarbeta förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  i syfte att införa enhetliga format
  (med motsvarande anvisningar)
  , intervall och datum för rapportering inom
  Europeiska unionen
  före den 1 januari 2012. Rapporteringsformaten ska stå i proportion till arten och omfattningen av kreditinstitutets verksamheter och till dessas komplexitetsgrad.


  För att säkerställa en enhetlig tillämpning av detta direktiv ska EBA också utarbeta förslag till genomförandestandarder för de it-lösningar som ska tillämpas vid sådan rapportering.


  Kommissionen
  ska ges befogenhet att
  anta de förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  som avses i
  andra och tredje
  stycket i enlighet med
  artikel 7e
  i förordning
  (EU) nr .../2010
  [EBA].” |
| --- | --- |

14.

I artikel 74.2 ska andra stycket ersättas med följande:

”
  För att säkerställa en enhetlig tillämpning av detta direktiv ska
  de behöriga myndigheterna ▐ från och med den 31 december 2012 tillämpa enhetliga format, frekvenser och datum för rapportering när kreditinstituten ska meddela dessa beräkningar. För att säkerställa en enhetlig tillämpning av detta direktiv ska
  EBA
  utarbeta förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  i syfte att införa enhetliga format
  (med motsvarande anvisningar)
  , intervall och datum för rapportering inom
  Europeiska unionen
  före den 1 januari 2012. Rapporteringsformaten ska stå i proportion till arten och omfattningen av kreditinstitutets verksamheter och till dessas komplexitetsgrad.

För att säkerställa en enhetlig tillämpning av detta direktiv ska EBA också utarbeta förslag till genomförandestandarder för de it-lösningar som ska tillämpas vid sådan rapportering.

Kommissionen
  ska ges befogenhet att
  anta de förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  som avses i
  andra och tredje
  stycket i enlighet med
  artikel 7e
  i förordning
  (EU) nr .../2010
  [EBA].”

| 15. | I artikel 81.2 ska följande stycken läggas till:
  ”För att säkerställa en
  konsekvent harmonisering
  av denna artikel ska
  EBA
  i samråd med
  Esma
  utarbeta förslag till
  regelstandarder
  i syfte att
  specificera en värderingsmetod
  för kreditvärderingar.
  EBA
  ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder till kommissionen senast den 1 januari 2014.
  Kommissionen
  ska tilldelas befogenhet att
  anta de förslag till
  regelstandarder
  som avses i andra stycket
  a
  i enlighet med förfarandet i
  artiklarna 7–7d i förordning (EU) nr .../2010
  [EBA].” |
| --- | --- |

15.

I artikel 81.2 ska följande stycken läggas till:

”För att säkerställa en
  konsekvent harmonisering
  av denna artikel ska
  EBA
  i samråd med
  Esma
  utarbeta förslag till
  regelstandarder
  i syfte att
  specificera en värderingsmetod
  för kreditvärderingar.
  EBA
  ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder till kommissionen senast den 1 januari 2014.

Kommissionen
  ska tilldelas befogenhet att
  anta de förslag till
  regelstandarder
  som avses i andra stycket
  a
  i enlighet med förfarandet i
  artiklarna 7–7d i förordning (EU) nr .../2010
  [EBA].”

| 16. | I artikel 84.2 ska följande stycken läggas till:
  ”För att säkerställa en
  konsekvent harmonisering
  av denna
  artikel ska EBA i samråd med Esma
  utarbeta förslag till
  regelstandarder
  i syfte att
  specificera en värderingsmetod för kreditvärderingar
  .
  EBA ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder till kommissionen senast den 1 januari 2014.


  Kommissionen
  ska delegeras befogenhet att
  anta de förslag till
  regelstandarder
  som avses i
  första stycket a
  i enlighet med förfarandet i
  artiklarna 7–7d i förordning (EU) nr .../2010 [EBA]
  .” |
| --- | --- |

16.

I artikel 84.2 ska följande stycken läggas till:

”För att säkerställa en
  konsekvent harmonisering
  av denna
  artikel ska EBA i samråd med Esma
  utarbeta förslag till
  regelstandarder
  i syfte att
  specificera en värderingsmetod för kreditvärderingar
  .
  EBA ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder till kommissionen senast den 1 januari 2014.

Kommissionen
  ska delegeras befogenhet att
  anta de förslag till
  regelstandarder
  som avses i
  första stycket a
  i enlighet med förfarandet i
  artiklarna 7–7d i förordning (EU) nr .../2010 [EBA]
  .”

| 17. | I artikel 97.2 ska följande stycken läggas till:
  ”För att säkerställa en
  konsekvent harmonisering
  av denna artikel ska
  EBA
  i samråd med
  Esma
  utarbeta förslag till
  regelstandarder
  i syfte att
  specificera en värderingsmetod för kreditvärderingar
  .
  EBA
  ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder till kommissionen senast den 1 januari 2014.
  Kommissionen
  ska delegeras befogenhet att
  anta de förslag till
  regelstandarder
  som avses i
  första stycket a
  i enlighet med förfarandet i
  artiklarna 7–7d i förordning (EU) nr .../2010 [EBA]
  .” |
| --- | --- |

17.

I artikel 97.2 ska följande stycken läggas till:

”För att säkerställa en
  konsekvent harmonisering
  av denna artikel ska
  EBA
  i samråd med
  Esma
  utarbeta förslag till
  regelstandarder
  i syfte att
  specificera en värderingsmetod för kreditvärderingar
  .
  EBA
  ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder till kommissionen senast den 1 januari 2014.

Kommissionen
  ska delegeras befogenhet att
  anta de förslag till
  regelstandarder
  som avses i
  första stycket a
  i enlighet med förfarandet i
  artiklarna 7–7d i förordning (EU) nr .../2010 [EBA]
  .”

| 18. | I artikel 105.1 ska följande stycken läggas till:
  ”För att säkerställa en
  konsekvent harmonisering
  av denna artikel får
  EBA
  utarbeta förslag till
  regelstandarder
  i syfte att
  specificera en värderingsmetod varmed
  de behöriga myndigheterna
  kan
  tillåta kreditinstitut att använda internmätningsmetoder.
  Kommissionen
  ska delegeras befogenhet att
  anta de förslag till
  regelstandarder
  som avses i andra
  stycket a
  i enlighet med förfarandet i
  artiklarna 7–7d i förordning (EU) nr .../2010
  .” |
| --- | --- |

18.

I artikel 105.1 ska följande stycken läggas till:

”För att säkerställa en
  konsekvent harmonisering
  av denna artikel får
  EBA
  utarbeta förslag till
  regelstandarder
  i syfte att
  specificera en värderingsmetod varmed
  de behöriga myndigheterna
  kan
  tillåta kreditinstitut att använda internmätningsmetoder.

Kommissionen
  ska delegeras befogenhet att
  anta de förslag till
  regelstandarder
  som avses i andra
  stycket a
  i enlighet med förfarandet i
  artiklarna 7–7d i förordning (EU) nr .../2010
  .”

| 19. | I artikel 106.2 ska det
  andra
  stycket ersättas med följande:
  ”För att säkerställa en
  konsekvent harmonisering
  av denna punkt ska
  EBA
  utarbeta förslag till
  regelstandarder
  i syfte att
  specificera
  undantagen i led c och d
  , samt för att specificera de villkor som används för att avgöra om det föreligger en grupp av kunder med inbördes anknytning i enlighet med punkt 3
  .
  EBA
  ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder till kommissionen senast den 1 januari 2014.
  Kommissionen
  ska delegeras befogenhet att
  anta de förslag till
  regelstandarder
  som avses i
  andra stycket a
  i enlighet med förfarandet i
  artiklarna 7–7d i förordning (EU) nr .../2010
  [EBA].” |
| --- | --- |

19.

I artikel 106.2 ska det
  andra
  stycket ersättas med följande:

”För att säkerställa en
  konsekvent harmonisering
  av denna punkt ska
  EBA
  utarbeta förslag till
  regelstandarder
  i syfte att
  specificera
  undantagen i led c och d
  , samt för att specificera de villkor som används för att avgöra om det föreligger en grupp av kunder med inbördes anknytning i enlighet med punkt 3
  .
  EBA
  ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder till kommissionen senast den 1 januari 2014.

Kommissionen
  ska delegeras befogenhet att
  anta de förslag till
  regelstandarder
  som avses i
  andra stycket a
  i enlighet med förfarandet i
  artiklarna 7–7d i förordning (EU) nr .../2010
  [EBA].”

| 20. | Artikel 110.2 ska ersättas med följande:
  ”2.   Medlemsstaterna ska föreskriva att rapporteringen ska ske minst två gånger om året. De behöriga myndigheterna ska från den 31 december 2012 tillämpa enhetliga format, intervall ▐ och tidpunkter för rapportering. För att säkerställa en enhetlig tillämpning av
  detta direktiv
  ska
  EBA
  utarbeta förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  i syfte att införa enhetliga format
  (med motsvarande anvisningar)
  , intervall ▐ och datum för rapportering inom
  Europeiska unionen
  före den 1 januari 2012. Rapporteringsformaten ska stå i proportion till arten och omfattningen av kreditinstitutets verksamheter och till dessas komplexitetsgrad.


  För att säkerställa en enhetlig tillämpning av detta direktiv ska EBA också utarbeta förslag till tekniska genomförandestandarder för de it-lösningar som ska tillämpas vid sådan rapportering.


  Kommissionen
  ska ges befogenhet att
  anta de förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  som avses i första
  och andra
  stycket i enlighet med
  artikel 7e
  i förordning
  (EU) nr .../2010
  [EBA].” |
| --- | --- |

20.

Artikel 110.2 ska ersättas med följande:

”2.   Medlemsstaterna ska föreskriva att rapporteringen ska ske minst två gånger om året. De behöriga myndigheterna ska från den 31 december 2012 tillämpa enhetliga format, intervall ▐ och tidpunkter för rapportering. För att säkerställa en enhetlig tillämpning av
  detta direktiv
  ska
  EBA
  utarbeta förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  i syfte att införa enhetliga format
  (med motsvarande anvisningar)
  , intervall ▐ och datum för rapportering inom
  Europeiska unionen
  före den 1 januari 2012. Rapporteringsformaten ska stå i proportion till arten och omfattningen av kreditinstitutets verksamheter och till dessas komplexitetsgrad.

För att säkerställa en enhetlig tillämpning av detta direktiv ska EBA också utarbeta förslag till tekniska genomförandestandarder för de it-lösningar som ska tillämpas vid sådan rapportering.

Kommissionen
  ska ges befogenhet att
  anta de förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  som avses i första
  och andra
  stycket i enlighet med
  artikel 7e
  i förordning
  (EU) nr .../2010
  [EBA].”

| 20a. | I artikel 111.1 ska fjärde stycket ersättas med följande:




  ”Medlemsstaterna får fastställa ett lägre tröskelvärde än 150 miljoner EUR och ska informera EBA och kommissionen om detta.” |
| --- | --- |

20a.

I artikel 111.1 ska fjärde stycket ersättas med följande:

”Medlemsstaterna får fastställa ett lägre tröskelvärde än 150 miljoner EUR och ska informera EBA och kommissionen om detta.”

| 21. | Artikel 122a.10 ska ersättas med följande:
  ”10.   
  EBA
  ska årligen rapportera till kommissionen om de behöriga myndigheternas efterlevnad av denna artikel.
  För att säkerställa en
  konsekvent harmonisering
  och enhetlig tillämpning av denna artikel ska
  Europeiska bankmyndigheten
  utarbeta förslag
  till regelstandarder för att uppnå samstämmighet i tillsynspraxis med avseende på
  denna artikel, inklusive vilka åtgärder som ska vidtas vid bristande uppfyllelse av erforderlig noggrannhet och skyldigheter i fråga om riskhantering.
  EBA
  ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder till kommissionen senast den 1 januari 2014.
  Kommissionen
  ska delegeras befogenhet att
  anta de förslag till
  regelstandarder
  som avses i
  andra stycket a
  i enlighet med förfarandet i
  artiklarna 7–7d i förordning (EU) nr .../2010
  [EBA].” |
| --- | --- |

21.

Artikel 122a.10 ska ersättas med följande:

”10.   
  EBA
  ska årligen rapportera till kommissionen om de behöriga myndigheternas efterlevnad av denna artikel.

För att säkerställa en
  konsekvent harmonisering
  och enhetlig tillämpning av denna artikel ska
  Europeiska bankmyndigheten
  utarbeta förslag
  till regelstandarder för att uppnå samstämmighet i tillsynspraxis med avseende på
  denna artikel, inklusive vilka åtgärder som ska vidtas vid bristande uppfyllelse av erforderlig noggrannhet och skyldigheter i fråga om riskhantering.
  EBA
  ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder till kommissionen senast den 1 januari 2014.

Kommissionen
  ska delegeras befogenhet att
  anta de förslag till
  regelstandarder
  som avses i
  andra stycket a
  i enlighet med förfarandet i
  artiklarna 7–7d i förordning (EU) nr .../2010
  [EBA].”

| 22. | I artikel 124 ska följande punkt läggas till ▐:
  ”6.   För att säkerställa en
  konsekvent harmonisering
  av denna artikel
  får EBA
  utarbeta förslag till
  regelstandarder
  i syfte att
  specificera såväl
  denna artikel
  som
  ett gemensamt förfarande
  och en gemensam metod
  för riskvärdering.
  Kommissionen
  ska delegeras befogenhet att
  anta de förslag till
  regelstandarder
  som avses i första
  stycket a
  i enlighet med förfarandet i
  artiklarna 7–7d i förordning (EU) nr .../2010
  [EBA].” |
| --- | --- |

22.

I artikel 124 ska följande punkt läggas till ▐:

”6.   För att säkerställa en
  konsekvent harmonisering
  av denna artikel
  får EBA
  utarbeta förslag till
  regelstandarder
  i syfte att
  specificera såväl
  denna artikel
  som
  ett gemensamt förfarande
  och en gemensam metod
  för riskvärdering.

Kommissionen
  ska delegeras befogenhet att
  anta de förslag till
  regelstandarder
  som avses i första
  stycket a
  i enlighet med förfarandet i
  artiklarna 7–7d i förordning (EU) nr .../2010
  [EBA].”

| 22a. | Artikel 126.4 ska ersättas med följande:




  ”4.
     
  De behöriga myndigheterna ska underrätta EBA och kommissionen om alla överenskommelser inom ramen för punkt 3.” |
| --- | --- |

22a.

Artikel 126.4 ska ersättas med följande:

”4.
     
  De behöriga myndigheterna ska underrätta EBA och kommissionen om alla överenskommelser inom ramen för punkt 3.”

| 22b. | I artikel 129.1 ska följande stycke införas efter första stycket:




  ”Om den samordnande tillsynsmyndigheten underlåter att utföra de uppgifter som avses i första stycket eller om de behöriga myndigheterna inte samarbetar med den samordnande tillsynsmyndigheten i den omfattning som krävs för att utföra de uppgifter som avses i första stycket kan någon av de berörda behöriga myndigheterna påtala detta för EBA, som får agera i enlighet med artikel 11 i förordning nr .../2010 [EBA].” |
| --- | --- |

22b.

I artikel 129.1 ska följande stycke införas efter första stycket:

”Om den samordnande tillsynsmyndigheten underlåter att utföra de uppgifter som avses i första stycket eller om de behöriga myndigheterna inte samarbetar med den samordnande tillsynsmyndigheten i den omfattning som krävs för att utföra de uppgifter som avses i första stycket kan någon av de berörda behöriga myndigheterna påtala detta för EBA, som får agera i enlighet med artikel 11 i förordning nr .../2010 [EBA].”

| 23. | I artikel 129.2 ska femte stycket ersättas med följande:
  ”▐
  Om
  någon av de berörda behöriga myndigheterna
  har hänskjutit ärendet till
  EBA
  enligt artikel 11 i förordning
  (EU) nr .../2010
  [EBA] när sexmånadersperioden har löpt ut, ska den samordnande tillsynsmyndigheten
  skjuta upp sitt beslut och
  invänta eventuella beslut
  därom
  som
  EBA
  kan fatta enligt artikel 11.3 i den förordningen och
  fatta ett eget beslut
  i enlighet med
  detta
  . Denna sexmånadersperiod ska anses utgöra förlikningsperioden i den mening som avses i
  den
  förordningen.
  EBA
  skall fatta ett beslut inom en månad. Ärendet får inte hänskjutas till myndigheten efter det att sexmånadersperioden har löpt ut eller ett gemensamt beslut har fattats.” |
| --- | --- |

23.

I artikel 129.2 ska femte stycket ersättas med följande:

”▐

Om
  någon av de berörda behöriga myndigheterna
  har hänskjutit ärendet till
  EBA
  enligt artikel 11 i förordning
  (EU) nr .../2010
  [EBA] när sexmånadersperioden har löpt ut, ska den samordnande tillsynsmyndigheten
  skjuta upp sitt beslut och
  invänta eventuella beslut
  därom
  som
  EBA
  kan fatta enligt artikel 11.3 i den förordningen och
  fatta ett eget beslut
  i enlighet med
  detta
  . Denna sexmånadersperiod ska anses utgöra förlikningsperioden i den mening som avses i
  den
  förordningen.
  EBA
  skall fatta ett beslut inom en månad. Ärendet får inte hänskjutas till myndigheten efter det att sexmånadersperioden har löpt ut eller ett gemensamt beslut har fattats.”

| 23a. | I artikel 129.2 ska följande stycke läggas till:




  ”För att säkerställa en enhetlig tillämpning av den gemensamma beslutsprocess som avses i denna punkt, och i syfte att underlätta gemensamma beslut, får EBA utarbeta förslag till tekniska genomförandestandarder för ansökningar om sådana tillstånd som avses i artiklarna 84.1, 87.9 och 105 och i del 6 i bilaga III.




  Kommissionen ska ges befogenhet att anta de förslag till tekniska genomförandestandarder som avses i föregående två stycken i enlighet med artikel 7e i förordning (EU) nr .../2010 [EBA].” |
| --- | --- |

23a.

I artikel 129.2 ska följande stycke läggas till:

”För att säkerställa en enhetlig tillämpning av den gemensamma beslutsprocess som avses i denna punkt, och i syfte att underlätta gemensamma beslut, får EBA utarbeta förslag till tekniska genomförandestandarder för ansökningar om sådana tillstånd som avses i artiklarna 84.1, 87.9 och 105 och i del 6 i bilaga III.

Kommissionen ska ges befogenhet att anta de förslag till tekniska genomförandestandarder som avses i föregående två stycken i enlighet med artikel 7e i förordning (EU) nr .../2010 [EBA].”

| 24. | Artikel 129.3 ska ändras på följande sätt:






  a) | I tredje stycket ska
  namnet
  ”Europeiska banktillsynskommittén” ersättas med ”Europeiska bankmyndigheten”. |
| --- | --- | --- |

24.

Artikel 129.3 ska ändras på följande sätt:

a)

I tredje stycket ska
  namnet
  ”Europeiska banktillsynskommittén” ersättas med ”Europeiska bankmyndigheten”.

| b) | Fjärde stycket ska ersättas med följande:
  ”Om de behöriga myndigheterna inte kan fatta ett sådant gemensamt beslut inom fyra månader ska den samordnande tillsynsmyndigheten fatta ett beslut om tillämpningen av artiklarna 123, 124 och 136.2 på gruppbasis efter att vederbörligen ha övervägt den riskvärdering av filialerna som har utförts av relevanta behöriga myndigheter. Om
  någon av de berörda behöriga myndigheterna
  har hänskjutit ärendet till
  EBA
  enligt artikel 11 i förordning
  (EU) nr .../2010
  [EBA] när fyramånadersperioden har löpt ut, ska den samordnande tillsynsmyndigheten
  skjuta upp sitt beslut och
  invänta eventuella beslut som EBA kan fatta enligt artikel 11.3 i den förordningen och
  fatta sitt beslut
  i enlighet med
  EBA:s beslut
  . Denna fyramånadersperiod ska anses utgöra förlikningsperioden i den mening som avses i förordningen.
  EBA
  skall fatta ett beslut inom en månad. Ärendet får inte hänskjutas till myndigheten efter det att fyramånadersperioden har löpt ut eller ett gemensamt beslut har fattats.” |
| --- | --- |

b)

Fjärde stycket ska ersättas med följande:

”Om de behöriga myndigheterna inte kan fatta ett sådant gemensamt beslut inom fyra månader ska den samordnande tillsynsmyndigheten fatta ett beslut om tillämpningen av artiklarna 123, 124 och 136.2 på gruppbasis efter att vederbörligen ha övervägt den riskvärdering av filialerna som har utförts av relevanta behöriga myndigheter. Om
  någon av de berörda behöriga myndigheterna
  har hänskjutit ärendet till
  EBA
  enligt artikel 11 i förordning
  (EU) nr .../2010
  [EBA] när fyramånadersperioden har löpt ut, ska den samordnande tillsynsmyndigheten
  skjuta upp sitt beslut och
  invänta eventuella beslut som EBA kan fatta enligt artikel 11.3 i den förordningen och
  fatta sitt beslut
  i enlighet med
  EBA:s beslut
  . Denna fyramånadersperiod ska anses utgöra förlikningsperioden i den mening som avses i förordningen.
  EBA
  skall fatta ett beslut inom en månad. Ärendet får inte hänskjutas till myndigheten efter det att fyramånadersperioden har löpt ut eller ett gemensamt beslut har fattats.”

| c) | Femte stycket ska ersättas med följande:
  ”Beslutet om tillämpningen av artiklarna 123, 124 och 136.2 ska fattas av respektive behöriga myndigheter med ansvar för tillsynen av filialen till ett moderkreditinstitut inom EU eller moderföretaget till ett finansiellt holdingbolag inom EU, individuellt eller på undergruppsbasis, efter att vederbörligen ha övervägt de synpunkter och reservationer från den samordnande tillsynsmyndigheten som kommit till uttryck. Om
  någon av de berörda behöriga myndigheterna
  har hänskjutit ärendet till EBA enligt artikel 11 i förordning
  (EU) nr .../2010
  [EBA] när fyramånadersperioden har löpt ut, ska de behöriga myndigheterna
  skjuta upp sitt beslut och
  invänta eventuella beslut som
  EBA
  kan fatta enligt artikel 11.3 i den förordningen och
  fatta sitt beslut
  i enlighet med
  EBA:s beslut
  . Denna fyramånadersperiod ska anses utgöra förlikningsperioden i den mening som avses i den förordningen.
  EBA
  skall fatta ett beslut inom en månad. Ärendet får inte hänskjutas till myndigheten efter det att fyramånadersperioden har löpt ut eller ett gemensamt beslut har fattats.” |
| --- | --- |

c)

Femte stycket ska ersättas med följande:

”Beslutet om tillämpningen av artiklarna 123, 124 och 136.2 ska fattas av respektive behöriga myndigheter med ansvar för tillsynen av filialen till ett moderkreditinstitut inom EU eller moderföretaget till ett finansiellt holdingbolag inom EU, individuellt eller på undergruppsbasis, efter att vederbörligen ha övervägt de synpunkter och reservationer från den samordnande tillsynsmyndigheten som kommit till uttryck. Om
  någon av de berörda behöriga myndigheterna
  har hänskjutit ärendet till EBA enligt artikel 11 i förordning
  (EU) nr .../2010
  [EBA] när fyramånadersperioden har löpt ut, ska de behöriga myndigheterna
  skjuta upp sitt beslut och
  invänta eventuella beslut som
  EBA
  kan fatta enligt artikel 11.3 i den förordningen och
  fatta sitt beslut
  i enlighet med
  EBA:s beslut
  . Denna fyramånadersperiod ska anses utgöra förlikningsperioden i den mening som avses i den förordningen.
  EBA
  skall fatta ett beslut inom en månad. Ärendet får inte hänskjutas till myndigheten efter det att fyramånadersperioden har löpt ut eller ett gemensamt beslut har fattats.”

| d) | Sjunde stycket ska ersättas med följande:
  ”Om
  EBA
  har tillfrågats ska samtliga behöriga myndigheter beakta dess råd och förklara alla betydande avvikelser från sådana råd.” |
| --- | --- |

d)

Sjunde stycket ska ersättas med följande:

”Om
  EBA
  har tillfrågats ska samtliga behöriga myndigheter beakta dess råd och förklara alla betydande avvikelser från sådana råd.”

| e) | Tionde stycket ska ersättas med följande:
  ”▐
  EBA får
  utarbeta förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  i syfte att
  säkerställa en enhetlig tillämpning av den
  beslutsprocess som avses i denna punkt, med beaktande av tillämpningen av artiklarna 123, 124
  och 136.2
  , och i syfte att underlätta gemensamma beslut. ▐
  Kommissionen
  ska ges befogenhet att
  anta de förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  som avses i
  första
  stycket i enlighet med
  artikel 7e
  i förordning
  (EU) nr .../2010
  [EBA].” |
| --- | --- |

e)

Tionde stycket ska ersättas med följande:

”▐
  EBA får
  utarbeta förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  i syfte att
  säkerställa en enhetlig tillämpning av den
  beslutsprocess som avses i denna punkt, med beaktande av tillämpningen av artiklarna 123, 124
  och 136.2
  , och i syfte att underlätta gemensamma beslut. ▐

Kommissionen
  ska ges befogenhet att
  anta de förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  som avses i
  första
  stycket i enlighet med
  artikel 7e
  i förordning
  (EU) nr .../2010
  [EBA].”

| 25. | I artikel 130.1 ska första och andra styckena ersättas med följande:
  ”130.   Om en kritisk situation uppstår,
  inklusive en sådan situation som definieras i artikel 10 i förordning (EU) nr .../2010 [EBA] och
  inklusive en negativ utveckling på
  marknaderna
  , som kan äventyra marknadernas likviditet och stabiliteten hos det finansiella systemet i någon av de medlemsstater där enheter ur en grupp har auktoriserats eller där betydande filialer enligt artikel 42a har inrättats, ska den samordnande tillsynsmyndigheten enligt kapitel 1 avsnitt 2 snarast möjligt underrätta
  EBA, ESRB
  och de myndigheter som avses i fjärde stycket i artikel 49 och i artikel 50 och förmedla all information som är avgörande för att de ska kunna fullgöra sina uppgifter. Denna skyldighet ska gälla för alla de behöriga myndigheter som anges i artiklarna 125 och 126 och för den behöriga myndighet som anges i artikel 129.1.
  Om den myndighet som avses i fjärde stycket i artikel 49 blir medveten om en situation som beskrivs i första stycket i denna punkt, ska den så snart det är praktiskt möjligt underrätta de behöriga myndigheter som avses i artiklarna 125 och 126 samt
  EBA
  .” |
| --- | --- |

25.

I artikel 130.1 ska första och andra styckena ersättas med följande:

”130.   Om en kritisk situation uppstår,
  inklusive en sådan situation som definieras i artikel 10 i förordning (EU) nr .../2010 [EBA] och
  inklusive en negativ utveckling på
  marknaderna
  , som kan äventyra marknadernas likviditet och stabiliteten hos det finansiella systemet i någon av de medlemsstater där enheter ur en grupp har auktoriserats eller där betydande filialer enligt artikel 42a har inrättats, ska den samordnande tillsynsmyndigheten enligt kapitel 1 avsnitt 2 snarast möjligt underrätta
  EBA, ESRB
  och de myndigheter som avses i fjärde stycket i artikel 49 och i artikel 50 och förmedla all information som är avgörande för att de ska kunna fullgöra sina uppgifter. Denna skyldighet ska gälla för alla de behöriga myndigheter som anges i artiklarna 125 och 126 och för den behöriga myndighet som anges i artikel 129.1.

Om den myndighet som avses i fjärde stycket i artikel 49 blir medveten om en situation som beskrivs i första stycket i denna punkt, ska den så snart det är praktiskt möjligt underrätta de behöriga myndigheter som avses i artiklarna 125 och 126 samt
  EBA
  .”

| 26. | I artikel 131 ska punkt 3 ersättas med följande:
  ”De behöriga myndigheter som auktoriserat ett dotterföretag vars moderföretag är ett kreditinstitut, får genom bilaterala avtal
  , i enlighet med artikel 13 i förordning (EU) nr .../2010 [EBA],
  delegera ansvaret för tillsynen till de behöriga myndigheter som beviljat moderföretaget auktorisation och utövar tillsyn över detta, så att dessa myndigheter ikläder sig ansvar för tillsynen över dotterföretaget i enlighet med detta direktiv.
  EBA
  ska hållas underrättat om förekomsten av sådana avtal och om deras innehåll. Den ska vidarebefordra sådan information till de behöriga myndigheterna i övriga medlemsstater och till Europeiska bankkommittén.” |
| --- | --- |

26.

I artikel 131 ska punkt 3 ersättas med följande:

”De behöriga myndigheter som auktoriserat ett dotterföretag vars moderföretag är ett kreditinstitut, får genom bilaterala avtal
  , i enlighet med artikel 13 i förordning (EU) nr .../2010 [EBA],
  delegera ansvaret för tillsynen till de behöriga myndigheter som beviljat moderföretaget auktorisation och utövar tillsyn över detta, så att dessa myndigheter ikläder sig ansvar för tillsynen över dotterföretaget i enlighet med detta direktiv.
  EBA
  ska hållas underrättat om förekomsten av sådana avtal och om deras innehåll. Den ska vidarebefordra sådan information till de behöriga myndigheterna i övriga medlemsstater och till Europeiska bankkommittén.”

| 27. | Artikel 131a
  ska ändras på följande sätt:








  a) | Punkt 1 ska ersättas med följande:




  ”1.
     
  Den samordnande tillsynsmyndigheten ska inrätta tillsynskollegier för att underlätta utförandet av de uppgifter som anges i artiklarna 129 och 130.1 och, med beaktande av de krav på konfidentialitet som anges i punkt 2 i denna artikel och unionslagstiftningens krav, tillse att samordning och samarbete vid behov sker med berörda myndigheter i tredjeländer.




  EBA ska bidra till att säkerställa, främja och övervaka effektivitet, ändamålsenlighet och konsekvens i arbetet i de tillsynskollegier som avses i denna artikel, i enlighet med artikel 12 i förordning (EU) nr .../2010 [EBA]. I detta syfte ska EBA delta i den utsträckning den finner lämpligt och ska i detta sammanhang betraktas som behörig myndighet.




  Tillsynskollegierna ska tillhandahålla ett ramverk åt den samordnande tillsynsmyndigheten, EBA och övriga behöriga myndigheter för att utföra följande uppgifter:










  a) | Utbyta information sinsemellan och med EBA i enlighet med artikel 12 i förordning (EU) nr .../2010 [EBA]. |
| --- | --- | --- | --- |

27.

Artikel 131a
  ska ändras på följande sätt:

a)

Punkt 1 ska ersättas med följande:

”1.
     
  Den samordnande tillsynsmyndigheten ska inrätta tillsynskollegier för att underlätta utförandet av de uppgifter som anges i artiklarna 129 och 130.1 och, med beaktande av de krav på konfidentialitet som anges i punkt 2 i denna artikel och unionslagstiftningens krav, tillse att samordning och samarbete vid behov sker med berörda myndigheter i tredjeländer.

EBA ska bidra till att säkerställa, främja och övervaka effektivitet, ändamålsenlighet och konsekvens i arbetet i de tillsynskollegier som avses i denna artikel, i enlighet med artikel 12 i förordning (EU) nr .../2010 [EBA]. I detta syfte ska EBA delta i den utsträckning den finner lämpligt och ska i detta sammanhang betraktas som behörig myndighet.

Tillsynskollegierna ska tillhandahålla ett ramverk åt den samordnande tillsynsmyndigheten, EBA och övriga behöriga myndigheter för att utföra följande uppgifter:

a)

Utbyta information sinsemellan och med EBA i enlighet med artikel 12 i förordning (EU) nr .../2010 [EBA].

| b) | Enas om en frivillig fördelning av uppgifter och frivillig delegering av ansvarsområden, där så är lämpligt. |
| --- | --- |

b)

Enas om en frivillig fördelning av uppgifter och frivillig delegering av ansvarsområden, där så är lämpligt.

| c) | Fastställa program för tillsynsgranskning, baserat på en riskvärdering av gruppen i enlighet med artikel 124. |
| --- | --- |

c)

Fastställa program för tillsynsgranskning, baserat på en riskvärdering av gruppen i enlighet med artikel 124.

| d) | Öka tillsynens effektivitet genom att avlägsna onödiga dubbleringar av tillsynskraven, bland annat i samband med de informationsförfrågningar som anges i artiklarna 130.2 och 132.2. |
| --- | --- |

d)

Öka tillsynens effektivitet genom att avlägsna onödiga dubbleringar av tillsynskraven, bland annat i samband med de informationsförfrågningar som anges i artiklarna 130.2 och 132.2.

| e) | Konsekvent tillämpa tillsynskraven enligt detta direktiv i samtliga enheter inom en bankgrupp, utan att det påverkar de alternativ och det handlingsutrymme som ges genom gemenskapslagstiftningen. |
| --- | --- |

e)

Konsekvent tillämpa tillsynskraven enligt detta direktiv i samtliga enheter inom en bankgrupp, utan att det påverkar de alternativ och det handlingsutrymme som ges genom gemenskapslagstiftningen.

| f) | Tillämpa artikel 129.1 c med hänsyn tagen till arbetet i andra forum som kan komma att inrättas på detta område. |
| --- | --- |

f)

Tillämpa artikel 129.1 c med hänsyn tagen till arbetet i andra forum som kan komma att inrättas på detta område.

De behöriga myndigheter som deltar i tillsynskollegierna, häribland EBA, ska ha ett nära samarbete. Kraven på konfidentialitet enligt kapitel 1 avsnitt 2 får inte förhindra att de behöriga myndigheterna utbyter konfidentiell information inom tillsynskollegiet. Tillsynskollegiers inrättande och funktion får inte påverka de behöriga myndigheternas rättigheter och skyldigheter enligt detta direktiv.”

| b) | I punkt 2 ska:










  i) | andra stycket ersättas med följande:
  ”För att säkerställa en
  konsekvent harmonisering
  av denna artikel och artikel 42a.3
  får EBA
  utarbeta förslag till
  regelstandarder i syfte att specificerade allmänna villkoren
  för kollegiernas operativa funktion. ▐


  Kommissionen ska ges befogenhet att anta de förslag till regelstandarder som avses i andra stycket a i enlighet med förfarandet i artiklarna 7–7d i förordning (EU) nr .../2010 [EBA].” |
| --- | --- | --- |

b)

I punkt 2 ska:

i)

andra stycket ersättas med följande:

”För att säkerställa en
  konsekvent harmonisering
  av denna artikel och artikel 42a.3
  får EBA
  utarbeta förslag till
  regelstandarder i syfte att specificerade allmänna villkoren
  för kollegiernas operativa funktion. ▐

Kommissionen ska ges befogenhet att anta de förslag till regelstandarder som avses i andra stycket a i enlighet med förfarandet i artiklarna 7–7d i förordning (EU) nr .../2010 [EBA].”

| ii) | sjätte stycket
  ersättas med följande:
  ”I enlighet med de sekretesskrav som anges i kapitel 1 avsnitt 2 ska den samordnande tillsynsmyndigheten informera
  EBA
  om aktiviteterna i tillsynskollegiet, bland annat i kritiska situationer, och meddela all information som är särskilt relevant till
  EBA
  för att uppnå samstämmighet i tillsynen.” |
| --- | --- |

ii)

sjätte stycket
  ersättas med följande:

”I enlighet med de sekretesskrav som anges i kapitel 1 avsnitt 2 ska den samordnande tillsynsmyndigheten informera
  EBA
  om aktiviteterna i tillsynskollegiet, bland annat i kritiska situationer, och meddela all information som är särskilt relevant till
  EBA
  för att uppnå samstämmighet i tillsynen.”

| 27a. | I artikel 132.1 ska följande stycken införas efter första stycket:




  ”De behöriga myndigheterna ska samarbeta med EBA vid tillämpning av detta direktiv, i enlighet med förordning (EU) nr .../2010 [EBA].




  De behöriga myndigheterna ska förse EBA med alla uppgifter den behöver för att utföra sina åligganden enligt detta direktiv och enligt förordning (EU) nr .../2010 [EBA], i enlighet med artikel 20 i den förordningen.” |
| --- | --- |

27a.

I artikel 132.1 ska följande stycken införas efter första stycket:

”De behöriga myndigheterna ska samarbeta med EBA vid tillämpning av detta direktiv, i enlighet med förordning (EU) nr .../2010 [EBA].

De behöriga myndigheterna ska förse EBA med alla uppgifter den behöver för att utföra sina åligganden enligt detta direktiv och enligt förordning (EU) nr .../2010 [EBA], i enlighet med artikel 20 i den förordningen.”

| 27b. | I artikel 140 ska tredje stycket ersättas med följande:




  ”3.
     
  De behöriga myndigheter som har ansvar för gruppbaserad tillsyn ska upprätta förteckningar över sådana finansiella holdingföretag som anges i artikel 71.2. Dessa förteckningar ska överlämnas till de behöriga myndigheterna i andra medlemsstater, till EBA och till kommissionen.” |
| --- | --- |

27b.

I artikel 140 ska tredje stycket ersättas med följande:

”3.
     
  De behöriga myndigheter som har ansvar för gruppbaserad tillsyn ska upprätta förteckningar över sådana finansiella holdingföretag som anges i artikel 71.2. Dessa förteckningar ska överlämnas till de behöriga myndigheterna i andra medlemsstater, till EBA och till kommissionen.”

| 28. | Artikel 143.2 ska ändras på följande sätt:






  a) | Följande mening ska läggas till i slutet av det första stycket:
  ”
  EBA
  ska bistå kommissionen och Europeiska bankkommittén med utförandet av dessa uppgifter, vilket också inbegriper huruvida dessa riktlinjer bör uppdateras.” |
| --- | --- | --- |

28.

Artikel 143.2 ska ändras på följande sätt:

a)

Följande mening ska läggas till i slutet av det första stycket:

”
  EBA
  ska bistå kommissionen och Europeiska bankkommittén med utförandet av dessa uppgifter, vilket också inbegriper huruvida dessa riktlinjer bör uppdateras.”

| b) | Andra stycket ska ersättas med följande:
  ”Den behöriga myndighet som utför den kontroll som avses i första stycket i punkt 1 ska beakta all sådan vägledning. Den behöriga myndigheten ska i detta syfte samråda med
  EBA
  innan beslut fattas.” |
| --- | --- |

b)

Andra stycket ska ersättas med följande:

”Den behöriga myndighet som utför den kontroll som avses i första stycket i punkt 1 ska beakta all sådan vägledning. Den behöriga myndigheten ska i detta syfte samråda med
  EBA
  innan beslut fattas.”

| 28a. | I artikel 143.3 ska fjärde stycket ersättas med följande:




  ”Tillsynsteknikerna ska utformas så att de uppfyller de mål för den gruppbaserade tillsynen som ställs upp i detta kapitel och ska rapporteras till de andra berörda behöriga myndigheterna, EBA och kommissionen.” |
| --- | --- |

28a.

I artikel 143.3 ska fjärde stycket ersättas med följande:

”Tillsynsteknikerna ska utformas så att de uppfyller de mål för den gruppbaserade tillsynen som ställs upp i detta kapitel och ska rapporteras till de andra berörda behöriga myndigheterna, EBA och kommissionen.”

| 29. | I artikel 144 ska följande punkt läggas till:
  ”För att säkerställa en enhetlig tillämpning av denna artikel ska
  EBA
  utarbeta förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  i syfte att fastställa ▐ format, struktur, innehållsförteckning och årligt publiceringsdatum för den information som föreskrivs genom denna artikel. Myndigheten ska överlämna sina förslag till tekniska standarder till kommissionen senast den 1 januari 2014.
  Kommissionen
  ska ges befogenhet att
  anta de förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  som avses i tredje stycket i enlighet med
  artikel 7e
  i förordning
  (EU) nr .../2010
  [EBA].” |
| --- | --- |

29.

I artikel 144 ska följande punkt läggas till:

”För att säkerställa en enhetlig tillämpning av denna artikel ska
  EBA
  utarbeta förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  i syfte att fastställa ▐ format, struktur, innehållsförteckning och årligt publiceringsdatum för den information som föreskrivs genom denna artikel. Myndigheten ska överlämna sina förslag till tekniska standarder till kommissionen senast den 1 januari 2014.

Kommissionen
  ska ges befogenhet att
  anta de förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  som avses i tredje stycket i enlighet med
  artikel 7e
  i förordning
  (EU) nr .../2010
  [EBA].”

| 30. | I artikel 150 ska följande punkt läggas till:






  a) | Följande punkt ska läggas till som punkt 3:
  ”3.   
  EBA
  ska utarbeta förslag till
  genomförandestandarder
  i syfte att fastställa
  en enhetlig tillämpning av detta direktiv vad gäller








  a) | tillämpningsvillkoren för punkterna 15–17 i bilaga V, |
| --- | --- | --- | --- |

30.

I artikel 150 ska följande punkt läggas till:

a)

Följande punkt ska läggas till som punkt 3:

”3.   
  EBA
  ska utarbeta förslag till
  genomförandestandarder
  i syfte att fastställa
  en enhetlig tillämpning av detta direktiv vad gäller

a)

tillämpningsvillkoren för punkterna 15–17 i bilaga V,

| b) | tillämpningsvillkoren för del 2 i bilaga VI vad gäller de kvantitativa faktorerna enligt punkt 12, de kvalitativa faktorerna enligt punkt 13 och referensvärdet enligt punkt 14. |
| --- | --- |

b)

tillämpningsvillkoren för del 2 i bilaga VI vad gäller de kvantitativa faktorerna enligt punkt 12, de kvalitativa faktorerna enligt punkt 13 och referensvärdet enligt punkt 14.

EBA
  ska överlämna sina förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  till kommissionen senast den 1 januari 2014.

Kommissionen
  ska ges befogenhet att
  anta de förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  som avses i första stycket i enlighet med
  artikel 7e
  i förordning
  (EU) nr .../2010
  [EBA].”

| 31. | ▐ Artikel 156 ska
  ändras på följande sätt
  :








  a) | Termen ”Europeiska banktillsynskommittén” ska ersättas med ”Europeiska bankmyndigheten”. |
| --- | --- | --- |

31.

▐ Artikel 156 ska
  ändras på följande sätt
  :

a)

Termen ”Europeiska banktillsynskommittén” ska ersättas med ”Europeiska bankmyndigheten”.

| b) | Första stycket ska ersättas med följande:




  ”Kommissionen ska, i samarbete med EBA och medlemsstaterna och med beaktande av Europeiska centralbankens synpunkter regelbundet kontrollera om detta direktiv tillsammans med direktiv 2006/49/EG väsentligt påverkar konjunkturcykeln och med stöd av denna granskning överväga om eventuella åtgärder för att komma till rätta med situationen är motiverade.” |
| --- | --- |

b)

Första stycket ska ersättas med följande:

”Kommissionen ska, i samarbete med EBA och medlemsstaterna och med beaktande av Europeiska centralbankens synpunkter regelbundet kontrollera om detta direktiv tillsammans med direktiv 2006/49/EG väsentligt påverkar konjunkturcykeln och med stöd av denna granskning överväga om eventuella åtgärder för att komma till rätta med situationen är motiverade.”

Artikel 10

Ändringar av direktiv 2006/49/EG

Direktiv 2006/49/EG ska ändras på följande sätt:

| 1. | I artikel 18 ▐ ska följande punkt läggas till:
  ”5.   ▐ Europeiska bankmyndigheten
  (EBA)
  , inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning
  (EU) nr .../2010
  får utarbeta förslag till
  regelstandarder
  i syfte att
  specificera de värderingsmetoder enligt vilka
  de behöriga myndigheterna får tillåta
  institut
  att använda interna modeller för att beräkna kapitalkrav enligt detta direktiv.
  Kommissionen
  ska delegeras befogenhet att
  anta de förslag till
  regelstandarder
  som avses i
  första stycket a
  i enlighet med förfarandet i
  artiklarna 7–7d i förordning (EU) nr .../2010
  .” |
| --- | --- |

1.

I artikel 18 ▐ ska följande punkt läggas till:

”5.   ▐ Europeiska bankmyndigheten
  (EBA)
  , inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning
  (EU) nr .../2010
  får utarbeta förslag till
  regelstandarder
  i syfte att
  specificera de värderingsmetoder enligt vilka
  de behöriga myndigheterna får tillåta
  institut
  att använda interna modeller för att beräkna kapitalkrav enligt detta direktiv.

Kommissionen
  ska delegeras befogenhet att
  anta de förslag till
  regelstandarder
  som avses i
  första stycket a
  i enlighet med förfarandet i
  artiklarna 7–7d i förordning (EU) nr .../2010
  .”

| 1a. | I artikel 22.1 ska följande stycke läggas till:




  ”Om de behöriga myndigheterna frångår gruppbaserad tillämpning av kapitalkraven i enlighet med denna artikel ska de underrätta EBA och kommissionen.” |
| --- | --- |

1a.

I artikel 22.1 ska följande stycke läggas till:

”Om de behöriga myndigheterna frångår gruppbaserad tillämpning av kapitalkraven i enlighet med denna artikel ska de underrätta EBA och kommissionen.”

| 1b. | Artikel 32.1 ska ändras på följande sätt:










  a) | Andra stycket ska ersättas med följande:




  ”De behöriga myndigheterna ska underrätta Europeiska bankmyndigheten, rådet och kommissionen om dessa rutiner.” |
| --- | --- | --- |

1b.

Artikel 32.1 ska ändras på följande sätt:

a)

Andra stycket ska ersättas med följande:

”De behöriga myndigheterna ska underrätta Europeiska bankmyndigheten, rådet och kommissionen om dessa rutiner.”

| b) | Följande punkt ska läggas till:




  ”3a.
     
  Europeiska bankmyndigheten ska utfärda riktlinjer för de rutiner som avses i punkt 1 i denna artikel.” |
| --- | --- |

b)

Följande punkt ska läggas till:

”3a.
     
  Europeiska bankmyndigheten ska utfärda riktlinjer för de rutiner som avses i punkt 1 i denna artikel.”

| 1c. | Artikel 36.1 ska ersättas med följande:




  ”1.
     
  Medlemsstaterna ska utse de myndigheter som är behöriga att utföra de uppgifter som fastställs i detta direktiv. De ska underrätta Europeiska bankmyndigheten och kommissionen om detta och i förekommande fall om hur ansvaret fördelats.” |
| --- | --- |

1c.

Artikel 36.1 ska ersättas med följande:

”1.
     
  Medlemsstaterna ska utse de myndigheter som är behöriga att utföra de uppgifter som fastställs i detta direktiv. De ska underrätta Europeiska bankmyndigheten och kommissionen om detta och i förekommande fall om hur ansvaret fördelats.”

| 1d. | I artikel 38.1 ska följande stycken läggas till:




  ”1.
     
  De behöriga myndigheterna ska samarbeta med Europeiska bankmyndigheten vid tillämpning av detta direktiv, i enlighet med förordning (EU) nr .../2010 [EBA].




  2.
     
  De behöriga myndigheterna ska utan dröjsmål förse EBA med alla uppgifter den behöver för att utföra sina uppgifter enligt detta direktiv och enligt förordning (EU) nr .../2010 [EBA], i enlighet med artikel 20 i den förordningen.” |
| --- | --- |

1d.

I artikel 38.1 ska följande stycken läggas till:

”1.
     
  De behöriga myndigheterna ska samarbeta med Europeiska bankmyndigheten vid tillämpning av detta direktiv, i enlighet med förordning (EU) nr .../2010 [EBA].

2.
     
  De behöriga myndigheterna ska utan dröjsmål förse EBA med alla uppgifter den behöver för att utföra sina uppgifter enligt detta direktiv och enligt förordning (EU) nr .../2010 [EBA], i enlighet med artikel 20 i den förordningen.”

Artikel 11

Ändring av direktiv 2009/65/EG
  (fondföretag)

Direktiv 2009/65/EG ska ändras på följande sätt:

| 1. | I artikel 5 ska följande punkt läggas till ▐:
  8.   ”För att säkerställa en
  konsekvent harmonisering
  av denna artikel får
  Esma
  utarbeta förslag till
  regelstandarder
  i syfte att
  specificera
  den information som ska lämnas till de behöriga myndigheterna i samband med ansökan om auktorisation av ett fondföretag.
  Kommissionen
  ska delegeras befogenhet att
  anta de förslag till
  regelstandarder
  som avses i första stycket i enlighet med förfarandet i
  artiklarna 7–7d i förordning (EU) nr .../2010
  .” |
| --- | --- |

1.

I artikel 5 ska följande punkt läggas till ▐:

8.   ”För att säkerställa en
  konsekvent harmonisering
  av denna artikel får
  Esma
  utarbeta förslag till
  regelstandarder
  i syfte att
  specificera
  den information som ska lämnas till de behöriga myndigheterna i samband med ansökan om auktorisation av ett fondföretag.

Kommissionen
  ska delegeras befogenhet att
  anta de förslag till
  regelstandarder
  som avses i första stycket i enlighet med förfarandet i
  artiklarna 7–7d i förordning (EU) nr .../2010
  .”

| 1a. | I artikel 6.1 ska följande stycke läggas till:




  ”Esma ska underrättas om alla auktorisationer som beviljas och ska offentliggöra och hålla aktuell en förteckning över auktoriserade förvaltningsbolag på sin webbplats.” |
| --- | --- |

1a.

I artikel 6.1 ska följande stycke läggas till:

”Esma ska underrättas om alla auktorisationer som beviljas och ska offentliggöra och hålla aktuell en förteckning över auktoriserade förvaltningsbolag på sin webbplats.”

| 2. | I artikel 7 ska följande punkt läggas till ▐:
  ”6.   För att säkerställa en
  konsekvent harmonisering
  av denna artikel
  ska Esma
  utarbeta förslag till
  regelstandarder
  i syfte att








  a) | specificera vilka uppgifter som ska lämnas till den behöriga myndigheten i ansökan om auktorisation av förvaltningsbolaget, inklusive verksamhetsplanen, |
| --- | --- | --- |

2.

I artikel 7 ska följande punkt läggas till ▐:

”6.   För att säkerställa en
  konsekvent harmonisering
  av denna artikel
  ska Esma
  utarbeta förslag till
  regelstandarder
  i syfte att

a)

specificera vilka uppgifter som ska lämnas till den behöriga myndigheten i ansökan om auktorisation av förvaltningsbolaget, inklusive verksamhetsplanen,

| b) | specificera vilka krav som gäller för förvaltningsbolaget enligt artikel 7.2 samt vilka uppgifter som ska ingå i den anmälan som föreskrivs i artikel 7.2, |
| --- | --- |

b)

specificera vilka krav som gäller för förvaltningsbolaget enligt artikel 7.2 samt vilka uppgifter som ska ingå i den anmälan som föreskrivs i artikel 7.2,

| c) | specificera vilka krav som gäller för aktieägare och delägare med kvalificerade innehav, samt specificera de faktorer som kan hindra den behöriga myndigheten att effektivt utöva sin tillsynsfunktion, enligt artiklarna 8.1 och 10.1–10.2 i direktiv 2004/39/EG, som avses i artikel 11 i detta direktiv. |
| --- | --- |

c)

specificera vilka krav som gäller för aktieägare och delägare med kvalificerade innehav, samt specificera de faktorer som kan hindra den behöriga myndigheten att effektivt utöva sin tillsynsfunktion, enligt artiklarna 8.1 och 10.1–10.2 i direktiv 2004/39/EG, som avses i artikel 11 i detta direktiv.

Myndigheten ska överlämna de förslag till tekniska regelstandarder som avses i leden a och b till kommissionen senast den 1 januari 2014.

Kommissionen ska delegeras befogenhet att anta de förslag till tekniska regelstandarder som avses i leden a, b och c, i enlighet med förfarandet i artiklarna 7–7d i förordning (EU) nr .../2010.

För att säkerställa enhetliga villkor för tillämpningen av denna artikel ska Esma utarbeta förslag till tekniska genomförandestandarder i syfte att fastställa standardformulär, mallar och förfaranden för meddelande eller tillhandahållande av den information som anges i första stycket a och b.

Myndigheten ska överlämna sina förslag till tekniska genomförandestandarder till kommissionen senast den 1 januari 2014.

Kommissionen ska ges befogenhet att anta de förslag till tekniska genomförandestandarder som avses i fjärde stycket i enlighet med artikel 7e i förordning (EU) nr .../2010.”

| 2a. | Artikel 9.2 ska ersättas med följande:




  ”2.
     
  Medlemsstaterna ska underrätta Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten och kommissionen om alla svårigheter av allmän natur som fondföretag möter vid marknadsföringen av sina andelar i tredjeland.




  Kommissionen ska så snabbt som möjligt undersöka dessa svårigheter för att finna en lämplig lösning. Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten ska bistå kommissionen vid utförandet av denna uppgift.” |
| --- | --- |

2a.

Artikel 9.2 ska ersättas med följande:

”2.
     
  Medlemsstaterna ska underrätta Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten och kommissionen om alla svårigheter av allmän natur som fondföretag möter vid marknadsföringen av sina andelar i tredjeland.

Kommissionen ska så snabbt som möjligt undersöka dessa svårigheter för att finna en lämplig lösning. Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten ska bistå kommissionen vid utförandet av denna uppgift.”

| 2b. | I artikel 11 ska följande punkt läggas till:




  ”3.
     
  För att säkerställa en konsekvent harmonisering av detta direktiv får de europeiska tillsynsmyndigheterna utveckla förslag till regelstandarder för att upprätta en fullständig förteckning över uppgifter, enligt vad som föreskrivs i denna artikel och med avseende på artikel 10b.4 i direktiv 2004/39/EG, som tilltänkta förvärvare ska foga till sin anmälan, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 10a.2 i det direktivet.




  Kommissionen ska delegeras befogenhet att anta de förslag till regelstandarder som avses i första stycket i enlighet med förfarandet i artiklarna 7–7d i förordning (EU) nr .../2010.




  För att säkerställa enhetliga villkor för tillämpningen av denna artikel får Esma utarbeta förslag till tekniska genomförandestandarder i syfte att fastställa standardformulär, mallar och förfaranden för det samråd mellan de relevanta behöriga myndigheterna vilket föreskrivs i denna artikel och med avseende på artikel 10.4 i direktiv 2004/39/EG.




  Kommissionen ska ges befogenhet att anta de förslag till tekniska genomförandestandarder som avses i första stycket i enlighet med artikel 7e i förordning (EU) nr .../2010.” |
| --- | --- |

2b.

I artikel 11 ska följande punkt läggas till:

”3.
     
  För att säkerställa en konsekvent harmonisering av detta direktiv får de europeiska tillsynsmyndigheterna utveckla förslag till regelstandarder för att upprätta en fullständig förteckning över uppgifter, enligt vad som föreskrivs i denna artikel och med avseende på artikel 10b.4 i direktiv 2004/39/EG, som tilltänkta förvärvare ska foga till sin anmälan, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 10a.2 i det direktivet.

Kommissionen ska delegeras befogenhet att anta de förslag till regelstandarder som avses i första stycket i enlighet med förfarandet i artiklarna 7–7d i förordning (EU) nr .../2010.

För att säkerställa enhetliga villkor för tillämpningen av denna artikel får Esma utarbeta förslag till tekniska genomförandestandarder i syfte att fastställa standardformulär, mallar och förfaranden för det samråd mellan de relevanta behöriga myndigheterna vilket föreskrivs i denna artikel och med avseende på artikel 10.4 i direktiv 2004/39/EG.

Kommissionen ska ges befogenhet att anta de förslag till tekniska genomförandestandarder som avses i första stycket i enlighet med artikel 7e i förordning (EU) nr .../2010.”

| 2c. | Artikel 12.3 ska ändras på följande sätt:










  a) | Första stycket ska ersättas med följande:




  ”3.
     
  Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 116 ska kommissionen senast den 1 juli 2010, genom delegerade akter i enlighet med artiklarna 112, 112a och 112b, anta åtgärder som specificerar de förfaranden och arrangemang som avses i punkt 1 andra stycket a och de strukturer och de organisatoriska krav för att minimera intressekonflikter som avses i punkt 1 andra stycket b.” |
| --- | --- | --- |

2c.

Artikel 12.3 ska ändras på följande sätt:

a)

Första stycket ska ersättas med följande:

”3.
     
  Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 116 ska kommissionen senast den 1 juli 2010, genom delegerade akter i enlighet med artiklarna 112, 112a och 112b, anta åtgärder som specificerar de förfaranden och arrangemang som avses i punkt 1 andra stycket a och de strukturer och de organisatoriska krav för att minimera intressekonflikter som avses i punkt 1 andra stycket b.”

| b) | Andra stycket ska utgå. |
| --- | --- |

b)

Andra stycket ska utgå.

| 3. | I artikel 12 ska följande punkt läggas till ▐:
  ”4.   För att säkerställa
  enhetliga villkor för tillämpningen
  av denna artikel får
  Esma
  utarbeta förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  i syfte att ytterligare specificera de
  delegerade akter
  som antas av kommissionen i fråga om de förfaranden, arrangemang, strukturer och organisatoriska krav som avses i punkt 3 i denna artikel.
  Kommissionen
  ska ges befogenhet att
  anta de förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  som avses i första stycket i enlighet med
  artikel 7e i förordning (EU) nr .../2010.” |
| --- | --- |

3.

I artikel 12 ska följande punkt läggas till ▐:

”4.   För att säkerställa
  enhetliga villkor för tillämpningen
  av denna artikel får
  Esma
  utarbeta förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  i syfte att ytterligare specificera de
  delegerade akter
  som antas av kommissionen i fråga om de förfaranden, arrangemang, strukturer och organisatoriska krav som avses i punkt 3 i denna artikel.

Kommissionen
  ska ges befogenhet att
  anta de förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  som avses i första stycket i enlighet med
  artikel 7e i förordning (EU) nr .../2010.”

| 3a. | Artikel 14.2 ska ändras på följande sätt:










  a) | I första stycket ska inledningen ersättas med följande:




  ”2.
     
  Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 116 ska kommissionen, genom delegerade akter enligt artiklarna 112, 112a och 112b, anta åtgärder för att se till att förvaltningsbolag fullgör de skyldigheter som avses i punkt 1, särskilt” |
| --- | --- | --- |

3a.

Artikel 14.2 ska ändras på följande sätt:

a)

I första stycket ska inledningen ersättas med följande:

”2.
     
  Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 116 ska kommissionen, genom delegerade akter enligt artiklarna 112, 112a och 112b, anta åtgärder för att se till att förvaltningsbolag fullgör de skyldigheter som avses i punkt 1, särskilt”

| b) | Andra stycket ska utgå. |
| --- | --- |

b)

Andra stycket ska utgå.

| 4. | I artikel 14 ska följande punkt läggas till som punkt 3:
  ”3.   För att säkerställa
  enhetliga villkor för tillämpningen
  av denna artikel får
  Esma
  utarbeta förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  i syfte att ytterligare specificera de
  delegerade akter
  som antas av kommissionen i fråga om de kriterier, principer och åtgärder som avses i
  punkt 2 a, b och c
  .
  Kommissionen
  ska ges befogenhet att
  anta de förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  som avses i första stycket i enlighet med
  artikel 7e i förordning (EU) nr .../2010
  .” |
| --- | --- |

4.

I artikel 14 ska följande punkt läggas till som punkt 3:

”3.   För att säkerställa
  enhetliga villkor för tillämpningen
  av denna artikel får
  Esma
  utarbeta förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  i syfte att ytterligare specificera de
  delegerade akter
  som antas av kommissionen i fråga om de kriterier, principer och åtgärder som avses i
  punkt 2 a, b och c
  .

Kommissionen
  ska ges befogenhet att
  anta de förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  som avses i första stycket i enlighet med
  artikel 7e i förordning (EU) nr .../2010
  .”

| 4a. | I artikel 17 ska följande punkt läggas till:




  ”10.
     
  För att säkerställa en konsekvent harmonisering av denna artikel får Esma utarbeta förslag till regelstandarder för att specificera vilka uppgifter som ska anmälas i enlighet med punkterna 1, 2, 3, 8 och 9.




  Kommissionen ska delegeras befogenhet att anta de förslag till regelstandarder som avses i första stycket i enlighet med förfarandet i artiklarna 7–7d i förordning (EU) nr .../2010.




  För att säkerställa enhetliga villkor för tillämpningen av denna artikel får Esma utarbeta förslag till tekniska genomförandestandarder i syfte att fastställa standardformulär, mallar och förfaranden för överlämnandet av uppgifter i enlighet med punkterna 3 och 9.




  Kommissionen ska ges befogenhet att anta de förslag till tekniska genomförandestandarder som avses i tredje stycket i enlighet med artikel 7e i förordning (EU) nr .../2010.” |
| --- | --- |

4a.

I artikel 17 ska följande punkt läggas till:

”10.
     
  För att säkerställa en konsekvent harmonisering av denna artikel får Esma utarbeta förslag till regelstandarder för att specificera vilka uppgifter som ska anmälas i enlighet med punkterna 1, 2, 3, 8 och 9.

Kommissionen ska delegeras befogenhet att anta de förslag till regelstandarder som avses i första stycket i enlighet med förfarandet i artiklarna 7–7d i förordning (EU) nr .../2010.

För att säkerställa enhetliga villkor för tillämpningen av denna artikel får Esma utarbeta förslag till tekniska genomförandestandarder i syfte att fastställa standardformulär, mallar och förfaranden för överlämnandet av uppgifter i enlighet med punkterna 3 och 9.

Kommissionen ska ges befogenhet att anta de förslag till tekniska genomförandestandarder som avses i tredje stycket i enlighet med artikel 7e i förordning (EU) nr .../2010.”

| 4b. | I artikel 18 ska följande punkt läggas till:




  ”4a.
     
  För att säkerställa en konsekvent harmonisering av denna artikel får Esma utarbeta förslag till regelstandarder för att specificera vilka uppgifter som ska anmälas i enlighet med punkterna 1, 2 och 4.




  Kommissionen ska delegeras befogenhet att anta de förslag till regelstandarder som avses i första stycket i enlighet med förfarandet i artiklarna 7–7d i förordning (EU) nr .../2010.




  För att säkerställa enhetliga villkor för tillämpningen av denna artikel får Esma utarbeta förslag till tekniska genomförandestandarder i syfte att fastställa standardformulär, mallar och förfaranden för överlämnandet av uppgifter i enlighet med punkterna 2 och 4.




  Kommissionen ska ges befogenhet att anta de förslag till tekniska genomförandestandarder som avses i tredje stycket i enlighet med artikel 7e i förordning (EU) nr .../2010.” |
| --- | --- |

4b.

I artikel 18 ska följande punkt läggas till:

”4a.
     
  För att säkerställa en konsekvent harmonisering av denna artikel får Esma utarbeta förslag till regelstandarder för att specificera vilka uppgifter som ska anmälas i enlighet med punkterna 1, 2 och 4.

Kommissionen ska delegeras befogenhet att anta de förslag till regelstandarder som avses i första stycket i enlighet med förfarandet i artiklarna 7–7d i förordning (EU) nr .../2010.

För att säkerställa enhetliga villkor för tillämpningen av denna artikel får Esma utarbeta förslag till tekniska genomförandestandarder i syfte att fastställa standardformulär, mallar och förfaranden för överlämnandet av uppgifter i enlighet med punkterna 2 och 4.

Kommissionen ska ges befogenhet att anta de förslag till tekniska genomförandestandarder som avses i tredje stycket i enlighet med artikel 7e i förordning (EU) nr .../2010.”

| 4c. | I artikel 20 ska följande punkt läggas till:




  ”4a.
     
  För att säkerställa en konsekvent harmonisering och en enhetlig tillämpning av denna artikel får Esma, inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr .../2010, utarbeta förslag till tekniska regelstandarder i syfte att fastställa vilka uppgifter som ska lämnas till de behöriga myndigheterna då ett förvaltningsbolag ansöker om att förvalta ett fondföretag som är etablerat i en annan medlemsstat.




  Kommissionen får anta de förslag till tekniska standarder som avses i första stycket i enlighet med förfarandet i artikel 7 i förordning (EG) nr .../2010 [Esma].




  För att säkerställa enhetliga villkor för tillämpningen av denna artikel får Esma utarbeta förslag till tekniska genomförandestandarder i syfte att fastställa standardformulär, mallar och förfaranden för ett sådant överlämnande av information.




  Kommissionen ska ges befogenhet att anta de förslag till tekniska genomförandestandarder som avses i tredje stycket i enlighet med artikel 7e i förordning (EU) nr .../2010.” |
| --- | --- |

4c.

I artikel 20 ska följande punkt läggas till:

”4a.
     
  För att säkerställa en konsekvent harmonisering och en enhetlig tillämpning av denna artikel får Esma, inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr .../2010, utarbeta förslag till tekniska regelstandarder i syfte att fastställa vilka uppgifter som ska lämnas till de behöriga myndigheterna då ett förvaltningsbolag ansöker om att förvalta ett fondföretag som är etablerat i en annan medlemsstat.

Kommissionen får anta de förslag till tekniska standarder som avses i första stycket i enlighet med förfarandet i artikel 7 i förordning (EG) nr .../2010 [Esma].

För att säkerställa enhetliga villkor för tillämpningen av denna artikel får Esma utarbeta förslag till tekniska genomförandestandarder i syfte att fastställa standardformulär, mallar och förfaranden för ett sådant överlämnande av information.

Kommissionen ska ges befogenhet att anta de förslag till tekniska genomförandestandarder som avses i tredje stycket i enlighet med artikel 7e i förordning (EU) nr .../2010.”

| 5. | I artikel 21.7 ska första stycket ersättas med följande:
  ”7.   Innan åtgärder vidtas i den ordning som föreskrivs i punkterna 3, 4 eller 5 får de behöriga myndigheterna i förvaltningsbolagets värdmedlemsstat i brådskande fall interimistiskt vidta de åtgärder som är nödvändiga till skydd för investerare och andra mottagare av tjänster. Kommissionen
  , Esma
  och de andra berörda medlemsstaternas behöriga myndigheter ska snarast möjligt underrättas om sådana åtgärder.” |
| --- | --- |

5.

I artikel 21.7 ska första stycket ersättas med följande:

”7.   Innan åtgärder vidtas i den ordning som föreskrivs i punkterna 3, 4 eller 5 får de behöriga myndigheterna i förvaltningsbolagets värdmedlemsstat i brådskande fall interimistiskt vidta de åtgärder som är nödvändiga till skydd för investerare och andra mottagare av tjänster. Kommissionen
  , Esma
  och de andra berörda medlemsstaternas behöriga myndigheter ska snarast möjligt underrättas om sådana åtgärder.”

| 5a. | I artikel 21.7 ska andra stycket ersättas med följande:




  ”Efter samråd med de berörda medlemsstaternas behöriga myndigheter får kommissionen besluta att medlemsstaten i fråga ska ändra eller upphäva dessa åtgärder, utan att detta påverkar Esmas befogenheter i enlighet med artikel 9 i förordning (EU) nr .../2010 [Esma].” |
| --- | --- |

5a.

I artikel 21.7 ska andra stycket ersättas med följande:

”Efter samråd med de berörda medlemsstaternas behöriga myndigheter får kommissionen besluta att medlemsstaten i fråga ska ändra eller upphäva dessa åtgärder, utan att detta påverkar Esmas befogenheter i enlighet med artikel 9 i förordning (EU) nr .../2010 [Esma].”

| 5b. | I artikel 21.9 ska första stycket ersättas med följande:




  ”9.
     
  Medlemsstaterna ska underrätta Esma och kommissionen om antalet och arten av de fall i vilka de inte har beviljat auktorisation enligt artikel 17 eller avslagit en ansökan enligt artikel 20 samt eventuella åtgärder som vidtagits i enlighet med punkt 5 i den här artikeln.” |
| --- | --- |

5b.

I artikel 21.9 ska första stycket ersättas med följande:

”9.
     
  Medlemsstaterna ska underrätta Esma och kommissionen om antalet och arten av de fall i vilka de inte har beviljat auktorisation enligt artikel 17 eller avslagit en ansökan enligt artikel 20 samt eventuella åtgärder som vidtagits i enlighet med punkt 5 i den här artikeln.”

| 5c. | Artikel 23.6 ska ändras på följande sätt:










  a) | Första stycket ska ersättas med följande:




  ”6.
     
  Kommissionen får, genom delegerade akter enligt artiklarna 112, 112a och 112b, anta bestämmelser för åtgärder som ska vidtas av ett förvaringsinstitut för att detta ska kunna fullgöra sina skyldigheter avseende ett fondföretag som förvaltas av ett förvaltningsbolag som är etablerat i en annan medlemsstat, inklusive de uppgifter som behöver ingå i de standardavtal som ska användas av förvaringsinstitutet och förvaltningsbolaget i enlighet med punkt 5.” |
| --- | --- | --- |

5c.

Artikel 23.6 ska ändras på följande sätt:

a)

Första stycket ska ersättas med följande:

”6.
     
  Kommissionen får, genom delegerade akter enligt artiklarna 112, 112a och 112b, anta bestämmelser för åtgärder som ska vidtas av ett förvaringsinstitut för att detta ska kunna fullgöra sina skyldigheter avseende ett fondföretag som förvaltas av ett förvaltningsbolag som är etablerat i en annan medlemsstat, inklusive de uppgifter som behöver ingå i de standardavtal som ska användas av förvaringsinstitutet och förvaltningsbolaget i enlighet med punkt 5.”

| b) | Andra stycket i artikel 23.6 ska utgå. |
| --- | --- |

b)

Andra stycket i artikel 23.6 ska utgå.

| 6. | I artikel 29 ska följande
  punkter
  läggas till ▐:
  ”5.   För att säkerställa en
  konsekvent harmonisering
  av
  detta direktiv
  får
  den europeiska tillsynsmyndigheten
  utarbeta förslag till tekniska
  regelstandarder
  i syfte att
  specificera:










  a) | vilka uppgifter som ska lämnas till de behöriga myndigheterna i ansökan om auktorisation av investeringsbolaget, inklusive verksamhetsplanen, |
| --- | --- | --- |

6.

I artikel 29 ska följande
  punkter
  läggas till ▐:

”5.   För att säkerställa en
  konsekvent harmonisering
  av
  detta direktiv
  får
  den europeiska tillsynsmyndigheten
  utarbeta förslag till tekniska
  regelstandarder
  i syfte att
  specificera:

a)

vilka uppgifter som ska lämnas till de behöriga myndigheterna i ansökan om auktorisation av investeringsbolaget, inklusive verksamhetsplanen,

| b) | vilka faktorer som kan hindra den behöriga myndigheten att utöva en effektiv tillsyn, enligt artikel 29.1c. |
| --- | --- |

b)

vilka faktorer som kan hindra den behöriga myndigheten att utöva en effektiv tillsyn, enligt artikel 29.1c.

Kommissionen ska delegeras befogenhet att anta de förslag till regelstandarder som avses i första stycket i enlighet med förfarandet i artiklarna 7–7d i förordning (EU) nr .../2010.

6.
     
  För att säkerställa enhetliga villkor för tillämpningen av denna artikel får Esma utarbeta förslag till tekniska genomförandestandarder i syfte att fastställa standardformulär, mallar och förfaranden för överlämnandet av uppgifter i enlighet med punkt 5 a.

Kommissionen
  ska ges befogenhet att
  anta de förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  som avses i första stycket i enlighet med
  artikel 7e i förordning (EU) nr .../2010
  .”

| 6a. | Artikel 32.6 ska ersättas med följande:




  ”6.
     
  Medlemsstaterna ska underrätta Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten och kommissionen om vilka investeringsbolag som omfattas av undantagen i punkterna 4 och 5.” |
| --- | --- |

6a.

Artikel 32.6 ska ersättas med följande:

”6.
     
  Medlemsstaterna ska underrätta Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten och kommissionen om vilka investeringsbolag som omfattas av undantagen i punkterna 4 och 5.”

| 6b. | Artikel 33.6 ska ändras på följande sätt:










  a) | Första stycket ska ersättas med följande:




  ”6.
     
  Kommissionen får, genom delegerade akter enligt artiklarna 112, 112a och 112b, anta bestämmelser för åtgärder som ska vidtas av ett förvaringsinstitut för att detta ska kunna fullgöra sina skyldigheter avseende ett fondföretag som förvaltas av ett förvaltningsbolag som är etablerat i en annan medlemsstat, inklusive de uppgifter som behöver ingå i de standardavtal som ska användas av förvaringsinstitutet och förvaltningsbolaget i enlighet med punkt 5.” |
| --- | --- | --- |

6b.

Artikel 33.6 ska ändras på följande sätt:

a)

Första stycket ska ersättas med följande:

”6.
     
  Kommissionen får, genom delegerade akter enligt artiklarna 112, 112a och 112b, anta bestämmelser för åtgärder som ska vidtas av ett förvaringsinstitut för att detta ska kunna fullgöra sina skyldigheter avseende ett fondföretag som förvaltas av ett förvaltningsbolag som är etablerat i en annan medlemsstat, inklusive de uppgifter som behöver ingå i de standardavtal som ska användas av förvaringsinstitutet och förvaltningsbolaget i enlighet med punkt 5.”

| b) | Andra stycket ska utgå. |
| --- | --- |

b)

Andra stycket ska utgå.

| 6c. | Artikel 43.5 ska ändras på följande sätt:










  a) | Första stycket ska ersättas med följande:




  ”5.
     
  Kommissionen får, genom delegerade akter enligt artiklarna 112, 112a och 112b, anta åtgärder för att närmare beskriva innehåll, format och kommunikationssätt för den information som avses i punkterna 1 och 3.” |
| --- | --- | --- |

6c.

Artikel 43.5 ska ändras på följande sätt:

a)

Första stycket ska ersättas med följande:

”5.
     
  Kommissionen får, genom delegerade akter enligt artiklarna 112, 112a och 112b, anta åtgärder för att närmare beskriva innehåll, format och kommunikationssätt för den information som avses i punkterna 1 och 3.”

| b) | Andra stycket ska utgå. |
| --- | --- |

b)

Andra stycket ska utgå.

| 7. | I artikel 43 ska följande punkt läggas till som punkt 6:


  ”6
  .   För att säkerställa
  enhetliga villkor för tillämpningen
  av denna artikel får
  Esma
  utarbeta förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  i syfte att ytterligare specificera de
  delegerade akter
  som antas av kommissionen vad gäller innehåll, format och metod för att lämna den information som avses i punkterna 1 och 3 i denna artikel.
  Kommissionen
  ska ges befogenhet att
  anta de förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  som avses i första stycket i enlighet med
  artikel 7e i förordning (EU) nr .../2010
  .” |
| --- | --- |

7.

I artikel 43 ska följande punkt läggas till som punkt 6:

”6
  .   För att säkerställa
  enhetliga villkor för tillämpningen
  av denna artikel får
  Esma
  utarbeta förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  i syfte att ytterligare specificera de
  delegerade akter
  som antas av kommissionen vad gäller innehåll, format och metod för att lämna den information som avses i punkterna 1 och 3 i denna artikel.

Kommissionen
  ska ges befogenhet att
  anta de förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  som avses i första stycket i enlighet med
  artikel 7e i förordning (EU) nr .../2010
  .”

| 8. | I artikel 50 skall följande punkt läggas till ▐:


  ”4
  .   För att säkerställa en
  konsekvent harmonisering
  av denna artikel får
  Esma
  utarbeta förslag till
  regelstandarder
  i syfte att
  specificera
  bestämmelserna om vilka kategorier av tillgångar som fondföretag kan investera i enligt denna artikel
  samt enligt delegerade akter som kommissionen antagit om dessa bestämmelser
  .


  Kommissionen ska delegeras befogenhet att
  anta de förslag till
  regelstandarder
  som avses i första stycket i enlighet med förfarandet i
  artiklarna 7–7d i förordning (EU) nr .../2010 [Esma]
  .” |
| --- | --- |

8.

I artikel 50 skall följande punkt läggas till ▐:

”4
  .   För att säkerställa en
  konsekvent harmonisering
  av denna artikel får
  Esma
  utarbeta förslag till
  regelstandarder
  i syfte att
  specificera
  bestämmelserna om vilka kategorier av tillgångar som fondföretag kan investera i enligt denna artikel
  samt enligt delegerade akter som kommissionen antagit om dessa bestämmelser
  .

Kommissionen ska delegeras befogenhet att
  anta de förslag till
  regelstandarder
  som avses i första stycket i enlighet med förfarandet i
  artiklarna 7–7d i förordning (EU) nr .../2010 [Esma]
  .”

| 9. | ▐ Artikel 51 ska
  ändras på följande sätt
  :








  a) | I punkt 1 ska följande stycke läggas till:




  ”De nationella behöriga myndigheterna ska säkerställa att all information som erhålls enligt föregående punkt, och som sammanställs för alla de förvaltnings- och investeringsbolag de utövar tillsyn över, finns tillgänglig för Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten och Europeiska systemrisknämnden så att systemrisker kan övervakas på unionsnivå.” |
| --- | --- | --- |

9.

▐ Artikel 51 ska
  ändras på följande sätt
  :

a)

I punkt 1 ska följande stycke läggas till:

”De nationella behöriga myndigheterna ska säkerställa att all information som erhålls enligt föregående punkt, och som sammanställs för alla de förvaltnings- och investeringsbolag de utövar tillsyn över, finns tillgänglig för Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten och Europeiska systemrisknämnden så att systemrisker kan övervakas på unionsnivå.”

| b) | Punkt 4 ska ersättas med följande:




  ”4.
     
  Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 116 ska kommissionen, genom delegerade akter i enlighet med artiklarna 112, 112a och 112b, anta åtgärder för att specificera följande:










  a) | Kriterier för att bedöma lämpligheten i det förfarande för riskhantering som används av förvaltningsbolaget i enlighet med punkt 1 första stycket. |
| --- | --- | --- |

b)

Punkt 4 ska ersättas med följande:

”4.
     
  Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 116 ska kommissionen, genom delegerade akter i enlighet med artiklarna 112, 112a och 112b, anta åtgärder för att specificera följande:

a)

Kriterier för att bedöma lämpligheten i det förfarande för riskhantering som används av förvaltningsbolaget i enlighet med punkt 1 första stycket.

| b) | Detaljerade regler avseende en exakt och oberoende bedömning av värdet på OTC-derivat. |
| --- | --- |

b)

Detaljerade regler avseende en exakt och oberoende bedömning av värdet på OTC-derivat.

| c) | Detaljerade regler för innehållet i och förfarandet som ska följas vid överlämnande av information som avses i punkt 1 tredje stycket till de behöriga myndigheterna i förvaltningsbolagets hemmedlemsstat.” |
| --- | --- |

c)

Detaljerade regler för innehållet i och förfarandet som ska följas vid överlämnande av information som avses i punkt 1 tredje stycket till de behöriga myndigheterna i förvaltningsbolagets hemmedlemsstat.”

| c) | Följande punkt
  ska
  läggas till ▐:


  ”5
  .   För att säkerställa
  enhetliga villkor för tillämpningen
  av denna artikel får
  Esma
  utarbeta förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  i syfte att fastställa
  de delegerade akter
  som antas av kommissionen gällande de kriterier och regler som avses i punkt 4 a, b och c.
  Kommissionen
  ska ges befogenhet att
  anta de förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  som avses i första stycket i enlighet med
  artikel 7e i förordning (EU) nr .../2010 [Esma]
  .” |
| --- | --- |

c)

Följande punkt
  ska
  läggas till ▐:

”5
  .   För att säkerställa
  enhetliga villkor för tillämpningen
  av denna artikel får
  Esma
  utarbeta förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  i syfte att fastställa
  de delegerade akter
  som antas av kommissionen gällande de kriterier och regler som avses i punkt 4 a, b och c.

Kommissionen
  ska ges befogenhet att
  anta de förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  som avses i första stycket i enlighet med
  artikel 7e i förordning (EU) nr .../2010 [Esma]
  .”

| 9a. | I artikel 52.4 ska tredje stycket ersättas med följande:




  ”Medlemsstaterna ska till kommissionen och Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten överlämna en förteckning över de kategorier av obligationer som avses i första stycket och över de kategorier av emittenter som, enligt gällande lag och enligt sådana tillsynsregler som avses i det stycket, beviljats tillstånd att emittera sådana obligationer som uppfyller kriterierna i den här artikeln. Till förteckningen ska fogas uppgifter om vad slags garantier som erbjudits. Kommissionen och Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten ska till övriga medlemsstater genast vidarebefordra denna information jämte de kommentarer de anser lämpliga samt göra informationen tillgänglig för allmänheten på sin webbplats. Informationen kan tas upp till diskussion i Europeiska värdepapperskommittén som avses i artikel 112.1.” |
| --- | --- |

9a.

I artikel 52.4 ska tredje stycket ersättas med följande:

”Medlemsstaterna ska till kommissionen och Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten överlämna en förteckning över de kategorier av obligationer som avses i första stycket och över de kategorier av emittenter som, enligt gällande lag och enligt sådana tillsynsregler som avses i det stycket, beviljats tillstånd att emittera sådana obligationer som uppfyller kriterierna i den här artikeln. Till förteckningen ska fogas uppgifter om vad slags garantier som erbjudits. Kommissionen och Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten ska till övriga medlemsstater genast vidarebefordra denna information jämte de kommentarer de anser lämpliga samt göra informationen tillgänglig för allmänheten på sin webbplats. Informationen kan tas upp till diskussion i Europeiska värdepapperskommittén som avses i artikel 112.1.”

| 10. | ▐ Artikel 60 ska
  ändras på följande sätt
  :








  a) | I punkt 6:










  i) | Första stycket ska ersättas med följande:




  ”6.
     
  Kommissionen får, genom delegerade akter i enlighet med artiklarna 112, 112a och 112b, anta genomförandeåtgärder för att specificera” |
| --- | --- | --- | --- |

10.

▐ Artikel 60 ska
  ändras på följande sätt
  :

a)

I punkt 6:

i)

Första stycket ska ersättas med följande:

”6.
     
  Kommissionen får, genom delegerade akter i enlighet med artiklarna 112, 112a och 112b, anta genomförandeåtgärder för att specificera”

| ii) | Andra stycket ska utgå. |
| --- | --- |

ii)

Andra stycket ska utgå.

| b) | Följande punkt
  ska
  läggas till ▐:
  ”7.   För att säkerställa
  enhetliga villkor för tillämpningen
  av denna artikel får
  Esma
  utarbeta förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  i syfte att fastställa
  de delegerade akter
  som antas av kommissionen gällande de kriterier och regler som avses i punkt 6 a, b och c.
  Kommissionen
  ska ges befogenhet att
  anta de förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  som avses i första stycket i enlighet med
  artikel 7e i förordning (EU) nr .../2010
  .” |
| --- | --- |

b)

Följande punkt
  ska
  läggas till ▐:

”7.   För att säkerställa
  enhetliga villkor för tillämpningen
  av denna artikel får
  Esma
  utarbeta förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  i syfte att fastställa
  de delegerade akter
  som antas av kommissionen gällande de kriterier och regler som avses i punkt 6 a, b och c.

Kommissionen
  ska ges befogenhet att
  anta de förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  som avses i första stycket i enlighet med
  artikel 7e i förordning (EU) nr .../2010
  .”

| 11. | ▐ artikel 61 ska
  ändras på följande sätt
  :








  a) | Punkt 3 ska ersättas med följande:




  ”3.
     
  Kommissionen får, genom delegerade akter enligt artiklarna 112, 112a och 112b, anta åtgärder för att specificera










  a) | de uppgifter som ska ingå i det avtal som avses i punkt 1, samt |
| --- | --- | --- | --- |

11.

▐ artikel 61 ska
  ändras på följande sätt
  :

a)

Punkt 3 ska ersättas med följande:

”3.
     
  Kommissionen får, genom delegerade akter enligt artiklarna 112, 112a och 112b, anta åtgärder för att specificera

a)

de uppgifter som ska ingå i det avtal som avses i punkt 1, samt

| b) | de slag av oegentligheter enligt punkt 2 som ska anses få negativa återverkningar på feederfondföretaget.” |
| --- | --- |

b)

de slag av oegentligheter enligt punkt 2 som ska anses få negativa återverkningar på feederfondföretaget.”

| b) | Följande punkt
  ska
  läggas till ▐:
  ”4.   För att säkerställa
  enhetliga villkor för tillämpningen
  av denna artikel får
  Esma
  utarbeta förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  i syfte att fastställa
  de delegerade akter
  som antas av kommissionen gällande den överenskommelse
  , de åtgärder
  och de kategorier av oegentligheter som avses i punkt 3 a och b.
  Kommissionen
  ska ges befogenhet att
  anta de förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  som avses i första stycket i enlighet med
  artikel 7e i förordning (EU) nr .../2010
  .” |
| --- | --- |

b)

Följande punkt
  ska
  läggas till ▐:

”4.   För att säkerställa
  enhetliga villkor för tillämpningen
  av denna artikel får
  Esma
  utarbeta förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  i syfte att fastställa
  de delegerade akter
  som antas av kommissionen gällande den överenskommelse
  , de åtgärder
  och de kategorier av oegentligheter som avses i punkt 3 a och b.

Kommissionen
  ska ges befogenhet att
  anta de förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  som avses i första stycket i enlighet med
  artikel 7e i förordning (EU) nr .../2010
  .”

| 11a. | Artikel 62.4 ska ersättas med följande:




  ”4.
     
  Kommissionen får, genom delegerade akter i enlighet med artiklarna 112, 112a och 112b, anta åtgärder för att specificera innehållet i det avtal som avses i punkt 1 första stycket.” |
| --- | --- |

11a.

Artikel 62.4 ska ersättas med följande:

”4.
     
  Kommissionen får, genom delegerade akter i enlighet med artiklarna 112, 112a och 112b, anta åtgärder för att specificera innehållet i det avtal som avses i punkt 1 första stycket.”

| 11b. | Artikel 64.4 ska ersättas med följande:




  ”4.
     
  Kommissionen får, genom delegerade akter i enlighet med artiklarna 112, 112a och 112b, anta åtgärder för att specificera:










  a) | formatet och sättet på vilket den information som anges i punkt 1 ska tillhandahållas, eller |
| --- | --- | --- |

11b.

Artikel 64.4 ska ersättas med följande:

”4.
     
  Kommissionen får, genom delegerade akter i enlighet med artiklarna 112, 112a och 112b, anta åtgärder för att specificera:

a)

formatet och sättet på vilket den information som anges i punkt 1 ska tillhandahållas, eller

| b) | om feederfondföretaget överför alla eller en del av sina tillgångar till masterfondföretaget i utbyte mot andelar, förfarandet för värdering och revision av detta apporttillskott samt formerna för feederfondföretagets förvaringsinstituts medverkan i detta förfarande.” |
| --- | --- |

b)

om feederfondföretaget överför alla eller en del av sina tillgångar till masterfondföretaget i utbyte mot andelar, förfarandet för värdering och revision av detta apporttillskott samt formerna för feederfondföretagets förvaringsinstituts medverkan i detta förfarande.”

| 12. | I artikel 64 ska följande punkt läggas till ▐:
  ”5.   För att säkerställa
  enhetliga villkor för tillhandahållandet av den information som avses i
  denna artikel får
  Esma
  utarbeta förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  i syfte att fastställa
  de delegerade akter
  som antas av kommissionen gällande
  formatet för och sättet för tillhandahållande av
  den information och det förfarande som avses i punkt 4 a och b.
  Kommissionen
  ska ges befogenhet att
  anta de förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  som avses i första stycket i enlighet med
  artikel 7e i förordning (EU) nr .../2010
  .” |
| --- | --- |

12.

I artikel 64 ska följande punkt läggas till ▐:

”5.   För att säkerställa
  enhetliga villkor för tillhandahållandet av den information som avses i
  denna artikel får
  Esma
  utarbeta förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  i syfte att fastställa
  de delegerade akter
  som antas av kommissionen gällande
  formatet för och sättet för tillhandahållande av
  den information och det förfarande som avses i punkt 4 a och b.

Kommissionen
  ska ges befogenhet att
  anta de förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  som avses i första stycket i enlighet med
  artikel 7e i förordning (EU) nr .../2010
  .”

| 13. | I artikel 69 ska följande punkt läggas till:


  ”5
  .   För att säkerställa en
  konsekvent harmonisering
  av denna artikel får
  Esma
  utarbeta förslag till
  regelstandarder
  i syfte att
  specificera
  bestämmelserna om innehållet i prospektet, årsrapporten och halvårsrapporten enligt bilaga I samt formatet för dessa dokument.
  Kommissionen
  ska delegeras befogenhet att
  anta de förslag till
  regelstandarder
  som avses i första stycket i enlighet med förfarandet i
  artiklarna 7–7d
  i förordning
  (EU) nr .../2010
  .” |
| --- | --- |

13.

I artikel 69 ska följande punkt läggas till:

”5
  .   För att säkerställa en
  konsekvent harmonisering
  av denna artikel får
  Esma
  utarbeta förslag till
  regelstandarder
  i syfte att
  specificera
  bestämmelserna om innehållet i prospektet, årsrapporten och halvårsrapporten enligt bilaga I samt formatet för dessa dokument.

Kommissionen
  ska delegeras befogenhet att
  anta de förslag till
  regelstandarder
  som avses i första stycket i enlighet med förfarandet i
  artiklarna 7–7d
  i förordning
  (EU) nr .../2010
  .”

| 13a. | Artikel 75.4 ska ersättas med följande:




  ”4.
     
  Kommissionen får, genom delegerade akter enligt artiklarna 112, 112a och 112b, anta åtgärder för att fastställa de särskilda villkor som ska uppfyllas när prospektet tillhandahålls via ett varaktigt medium, annat än i pappersform, eller via en webbplats som inte är ett varaktigt medium.” |
| --- | --- |

13a.

Artikel 75.4 ska ersättas med följande:

”4.
     
  Kommissionen får, genom delegerade akter enligt artiklarna 112, 112a och 112b, anta åtgärder för att fastställa de särskilda villkor som ska uppfyllas när prospektet tillhandahålls via ett varaktigt medium, annat än i pappersform, eller via en webbplats som inte är ett varaktigt medium.”

| 13b. | Artikel 78.7 ska ersättas med följande:




  ”7.
     
  Kommissionen ska, genom delegerade akter enligt artiklarna 112, 112a och 112b, anta åtgärder för att fastställa följande:










  a) | Det detaljerade och fullständiga innehållet i de basfakta som ska tillhandahållas investerare i enlighet med punkterna 2, 3 och 4. |
| --- | --- | --- |

13b.

Artikel 78.7 ska ersättas med följande:

”7.
     
  Kommissionen ska, genom delegerade akter enligt artiklarna 112, 112a och 112b, anta åtgärder för att fastställa följande:

a)

Det detaljerade och fullständiga innehållet i de basfakta som ska tillhandahållas investerare i enlighet med punkterna 2, 3 och 4.

| b) | Det detaljerade och fullständiga innehållet i de basfakta som ska tillhandahållas investerare i följande specifika fall:










  i) | För fondföretag med flera delfonder, basfakta som ska tillhandahållas investerare som tecknar sig för en särskild delfond, däribland hur byte till en annan delfond kan ske och avgifterna för detta. |
| --- | --- | --- |

b)

Det detaljerade och fullständiga innehållet i de basfakta som ska tillhandahållas investerare i följande specifika fall:

i)

För fondföretag med flera delfonder, basfakta som ska tillhandahållas investerare som tecknar sig för en särskild delfond, däribland hur byte till en annan delfond kan ske och avgifterna för detta.

| ii) | För fondföretag som erbjuder flera aktiekategorier, de basfakta som ska tillhandahållas investerare som tecknar sig för en särskild aktiekategori. |
| --- | --- |

ii)

För fondföretag som erbjuder flera aktiekategorier, de basfakta som ska tillhandahållas investerare som tecknar sig för en särskild aktiekategori.

| iii) | För fond-i-fondföretag, de basfakta som ska tillhandahållas investerare som tecknar sig för fondföretag som i sin tur placerar i andra fondföretag eller i andra företag för kollektiva investeringar enligt artikel 50.1 e. |
| --- | --- |

iii)

För fond-i-fondföretag, de basfakta som ska tillhandahållas investerare som tecknar sig för fondföretag som i sin tur placerar i andra fondföretag eller i andra företag för kollektiva investeringar enligt artikel 50.1 e.

| iv) | För master/feederstrukturer, de basfakta som ska tillhandahållas investerare som tecknar sig för andelar i feederfondföretag. |
| --- | --- |

iv)

För master/feederstrukturer, de basfakta som ska tillhandahållas investerare som tecknar sig för andelar i feederfondföretag.

| v) | För strukturerade, kapitalskyddade och andra jämförbara fondföretag, de basfakta som ska tillhandahållas investerare avseende de särskilda kännetecknen för sådana fondföretag. |
| --- | --- |

v)

För strukturerade, kapitalskyddade och andra jämförbara fondföretag, de basfakta som ska tillhandahållas investerare avseende de särskilda kännetecknen för sådana fondföretag.

| c) | Närmare uppgifter om form och presentation för de basfakta som ska tillhandahållas investerare i enlighet med punkt 5.” |
| --- | --- |

c)

Närmare uppgifter om form och presentation för de basfakta som ska tillhandahållas investerare i enlighet med punkt 5.”

| 14. | I artikel 78 ska följande punkt läggas till ▐:
  ”8.   För att säkerställa
  enhetliga villkor för tillämpningen
  av denna artikel får
  Esma
  utarbeta förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  i syfte att fastställa de
  delegerade akter
  som antas av kommissionen
  i enlighet med punkt 7
  när det gäller den information som avses i punkt 3.
  Kommissionen
  ska ges befogenhet att
  anta de förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  som avses i första stycket i enlighet med
  artikel 7e i förordning (EU) nr .../2010
  .” |
| --- | --- |

14.

I artikel 78 ska följande punkt läggas till ▐:

”8.   För att säkerställa
  enhetliga villkor för tillämpningen
  av denna artikel får
  Esma
  utarbeta förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  i syfte att fastställa de
  delegerade akter
  som antas av kommissionen
  i enlighet med punkt 7
  när det gäller den information som avses i punkt 3.

Kommissionen
  ska ges befogenhet att
  anta de förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  som avses i första stycket i enlighet med
  artikel 7e i förordning (EU) nr .../2010
  .”

| 14a. | Artikel 81.2 ska ersättas med följande:




  ”2.
     
  Kommissionen får anta åtgärder, genom delegerade akter i enlighet med artiklarna 112, 112a och 112b, för att fastställa de särskilda villkor som ska uppfyllas när basfakta för investerare tillhandahålls via ett varaktigt medium i annan form än pappersform eller via en webbplats som inte utgör ett varaktigt medium.” |
| --- | --- |

14a.

Artikel 81.2 ska ersättas med följande:

”2.
     
  Kommissionen får anta åtgärder, genom delegerade akter i enlighet med artiklarna 112, 112a och 112b, för att fastställa de särskilda villkor som ska uppfyllas när basfakta för investerare tillhandahålls via ett varaktigt medium i annan form än pappersform eller via en webbplats som inte utgör ett varaktigt medium.”

| 14b. | I artikel 83 ska följande punkt läggas till:




  ”3.
     
  För att säkerställa en konsekvent harmonisering av denna artikel får Esma utarbeta förslag till regelstandarder för att specificera vilka krav som enligt denna artikel gäller för upplåning.




  Kommissionen ska delegeras befogenhet att anta de förslag till regelstandarder som avses i första stycket i enlighet med förfarandet i artiklarna 7–7d i förordning (EU) nr .../2010.” |
| --- | --- |

14b.

I artikel 83 ska följande punkt läggas till:

”3.
     
  För att säkerställa en konsekvent harmonisering av denna artikel får Esma utarbeta förslag till regelstandarder för att specificera vilka krav som enligt denna artikel gäller för upplåning.

Kommissionen ska delegeras befogenhet att anta de förslag till regelstandarder som avses i första stycket i enlighet med förfarandet i artiklarna 7–7d i förordning (EU) nr .../2010.”

| 15. | I artikel 84 ska följande punkt läggas till ▐:
  ”4.   För att säkerställa en
  konsekvent harmonisering
  av denna artikel får
  Esma
  utarbeta förslag till
  regelstandarder
  i syfte att
  specificera vilka villkor ett fondföretag ska uppfylla, efter det att
  återköp eller inlösen av andelar i fondföretaget tillfälligt senarelagts i enlighet med punkt 2 a, när beslut har fattats om uppskov.
  Kommissionen
  ska delegeras befogenhet att
  anta de förslag till
  regelstandarder
  som avses i första stycket i enlighet med förfarandet i
  artiklarna 7–7d
  i förordning
  (EU) nr .../2010
  .” |
| --- | --- |

15.

I artikel 84 ska följande punkt läggas till ▐:

”4.   För att säkerställa en
  konsekvent harmonisering
  av denna artikel får
  Esma
  utarbeta förslag till
  regelstandarder
  i syfte att
  specificera vilka villkor ett fondföretag ska uppfylla, efter det att
  återköp eller inlösen av andelar i fondföretaget tillfälligt senarelagts i enlighet med punkt 2 a, när beslut har fattats om uppskov.

Kommissionen
  ska delegeras befogenhet att
  anta de förslag till
  regelstandarder
  som avses i första stycket i enlighet med förfarandet i
  artiklarna 7–7d
  i förordning
  (EU) nr .../2010
  .”

| 15a. | Artikel 95.1 ska ändras på följande sätt:




  ”1.
     
  Kommissionen får, genom delegerade akter i enlighet med artiklarna 112, 112a och 112b, anta åtgärder för att specificera:










  a) | omfattningen av den information som avses i artikel 91.3, |
| --- | --- | --- |

15a.

Artikel 95.1 ska ändras på följande sätt:

”1.
     
  Kommissionen får, genom delegerade akter i enlighet med artiklarna 112, 112a och 112b, anta åtgärder för att specificera:

a)

omfattningen av den information som avses i artikel 91.3,

| b) | åtgärder för att de behöriga myndigheterna i fondföretagets värdmedlemsstat lättare ska få tillgång till information eller handlingar som avses i artikel 93.1, 93.2 och 93.3 i enlighet med artikel 93.7.” |
| --- | --- |

b)

åtgärder för att de behöriga myndigheterna i fondföretagets värdmedlemsstat lättare ska få tillgång till information eller handlingar som avses i artikel 93.1, 93.2 och 93.3 i enlighet med artikel 93.7.”

| 16. | I artikel 95 ska punkt 2 ersättas med följande:
  ”2.   För att säkerställa
  enhetliga villkor för tillämpningen
  av artikel 93 får
  Esma
  utarbeta förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  i syfte att fastställa ▐






  a) | form och innehåll för den standardiserade notifieringsskrivelse som ska användas av ett fondföretag för anmälan enligt artikel 93.1, inklusive en anvisning om vilka handlingar som översättningarna avser, |
| --- | --- | --- |

16.

I artikel 95 ska punkt 2 ersättas med följande:

”2.   För att säkerställa
  enhetliga villkor för tillämpningen
  av artikel 93 får
  Esma
  utarbeta förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  i syfte att fastställa ▐

a)

form och innehåll för den standardiserade notifieringsskrivelse som ska användas av ett fondföretag för anmälan enligt artikel 93.1, inklusive en anvisning om vilka handlingar som översättningarna avser,

| b) | form och innehåll för en standardmall för intyg som ska användas av medlemsstaternas behöriga myndigheter enligt artikel 93.3, |
| --- | --- |

b)

form och innehåll för en standardmall för intyg som ska användas av medlemsstaternas behöriga myndigheter enligt artikel 93.3,

| c) | förfarandet för utbyte av information och användning av elektroniskkommunikation mellan de behöriga myndigheterna för anmälan enligt bestämmelserna i artikel 93. |
| --- | --- |

c)

förfarandet för utbyte av information och användning av elektroniskkommunikation mellan de behöriga myndigheterna för anmälan enligt bestämmelserna i artikel 93.

Kommissionen
  ska ges befogenhet att
  anta de förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  som avses i första stycket i enlighet med
  artikel 7e i förordning (EU) nr .../2010
  .”

| 16a. | Artikel 97.1 ska ersättas med följande:




  ”1.
     
  Medlemsstaterna ska utse de behöriga myndigheter som ska fullgöra de uppgifter som föreskrivs i detta direktiv. De ska underrätta Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten och kommissionen om detta och i förekommande fall ange hur uppgifterna fördelats.” |
| --- | --- |

16a.

Artikel 97.1 ska ersättas med följande:

”1.
     
  Medlemsstaterna ska utse de behöriga myndigheter som ska fullgöra de uppgifter som föreskrivs i detta direktiv. De ska underrätta Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten och kommissionen om detta och i förekommande fall ange hur uppgifterna fördelats.”

| 16b. | I artikel 101 ska följande punkt läggas till:




  ”2a.
     
  De behöriga myndigheterna ska samarbeta med Esma vid tillämpning av detta direktiv, i enlighet med förordning (EU) nr .../2010 [Esma].




  De behöriga myndigheterna ska utan dröjsmål förse Esma med all information den behöver för att utföra sina uppgifter, i enlighet med artikel 20 i förordning (EU) nr .../2010 [Esma].” |
| --- | --- |

16b.

I artikel 101 ska följande punkt läggas till:

”2a.
     
  De behöriga myndigheterna ska samarbeta med Esma vid tillämpning av detta direktiv, i enlighet med förordning (EU) nr .../2010 [Esma].

De behöriga myndigheterna ska utan dröjsmål förse Esma med all information den behöver för att utföra sina uppgifter, i enlighet med artikel 20 i förordning (EU) nr .../2010 [Esma].”

| 17. | I artikel 101 ska punkterna 8 och 9 ersättas med följande:
  ”8.   De behöriga myndigheterna får anmäla till
  Esma
  om en begäran






  a) | om att utbyta information enligt artikel 109 har avslagits eller inte ges något svar inom rimlig tid, |
| --- | --- | --- |

17.

I artikel 101 ska punkterna 8 och 9 ersättas med följande:

”8.   De behöriga myndigheterna får anmäla till
  Esma
  om en begäran

a)

om att utbyta information enligt artikel 109 har avslagits eller inte ges något svar inom rimlig tid,

| b) | om att utföra en utredning eller kontroll på plats enligt artikel 110 har avslagits eller inte ges något svar inom rimlig tid, eller |
| --- | --- |

b)

om att utföra en utredning eller kontroll på plats enligt artikel 110 har avslagits eller inte ges något svar inom rimlig tid, eller

| c) | om tillstånd för de egna tjänstemännen att följa med den utländska behöriga myndighetens tjänstemän har avslagits eller inte ges något svar inom rimlig tid. |
| --- | --- |

c)

om tillstånd för de egna tjänstemännen att följa med den utländska behöriga myndighetens tjänstemän har avslagits eller inte ges något svar inom rimlig tid.

Utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i artikel 258 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt får Esma i dessa fall agera i enlighet med de befogenheter som den tilldelats genom artikel 11 i förordning (EU) nr ...2010 [Esma], utan att det påverkar vare sig de möjligheter att vägra att efterkomma en begäran om information eller utredning som avses i punkt 6 i denna artikel eller Esmas möjligheter att handla i enlighet med artikel 9 i den förordningen.

9.   För att säkerställa en enhetlig tillämpning av denna artikel får
  Esma
  utarbeta förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  i syfte att fastställa
  gemensamma förfaranden för samarbete mellan behöriga myndigheter vid
  utförandet av kontroller på plats och utredningar enligt punkterna 4 och 5.

Kommissionen
  ska ges befogenhet att
  anta de förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  som avses i första stycket i enlighet med
  artikel 7e
  i förordning
  (EU) nr .../2010
  [Esma].”

| 18. | Artikel 102 ska ändras på följande sätt:






  a) | I punkt 2 ska första stycket ersättas med följande:
  ”2.   Vad som sägs i punkt 1 ska inte hindra medlemsstaternas behöriga myndigheter från att utbyta information i enlighet med detta direktiv eller annan
  unionslagstiftning
  som gäller för fondföretag eller för företag som medverkar i deras affärsverksamhet eller från att överlämna information till
  Esma i enlighet med förordning (EU) nr ...2010
  eller Europeiska systemrisknämnden, inrättad genom
  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr .../2010
  . För sådan information ska tystnadsplikt gälla enligt punkt 1
  i denna artikel
  .” |
| --- | --- | --- |

18.

Artikel 102 ska ändras på följande sätt:

a)

I punkt 2 ska första stycket ersättas med följande:

”2.   Vad som sägs i punkt 1 ska inte hindra medlemsstaternas behöriga myndigheter från att utbyta information i enlighet med detta direktiv eller annan
  unionslagstiftning
  som gäller för fondföretag eller för företag som medverkar i deras affärsverksamhet eller från att överlämna information till
  Esma i enlighet med förordning (EU) nr ...2010
  eller Europeiska systemrisknämnden, inrättad genom
  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr .../2010
  . För sådan information ska tystnadsplikt gälla enligt punkt 1
  i denna artikel
  .”

| b) | I punkt 5 ska följande led ▐ läggas till:






  ”d) | Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten (Esma), inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr .../2010,
  Europeiska bankmyndigheten
  (EBA)
  , inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning
  (EU) nr .../2010
  , Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten (EIOPA), inrättad genom
  Europaparlamentets och rådets förordning nr .../2010 och Europeiska systemrisknämnden
  ▐.” |
| --- | --- | --- |

b)

I punkt 5 ska följande led ▐ läggas till:

”d)

Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten (Esma), inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr .../2010,
  Europeiska bankmyndigheten
  (EBA)
  , inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning
  (EU) nr .../2010
  , Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten (EIOPA), inrättad genom
  Europaparlamentets och rådets förordning nr .../2010 och Europeiska systemrisknämnden
  ▐.”

| 18a. | Artikel 103.3 ska ersättas med följande:




  ”3.
     
  Medlemsstaterna ska meddela Esma, kommissionen och de andra medlemsstaterna vilka myndigheter som har tillåtelse att motta information enligt punkt 1.” |
| --- | --- |

18a.

Artikel 103.3 ska ersättas med följande:

”3.
     
  Medlemsstaterna ska meddela Esma, kommissionen och de andra medlemsstaterna vilka myndigheter som har tillåtelse att motta information enligt punkt 1.”

| 18b. | Artikel 103.7 ska ersättas med följande:




  ”7.
     
  Medlemsstaterna ska meddela Esma, kommissionen och de andra medlemsstaterna vilka myndigheter eller organ som har tillåtelse att motta information enligt punkt 4.” |
| --- | --- |

18b.

Artikel 103.7 ska ersättas med följande:

”7.
     
  Medlemsstaterna ska meddela Esma, kommissionen och de andra medlemsstaterna vilka myndigheter eller organ som har tillåtelse att motta information enligt punkt 4.”

| 19. | Artikel 105 ska ersättas med följande:

  ”Artikel 105

  För att säkerställa en enhetlig tillämpning av bestämmelserna i detta direktiv gällande informationsutbyte får
  Esma
  utarbeta förslag till tekniska standarder i syfte att fastställa tillämpningsvillkoren för förfaranden för utbyte av information mellan de behöriga myndigheterna samt mellan de behöriga myndigheterna och
  Esma
  .
  Kommissionen
  ska ges befogenhet att
  anta de förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  som avses i första stycket i enlighet med
  artikel 7e i förordning (EU) nr .../2010 [Esma]
  .” |
| --- | --- |

19.

Artikel 105 ska ersättas med följande:

”Artikel 105

För att säkerställa en enhetlig tillämpning av bestämmelserna i detta direktiv gällande informationsutbyte får
  Esma
  utarbeta förslag till tekniska standarder i syfte att fastställa tillämpningsvillkoren för förfaranden för utbyte av information mellan de behöriga myndigheterna samt mellan de behöriga myndigheterna och
  Esma
  .

Kommissionen
  ska ges befogenhet att
  anta de förslag till tekniska
  genomförandestandarder
  som avses i första stycket i enlighet med
  artikel 7e i förordning (EU) nr .../2010 [Esma]
  .”

| 20. | I artikel 108.5 ska led b i första stycket och andra stycket ersättas med följande:






  ”(b) | om så krävs anmäla ärendet till
  Esma,
  som får agera i enlighet med de befogenheter som den tilldelats genom
  artikel 11 i förordning (EU) nr .../2010 [Esma]
  .
  Kommissionen och Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten ska omgående informeras om eventuella åtgärder som vidtas enligt led a i första stycket.” |
| --- | --- | --- |

20.

I artikel 108.5 ska led b i första stycket och andra stycket ersättas med följande:

”(b)

om så krävs anmäla ärendet till
  Esma,
  som får agera i enlighet med de befogenheter som den tilldelats genom
  artikel 11 i förordning (EU) nr .../2010 [Esma]
  .

Kommissionen och Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten ska omgående informeras om eventuella åtgärder som vidtas enligt led a i första stycket.”

| 20a. | Rubriken på kapitel XIII ska ersättas med följande: |
| --- | --- |

20a.

Rubriken på kapitel XIII ska ersättas med följande:

| 20b. | Artikel 111 ska ersättas med följande:



  ”Artikel 111



  Kommissionen får anta tekniska anpassningar av detta direktiv på följande områden:










  a) | Förtydligande av definitionerna för att säkerställa en konsekvent harmonisering och en enhetlig tillämpning av detta direktiv inom hela unionen. |
| --- | --- | --- |

20b.

Artikel 111 ska ersättas med följande:

”Artikel 111

Kommissionen får anta tekniska anpassningar av detta direktiv på följande områden:

a)

Förtydligande av definitionerna för att säkerställa en konsekvent harmonisering och en enhetlig tillämpning av detta direktiv inom hela unionen.

| b) | Konsekvent terminologi och utformning av definitioner i enlighet med senare rättsakter om fondföretag samt närstående frågor. |
| --- | --- |

b)

Konsekvent terminologi och utformning av definitioner i enlighet med senare rättsakter om fondföretag samt närstående frågor.

Dessa åtgärder ska antas genom delegerade akter enligt artiklarna 112, 112a och 112b.”

| 20c. | Artikel 112 ska ersättas med följande:



  ”Artikel 112



  1.
     
  Kommissionen ska biträdas av Europeiska värdepapperskommittén, som inrättats genom kommissionens beslut 2001/528/EG.




  ”2.
     
  Befogenheterna att anta de delegerade akter som avses i artiklarna 12, 14, 23, 33, 43, 51, 60, 61, 62, 64, 75, 78, 81, 95 och 111 ska ges till kommissionen för en period på fyra år efter detta direktivs ikraftträdande. Kommissionen ska utarbeta en rapport om de delegerade befogenheterna senast sex månader innan perioden på fyra år löpt ut. Delegeringen av befogenheter ska automatiskt förlängas med perioder av samma längd, om den inte återkallas av Europaparlamentet eller rådet i enlighet med artikel 64c.




  2a.
     
  När kommissionen antar en delegerad akt, ska den samtidigt underrätta Europaparlamentet och rådet.




  2b.
     
  Befogenheterna att anta delegerade akter ges till kommissionen på de villkor som fastställs i artiklarna 112a och 112b.




  3.
     
  När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 5 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet.” |
| --- | --- |

20c.

Artikel 112 ska ersättas med följande:

”Artikel 112

1.
     
  Kommissionen ska biträdas av Europeiska värdepapperskommittén, som inrättats genom kommissionens beslut 2001/528/EG.

”2.
     
  Befogenheterna att anta de delegerade akter som avses i artiklarna 12, 14, 23, 33, 43, 51, 60, 61, 62, 64, 75, 78, 81, 95 och 111 ska ges till kommissionen för en period på fyra år efter detta direktivs ikraftträdande. Kommissionen ska utarbeta en rapport om de delegerade befogenheterna senast sex månader innan perioden på fyra år löpt ut. Delegeringen av befogenheter ska automatiskt förlängas med perioder av samma längd, om den inte återkallas av Europaparlamentet eller rådet i enlighet med artikel 64c.

2a.
     
  När kommissionen antar en delegerad akt, ska den samtidigt underrätta Europaparlamentet och rådet.

2b.
     
  Befogenheterna att anta delegerade akter ges till kommissionen på de villkor som fastställs i artiklarna 112a och 112b.

3.
     
  När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 5 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet.”

| 20d. | Följande artiklar ska införas:



  ”Artikel 112a


  Återkallande av delegering



  1.
     
  Delegeringen av de befogenheter som avses i artiklarna 12, 14, 23, 33, 43, 51, 60, 61, 62, 64, 75, 78, 81, 95 och 111 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet.




  2.
     
  Den institution som inlett ett internt förfarande för att besluta om återkallande av delegering ska sträva efter att underrätta den andra institutionen och kommissionen i rimlig tid innan slutligt beslut fattas, och ange vilka delegerade befogenheter som kan komma att återkallas.




  3.
     
  Beslutet om återkallande avslutar delegeringen av de befogenheter som anges i beslutet. Beslutet får verkan omedelbart, eller vid ett senare angivet datum. Beslutet påverkar inte giltigheten hos delegerade akter som redan har trätt i kraft. Beslutet ska offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.



  Artikel 112b


  Invändning mot delegerade akter



  1.
     
  Europaparlamentet eller rådet får invända mot en delegerad akt inom en period på tre månader från delgivningsdagen. På Europaparlamentets eller rådets initiativ får denna period förlängas med tre månader.




  2.
     
  Om varken Europaparlamentet eller rådet före denna tidsperiods utgång har invänt mot den delegerade akten ska den offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning och träda i kraft det datum som anges där.




  Den delegerade akten får offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning och träda i kraft innan denna period löper ut, förutsatt att både Europaparlamentet och rådet har underrättat kommissionen om att de inte har för avsikt att göra några invändningar.




  3.
     
  Om Europaparlamentet eller rådet invänder mot en delegerad akt, ska den inte träda i kraft. I enlighet med artikel 296 i EUF-fördraget ska den institution som invänder mot den delegerade akten ange skälen för detta.” |
| --- | --- |

20d.

Följande artiklar ska införas:

”Artikel 112a

Återkallande av delegering

1.
     
  Delegeringen av de befogenheter som avses i artiklarna 12, 14, 23, 33, 43, 51, 60, 61, 62, 64, 75, 78, 81, 95 och 111 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet.

2.
     
  Den institution som inlett ett internt förfarande för att besluta om återkallande av delegering ska sträva efter att underrätta den andra institutionen och kommissionen i rimlig tid innan slutligt beslut fattas, och ange vilka delegerade befogenheter som kan komma att återkallas.

3.
     
  Beslutet om återkallande avslutar delegeringen av de befogenheter som anges i beslutet. Beslutet får verkan omedelbart, eller vid ett senare angivet datum. Beslutet påverkar inte giltigheten hos delegerade akter som redan har trätt i kraft. Beslutet ska offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.

Artikel 112b

Invändning mot delegerade akter

1.
     
  Europaparlamentet eller rådet får invända mot en delegerad akt inom en period på tre månader från delgivningsdagen. På Europaparlamentets eller rådets initiativ får denna period förlängas med tre månader.

2.
     
  Om varken Europaparlamentet eller rådet före denna tidsperiods utgång har invänt mot den delegerade akten ska den offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning och träda i kraft det datum som anges där.

Den delegerade akten får offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning och träda i kraft innan denna period löper ut, förutsatt att både Europaparlamentet och rådet har underrättat kommissionen om att de inte har för avsikt att göra några invändningar.

3.
     
  Om Europaparlamentet eller rådet invänder mot en delegerad akt, ska den inte träda i kraft. I enlighet med artikel 296 i EUF-fördraget ska den institution som invänder mot den delegerade akten ange skälen för detta.”

Artikel 11a

Översyn

Kommissionen ska senast den 1 januari 2014 för Europaparlamentet och rådet framlägga en rapport om huruvida de europeiska tillsynsmyndigheterna lagt fram de förslag till tekniska standarder som anges i detta direktiv, i de fall där det är obligatoriskt eller frivilligt att lägga fram sådana förslag, samt eventuella förslag i anledning av detta.

Artikel 12

Införlivande

1.   Medlemsstaterna ska sätta i kraft de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 31 december 2010. De ska till kommissionen genast överlämna texten till dessa bestämmelser tillsammans med en jämförelsetabell för dessa bestämmelser och detta direktiv.

När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningarna ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda.

2.   Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.

Artikel 13

Ikraftträdande

Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Artikel 14

Adressater

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i

På Europaparlaments vägnar

Ordförande

På rådets vägnar

Ordförande

---

(1)  Efter det att ändringen antagits återförvisades ärendet till utskottet i enlighet med artikel 57.2 andra stycket (A7-0163/2010).

1

(2)  Politiska ändringar: ny text eller text som ersätter tidigare text markeras med fetkursiv stil och strykningar med symbolen ▐.

2

(3)  Yttrande av den 18 mars 2010 (ännu ej offentliggjort i EUT).

3

(4)  Europaparlamentets ståndpunkt av den ....

4

(5)  KOM(2009)0114.

5

(6)  KOM(2009)0252.

6

(7)  EUT L 177, 30.6.2006, s. 1.

7

(8)  EUT L 145, 30.4.2004, s. 1.

8

(9)  EUT L 345, 31.12.2003, s. 64.

9

(10)  

  EGT L 166, 11.6.1998, s. 45.

10

EGT L 166, 11.6.1998, s. 45.

(11)  

  EUT L 235, 23.9.2003, s. 10.

11

EUT L 235, 23.9.2003, s. 10.

(12)  EGT L 166, 11.6.1998, s. 45.

12

(13)  EUT L 35, 11.2.2003, s 1.

13

(14)  EUT L 96, 12.4.2003, s. 16.

14

(15)  EUT L 235, 23.9.2003, s. 10.

15

(16)  EUT L 390, 31.12.2004, s. 38.

16

(17)  EUT L 309, 25.11.2005, s. 15.

17

(18)  EUT L 177, 30.6.2006, s. 1.

18

(19)  EUT L 177, 30.6.2006, s. 201.

19

(20)  

  EUT L 302, 17.11.2009, s. 32

20

EUT L 302, 17.11.2009, s. 32

(21)  EUT L ”

21

(22)  EUT L ”

22

(23)  EGT L 222, 14.8.1978, s. 11.

23

---

| 2.12.2011 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 351/267 |
| --- | --- | --- | --- |

2.12.2011

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 351/267

---

Onsdagen den 7 juli 2010Europeisk värdepappers- och marknadsmyndighet ***I

P7_TA(2010)0270

Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om inrättande av en europeisk värdepappers- och marknadsmyndighet (KOM(2009)0503 – C7-0167/2009 – 2009/0144(COD))

2011/C 351 E/36

(Ordinarie lagstiftningsförfarande: första behandlingen)

Förslaget ändrades den 7 juli 2010 enligt följande (1):

PARLAMENTETS ÄNDRINGSFÖRSLAG (2)

till kommissionens förslag

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING

om inrättande av en europeisk
  tillsynsmyndighet (Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 114,

med beaktande av kommissionens förslag,

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (3),

med beaktande av Regionkommitténs yttrande (4),

med beaktande av Europeiska centralbankens yttrande (5),

i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (6), och

av följande skäl:

| (1) | Under finanskrisen 2007/2008 framträdde betydande brister i den finansiella tillsynen, både i fråga om enskilda fall som när det gäller det finansiella systemet som helhet. De nationellt baserade tillsynsmodellerna har inte hållit jämna steg med
  den finansiella globaliseringen och
  den faktiska utvecklingen på de integrerade och sammanflätade europeiska finansiella marknaderna, där många finansiella företag opererar över nationsgränserna. Genom krisen uppdagades brister när det gäller samarbete, samordning, konsekvens i tillämpningen av unionslagstiftningen och ömsesidigt förtroende mellan de nationella tillsynsorganen. |
| --- | --- |

(1)

Under finanskrisen 2007/2008 framträdde betydande brister i den finansiella tillsynen, både i fråga om enskilda fall som när det gäller det finansiella systemet som helhet. De nationellt baserade tillsynsmodellerna har inte hållit jämna steg med
  den finansiella globaliseringen och
  den faktiska utvecklingen på de integrerade och sammanflätade europeiska finansiella marknaderna, där många finansiella företag opererar över nationsgränserna. Genom krisen uppdagades brister när det gäller samarbete, samordning, konsekvens i tillämpningen av unionslagstiftningen och ömsesidigt förtroende mellan de nationella tillsynsorganen.

| (1a) | Långt innan den finansiella krisen uppstod lyfte parlamentet regelbundet fram behovet av att skapa lika villkor för alla berörda parter på unionsnivå samtidigt som man erinrade om de stora bristerna när det gäller EU:s tillsyn över alltmer integrerade finansiella marknader (i sina resolutioner av den 13 april 2000 om meddelandet från kommissionen om att genomföra handlingsramen för finansmarknaderna: en handlingsplan (7) , av den 21 november 2002 om tillsynsregler i Europeiska unionen (8) , av den 11 juli 2007 om politiken på området finansiella tjänster (2005–2010) – vitbok (9) , av den 23 september 2008 med rekommendationer till kommissionen om hedgefonder och private equity (10) , av den 9 oktober 2008 med rekommendationer till kommissionen om uppföljningen av Lamfalussyprocessen: framtida tillsynsstrukturer (11) , av den 22 april 2009 om det ändrade förslaget till Europaparlamentets och rådets direktiv om upptagande och utövande av försäkrings- och återförsäkringsverksamhet (Solvens II) (12) och av den 23 april 2009 om förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om kreditvärderingsinstitut) (13). |
| --- | --- |

(1a)

Långt innan den finansiella krisen uppstod lyfte parlamentet regelbundet fram behovet av att skapa lika villkor för alla berörda parter på unionsnivå samtidigt som man erinrade om de stora bristerna när det gäller EU:s tillsyn över alltmer integrerade finansiella marknader (i sina resolutioner av den 13 april 2000 om meddelandet från kommissionen om att genomföra handlingsramen för finansmarknaderna: en handlingsplan (7) , av den 21 november 2002 om tillsynsregler i Europeiska unionen (8) , av den 11 juli 2007 om politiken på området finansiella tjänster (2005–2010) – vitbok (9) , av den 23 september 2008 med rekommendationer till kommissionen om hedgefonder och private equity (10) , av den 9 oktober 2008 med rekommendationer till kommissionen om uppföljningen av Lamfalussyprocessen: framtida tillsynsstrukturer (11) , av den 22 april 2009 om det ändrade förslaget till Europaparlamentets och rådets direktiv om upptagande och utövande av försäkrings- och återförsäkringsverksamhet (Solvens II) (12) och av den 23 april 2009 om förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om kreditvärderingsinstitut) (13).

| (2) | I en rapport som, på begäran av kommissionen, offentliggjordes den 25 februari 2009 av en expertgrupp på hög nivå med Jacques de Larosière som ordförande
  (de Larosière-rapporten
  ) drogs slutsatsen att ramarna för tillsynen behövde stärkas för att minska risken för ytterligare finanskriser och skadeverkningarna av kriser som trots detta kan komma att inträffa
  .
  ▐ Reformer rekommenderades av tillsynsstrukturen för den finansiella sektorn i unionen. Expertgruppen fann också att ett europeiskt system för finansiell tillsyn borde inrättas. Det skulle omfatta tre europeiska myndigheter
  : en
  för tillsyn över
  banksektorn
  ,
  en för
  försäkrings- och tjänstepensionssektorn ▐
  och en för
  värdepapperssektorn. Dessutom borde en europeisk systemrisknämnd inrättas.
  Rekommendationerna i rapporten utgjorde den lägsta förändringsnivå som experterna ansåg nödvändig för att undvika en liknande kris i framtiden. |
| --- | --- |

(2)

I en rapport som, på begäran av kommissionen, offentliggjordes den 25 februari 2009 av en expertgrupp på hög nivå med Jacques de Larosière som ordförande
  (de Larosière-rapporten
  ) drogs slutsatsen att ramarna för tillsynen behövde stärkas för att minska risken för ytterligare finanskriser och skadeverkningarna av kriser som trots detta kan komma att inträffa
  .
  ▐ Reformer rekommenderades av tillsynsstrukturen för den finansiella sektorn i unionen. Expertgruppen fann också att ett europeiskt system för finansiell tillsyn borde inrättas. Det skulle omfatta tre europeiska myndigheter
  : en
  för tillsyn över
  banksektorn
  ,
  en för
  försäkrings- och tjänstepensionssektorn ▐
  och en för
  värdepapperssektorn. Dessutom borde en europeisk systemrisknämnd inrättas.
  Rekommendationerna i rapporten utgjorde den lägsta förändringsnivå som experterna ansåg nödvändig för att undvika en liknande kris i framtiden.

| (3) | I sitt meddelande av den 4 mars 2009 med titeln Främja återhämtning i Europa föreslog kommissionen att utkast till lagstiftning om inrättande av ett europeiskt system för finansiell tillsyn och en europeisk systemrisknämnd
  (ESRB)
  skulle tas fram och i meddelandet av den 27 maj 2009, Den finansiella tillsynen i Europa,
  presenterade kommissionen
  närmare hur strukturen för ett sådant nytt tillsynssystem skulle kunna utformas
  , men i meddelandet togs inte alla rekommendationer upp som hade gjorts i de Larosière-rapporten
  . |
| --- | --- |

(3)

I sitt meddelande av den 4 mars 2009 med titeln Främja återhämtning i Europa föreslog kommissionen att utkast till lagstiftning om inrättande av ett europeiskt system för finansiell tillsyn och en europeisk systemrisknämnd
  (ESRB)
  skulle tas fram och i meddelandet av den 27 maj 2009, Den finansiella tillsynen i Europa,
  presenterade kommissionen
  närmare hur strukturen för ett sådant nytt tillsynssystem skulle kunna utformas
  , men i meddelandet togs inte alla rekommendationer upp som hade gjorts i de Larosière-rapporten
  .

| (4) | I sina slutsatser av den 19 juni 2009 rekommenderade Europeiska rådet att ett europeiskt system för finansiell tillsyn, bestående av tre nya europeiska tillsyns-myndigheter, skulle inrättas. Systemet borde syfta till att förbättra kvalitet och enhetlighet i den nationella tillsynen, stärka kontrollen av gränsöverskridande företagsgrupper och införa ett enhetligt europeiskt regelverk som ska tillämpas på alla finansmarknadsaktörer på den inre marknaden. Europeiska rådet framhöll vidare att de europeiska tillsynsmyndigheterna också borde ha tillsyns-befogenheter när det gäller kredit-värderings-institut och uppmanade kommissionen att lämna konkreta förslag till hur det europeiska systemet för finansiell tillsyn i krislägen ska kunna agera kraftfullt i krissituationer, men betonade samtidigt att de nya myndigheternas beslut inte fick utgöra intrång i medlemsstaternas finanspolitiska ansvarsområden.
  Den europeiska tillsynsmyndigheten (Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten)(nedan kallad ”myndigheten”) bör också utöva tillsyn över transaktionsregister. Kommissionen ombeds föreslå en lösning på frågan om myndighetens tillsyn över centrala motparter, enligt modell av lösningen i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1060/2009 av den 16 september 2009 om kreditvärderingsinstitut

   (14)

  . |
| --- | --- |

(4)

I sina slutsatser av den 19 juni 2009 rekommenderade Europeiska rådet att ett europeiskt system för finansiell tillsyn, bestående av tre nya europeiska tillsyns-myndigheter, skulle inrättas. Systemet borde syfta till att förbättra kvalitet och enhetlighet i den nationella tillsynen, stärka kontrollen av gränsöverskridande företagsgrupper och införa ett enhetligt europeiskt regelverk som ska tillämpas på alla finansmarknadsaktörer på den inre marknaden. Europeiska rådet framhöll vidare att de europeiska tillsynsmyndigheterna också borde ha tillsyns-befogenheter när det gäller kredit-värderings-institut och uppmanade kommissionen att lämna konkreta förslag till hur det europeiska systemet för finansiell tillsyn i krislägen ska kunna agera kraftfullt i krissituationer, men betonade samtidigt att de nya myndigheternas beslut inte fick utgöra intrång i medlemsstaternas finanspolitiska ansvarsområden.
  Den europeiska tillsynsmyndigheten (Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten)(nedan kallad ”myndigheten”) bör också utöva tillsyn över transaktionsregister. Kommissionen ombeds föreslå en lösning på frågan om myndighetens tillsyn över centrala motparter, enligt modell av lösningen i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1060/2009 av den 16 september 2009 om kreditvärderingsinstitut

   (14)

  .

| (4a) | I Internationella valutafondens rapport av den 16 april 2010 med titeln ”A Fair and Substantial Contribution by the Financial Sector”, som sammanställdes på begäran av G20-toppmötet i Pittsburgh, stod det att kostnaderna för finanssektorns misslyckanden bör begränsas och täckas med hjälp av ett bidrag till finansiell stabilitet (Financial Stability Contribution, FSC), med anknytning till en trovärdig och ändamålsenlig avvecklingsmekanism. Om avvecklingsmekanismerna definieras lämpligt kan man med deras hjälp i framtiden undvika att statsmakterna blir tvungna att rädda sådana institutioner som är alltför viktiga, alltför stora eller har alltför många kopplingar till varandra för att kunna tillåtas gå omkull. |
| --- | --- |

(4a)

I Internationella valutafondens rapport av den 16 april 2010 med titeln ”A Fair and Substantial Contribution by the Financial Sector”, som sammanställdes på begäran av G20-toppmötet i Pittsburgh, stod det att kostnaderna för finanssektorns misslyckanden bör begränsas och täckas med hjälp av ett bidrag till finansiell stabilitet (Financial Stability Contribution, FSC), med anknytning till en trovärdig och ändamålsenlig avvecklingsmekanism. Om avvecklingsmekanismerna definieras lämpligt kan man med deras hjälp i framtiden undvika att statsmakterna blir tvungna att rädda sådana institutioner som är alltför viktiga, alltför stora eller har alltför många kopplingar till varandra för att kunna tillåtas gå omkull.

| (4b) | I kommissionens meddelande av den 3 mars 2010 med titeln ”Europa 2020” framhölls det också att det vore viktigt på kort sikt att skapa en politik som ”bättre kan förhindra, och vid behov hantera, eventuella finanskriser och som, med hänsyn till finanssektorerna särskilda ansvar för den nuvarande krisen, också kommer att undersöka lämpliga bidrag från finanssektorn”. |
| --- | --- |

(4b)

I kommissionens meddelande av den 3 mars 2010 med titeln ”Europa 2020” framhölls det också att det vore viktigt på kort sikt att skapa en politik som ”bättre kan förhindra, och vid behov hantera, eventuella finanskriser och som, med hänsyn till finanssektorerna särskilda ansvar för den nuvarande krisen, också kommer att undersöka lämpliga bidrag från finanssektorn”.

| (4c) | Europeiska rådet sade den 25 mars 2010 klart ifrån: ”Det behövs särskilt framsteg i sådana frågor som systemviktiga institut, finansieringsinstrument för krishantering”. |
| --- | --- |

(4c)

Europeiska rådet sade den 25 mars 2010 klart ifrån: ”Det behövs särskilt framsteg i sådana frågor som systemviktiga institut, finansieringsinstrument för krishantering”.

| (4d) | Europeiska rådet sade slutligen den 17 juni 2010 att ”medlemsstaterna bör införa system för avgifter och skatter för finansinstitut, för att säkerställa en rättvis fördelning av bördan och ge incitament att undvika systemrisker. Sådana avgifter och skatter bör ingå i en trovärdig saneringsram”. |
| --- | --- |

(4d)

Europeiska rådet sade slutligen den 17 juni 2010 att ”medlemsstaterna bör införa system för avgifter och skatter för finansinstitut, för att säkerställa en rättvis fördelning av bördan och ge incitament att undvika systemrisker. Sådana avgifter och skatter bör ingå i en trovärdig saneringsram”.

| (5) | Den finansiella och ekonomiska krisen har skapat påtagliga allvarliga risker för
  finanssystemets stabilitet och
  den inre
  marknadens funktionssätt
  . Att ett stabilt och tillförlitligt finansiellt system återställs och upprätthålls är en absolut första förutsättning för att bevara förtroendet för den inre marknaden och dess enhetliga funktion och för att bevara och förbättra förutsättningarna för en fullt ut integrerad fungerande inre marknad för finansiella tjänster. Djupare, mer integrerade finansiella marknader ger dessutom större möjligheter till diversifiering av finansiering och risker och bidrar därför till att öka kapaciteten för att absorbera ekonomiska chocker. |
| --- | --- |

(5)

Den finansiella och ekonomiska krisen har skapat påtagliga allvarliga risker för
  finanssystemets stabilitet och
  den inre
  marknadens funktionssätt
  . Att ett stabilt och tillförlitligt finansiellt system återställs och upprätthålls är en absolut första förutsättning för att bevara förtroendet för den inre marknaden och dess enhetliga funktion och för att bevara och förbättra förutsättningarna för en fullt ut integrerad fungerande inre marknad för finansiella tjänster. Djupare, mer integrerade finansiella marknader ger dessutom större möjligheter till diversifiering av finansiering och risker och bidrar därför till att öka kapaciteten för att absorbera ekonomiska chocker.

| (6) | Unionen har nått gränsen för vad som kan åstadkommas med oförändrad status för kommittéerna för europeiska tillsynsmyndigheter ▐. Unionen kan inte fortsatt acceptera en situation där det inte finns någon mekanism för att säkerställa att de nationella tillsynsorganen kommer fram till bästa möjliga beslut inom tillsynen över gränsöverskridande institut i de fall då samarbetet och informationsutbytet mellan de nationella tillsynsorganen är otillfredsställande, då gemensamma åtgärder av de nationella myndigheterna kräver komplicerade arrangemang för att ta hänsyn till en mängd skiftande reglerings- och tillsynsordningar och då nationella lösningar ofta är det enda framkomliga alternativet för att åtgärda problem med EU-dimensioner när olika tolkningar görs av samma rättsakt. Det nya europeiska
  systemet för finansiell tillsyn
  (ESFS) bör utformas så att dessa brister undanröjs, och det bör vara anpassat till målet att skapa en stabil inre marknad för finansiella tjänster inom EU och binda samman de nationella tillsynsmyndigheterna i ett starkt EU-nät. |
| --- | --- |

(6)

Unionen har nått gränsen för vad som kan åstadkommas med oförändrad status för kommittéerna för europeiska tillsynsmyndigheter ▐. Unionen kan inte fortsatt acceptera en situation där det inte finns någon mekanism för att säkerställa att de nationella tillsynsorganen kommer fram till bästa möjliga beslut inom tillsynen över gränsöverskridande institut i de fall då samarbetet och informationsutbytet mellan de nationella tillsynsorganen är otillfredsställande, då gemensamma åtgärder av de nationella myndigheterna kräver komplicerade arrangemang för att ta hänsyn till en mängd skiftande reglerings- och tillsynsordningar och då nationella lösningar ofta är det enda framkomliga alternativet för att åtgärda problem med EU-dimensioner när olika tolkningar görs av samma rättsakt. Det nya europeiska
  systemet för finansiell tillsyn
  (ESFS) bör utformas så att dessa brister undanröjs, och det bör vara anpassat till målet att skapa en stabil inre marknad för finansiella tjänster inom EU och binda samman de nationella tillsynsmyndigheterna i ett starkt EU-nät.

| (7) | ESFS bör vara ett
  integrerat
  nätverk för tillsynsmyndigheter på nationell nivå och EU-nivå som låter den dagliga tillsynen över
  de finansiella instituten
  ligga kvar på nationell nivå ▐.
  Myndigheten bör spela en ledande roll bland de tillsynskollegier som sköter tillsynen över finansmarknadsaktörer med gränsöverskridande verksamhet och det bör fastställas klara normer för den tillsyn de utövar. Myndigheten bör ägna särskild uppmärksamhet åt finansmarknadsaktörer som kan innebära en systemrisk eftersom det kunde bli till fara för stabiliteten i unionens hela finanssystem om de gick omkull efter det att en nationell tillsynsmyndighet underlåtit att utöva sina befogenheter.
  Man bör också skapa större harmonisering och enhetlighet i tillämpningen av bestämmelserna om
  finansiella institut
  och marknader i hela unionen.
  Vid sidan av myndigheten
  bör
  det även
  inrättas
  en europeisk tillsynsmyndighet (Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten) och en europeisk tillsynsmyndighet (Europeiska bankmyndigheten) liksom en europeisk tillsynsmyndighet (Gemensamma kommittén)
  .
  En europeisk systemrisknämnd bör ingå i EFSF. |
| --- | --- |

(7)

ESFS bör vara ett
  integrerat
  nätverk för tillsynsmyndigheter på nationell nivå och EU-nivå som låter den dagliga tillsynen över
  de finansiella instituten
  ligga kvar på nationell nivå ▐.
  Myndigheten bör spela en ledande roll bland de tillsynskollegier som sköter tillsynen över finansmarknadsaktörer med gränsöverskridande verksamhet och det bör fastställas klara normer för den tillsyn de utövar. Myndigheten bör ägna särskild uppmärksamhet åt finansmarknadsaktörer som kan innebära en systemrisk eftersom det kunde bli till fara för stabiliteten i unionens hela finanssystem om de gick omkull efter det att en nationell tillsynsmyndighet underlåtit att utöva sina befogenheter.
  Man bör också skapa större harmonisering och enhetlighet i tillämpningen av bestämmelserna om
  finansiella institut
  och marknader i hela unionen.
  Vid sidan av myndigheten
  bör
  det även
  inrättas
  en europeisk tillsynsmyndighet (Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten) och en europeisk tillsynsmyndighet (Europeiska bankmyndigheten) liksom en europeisk tillsynsmyndighet (Gemensamma kommittén)
  .
  En europeisk systemrisknämnd bör ingå i EFSF.

| (8) | Den
  europeiska
  tillsynsmyndigheten
  bör ersätta europeiska banktillsynskommittén (CEBS), inrättad genom kommissionens beslut 2009/78/EG (15), kommittén för europeiska myndigheter med tillsyn över försäkringar och tjänstepensioner (CEIOPS), inrättad genom kommissionens beslut 2009/79/EG (16), och europeiska värdepapperstillsynskommittén (CESR), inrättad genom kommissionens beslut 2009/77/EG (17) och överta alla dessa kommittéers uppgifter och befogenheter
  , inbegripet fortsättningen av pågående arbete och projekt, i tillämpliga fall
  . Varje myndighets behörighetsområde bör definieras tydligt ▐. Om så krävs av institutionella skäl eller på grund av dess ansvar enligt EUF-fördraget, bör även kommissionen ingå i nätverket av tillsynsmyndigheter. |
| --- | --- |

(8)

Den
  europeiska
  tillsynsmyndigheten
  bör ersätta europeiska banktillsynskommittén (CEBS), inrättad genom kommissionens beslut 2009/78/EG (15), kommittén för europeiska myndigheter med tillsyn över försäkringar och tjänstepensioner (CEIOPS), inrättad genom kommissionens beslut 2009/79/EG (16), och europeiska värdepapperstillsynskommittén (CESR), inrättad genom kommissionens beslut 2009/77/EG (17) och överta alla dessa kommittéers uppgifter och befogenheter
  , inbegripet fortsättningen av pågående arbete och projekt, i tillämpliga fall
  . Varje myndighets behörighetsområde bör definieras tydligt ▐. Om så krävs av institutionella skäl eller på grund av dess ansvar enligt EUF-fördraget, bör även kommissionen ingå i nätverket av tillsynsmyndigheter.

| (9) | Myndigheten
  bör agera i syfte att förbättra den inre marknadens funktion, bland annat genom att säkerställa en hög grad av effektiv och konsekvent reglering och tillsyn med beaktande av samtliga medlemsstaters specifika intressen
  samt av att finansmarknadsaktörerna är inbördes olika
  .
  Myndigheten bör slå vakt om allmänna värden såsom finanssystemets stabilitet, transparensen i fråga om marknader och finansprodukter samt skyddet av insättare och investerare. Myndigheten bör också förhindra regelarbitrage och garantera likvärdiga verksamhetsförutsättningar samt
  stärka den internationella samordningen mellan tillsynsmyndigheterna till gagn för ekonomin som helhet, däribland
  finansmarknadsaktörer
  och andra intressenter, konsumenter och arbetstagare. Den bör också ha i uppgift att främja konvergens i tillsynen och ge råd till EU-institutionerna i fråga om reglering av och tillsyn över värdepapper och marknader samt därmed sammanhängande frågor beträffande företagsstyrning och finansiell rapportering.
  Myndigheten bör också få det övergripande tillsynsansvaret för nuvarande och nya finansprodukter och finanstransaktioner. |
| --- | --- |

(9)

Myndigheten
  bör agera i syfte att förbättra den inre marknadens funktion, bland annat genom att säkerställa en hög grad av effektiv och konsekvent reglering och tillsyn med beaktande av samtliga medlemsstaters specifika intressen
  samt av att finansmarknadsaktörerna är inbördes olika
  .
  Myndigheten bör slå vakt om allmänna värden såsom finanssystemets stabilitet, transparensen i fråga om marknader och finansprodukter samt skyddet av insättare och investerare. Myndigheten bör också förhindra regelarbitrage och garantera likvärdiga verksamhetsförutsättningar samt
  stärka den internationella samordningen mellan tillsynsmyndigheterna till gagn för ekonomin som helhet, däribland
  finansmarknadsaktörer
  och andra intressenter, konsumenter och arbetstagare. Den bör också ha i uppgift att främja konvergens i tillsynen och ge råd till EU-institutionerna i fråga om reglering av och tillsyn över värdepapper och marknader samt därmed sammanhängande frågor beträffande företagsstyrning och finansiell rapportering.
  Myndigheten bör också få det övergripande tillsynsansvaret för nuvarande och nya finansprodukter och finanstransaktioner.

| (9a) | Myndigheten ska ta vederbörlig hänsyn till hur dess verksamhet påverkar konkurrensen och innovativiteten på unionens inre marknad samt unionens globala konkurrenskraft, finansiell integrering och unionens nya strategi för tillväxt och sysselsättning. |
| --- | --- |

(9a)

Myndigheten ska ta vederbörlig hänsyn till hur dess verksamhet påverkar konkurrensen och innovativiteten på unionens inre marknad samt unionens globala konkurrenskraft, finansiell integrering och unionens nya strategi för tillväxt och sysselsättning.

| (9b) | För att kunna nå sina mål bör myndigheten vara en juridisk person med oberoende i administrativa och finansiella frågor. Myndigheten bör ges befogenheter att åtgärda frågor om lagstiftningens efterlevnad, framför allt frågor med anknytning till systemrisker och gränsöverskridande risker (Baselkommittén om banktillsyn). |
| --- | --- |

(9b)

För att kunna nå sina mål bör myndigheten vara en juridisk person med oberoende i administrativa och finansiella frågor. Myndigheten bör ges befogenheter att åtgärda frågor om lagstiftningens efterlevnad, framför allt frågor med anknytning till systemrisker och gränsöverskridande risker (Baselkommittén om banktillsyn).

| (9c) | Systemrisker definieras av myndigheter på det internationella planet (Internationella valutafonden, Rådet för finansiella stabilitet och Banken för internationell betalningsutjämning, BIS) såsom en risk för störningar av finanstjänsterna som i) orsakas av hinder inom hela finanssystemet eller delar därav och ii) kan få allvarliga skadeverkningar för realekonomin. Alla finansförmedlare, finansmarknader och finansiella infrastrukturer kan i viss utsträckning vara systemviktiga. |
| --- | --- |

(9c)

Systemrisker definieras av myndigheter på det internationella planet (Internationella valutafonden, Rådet för finansiella stabilitet och Banken för internationell betalningsutjämning, BIS) såsom en risk för störningar av finanstjänsterna som i) orsakas av hinder inom hela finanssystemet eller delar därav och ii) kan få allvarliga skadeverkningar för realekonomin. Alla finansförmedlare, finansmarknader och finansiella infrastrukturer kan i viss utsträckning vara systemviktiga.

| (9d) | Enligt dessa institutioner avses med gränsöverskridande risk alla risker som orsakas av ekonomisk obalans eller ekonomiska brister i hela eller en del av unionen och som kan få betydande negativa konsekvenser för transaktionerna mellan ekonomiska aktörer i två eller flera medlemsstater, för den inre marknadens funktionssätt eller för de offentliga finanserna i unionen eller någon av dess medlemsstater. |
| --- | --- |

(9d)

Enligt dessa institutioner avses med gränsöverskridande risk alla risker som orsakas av ekonomisk obalans eller ekonomiska brister i hela eller en del av unionen och som kan få betydande negativa konsekvenser för transaktionerna mellan ekonomiska aktörer i två eller flera medlemsstater, för den inre marknadens funktionssätt eller för de offentliga finanserna i unionen eller någon av dess medlemsstater.

| (10) | Europeiska unionens domstol har i sin dom av den 2 maj 2006 ▐ (Förenade kungariket mot Europaparlamentet och rådet) fastslagit att
  ”det inte finns något stöd i ordalydelsen i artikel i 95 EG-fördraget [numera artikel 114 i EUF-fördraget] för att de åtgärder som vidtas av gemenskapslagstiftaren med stöd av denna artikel är begränsade på så sätt att endast medlemsstaterna kan vara åtgärdernas adressater. Det kan således visa sig vara nödvändigt, enligt gemenskapslagstiftarens bedömning, att anta bestämmelser om att inrätta ett gemenskapsorgan, vars syfte är att bidra till genomförandet av en harmoniseringsprocess i situationer där det förefaller lämpligt att vidta icke-bindande kompletterings- och ramåtgärder för att underlätta genomförandet och den enhetliga tillämpningen av rättsakter som har antagits med stöd av artikeln”

   (18)

  .
  Myndighetens syfte och uppgifter – att bistå de behöriga nationella tillsynsmyndigheterna med att säkerställa en konsekvent tolkning och tillämpning av unionsbestämmelserna och bidra till att skapa den finansiella stabilitet som krävs för finansiell integrering – står i nära samband med målen för unionens regelverk på området för finansiella tjänster. Myndigheten bör därför inrättas med artikel 114 i EUF-fördraget som rättslig grund. |
| --- | --- |

(10)

Europeiska unionens domstol har i sin dom av den 2 maj 2006 ▐ (Förenade kungariket mot Europaparlamentet och rådet) fastslagit att
  ”det inte finns något stöd i ordalydelsen i artikel i 95 EG-fördraget [numera artikel 114 i EUF-fördraget] för att de åtgärder som vidtas av gemenskapslagstiftaren med stöd av denna artikel är begränsade på så sätt att endast medlemsstaterna kan vara åtgärdernas adressater. Det kan således visa sig vara nödvändigt, enligt gemenskapslagstiftarens bedömning, att anta bestämmelser om att inrätta ett gemenskapsorgan, vars syfte är att bidra till genomförandet av en harmoniseringsprocess i situationer där det förefaller lämpligt att vidta icke-bindande kompletterings- och ramåtgärder för att underlätta genomförandet och den enhetliga tillämpningen av rättsakter som har antagits med stöd av artikeln”

   (18)

  .
  Myndighetens syfte och uppgifter – att bistå de behöriga nationella tillsynsmyndigheterna med att säkerställa en konsekvent tolkning och tillämpning av unionsbestämmelserna och bidra till att skapa den finansiella stabilitet som krävs för finansiell integrering – står i nära samband med målen för unionens regelverk på området för finansiella tjänster. Myndigheten bör därför inrättas med artikel 114 i EUF-fördraget som rättslig grund.

| (11) | I följande rättsakter fastställs medlemsstaternas behöriga myndigheters uppgifter, även i fråga om samarbete inbördes och med kommissionen: Europaparlamentets och rådets direktiv 97/9/EG av den 3 mars 1997 om system för ersättning till investerare (19), Europaparlamentets och rådets direktiv 98/26/EG av den 19 maj 1998 om slutgiltig avveckling i system för överföring av betalningar och värdepapper (20), Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/34/EG av den 28 maj 2001 om upptagande av värdepapper till officiell notering och om uppgifter som skall offentliggöras beträffande sådana värdepapper (21), Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/47/EG av den 6 juni 2002 om ställande av finansiell säkerhet (22), Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/87/EG av den 16 december 2002 om extra tillsyn över kreditinstitut, försäkringsföretag och värdepappersföretag i ett finansiellt konglomerat (23), Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/6/EG av den 28 januari 2003 om insiderhandel och otillbörlig marknadspåverkan (marknadsmissbruk) (24), Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/71/EG av den 4 november 2003 om de prospekt som skall offentliggöras när värdepapper erbjuds till allmänheten eller tas upp till handel och om ändring av direktiv 2001/34/EG (25), Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/25/EG av den 21 april 2004 om uppköpserbjudanden (26), Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/39/EG av den 21 april 2004 om marknader för finansiella instrument (27), Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/109/EG av den 15 december 2004 om harmonisering av insynskraven angående upplysningar om emittenter vars värdepapper är upptagna till handel på en reglerad marknad och om ändring av direktiv 2001/34/EG (28), Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/60/EG av den 26 oktober 2005 om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för penningtvätt och finansiering av terrorism (29), Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/65/EG av den 23 september 2002 om distansförsäljning av finansiella tjänster till konsumenter (30), Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/49/EG av den 14 juni 2006 om kapitalkrav för värdepappersföretag och kreditinstitut (omarbetning) utan att detta påverkar Europeiska bankmyndighetens behörighet i fråga om stabilitetstillsyn (31), Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/65/EG av den 13 juli 2009 om företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper (32), direktiv ... (kommande AIF-fonddirektiv) och förordning ... (kommande förordning om kreditvärderingsinstitut), samt alla kommissionens direktiv, förordningar och beslut som grundas på dessa rättsakter och varje kommande gemenskapsrättsakt genom vilken myndigheten tilldelas uppgifter. |
| --- | --- |

(11)

I följande rättsakter fastställs medlemsstaternas behöriga myndigheters uppgifter, även i fråga om samarbete inbördes och med kommissionen: Europaparlamentets och rådets direktiv 97/9/EG av den 3 mars 1997 om system för ersättning till investerare (19), Europaparlamentets och rådets direktiv 98/26/EG av den 19 maj 1998 om slutgiltig avveckling i system för överföring av betalningar och värdepapper (20), Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/34/EG av den 28 maj 2001 om upptagande av värdepapper till officiell notering och om uppgifter som skall offentliggöras beträffande sådana värdepapper (21), Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/47/EG av den 6 juni 2002 om ställande av finansiell säkerhet (22), Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/87/EG av den 16 december 2002 om extra tillsyn över kreditinstitut, försäkringsföretag och värdepappersföretag i ett finansiellt konglomerat (23), Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/6/EG av den 28 januari 2003 om insiderhandel och otillbörlig marknadspåverkan (marknadsmissbruk) (24), Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/71/EG av den 4 november 2003 om de prospekt som skall offentliggöras när värdepapper erbjuds till allmänheten eller tas upp till handel och om ändring av direktiv 2001/34/EG (25), Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/25/EG av den 21 april 2004 om uppköpserbjudanden (26), Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/39/EG av den 21 april 2004 om marknader för finansiella instrument (27), Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/109/EG av den 15 december 2004 om harmonisering av insynskraven angående upplysningar om emittenter vars värdepapper är upptagna till handel på en reglerad marknad och om ändring av direktiv 2001/34/EG (28), Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/60/EG av den 26 oktober 2005 om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för penningtvätt och finansiering av terrorism (29), Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/65/EG av den 23 september 2002 om distansförsäljning av finansiella tjänster till konsumenter (30), Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/49/EG av den 14 juni 2006 om kapitalkrav för värdepappersföretag och kreditinstitut (omarbetning) utan att detta påverkar Europeiska bankmyndighetens behörighet i fråga om stabilitetstillsyn (31), Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/65/EG av den 13 juli 2009 om företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper (32), direktiv ... (kommande AIF-fonddirektiv) och förordning ... (kommande förordning om kreditvärderingsinstitut), samt alla kommissionens direktiv, förordningar och beslut som grundas på dessa rättsakter och varje kommande gemenskapsrättsakt genom vilken myndigheten tilldelas uppgifter.

| (12) | Termen ”finansmarknadsaktör” bör avse flera olika kategorier av aktörer som omfattas av EU-lagstiftning på detta område. Den kan användas för både juridiska och fysiska personer. Den kan till exempel omfatta värdepappersföretag, fondföretag och dessas förvaltningsbolag, förvaltare av alternativa investeringsfonder, marknadsoperatörer, clearinginstitut, avvecklingssystem, kreditvärderingsinstitut, emittenter, anbudsgivare, investerare, personer som kontrollerar eller har intresse i marknadsaktörer, personer som medverkar i marknadsaktörers förvaltning och andra personer på vilka något krav i den relevanta lagstiftningen är tillämpligt. Den bör också avse finansmarknadsaktörer, t.ex. kreditinstitut och försäkringsföretag, då de genomför verksamheter som omfattas av EU- lagstiftningen på detta område. Behöriga myndigheter i EU och i tredjeländer samt kommissionen omfattas dock inte av definitionen. |
| --- | --- |

(12)

Termen ”finansmarknadsaktör” bör avse flera olika kategorier av aktörer som omfattas av EU-lagstiftning på detta område. Den kan användas för både juridiska och fysiska personer. Den kan till exempel omfatta värdepappersföretag, fondföretag och dessas förvaltningsbolag, förvaltare av alternativa investeringsfonder, marknadsoperatörer, clearinginstitut, avvecklingssystem, kreditvärderingsinstitut, emittenter, anbudsgivare, investerare, personer som kontrollerar eller har intresse i marknadsaktörer, personer som medverkar i marknadsaktörers förvaltning och andra personer på vilka något krav i den relevanta lagstiftningen är tillämpligt. Den bör också avse finansmarknadsaktörer, t.ex. kreditinstitut och försäkringsföretag, då de genomför verksamheter som omfattas av EU- lagstiftningen på detta område. Behöriga myndigheter i EU och i tredjeländer samt kommissionen omfattas dock inte av definitionen.

| (13) | Det är önskvärt att myndigheten främjar en enhetlig tillämpning på området för system för ersättning till investerare för att säkerställa jämbördiga konkurrensvillkor och en rättvis behandling av investerare inom hela unionen. Eftersom system för ersättning till investerare omfattas av medlemsstatskontroll och inte lagstadgad tillsyn i egentlig mening är det lämpligt att myndigheten kan utöva sina befogenheter enligt denna förordning när det gäller själva systemen för ersättning till investerare och dessas förvaltare ▐.
  Myndighetens roll bör ses över när det har inrättats en europeisk ersättningsfond för investerare. |
| --- | --- |

(13)

Det är önskvärt att myndigheten främjar en enhetlig tillämpning på området för system för ersättning till investerare för att säkerställa jämbördiga konkurrensvillkor och en rättvis behandling av investerare inom hela unionen. Eftersom system för ersättning till investerare omfattas av medlemsstatskontroll och inte lagstadgad tillsyn i egentlig mening är det lämpligt att myndigheten kan utöva sina befogenheter enligt denna förordning när det gäller själva systemen för ersättning till investerare och dessas förvaltare ▐.
  Myndighetens roll bör ses över när det har inrättats en europeisk ersättningsfond för investerare.

| (14) | Det finns behov av att införa ett effektivt instrument för att fastställa harmoniserade tekniska
  regelstandarder
  för finansiella tjänster för att – också genom ”en enda regelbok” – säkerställa jämbördiga konkurrensvillkor och tillfredsställande skydd av
  insättare,
  investerare och konsumenter i hela EU. Eftersom myndigheten är ett organ som besitter ett avancerat kunnande på det specifika området, är det lämpligt och ändamålsenligt att den, på områden som fastställs i unionslagstiftningen, anförtros utarbetandet av förslag till tekniska regelstandarder som inte inbegriper politiska ställningstaganden. Kommissionen bör godkänna dessa förslag till tekniska
  regel- och genomförandestandarder
  i enlighet med
  artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt
  för att göra dem rättsligt bindande. ▐ |
| --- | --- |

(14)

Det finns behov av att införa ett effektivt instrument för att fastställa harmoniserade tekniska
  regelstandarder
  för finansiella tjänster för att – också genom ”en enda regelbok” – säkerställa jämbördiga konkurrensvillkor och tillfredsställande skydd av
  insättare,
  investerare och konsumenter i hela EU. Eftersom myndigheten är ett organ som besitter ett avancerat kunnande på det specifika området, är det lämpligt och ändamålsenligt att den, på områden som fastställs i unionslagstiftningen, anförtros utarbetandet av förslag till tekniska regelstandarder som inte inbegriper politiska ställningstaganden. Kommissionen bör godkänna dessa förslag till tekniska
  regel- och genomförandestandarder
  i enlighet med
  artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt
  för att göra dem rättsligt bindande. ▐

| (15) | Kommissionen bör godkänna dessa förslag till tekniska regelstandarder för att göra dem rättsligt bindande. Ändringar av dem kommer att företas endast under snävt begränsade och mycket speciella omständigheter, förutsatt att det är myndigheten som står i nära kontakt med och godkänner finansmarknadernas dagliga arbete. De bör ändras till exempel om de är oförenliga med unionslagstiftningen, inte iakttar proportionalitetsprincipen eller strider mot de grundläggande principer för den inre marknaden för finansiella tjänster som kommer till uttryck i Europeiska unionens regelverk för finansiella tjänster. Kommissionen bör inte ändra innehållet i de tekniska standarder som utarbetats av myndigheten utan att detta först har samordnats med myndigheten. För att säkerställa ett smidigt och snabbt antagningsförfarande för dessa standarder bör kommissionen ges en tidsfrist för sitt godkännandebeslut. |
| --- | --- |

(15)

Kommissionen bör godkänna dessa förslag till tekniska regelstandarder för att göra dem rättsligt bindande. Ändringar av dem kommer att företas endast under snävt begränsade och mycket speciella omständigheter, förutsatt att det är myndigheten som står i nära kontakt med och godkänner finansmarknadernas dagliga arbete. De bör ändras till exempel om de är oförenliga med unionslagstiftningen, inte iakttar proportionalitetsprincipen eller strider mot de grundläggande principer för den inre marknaden för finansiella tjänster som kommer till uttryck i Europeiska unionens regelverk för finansiella tjänster. Kommissionen bör inte ändra innehållet i de tekniska standarder som utarbetats av myndigheten utan att detta först har samordnats med myndigheten. För att säkerställa ett smidigt och snabbt antagningsförfarande för dessa standarder bör kommissionen ges en tidsfrist för sitt godkännandebeslut.

| (15a) | Kommissionen bör också ha befogenhet att genomföra rättsakter i enlighet med artikel 291 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. |
| --- | --- |

(15a)

Kommissionen bör också ha befogenhet att genomföra rättsakter i enlighet med artikel 291 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.

| (
  15b) | Det är ett krav att tekniska regel- och genomförandestandarder följer proportionalitetsprincipen, vilket innebär att de krav som fastställts i dem bör stå i proportion till karaktären, omfattningen och komplexiteten av de risker som det berörda finansiella institutets verksamhet är förenad med. |
| --- | --- |

(
  15b)

Det är ett krav att tekniska regel- och genomförandestandarder följer proportionalitetsprincipen, vilket innebär att de krav som fastställts i dem bör stå i proportion till karaktären, omfattningen och komplexiteten av de risker som det berörda finansiella institutets verksamhet är förenad med.

| (16) | På områden som inte omfattas av tekniska
  regelstandarder
  bör myndigheten ha befogenhet att utfärda ▐ riktlinjer och rekommendationer om tillämpningen av unionslagstiftningen. För att säkerställa överblickbarhet och öka överensstämmelsen med dessa riktlinjer och rekommendationer i de nationella tillsynsmyndigheternas agerande, bör dessa vara skyldiga att
  offentliggöra
  en motivering i de fall då de inte följer riktlinjer eller rekommendationer
  för att garantera fullständig överblickbarhet gentemot marknadsaktörerna
  . |
| --- | --- |

(16)

På områden som inte omfattas av tekniska
  regelstandarder
  bör myndigheten ha befogenhet att utfärda ▐ riktlinjer och rekommendationer om tillämpningen av unionslagstiftningen. För att säkerställa överblickbarhet och öka överensstämmelsen med dessa riktlinjer och rekommendationer i de nationella tillsynsmyndigheternas agerande, bör dessa vara skyldiga att
  offentliggöra
  en motivering i de fall då de inte följer riktlinjer eller rekommendationer
  för att garantera fullständig överblickbarhet gentemot marknadsaktörerna
  .

| (17) | Att en korrekt och fullständig tillämpning av unionslagstiftningen säkerställs är en oeftergivlig förutsättning för integrerade,
  överblickbara,
  ändamålsenliga och korrekt fungerande finansiella marknader, för det finansiella systemets stabilitet och för neutrala konkurrensvillkor för
  finansiella institut
  inom hela unionen. Det bör därför inrättas en mekanism genom vilken myndigheten kan åtgärda fall av
  icke-tillämpning eller
  felaktig
  ▐
  tillämpning
  , som utgör ett brott mot unionslagstiftningen
  . Denna mekanism bör tillämpas på områden där otvetydiga och ovillkorliga skyldigheter fastställs genom gemenskapslagstiftningen. |
| --- | --- |

(17)

Att en korrekt och fullständig tillämpning av unionslagstiftningen säkerställs är en oeftergivlig förutsättning för integrerade,
  överblickbara,
  ändamålsenliga och korrekt fungerande finansiella marknader, för det finansiella systemets stabilitet och för neutrala konkurrensvillkor för
  finansiella institut
  inom hela unionen. Det bör därför inrättas en mekanism genom vilken myndigheten kan åtgärda fall av
  icke-tillämpning eller
  felaktig
  ▐
  tillämpning
  , som utgör ett brott mot unionslagstiftningen
  . Denna mekanism bör tillämpas på områden där otvetydiga och ovillkorliga skyldigheter fastställs genom gemenskapslagstiftningen.

| (18) | För att möjliggöra reaktioner som står i proportion till allvaret i fall av felaktig eller ofullständig tillämpning av gemenskaps-lagstiftningen bör en trestegsmekanism tillämpas. Som ett första steg bör myndigheten ha befogenhet att göra utredningar om det hävdas att nationella myndigheter i utövandet av sin tillsyn tillämpat skyldigheter enligt gemenskapslagstiftningen felaktigt eller ofullständigt, och dessa bör leda till en ▐ rekommendation.
  Om de behöriga nationella myndigheterna inte följer rekommendationen, bör kommissionen ha befogenhet att utfärda ett formellt yttrande med beaktande av myndighetens rekommendation, där det krävs av den behöriga myndigheten att den vidtar de åtgärder som behövs för att uppfylla bestämmelserna i unionslagstiftningen. |
| --- | --- |

(18)

För att möjliggöra reaktioner som står i proportion till allvaret i fall av felaktig eller ofullständig tillämpning av gemenskaps-lagstiftningen bör en trestegsmekanism tillämpas. Som ett första steg bör myndigheten ha befogenhet att göra utredningar om det hävdas att nationella myndigheter i utövandet av sin tillsyn tillämpat skyldigheter enligt gemenskapslagstiftningen felaktigt eller ofullständigt, och dessa bör leda till en ▐ rekommendation.
  Om de behöriga nationella myndigheterna inte följer rekommendationen, bör kommissionen ha befogenhet att utfärda ett formellt yttrande med beaktande av myndighetens rekommendation, där det krävs av den behöriga myndigheten att den vidtar de åtgärder som behövs för att uppfylla bestämmelserna i unionslagstiftningen.

| (19) | Om den nationella myndigheten inte följer rekommendationen
  inom en frist som fastställs av myndigheten
  , bör
  myndigheten utan dröjsmål
  rikta ett beslut till den nationella tillsynsmyndigheten i fråga för att säkerställa att unionslagstiftningen iakttas. Detta beslut ska ha direkt rättslig effekt och kunna åberopas inför nationella domstolar och myndigheter och genomdrivas i enlighet med artikel 258 i EUF-fördraget. |
| --- | --- |

(19)

Om den nationella myndigheten inte följer rekommendationen
  inom en frist som fastställs av myndigheten
  , bör
  myndigheten utan dröjsmål
  rikta ett beslut till den nationella tillsynsmyndigheten i fråga för att säkerställa att unionslagstiftningen iakttas. Detta beslut ska ha direkt rättslig effekt och kunna åberopas inför nationella domstolar och myndigheter och genomdrivas i enlighet med artikel 258 i EUF-fördraget.

| (20) | Om i exceptionella fall den behöriga myndigheten i fråga ihållande underlåter att agera, bör den europeiska myndigheten ha befogenhet att, för att få denna situation att upphöra, som en sista utväg anta beslut riktade till enskilda finansmarknadsaktörer. Denna befogenhet bör endast gälla under exceptionella omständigheter då en behörig myndighet inte följer
  det formella yttrande
  som riktats till den i fall då
  unionslagstiftningen
  är direkt tillämplig på
  finansiella institut
  med stöd av nu gällande (33) eller kommande EU-förordningar.
  På denna punkt ser Europaparlamentet och rådet fram mot genomförandet av kommissionens program för 2010, framför allt förslaget om en omarbetning av kapitalkravsdirektiven. |
| --- | --- |

(20)

Om i exceptionella fall den behöriga myndigheten i fråga ihållande underlåter att agera, bör den europeiska myndigheten ha befogenhet att, för att få denna situation att upphöra, som en sista utväg anta beslut riktade till enskilda finansmarknadsaktörer. Denna befogenhet bör endast gälla under exceptionella omständigheter då en behörig myndighet inte följer
  det formella yttrande
  som riktats till den i fall då
  unionslagstiftningen
  är direkt tillämplig på
  finansiella institut
  med stöd av nu gällande (33) eller kommande EU-förordningar.
  På denna punkt ser Europaparlamentet och rådet fram mot genomförandet av kommissionens program för 2010, framför allt förslaget om en omarbetning av kapitalkravsdirektiven.

| (21) | Allvarliga hot mot de finansiella marknadernas korrekta funktion och integritet eller mot stabiliteten i det finansiella systemet i EU kräver snabba och samfällda reaktioner på EU-nivå. Myndigheten bör därför kunna kräva att nationella tillsynsmyndigheter ska vidta specifika åtgärder för att undanröja ett omedelbart hot.
  Med tanke på hur känslig frågan är bör befogenheterna att avgöra om
  ett omedelbart hot
  föreligger eller inte överlåtas på kommissionen, antingen på kommissionens eget initiativ eller på begäran av Europaparlamentet, rådet, ESRB eller myndigheten. Om Europaparlamentet, rådet, ESRB eller Europeiska tillsynsmyndigheten (ESA) anser att ett omedelbart hot skulle kunna aktualiseras bör de kontakta kommissionen. I det sammanhanget är det av yttersta vikt att det slås vakt om konfidentialiteten. Om kommissionen fastställer att det föreligger ett omedelbart hot bör den i vederbörlig ordning underrätta Europaparlamentet och rådet. |
| --- | --- |

(21)

Allvarliga hot mot de finansiella marknadernas korrekta funktion och integritet eller mot stabiliteten i det finansiella systemet i EU kräver snabba och samfällda reaktioner på EU-nivå. Myndigheten bör därför kunna kräva att nationella tillsynsmyndigheter ska vidta specifika åtgärder för att undanröja ett omedelbart hot.
  Med tanke på hur känslig frågan är bör befogenheterna att avgöra om
  ett omedelbart hot
  föreligger eller inte överlåtas på kommissionen, antingen på kommissionens eget initiativ eller på begäran av Europaparlamentet, rådet, ESRB eller myndigheten. Om Europaparlamentet, rådet, ESRB eller Europeiska tillsynsmyndigheten (ESA) anser att ett omedelbart hot skulle kunna aktualiseras bör de kontakta kommissionen. I det sammanhanget är det av yttersta vikt att det slås vakt om konfidentialiteten. Om kommissionen fastställer att det föreligger ett omedelbart hot bör den i vederbörlig ordning underrätta Europaparlamentet och rådet.

| (22) | För att säkerställa en ändamålsenlig och effektiv tillsyn och ett välavvägt hänsynstagande till olika medlemsstaters behöriga myndigheters ståndpunkter bör myndigheten med bindande verkan kunna lösa tvister mellan dessa behöriga myndigheter, bland annat inom tillsynskollegierna. Det bör föreskrivas en förlikningsfas, under vilken de behöriga myndigheterna kan nå en överenskommelse.
  När en sådan överenskommelse inte uppnås bör myndigheten ålägga de behöriga myndigheterna att vidta åtgärder eller avstå från åtgärder, för att hantera den situation som uppstått i överensstämmelse med unionlagstiftningen, varvid det åligger de behöriga myndigheterna att rätta sig efter myndighetens påbud.
  Om de berörda nationella tillsynsmyndigheterna underlåter att agera bör myndigheten ges befogenhet att, som en sista utväg, anta beslut riktade direkt till
  finansiella institut
  på områden av unionlagstiftningen som är direkt tillämpliga på dem. |
| --- | --- |

(22)

För att säkerställa en ändamålsenlig och effektiv tillsyn och ett välavvägt hänsynstagande till olika medlemsstaters behöriga myndigheters ståndpunkter bör myndigheten med bindande verkan kunna lösa tvister mellan dessa behöriga myndigheter, bland annat inom tillsynskollegierna. Det bör föreskrivas en förlikningsfas, under vilken de behöriga myndigheterna kan nå en överenskommelse.
  När en sådan överenskommelse inte uppnås bör myndigheten ålägga de behöriga myndigheterna att vidta åtgärder eller avstå från åtgärder, för att hantera den situation som uppstått i överensstämmelse med unionlagstiftningen, varvid det åligger de behöriga myndigheterna att rätta sig efter myndighetens påbud.
  Om de berörda nationella tillsynsmyndigheterna underlåter att agera bör myndigheten ges befogenhet att, som en sista utväg, anta beslut riktade direkt till
  finansiella institut
  på områden av unionlagstiftningen som är direkt tillämpliga på dem.

| (22a) | Krisen har bevisat att finansiella institut med gränsöverskridande verksamhet helt uppenbart inte kan övervakas bara genom samarbete mellan nationella myndigheterna vilkas befogenheter upphör vid de nationella gränserna. |
| --- | --- |

(22a)

Krisen har bevisat att finansiella institut med gränsöverskridande verksamhet helt uppenbart inte kan övervakas bara genom samarbete mellan nationella myndigheterna vilkas befogenheter upphör vid de nationella gränserna.

| (22b) | I Turner-rapporten, som publicerades i mars 2009, påpekar man att de nuvarande arrangemangen, där man kombinerar rättigheter att inrätta filialer, hemlandstillsyn och enbart nationell insättningsgaranti inte är en sund bas för en framtida reglering av och tillsyn över europeiska gränsöverskridande banker som riktar sig till privatpersoner. |
| --- | --- |

(22b)

I Turner-rapporten, som publicerades i mars 2009, påpekar man att de nuvarande arrangemangen, där man kombinerar rättigheter att inrätta filialer, hemlandstillsyn och enbart nationell insättningsgaranti inte är en sund bas för en framtida reglering av och tillsyn över europeiska gränsöverskridande banker som riktar sig till privatpersoner.

| (22c) | Turner-rapporten avslutades med ett konstaterande om att sundare bestämmelser kräver antingen utökade nationella befogenheter, vilket innebär en mindre öppen inre marknad, eller en högre grad av europeisk integration. |
| --- | --- |

(22c)

Turner-rapporten avslutades med ett konstaterande om att sundare bestämmelser kräver antingen utökade nationella befogenheter, vilket innebär en mindre öppen inre marknad, eller en högre grad av europeisk integration.

| (22d) | Den ”nationella” lösningen innebär att värdlandet ges rätt, dels att ålägga utländska institut att bedriva sin verksamhet uteslutande genom dotterbolag och inte genom egna driftsställen, och dels att utöva tillsyn över kapital och likviditet i de banker som bedriver verksamhet i värdlandet, och denna lösning skulle innebära ökad protektionism. |
| --- | --- |

(22d)

Den ”nationella” lösningen innebär att värdlandet ges rätt, dels att ålägga utländska institut att bedriva sin verksamhet uteslutande genom dotterbolag och inte genom egna driftsställen, och dels att utöva tillsyn över kapital och likviditet i de banker som bedriver verksamhet i värdlandet, och denna lösning skulle innebära ökad protektionism.

| (22e) | Den ”europeiska” lösningen går ut på att ge myndigheten mer att säga till om i tillsynskollegiet samt att förbättra tillsynen över finansiella institut som innebär systemrisker. |
| --- | --- |

(22e)

Den ”europeiska” lösningen går ut på att ge myndigheten mer att säga till om i tillsynskollegiet samt att förbättra tillsynen över finansiella institut som innebär systemrisker.

| (23) | Tillsynskollegierna är av stor betydelse för att översynen av
  finansiella institut
  med verksamhet över nationsgränserna ska bli ändamålsenlig, effektiv och konsekvent. Myndigheten bör
  spela en ledande roll och
  ha oinskränkt rätt att delta i tillsynskollegiernas arbete i syfte att effektivisera dessas funktion och informationsutbytet inom kollegierna samt främja konvergens och enhetlighet mellan kollegierna i tillämpningen av
  unionslagstiftningen
  .
  I Larosière-rapporten påpekar man att snedvridningar av konkurrensen och regelarbitrage på grund av olika tillsynsrutiner måste undvikas, eftersom det kan äventyra den finansiella stabiliteten, bland annat genom att det främjar en överföring av den finansiella verksamheten till länder med slappare tillsyn. Tillsynssystemet måste uppfattas som rättvist och väl avvägt. |
| --- | --- |

(23)

Tillsynskollegierna är av stor betydelse för att översynen av
  finansiella institut
  med verksamhet över nationsgränserna ska bli ändamålsenlig, effektiv och konsekvent. Myndigheten bör
  spela en ledande roll och
  ha oinskränkt rätt att delta i tillsynskollegiernas arbete i syfte att effektivisera dessas funktion och informationsutbytet inom kollegierna samt främja konvergens och enhetlighet mellan kollegierna i tillämpningen av
  unionslagstiftningen
  .
  I Larosière-rapporten påpekar man att snedvridningar av konkurrensen och regelarbitrage på grund av olika tillsynsrutiner måste undvikas, eftersom det kan äventyra den finansiella stabiliteten, bland annat genom att det främjar en överföring av den finansiella verksamheten till länder med slappare tillsyn. Tillsynssystemet måste uppfattas som rättvist och väl avvägt.

| (23a) | Myndigheten bör tillsammans med de nationella tillsynsmyndigheterna skärpa tillsynen över sådana finansiella institut som uppfyller kriterierna för systemrisker, eftersom det kan bli till fara för finanssystemet inom hela unionen och skada den reella ekonomin om de går i konkurs. |
| --- | --- |

(23a)

Myndigheten bör tillsammans med de nationella tillsynsmyndigheterna skärpa tillsynen över sådana finansiella institut som uppfyller kriterierna för systemrisker, eftersom det kan bli till fara för finanssystemet inom hela unionen och skada den reella ekonomin om de går i konkurs.

| (23b) | Systemriskkriterier bör identifieras på grundval av internationella standarder, särskilt de som fastställts av rådet för finansiell stabilitet, Internationella valutafonden, Internationella organisationen för försäkringstillsynsmyndigheter (IAIS) och G-20-gruppen. Sammankoppling, utbytbarhet och val av tidpunkt är de kriterier som vanligen tillämpas för identifiering av systemrisker. |
| --- | --- |

(23b)

Systemriskkriterier bör identifieras på grundval av internationella standarder, särskilt de som fastställts av rådet för finansiell stabilitet, Internationella valutafonden, Internationella organisationen för försäkringstillsynsmyndigheter (IAIS) och G-20-gruppen. Sammankoppling, utbytbarhet och val av tidpunkt är de kriterier som vanligen tillämpas för identifiering av systemrisker.

| (23c) | Det bör inrättas en ram för hantering av nödställda institutioner för att stabilisera dem eller avveckla dem eftersom det enligt de Larosière-rapporten klart påvisats att en bankkris innebär att mycket kommer att stå på spel också för staten och samhället i stort eftersom en sådan situation kan utveckla sig till en fara för den finansiella stabiliteten och den reella ekonomin. Kommissionen bör ta fram lämpliga förslag till en ny ram för hantering av finanskriser. Nyckelelementen i krishanteringen består av en gemensam uppsättning regler och instrument för finansiella lösningar (genomförande och finansiering av krishantering i stora gränsöverskridande och/eller systemviktiga institut). |
| --- | --- |

(23c)

Det bör inrättas en ram för hantering av nödställda institutioner för att stabilisera dem eller avveckla dem eftersom det enligt de Larosière-rapporten klart påvisats att en bankkris innebär att mycket kommer att stå på spel också för staten och samhället i stort eftersom en sådan situation kan utveckla sig till en fara för den finansiella stabiliteten och den reella ekonomin. Kommissionen bör ta fram lämpliga förslag till en ny ram för hantering av finanskriser. Nyckelelementen i krishanteringen består av en gemensam uppsättning regler och instrument för finansiella lösningar (genomförande och finansiering av krishantering i stora gränsöverskridande och/eller systemviktiga institut).

| (23d) | Det bör inrättas en europeisk garantifond för insättare för att göra finansiella institut med gränsöverskridande verksamhet delaktiga av ansvaret samt skydda unionens insättares intressen och minska kostnaderna för skattebetalarna i händelse av en systemomfattande finanskris. En fond på EU-nivå verkar effektivast kunna skydda insättarnas intressen och erbjuda det bästa skyddet mot snedvridningar av konkurrensen. Likväl är det uppenbart att det är mera komplicerat med lösningar på EU-nivå och somliga vill gärna ha kvar sina nationella system. Ett absolut minimikrav är därför att myndigheten harmoniserar de viktigaste dragen inom de nationella systemen. Myndigheten kan också se till att de finansiella instituten behöver göra sina inbetalningar bara till ett enda system. |
| --- | --- |

(23d)

Det bör inrättas en europeisk garantifond för insättare för att göra finansiella institut med gränsöverskridande verksamhet delaktiga av ansvaret samt skydda unionens insättares intressen och minska kostnaderna för skattebetalarna i händelse av en systemomfattande finanskris. En fond på EU-nivå verkar effektivast kunna skydda insättarnas intressen och erbjuda det bästa skyddet mot snedvridningar av konkurrensen. Likväl är det uppenbart att det är mera komplicerat med lösningar på EU-nivå och somliga vill gärna ha kvar sina nationella system. Ett absolut minimikrav är därför att myndigheten harmoniserar de viktigaste dragen inom de nationella systemen. Myndigheten kan också se till att de finansiella instituten behöver göra sina inbetalningar bara till ett enda system.

| (23e) | Den europeiska värdepappers- och marknadsstabilitetsfonden bör stå för kostnaderna för att finansiella institut antingen i vederbörlig ordning avvecklas eller också räddas, i de fall då de skulle kunna hota stabiliteten på unionens inre finansmarknad. Fonden bör finansieras genom lämpliga bidrag från finanssektorn. Bidragen till fonden bör ersätta bidrag som betalas in till liknande nationella fonder. |
| --- | --- |

(23e)

Den europeiska värdepappers- och marknadsstabilitetsfonden bör stå för kostnaderna för att finansiella institut antingen i vederbörlig ordning avvecklas eller också räddas, i de fall då de skulle kunna hota stabiliteten på unionens inre finansmarknad. Fonden bör finansieras genom lämpliga bidrag från finanssektorn. Bidragen till fonden bör ersätta bidrag som betalas in till liknande nationella fonder.

| (24) | Delegering av uppgifter och ansvar kan bidra positivt till tillsynsnätverkens funktion genom att dubbelarbete i tillsynsarbetet undviks och genom det ökade inslaget av samarbete. Därigenom effektiviseras tillsynsprocessen och belastningen på
  de finansiella instituten och främst de finansinstitut som inte har någon unionsdimension
  minskas. I förordningen bör därför den rättsliga grunden för sådan delegering klart anges. Delegering av uppgifter innebär att uppgifterna utförs av en annan tillsynsmyndighet än den ansvariga myndigheten, samtidigt som ansvaret för tillsynsbesluten ligger kvar hos den delegerande myndigheten. Genom delegering av ansvar
  bör
  en nationell tillsynsmyndighet, ”delegatmyndigheten”, kunna besluta i ett visst tillsynsärende i eget namn
  , i myndighetens namn eller
  i en annan nationell tillsynsmyndighets ställe. Sådan delegering bör styras av principen att behörigheten bör tilldelas en myndighet som har goda förutsättningar att vidta åtgärder i ett enskilt ärende. Det kan vara lämpligt att överflytta ansvar t.ex. för att uppnå skal- eller diversifieringsfördelar, undvika att splittra upp tillsynen över företagsgrupper och på bästa sätt utnyttja de olika slag av teknisk expertis som finns hos de nationella tillsynsmyndigheterna. I unionslagstiftning på området kan principerna för överenskommelser om överflyttning av ansvar komma att ytterligare specificeras. Myndigheten bör med alla lämpliga medel underlätta
  och övervaka
  överenskommelser om delegering mellan nationella tillsynsmyndigheter. Den bör underrättas i förväg om planerade överenskommelser om delegering så att den i tillämpliga fall kan yttra sig i frågan. Den bör också centralt svara för offentliggörandena av sådana överenskommelser så att alla berörda parter utan dröjsmål ges lätt tillgänglig och överblickbar information om sådana överenskommelser.
  Den bör fastställa och sprida bästa praxis när det gäller delegering och överenskommelser om delegering. |
| --- | --- |

(24)

Delegering av uppgifter och ansvar kan bidra positivt till tillsynsnätverkens funktion genom att dubbelarbete i tillsynsarbetet undviks och genom det ökade inslaget av samarbete. Därigenom effektiviseras tillsynsprocessen och belastningen på
  de finansiella instituten och främst de finansinstitut som inte har någon unionsdimension
  minskas. I förordningen bör därför den rättsliga grunden för sådan delegering klart anges. Delegering av uppgifter innebär att uppgifterna utförs av en annan tillsynsmyndighet än den ansvariga myndigheten, samtidigt som ansvaret för tillsynsbesluten ligger kvar hos den delegerande myndigheten. Genom delegering av ansvar
  bör
  en nationell tillsynsmyndighet, ”delegatmyndigheten”, kunna besluta i ett visst tillsynsärende i eget namn
  , i myndighetens namn eller
  i en annan nationell tillsynsmyndighets ställe. Sådan delegering bör styras av principen att behörigheten bör tilldelas en myndighet som har goda förutsättningar att vidta åtgärder i ett enskilt ärende. Det kan vara lämpligt att överflytta ansvar t.ex. för att uppnå skal- eller diversifieringsfördelar, undvika att splittra upp tillsynen över företagsgrupper och på bästa sätt utnyttja de olika slag av teknisk expertis som finns hos de nationella tillsynsmyndigheterna. I unionslagstiftning på området kan principerna för överenskommelser om överflyttning av ansvar komma att ytterligare specificeras. Myndigheten bör med alla lämpliga medel underlätta
  och övervaka
  överenskommelser om delegering mellan nationella tillsynsmyndigheter. Den bör underrättas i förväg om planerade överenskommelser om delegering så att den i tillämpliga fall kan yttra sig i frågan. Den bör också centralt svara för offentliggörandena av sådana överenskommelser så att alla berörda parter utan dröjsmål ges lätt tillgänglig och överblickbar information om sådana överenskommelser.
  Den bör fastställa och sprida bästa praxis när det gäller delegering och överenskommelser om delegering.

| (25) | Myndigheten bör aktivt främja konvergens i tillsynen inom hela EU i syfte att upprätta en gemensam tillsynskultur. |
| --- | --- |

(25)

Myndigheten bör aktivt främja konvergens i tillsynen inom hela EU i syfte att upprätta en gemensam tillsynskultur.

| (26) | Kollegiala utvärderingar är ett lämpligt och effektivt medel för att främja enhetlighet inom de finansiella tillsynsnätverken Myndigheten bör därför utveckla en metodik för sådana utvärderingar och genomföra dem regelbundet. Utvärderingarna bör inte endast inriktas på konvergens i tillsynspraxis utan också på tillsynsorganens kapacitet att nå hög kvalitet i verksamheten och på de behöriga myndigheternas oberoende.
  Resultatet av kollegiala utvärderingar bör offentliggöras och bästa praxis bör fastställas och också offentliggöras. |
| --- | --- |

(26)

Kollegiala utvärderingar är ett lämpligt och effektivt medel för att främja enhetlighet inom de finansiella tillsynsnätverken Myndigheten bör därför utveckla en metodik för sådana utvärderingar och genomföra dem regelbundet. Utvärderingarna bör inte endast inriktas på konvergens i tillsynspraxis utan också på tillsynsorganens kapacitet att nå hög kvalitet i verksamheten och på de behöriga myndigheternas oberoende.
  Resultatet av kollegiala utvärderingar bör offentliggöras och bästa praxis bör fastställas och också offentliggöras.

| (27) | Myndigheten bör aktivt främja samordnade reaktioner från unionsmyndigheterna, särskilt
  för att garantera
  de finansiella marknadernas integritet och korrekta funktion eller stabiliteten i det finansiella systemet inom unionen. Utöver sina befogenheter för åtgärder i brådskande situationer bör den därför anförtros en allmänt samordnande funktion
  inom ESFS
  . Att få all relevant information att snabbt och effektivt cirkulera mellan de behöriga myndigheterna bör höra till myndighetens centrala uppgifter. |
| --- | --- |

(27)

Myndigheten bör aktivt främja samordnade reaktioner från unionsmyndigheterna, särskilt
  för att garantera
  de finansiella marknadernas integritet och korrekta funktion eller stabiliteten i det finansiella systemet inom unionen. Utöver sina befogenheter för åtgärder i brådskande situationer bör den därför anförtros en allmänt samordnande funktion
  inom ESFS
  . Att få all relevant information att snabbt och effektivt cirkulera mellan de behöriga myndigheterna bör höra till myndighetens centrala uppgifter.

| (28) | För att bevara den finansiella stabiliteten är det nödvändigt att i ett tidigt skede identifiera gräns och sektorövergripande trender och potentiella risker och sårbara punkter med ursprung i den mikroprudentiella nivån. Myndigheten bör övervaka och bedöma sådan utveckling inom sitt behörighetsområde och regelbundet och då omständigheterna så kräver underrätta Europaparlamentet, rådet, kommissionen, övriga europeiska tillsynsmyndigheter och ESRB om omständigheter av betydelse. Myndigheten bör också
  initiera och
  samordna stresstester inom hela
  EU
  för att bedöma
  de finansiella institutens
  förmåga att stå emot en ogynnsam marknadsutveckling och säkerställa att så enhetliga metoder som möjligt tillämpas på nationell nivå för dessa tester.
  I syfte att kunna utföra sina arbetsuppgifter på ett riktigt sätt, bör myndigheten företa en ekonomisk analys av marknaderna och inverkan av potentiella marknadsutvecklingstendenser på dessa. |
| --- | --- |

(28)

För att bevara den finansiella stabiliteten är det nödvändigt att i ett tidigt skede identifiera gräns och sektorövergripande trender och potentiella risker och sårbara punkter med ursprung i den mikroprudentiella nivån. Myndigheten bör övervaka och bedöma sådan utveckling inom sitt behörighetsområde och regelbundet och då omständigheterna så kräver underrätta Europaparlamentet, rådet, kommissionen, övriga europeiska tillsynsmyndigheter och ESRB om omständigheter av betydelse. Myndigheten bör också
  initiera och
  samordna stresstester inom hela
  EU
  för att bedöma
  de finansiella institutens
  förmåga att stå emot en ogynnsam marknadsutveckling och säkerställa att så enhetliga metoder som möjligt tillämpas på nationell nivå för dessa tester.
  I syfte att kunna utföra sina arbetsuppgifter på ett riktigt sätt, bör myndigheten företa en ekonomisk analys av marknaderna och inverkan av potentiella marknadsutvecklingstendenser på dessa.

| (29) | Med hänsyn till de finansiella tjänsternas globala omfattning och de internationella standardernas ökade betydelse bör myndigheten
  företräda Europeiska unionen i
  dialog och samarbete med tillsynsmyndigheter
  i tredjeländer
  . |
| --- | --- |

(29)

Med hänsyn till de finansiella tjänsternas globala omfattning och de internationella standardernas ökade betydelse bör myndigheten
  företräda Europeiska unionen i
  dialog och samarbete med tillsynsmyndigheter
  i tredjeländer
  .

| (30) | Myndigheten bör inom sitt behörighetsområde fungera som ett oberoende rådgivande organ för Europaparlamentet, rådet och kommissionen. Den bör kunna yttra sig om bedömningar av förvärv och ökning av innehav enligt direktiv 2004/39/EG (ändrat genom direktiv 2007/44/EG) (34). |
| --- | --- |

(30)

Myndigheten bör inom sitt behörighetsområde fungera som ett oberoende rådgivande organ för Europaparlamentet, rådet och kommissionen. Den bör kunna yttra sig om bedömningar av förvärv och ökning av innehav enligt direktiv 2004/39/EG (ändrat genom direktiv 2007/44/EG) (34).

| (31) | För att myndigheten ska kunna utföra sina uppgifter på ett effektivt sätt bör den ha rätt att få tillgång till all nödvändig information
  avseende stabilitetstillsyn
  . För att undvika att ställa dubbla rapporteringskrav på finansmarknadsaktörerna bör sådan information normalt lämnas av de nationella tillsynsmyndigheter som befinner sig närmast de finansiella marknaderna och marknadsaktörerna
  och myndigheten bör beakta redan befintlig statistik
  . Myndigheten bör dock
  , i sista hand, kunna rikta en vederbörligen motiverad begäran om
  information direkt till en
  finansmarknadsaktör
  om en nationell myndighet inte tillhandahåller – eller kan tillhandahålla – informationen inom rimlig tid. Medlemsstaternas myndigheter bör vara skyldiga att bistå myndigheten med att genomdriva sådana direkt riktade informationskrav.
  I detta sammanhang är arbetet med gemensamma rapporteringsformat väsentligt. |
| --- | --- |

(31)

För att myndigheten ska kunna utföra sina uppgifter på ett effektivt sätt bör den ha rätt att få tillgång till all nödvändig information
  avseende stabilitetstillsyn
  . För att undvika att ställa dubbla rapporteringskrav på finansmarknadsaktörerna bör sådan information normalt lämnas av de nationella tillsynsmyndigheter som befinner sig närmast de finansiella marknaderna och marknadsaktörerna
  och myndigheten bör beakta redan befintlig statistik
  . Myndigheten bör dock
  , i sista hand, kunna rikta en vederbörligen motiverad begäran om
  information direkt till en
  finansmarknadsaktör
  om en nationell myndighet inte tillhandahåller – eller kan tillhandahålla – informationen inom rimlig tid. Medlemsstaternas myndigheter bör vara skyldiga att bistå myndigheten med att genomdriva sådana direkt riktade informationskrav.
  I detta sammanhang är arbetet med gemensamma rapporteringsformat väsentligt.

| (31a) | Åtgärderna för insamling av information bör inte påverka den rättsliga ramen för det europeiska statistiksystemet (ESS) och det europeiska centralbankssystemet (ECBS) inom statistikområdet. Denna förordning bör därför inte påverka Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 223/2009 av den 11 mars 2009 om europeisk statistik

   (35)

  och rådets förordning (EG) nr 2533/98 av den 23 november 1998 om Europeiska centralbankens insamling av statistiska uppgifter

   (36)

  . |
| --- | --- |

(31a)

Åtgärderna för insamling av information bör inte påverka den rättsliga ramen för det europeiska statistiksystemet (ESS) och det europeiska centralbankssystemet (ECBS) inom statistikområdet. Denna förordning bör därför inte påverka Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 223/2009 av den 11 mars 2009 om europeisk statistik

   (35)

  och rådets förordning (EG) nr 2533/98 av den 23 november 1998 om Europeiska centralbankens insamling av statistiska uppgifter

   (36)

  .

| (32) | Ett nära samarbete mellan myndigheten och Europeiska systemrisknämnden är av väsentlig betydelse för att detta ska kunna fungera med all önskvärd effektivitet och för uppföljningen av dess varningar och rekommendationer. Myndigheten och
  Europeiska systemrisknämnden
  bör
  sinsemellan
  utbyta all relevant information ▐. Uppgifter om enskilda företag bör lämnas ut endast om begäran åtföljs av en skälig motivering. Myndigheten bör ▐ se till att en uppföljning görs när den har tagit emot varningar eller rekommendationer som Europeiska systemrisknämnden riktat till den eller till någon nationell myndighet. |
| --- | --- |

(32)

Ett nära samarbete mellan myndigheten och Europeiska systemrisknämnden är av väsentlig betydelse för att detta ska kunna fungera med all önskvärd effektivitet och för uppföljningen av dess varningar och rekommendationer. Myndigheten och
  Europeiska systemrisknämnden
  bör
  sinsemellan
  utbyta all relevant information ▐. Uppgifter om enskilda företag bör lämnas ut endast om begäran åtföljs av en skälig motivering. Myndigheten bör ▐ se till att en uppföljning görs när den har tagit emot varningar eller rekommendationer som Europeiska systemrisknämnden riktat till den eller till någon nationell myndighet.

| (33) | ▐ Myndigheten
  bör
  samråda med berörda parter om
  regelstandarder
  , riktlinjer och rekommendationer och ge dem skälig möjlighet att yttra sig om föreslagna åtgärder.
  Innan myndigheten antar förslag till regelstandarder, riktlinjer och rekommendationer, bör den genomföra en konsekvensanalys.
  Av effektivitetsskäl bör en intressentgrupp för värdepapper och marknader inrättas i detta syfte med en välavvägd sammansättning av företrädare för unionens finansmarknadsaktörer (
  som ska företräda olika modeller och storlekar av finansiella institut och företag
  och i lämplig utsträckning även institutionella investerare och andra finansmarknadsaktörer som själva utnyttjar finansiella tjänster)
  små och medelstora företag, fackföreningar, akademiker,
  konsumenter och andra icke-professionella utnyttjare av finansiella tjänster, däribland små och medelstora företag. Intressentgruppen för värdepapper och marknader bör arbeta aktivt som en förmedlande länk för andra grupper av användare av finansiella tjänster som inrättats av kommissionen eller på annat sätt enligt unionslagstiftningen. |
| --- | --- |

(33)

▐ Myndigheten
  bör
  samråda med berörda parter om
  regelstandarder
  , riktlinjer och rekommendationer och ge dem skälig möjlighet att yttra sig om föreslagna åtgärder.
  Innan myndigheten antar förslag till regelstandarder, riktlinjer och rekommendationer, bör den genomföra en konsekvensanalys.
  Av effektivitetsskäl bör en intressentgrupp för värdepapper och marknader inrättas i detta syfte med en välavvägd sammansättning av företrädare för unionens finansmarknadsaktörer (
  som ska företräda olika modeller och storlekar av finansiella institut och företag
  och i lämplig utsträckning även institutionella investerare och andra finansmarknadsaktörer som själva utnyttjar finansiella tjänster)
  små och medelstora företag, fackföreningar, akademiker,
  konsumenter och andra icke-professionella utnyttjare av finansiella tjänster, däribland små och medelstora företag. Intressentgruppen för värdepapper och marknader bör arbeta aktivt som en förmedlande länk för andra grupper av användare av finansiella tjänster som inrättats av kommissionen eller på annat sätt enligt unionslagstiftningen.

| (33a) | Icke-vinstdrivande organisationer är marginaliserade i jämförelse med välfinansierade och inflytelserika industriella företrädare i diskussionerna om de finansiella tjänsternas framtid och i de påföljande beslutsprocesserna. Denna nackdel måste kompenseras genom en tillräcklig finansiering av deras företrädare i intressentgruppen för värdepappers- och marknadsverksamheten. |
| --- | --- |

(33a)

Icke-vinstdrivande organisationer är marginaliserade i jämförelse med välfinansierade och inflytelserika industriella företrädare i diskussionerna om de finansiella tjänsternas framtid och i de påföljande beslutsprocesserna. Denna nackdel måste kompenseras genom en tillräcklig finansiering av deras företrädare i intressentgruppen för värdepappers- och marknadsverksamheten.

| (34) | Medlemsstaterna har ett centralt ansvar
  för att samordna
  krishanteringen
  och
  för att bevara den finansiella stabiliteten
  i krissituationer
  , bland annat när det gäller att stabilisera och avveckla nödlidande finansmarknadsaktörer.
  Deras åtgärder bör nära samordnas med ramen och principerna för EMU.
  Myndighetens åtgärder i brådskande ärenden eller avvecklingssituationer som påverkar
  ett finansiellt instituts
  stabilitet bör inte innebära
  några genomgripande
  intrång i medlemsstaternas finanspolitiska ansvarsområden. En mekanism bör inrättas genom vilken medlemsstaterna kan åberopa denna skyddsklausul och i sista instans begära att Europeiska unionens råd ska besluta i ärendet. Det är lämpligt att rådet ges uppgifter i sådana frågor med hänsyn till medlemsstaternas särskilda ansvar i sådana frågor. |
| --- | --- |

(34)

Medlemsstaterna har ett centralt ansvar
  för att samordna
  krishanteringen
  och
  för att bevara den finansiella stabiliteten
  i krissituationer
  , bland annat när det gäller att stabilisera och avveckla nödlidande finansmarknadsaktörer.
  Deras åtgärder bör nära samordnas med ramen och principerna för EMU.
  Myndighetens åtgärder i brådskande ärenden eller avvecklingssituationer som påverkar
  ett finansiellt instituts
  stabilitet bör inte innebära
  några genomgripande
  intrång i medlemsstaternas finanspolitiska ansvarsområden. En mekanism bör inrättas genom vilken medlemsstaterna kan åberopa denna skyddsklausul och i sista instans begära att Europeiska unionens råd ska besluta i ärendet. Det är lämpligt att rådet ges uppgifter i sådana frågor med hänsyn till medlemsstaternas särskilda ansvar i sådana frågor.

| (34a) | Kommissionen bör inom tre år efter det att en förordning om inrättande av en sådan mekanism har trätt i kraft fastställa tydliga och sunda riktlinjer på unionsnivå om när medlemsstaterna kan åberopa skyddsklausulen, på grundval av de erfarenheter som vunnits. Medlemsstaternas tillämpning av skyddsklausulen bör bedömas på grundval av dessa riktlinjer. |
| --- | --- |

(34a)

Kommissionen bör inom tre år efter det att en förordning om inrättande av en sådan mekanism har trätt i kraft fastställa tydliga och sunda riktlinjer på unionsnivå om när medlemsstaterna kan åberopa skyddsklausulen, på grundval av de erfarenheter som vunnits. Medlemsstaternas tillämpning av skyddsklausulen bör bedömas på grundval av dessa riktlinjer.

| (34b) | Om en medlemsstat skulle åberopa skyddsklausulen, bör Europaparlamentet informeras samtidigt som myndigheten, rådet och kommissionen, dock utan att det påverkar medlemsstaternas särskilda ansvar i krissituationer. Dessutom bör medlemsstaten förklara varför den åberopat skyddsklausulen. Myndigheten bör, i samarbete med kommissionen, fastställa vilka åtgärder som därefter ska vidtas. |
| --- | --- |

(34b)

Om en medlemsstat skulle åberopa skyddsklausulen, bör Europaparlamentet informeras samtidigt som myndigheten, rådet och kommissionen, dock utan att det påverkar medlemsstaternas särskilda ansvar i krissituationer. Dessutom bör medlemsstaten förklara varför den åberopat skyddsklausulen. Myndigheten bör, i samarbete med kommissionen, fastställa vilka åtgärder som därefter ska vidtas.

| (35) | I sitt beslutsfattande bör myndigheten vara bunden av unionsbestämmelserna och av de allmänna principerna om rättssäkerhet och överblickbarhet. Rätten att
  höra adressaterna
  bör respekteras fullt ut i kontakterna med adressaterna för myndighetens beslut. Myndighetens handlingar bör ingå som en integrerad del i unionslagstiftningen. |
| --- | --- |

(35)

I sitt beslutsfattande bör myndigheten vara bunden av unionsbestämmelserna och av de allmänna principerna om rättssäkerhet och överblickbarhet. Rätten att
  höra adressaterna
  bör respekteras fullt ut i kontakterna med adressaterna för myndighetens beslut. Myndighetens handlingar bör ingå som en integrerad del i unionslagstiftningen.

| (36) | En tillsynsstyrelse, bestående av cheferna för de behöriga myndigheterna på det respektive området i varje medlemsstat under ledning av myndighetens ordförande, bör vara myndighetens huvudsakliga beslutsfattande organ. Företrädare för kommissionen, Europeiska systemrisknämnden,
  Europeiska försäkrings och tjänstepensionsmyndigheten och Europeiska bankmyndigheten
  bör delta som observatörer. Ledamöterna i tillsynsstyrelsen bör handla oberoende och uteslutande i unionens intressen. För handlingar av allmän natur, däribland sådana som rör antagande av tekniska
  regelstandarder
  , riktlinjer och rekommendationer samt budgetfrågor är det lämpligt att tillämpa
  bestämmelserna
  om kvalificerad majoritet
  i artikel 16 i EUF-fördraget
  , medan vid alla andra beslut enkel majoritet bland ledamöterna bör vara tillräckligt. Ärenden som rör lösning av tvister mellan nationella myndigheter bör bedömas av en begränsad panel. |
| --- | --- |

(36)

En tillsynsstyrelse, bestående av cheferna för de behöriga myndigheterna på det respektive området i varje medlemsstat under ledning av myndighetens ordförande, bör vara myndighetens huvudsakliga beslutsfattande organ. Företrädare för kommissionen, Europeiska systemrisknämnden,
  Europeiska försäkrings och tjänstepensionsmyndigheten och Europeiska bankmyndigheten
  bör delta som observatörer. Ledamöterna i tillsynsstyrelsen bör handla oberoende och uteslutande i unionens intressen. För handlingar av allmän natur, däribland sådana som rör antagande av tekniska
  regelstandarder
  , riktlinjer och rekommendationer samt budgetfrågor är det lämpligt att tillämpa
  bestämmelserna
  om kvalificerad majoritet
  i artikel 16 i EUF-fördraget
  , medan vid alla andra beslut enkel majoritet bland ledamöterna bör vara tillräckligt. Ärenden som rör lösning av tvister mellan nationella myndigheter bör bedömas av en begränsad panel.

| (36a) | Som en allmän regel bör tillsynsstyrelsen fatta sina beslut med enkel majoritet i enlighet med principen om att varje ledamot har en röst. För rättsakter som rör antagande av tekniska standarder, riktlinjer och rekommendationer samt budgetfrågor är det emellertid lämpligt att tillämpa bestämmelserna om kvalificerad majoritet i fördraget om Europeiska unionen och EUF-fördraget och i protokollet (nr 36) om övergångsbestämmelser som är fogade till dessa. Ärenden som rör lösning av tvister mellan nationella tillsynsmyndigheter bör bedömas av en begränsad, objektiv panel, bestående av medlemmar som inte företräder de behöriga myndigheter som är parter i tvisten och inte heller har några intressen i konflikten eller direkta kopplingar till de berörda behöriga myndigheterna. Panelens sammansättning bör vara lämpligt avvägd. Panelens beslut bör godkännas av tillsynsstyrelsen med enkel majoritet enligt principen att varje ledamot har en röst. När det gäller beslut som fattas av den samordnande tillsynsmyndigheten kan emellertid det beslut som föreslås av panelen avvisas av ledamöter som representerar en blockerande minoritet av rösterna enligt definitionen i artikel 16.4 i föredraget om Europeiska unionen och artikel 3 i protokoll nr 36 om övergångsbestämmelser som fogas till fördraget om Europeiska unionen och EUF-fördraget. |
| --- | --- |

(36a)

Som en allmän regel bör tillsynsstyrelsen fatta sina beslut med enkel majoritet i enlighet med principen om att varje ledamot har en röst. För rättsakter som rör antagande av tekniska standarder, riktlinjer och rekommendationer samt budgetfrågor är det emellertid lämpligt att tillämpa bestämmelserna om kvalificerad majoritet i fördraget om Europeiska unionen och EUF-fördraget och i protokollet (nr 36) om övergångsbestämmelser som är fogade till dessa. Ärenden som rör lösning av tvister mellan nationella tillsynsmyndigheter bör bedömas av en begränsad, objektiv panel, bestående av medlemmar som inte företräder de behöriga myndigheter som är parter i tvisten och inte heller har några intressen i konflikten eller direkta kopplingar till de berörda behöriga myndigheterna. Panelens sammansättning bör vara lämpligt avvägd. Panelens beslut bör godkännas av tillsynsstyrelsen med enkel majoritet enligt principen att varje ledamot har en röst. När det gäller beslut som fattas av den samordnande tillsynsmyndigheten kan emellertid det beslut som föreslås av panelen avvisas av ledamöter som representerar en blockerande minoritet av rösterna enligt definitionen i artikel 16.4 i föredraget om Europeiska unionen och artikel 3 i protokoll nr 36 om övergångsbestämmelser som fogas till fördraget om Europeiska unionen och EUF-fördraget.

| (37) | En förvaltningsstyrelse bestående av myndighetens ordförande samt företrädare för nationella tillsynsmyndigheter och kommissionen bör säkerställa att myndigheten verkar i föreskrivet syfte och utför de uppgifter som åläggs den. Förvaltningsstyrelsen bör tilldelas nödvändiga befogenheter för att bland annat föreslå det fleråriga arbetsprogrammet, anta det årliga arbetsprogrammet, utöva vissa budgetbefogenheter, anta myndighetens plan för personalpolitiken, anta särskilda bestämmelser om rätt till tillgång till handlingar och anta årsrapporten. |
| --- | --- |

(37)

En förvaltningsstyrelse bestående av myndighetens ordförande samt företrädare för nationella tillsynsmyndigheter och kommissionen bör säkerställa att myndigheten verkar i föreskrivet syfte och utför de uppgifter som åläggs den. Förvaltningsstyrelsen bör tilldelas nödvändiga befogenheter för att bland annat föreslå det fleråriga arbetsprogrammet, anta det årliga arbetsprogrammet, utöva vissa budgetbefogenheter, anta myndighetens plan för personalpolitiken, anta särskilda bestämmelser om rätt till tillgång till handlingar och anta årsrapporten.

| (38) | En ordförande på heltid, vald av
  Europaparlamentet
  efter
  ett
  öppet uttagningsförfarande
  som sköts av kommissionen och där denna sedan upprättar en förslagslista
  , bör företräda myndigheten. Förvaltningen av myndigheten bör anförtros en verkställande direktör, som ska ha rätt att utan rösträtt delta i tillsyns- och förvaltningsstyrelsernas sammanträden. |
| --- | --- |

(38)

En ordförande på heltid, vald av
  Europaparlamentet
  efter
  ett
  öppet uttagningsförfarande
  som sköts av kommissionen och där denna sedan upprättar en förslagslista
  , bör företräda myndigheten. Förvaltningen av myndigheten bör anförtros en verkställande direktör, som ska ha rätt att utan rösträtt delta i tillsyns- och förvaltningsstyrelsernas sammanträden.

| (39) | För att säkerställa enhetlighet över sektorsgränserna i de europeiska tillsynsmyndigheterna bör dessa samarbeta nära
  genom
  den europeiska
  tillsynsmyndigheten (Gemensamma kommittén)(nedan kallad ”den gemensamma kommittén”)
  och i tillämpliga fall anta gemensamma ståndpunkter. Den gemensamma kommittén bör
  samordna arbetsuppgifterna för de tre europeiska tillsynsmyndigheterna när det gäller
  finansiella konglomerat. I tillämpliga fall bör handlingar som ligger inom behörighetsområdet för Europeiska
  tillsynsmyndigheten (
  försäkringar och tjänstepensioner
  )
  eller Europeiska
  tillsynsmyndigheten (
  banksektorn
  )
  antas parallellt av berörda europeiska tillsynsmyndigheter.
  Den gemensamma kommittén bör ledas under en tolvmånadersperiod enligt ett rotationssystem av de respektive ordförandena för de tre europeiska tillsynsmyndigheterna. Ordföranden för den gemensamma kommittén bör också vara vice ordförande för Europeiska systemrisknämnden. Den gemensamma kommittén bör ha ett permanent sekretariat med personal som avdelats från de tre europeiska tillsynsmyndigheterna för att möjliggöra ett informellt informationsutbyte och utveckling av en gemensam arbetskultur inom de tre europeiska tillsynsmyndigheterna. |
| --- | --- |

(39)

För att säkerställa enhetlighet över sektorsgränserna i de europeiska tillsynsmyndigheterna bör dessa samarbeta nära
  genom
  den europeiska
  tillsynsmyndigheten (Gemensamma kommittén)(nedan kallad ”den gemensamma kommittén”)
  och i tillämpliga fall anta gemensamma ståndpunkter. Den gemensamma kommittén bör
  samordna arbetsuppgifterna för de tre europeiska tillsynsmyndigheterna när det gäller
  finansiella konglomerat. I tillämpliga fall bör handlingar som ligger inom behörighetsområdet för Europeiska
  tillsynsmyndigheten (
  försäkringar och tjänstepensioner
  )
  eller Europeiska
  tillsynsmyndigheten (
  banksektorn
  )
  antas parallellt av berörda europeiska tillsynsmyndigheter.
  Den gemensamma kommittén bör ledas under en tolvmånadersperiod enligt ett rotationssystem av de respektive ordförandena för de tre europeiska tillsynsmyndigheterna. Ordföranden för den gemensamma kommittén bör också vara vice ordförande för Europeiska systemrisknämnden. Den gemensamma kommittén bör ha ett permanent sekretariat med personal som avdelats från de tre europeiska tillsynsmyndigheterna för att möjliggöra ett informellt informationsutbyte och utveckling av en gemensam arbetskultur inom de tre europeiska tillsynsmyndigheterna.

| (40) | Det är nödvändigt att de parter som berörs av beslut som myndigheten antar har nödvändiga rättsmedel till sitt förfogande. För att skapa ett effektivt skydd av parternas rättigheter och ekonomi i förfarandena bör parterna ges rätt att få beslut prövade av en överklagandenämnd i de fall där myndigheten har beslutsbefogenheter. Av effektivitets och konsekvensskäl bör överklagandenämnden vara gemensam för de tre europeiska tillsynsmyndigheterna och oberoende av dessas administrations och regleringsstrukturer. Överklagandenämndens beslut bör kunna överklagas i förstainstansrätten och i Europeiska gemen-skapernas domstol. |
| --- | --- |

(40)

Det är nödvändigt att de parter som berörs av beslut som myndigheten antar har nödvändiga rättsmedel till sitt förfogande. För att skapa ett effektivt skydd av parternas rättigheter och ekonomi i förfarandena bör parterna ges rätt att få beslut prövade av en överklagandenämnd i de fall där myndigheten har beslutsbefogenheter. Av effektivitets och konsekvensskäl bör överklagandenämnden vara gemensam för de tre europeiska tillsynsmyndigheterna och oberoende av dessas administrations och regleringsstrukturer. Överklagandenämndens beslut bör kunna överklagas i förstainstansrätten och i Europeiska gemen-skapernas domstol.

| (41) | För att garantera myndigheten oinskränkt självständighet och oberoende bör den ges en egen budget med intäkter huvudsakligen i form av obligatoriska bidrag från de nationella tillsynsmyndigheterna och från Europeiska unionens allmänna budget
  via en separat budgetrubrik i denna
  .
  Unionens finansiering av myndigheten bör ske under förutsättning att budgetmyndigheten har nått en överenskommelse enligt punkt 47 i det interinstitutionella avtalet av den 17 maj 2006 mellan Europaparlamentet, rådet och kommissionen om budgetdisciplin och sund ekonomisk förvaltning

   (37)

  (det interinstitutionella avtalet)1

  . I fråga om bidragen från
  Europeiska unionen
  bör
  unionens
  budgetförfarande tillämpas. Revisionen av räkenskaperna bör göras av revisionsrätten.
  Den totala budgeten ska omfattas av ansvarsfrihetsförfarandet. |
| --- | --- |

(41)

För att garantera myndigheten oinskränkt självständighet och oberoende bör den ges en egen budget med intäkter huvudsakligen i form av obligatoriska bidrag från de nationella tillsynsmyndigheterna och från Europeiska unionens allmänna budget
  via en separat budgetrubrik i denna
  .
  Unionens finansiering av myndigheten bör ske under förutsättning att budgetmyndigheten har nått en överenskommelse enligt punkt 47 i det interinstitutionella avtalet av den 17 maj 2006 mellan Europaparlamentet, rådet och kommissionen om budgetdisciplin och sund ekonomisk förvaltning

   (37)

  (det interinstitutionella avtalet)1

  . I fråga om bidragen från
  Europeiska unionen
  bör
  unionens
  budgetförfarande tillämpas. Revisionen av räkenskaperna bör göras av revisionsrätten.
  Den totala budgeten ska omfattas av ansvarsfrihetsförfarandet.

| (42) | Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1073/1999 av den 25 maj 1999 om utredningar som utförs av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF) (38) ska vara tillämplig på myndigheten. Myndigheten bör också ansluta sig till det interinstitutionella avtalet av den 25 maj 1999 mellan Europaparlamentet, Europeiska unionens råd och Europeiska gemenskapernas kommission om interna utredningar som utförs av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF) (39). |
| --- | --- |

(42)

Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1073/1999 av den 25 maj 1999 om utredningar som utförs av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF) (38) ska vara tillämplig på myndigheten. Myndigheten bör också ansluta sig till det interinstitutionella avtalet av den 25 maj 1999 mellan Europaparlamentet, Europeiska unionens råd och Europeiska gemenskapernas kommission om interna utredningar som utförs av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF) (39).

| (43) | För att säkerställa öppna och överblickbara anställnings-förhållanden och lika behandling av personalen bör tjänsteföreskrifterna för tjänstemän i Europeiska gemenskaperna och anställningsvillkoren för övriga anställda i Europeiska gemenskaperna (40) tillämpas på myndighetens personal. |
| --- | --- |

(43)

För att säkerställa öppna och överblickbara anställnings-förhållanden och lika behandling av personalen bör tjänsteföreskrifterna för tjänstemän i Europeiska gemenskaperna och anställningsvillkoren för övriga anställda i Europeiska gemenskaperna (40) tillämpas på myndighetens personal.

| (44) | Det är av väsentlig betydelse att affärshemligheter och annan konfidentiell information skyddas.
  Sekretessen för den
  information
  som görs tillgänglig för myndigheten och
  som utbyts inom nätverket
  bör underkastas stränga och effektiva sekretessregler
  . |
| --- | --- |

(44)

Det är av väsentlig betydelse att affärshemligheter och annan konfidentiell information skyddas.
  Sekretessen för den
  information
  som görs tillgänglig för myndigheten och
  som utbyts inom nätverket
  bör underkastas stränga och effektiva sekretessregler
  .

| (45) | Skyddet för enskilda vid behandling av personuppgifter regleras genom Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (41) och Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 45/2001 av den 18 december 2000 om skydd för enskilda då gemenskapsinstitutionerna och gemenskapsorganen behandlar personuppgifter och om den fria rörligheten för sådana uppgifter (42) som ska tillämpas fullt ut på behandlingen av personuppgifter inom ramen för denna förordning. |
| --- | --- |

(45)

Skyddet för enskilda vid behandling av personuppgifter regleras genom Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (41) och Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 45/2001 av den 18 december 2000 om skydd för enskilda då gemenskapsinstitutionerna och gemenskapsorganen behandlar personuppgifter och om den fria rörligheten för sådana uppgifter (42) som ska tillämpas fullt ut på behandlingen av personuppgifter inom ramen för denna förordning.

| (46) | För att säkerställa att myndighetens verksamhet är överblickbar bör den omfattas av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1049/2001 av den 30 maj 2001 om allmänhetens tillgång till Europaparlamentets, rådets och kommissionens handlingar (43). |
| --- | --- |

(46)

För att säkerställa att myndighetens verksamhet är överblickbar bör den omfattas av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1049/2001 av den 30 maj 2001 om allmänhetens tillgång till Europaparlamentets, rådets och kommissionens handlingar (43).

| (47) | Länder som inte är medlemmar i Europeiska unionen bör tillåtas delta i myndighetens arbete i enlighet med lämpliga avtal som ska ingås av unionen. |
| --- | --- |

(47)

Länder som inte är medlemmar i Europeiska unionen bör tillåtas delta i myndighetens arbete i enlighet med lämpliga avtal som ska ingås av unionen.

| (48) | Eftersom målen för denna förordning, nämligen att förbättra den inre marknadens funktion genom att säkerställa en hög, effektiv och enhetlig nivå på reglering och tillsyn, skydda insättare och investerare, skydda de finansiella marknadernas integritet, effektivitet och korrekta funktion, upprätthålla stabiliteten i det finansiella systemet och stärka den internationella samordningen av tillsynen, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna, och de därför på grund av åtgärdens omfattning bättre kan uppnås på EU-nivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritets-principen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går förordningen inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål. |
| --- | --- |

(48)

Eftersom målen för denna förordning, nämligen att förbättra den inre marknadens funktion genom att säkerställa en hög, effektiv och enhetlig nivå på reglering och tillsyn, skydda insättare och investerare, skydda de finansiella marknadernas integritet, effektivitet och korrekta funktion, upprätthålla stabiliteten i det finansiella systemet och stärka den internationella samordningen av tillsynen, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna, och de därför på grund av åtgärdens omfattning bättre kan uppnås på EU-nivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritets-principen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går förordningen inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.

| (49) | Myndigheten övertar alla nu gällande uppgifter och befogenheter från Europeiska värdepapperstillsynskommittén (CEIOPS). Kommissionens beslut 2009/77/EG av den 23 januari 2009 om inrättande av en europeisk värdepapperstillsynskommitté bör därför upphävas och Europaparlamentets och rådets beslut
  nr 716/2009/EG av den 16 september 2009
  om inrättande av ett gemenskapsprogram till stöd för särskild verksamhet på området för finansiella tjänster, finansiell rapportering och revision (44) bör ändras i enlighet med detta. |
| --- | --- |

(49)

Myndigheten övertar alla nu gällande uppgifter och befogenheter från Europeiska värdepapperstillsynskommittén (CEIOPS). Kommissionens beslut 2009/77/EG av den 23 januari 2009 om inrättande av en europeisk värdepapperstillsynskommitté bör därför upphävas och Europaparlamentets och rådets beslut
  nr 716/2009/EG av den 16 september 2009
  om inrättande av ett gemenskapsprogram till stöd för särskild verksamhet på området för finansiella tjänster, finansiell rapportering och revision (44) bör ändras i enlighet med detta.

| (50) | Det är lämpligt att ange en tidsfrist för tillämpningen av denna förordning för att säkerställa att myndigheten är tillräckligt väl förberedd för att inleda sin verksamhet och för att se till att övergången till den från CEIOPS sker friktionsfritt. |
| --- | --- |

(50)

Det är lämpligt att ange en tidsfrist för tillämpningen av denna förordning för att säkerställa att myndigheten är tillräckligt väl förberedd för att inleda sin verksamhet och för att se till att övergången till den från CEIOPS sker friktionsfritt.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

KAPITEL I

INRÄTTANDE OCH RÄTTSLIG STATUS

Artikel 1

Inrättande och verksamhetsområde

1.   Genom denna förordning inrättas en europeisk
  tillsynsmyndighet (Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten)
  (nedan kallad myndigheten).

2.   Myndigheten ska
  , med stöd av befogenheterna i denna förordning,
  vara verksam inom tillämpningsområdet för direktiven 97/9/EG, 98/26/EG, 2001/34/EG, 2002/47/EG, 2002/87/EG, 2003/6/EG, 2003/71/EG, ▐ direktiv 2004/39/EG, direktiv 2004/109/EG, ▐ direktiv 2009/65/EG ▐
  och
  direktiv 2006/49/EG
  ,
  utan att detta påverkar
  den europeiska tillsynsmyndighetens (
  Europeiska
  bankmyndighetens)
  behörighet i fråga om stabilitetstillsyn ▐, direktiv
  (kommande AIF-fonddirektiv),
  och förordning
  (EG) nr 1060/2009 och med stöd av de relevanta delarna av direktiv 2005/60/EG och 2002/65/EG, i den mån som dessa rättsakter tillämpas på företag som tillhandahåller finansiella tjänster eller på företag för kollektiva investeringar som erbjuder sina andelar eller aktier till försäljning samt på alla behöriga myndigheter som utövar tillsyn över dem,
  samt alla ▐ direktiv, förordningar och beslut som grundas på dessa rättsakter och varje kommande EU-rättsakt genom vilken myndigheten tilldelas uppgifter.

2a.
     
  Myndigheten ska också verka inom det verksamhetsområde som täcks av den lagstiftning som avses i punkt 2, inbegripet frågor som rör företagsstyrning, revision och finansiell rapportering, förutsatt att sådana åtgärder från myndighetens sida är nödvändiga för att säkerställa att den lagstiftning som avses i punkt 2 tillämpas verkningsfullt och konsekvent.

3.   Denna förordning ska inte påverka kommissionens befogenheter, däribland befogenheten enligt artikel 258 i EUF-fördraget att säkerställa att unionslagstiftningen iakttas.

4.   Myndighetens syfte ska vara att
  skydda det allmänna intresset genom att bidra till att det finansiella systemet på kort, medellång och lång sikt blir stabilt och effektivt för unionens ekonomi, invånare och företag. Myndigheten ska
  bidra till att i) få den inre marknaden att fungera bättre, bland annat genom att reglering och tillsyn i stabilitetssyfte når en
  sund
  , verkningsfull och enhetlig nivå, ▐ iii) säkerställa de finansiella marknadernas integritet,
  transparens,
  effektivitet och korrekta funktion, iv) ▐ stärka den internationella samordningen mellan tillsynsorganen,
  v) förebygga regelarbitrage och bidra till jämbördiga konkurrensvillkor, vi) säkerställa att det finns lämpliga regler för och utövas lämplig tillsyn över risktagandet i samband med investeringar och annan verksamhet och vii) bidra till att bättre skydda kunderna.
  I dessa syften ska myndigheten bidra till att säkerställa en konsekvent, ändamålsenlig och effektiv tillämpning av de unionsrättsakter som avses i artikel 1.2, främja enhetlighet i tillsynen och avge yttranden till Europaparlamentet, rådet och kommissionen
  samt genomföra ekonomiska analyser av marknaderna för att främja uppnåendet av sina mål.

Myndigheten ska vid utövandet av de uppgifter som den tilldelats enligt denna förordning särskilt uppmärksamma de systemviktiga marknadsaktörer vars brister eller fel kan inverka negativt på finanssystemets eller realekonomins sätt att fungera.

När myndigheten utför sina uppgifter ska den handla oberoende och objektivt och uteslutande i hela unionens intresse.

Artikel 1a

Europeiska systemet för finansiell tillsyn

1.
     
  Myndigheten ska ingå i ett europeiskt system för finansiell tillsyn (ESFS). ESFS huvudsyfte är att säkerställa en adekvat tillämpning av gällande regler för finanssektorn, bevara den finansiella stabiliteten samt garantera förtroendet för det finansiella systemet som helhet och ett tillräckligt skydd för konsumenter av finansiella tjänster.

2.
     
  ESFS ska omfatta följande:

| a) | Europeiska systemrisknämnden, för de uppgifter som avses i förordning (EU) nr .../2010 (ESRB) och i denna förordning. |
| --- | --- |

a)

Europeiska systemrisknämnden, för de uppgifter som avses i förordning (EU) nr .../2010 (ESRB) och i denna förordning.

| b) | Myndigheten. |
| --- | --- |

b)

Myndigheten.

| c) | Europeiska tillsynsmyndigheten (bankmyndigheten) inrättad genom förordning (EU) nr .../2010 [ESMA]. |
| --- | --- |

c)

Europeiska tillsynsmyndigheten (bankmyndigheten) inrättad genom förordning (EU) nr .../2010 [ESMA].

| d) | Europeiska tillsynsmyndigheten (försäkringar och tjänstepensioner) inrättad genom förordning (EU) nr .../2010 (EIOPA). |
| --- | --- |

d)

Europeiska tillsynsmyndigheten (försäkringar och tjänstepensioner) inrättad genom förordning (EU) nr .../2010 (EIOPA).

| e) | Europeiska tillsynsmyndigheten (Gemensamma kommittén) för utförandet av de uppgifter som anges i artiklarna 40 till 43 (Gemensamma kommittén). |
| --- | --- |

e)

Europeiska tillsynsmyndigheten (Gemensamma kommittén) för utförandet av de uppgifter som anges i artiklarna 40 till 43 (Gemensamma kommittén).

| f) | De myndigheter i medlemsstaterna som anges i artikel 2.2 i förordning (EU) nr .../2010 [ESMA], förordning (EU) nr .../2009 [EIOPA] och förordning (EU) nr 2010 [EBA]. |
| --- | --- |

f)

De myndigheter i medlemsstaterna som anges i artikel 2.2 i förordning (EU) nr .../2010 [ESMA], förordning (EU) nr .../2009 [EIOPA] och förordning (EU) nr 2010 [EBA].

| g) | Kommissionen, när det gäller utförandet av de uppgifter som avses i artiklarna 7 och 9. |
| --- | --- |

g)

Kommissionen, när det gäller utförandet av de uppgifter som avses i artiklarna 7 och 9.

3.
     
  Myndigheten ska genom den gemensamma kommittén samarbeta nära och regelbundet med Europeiska systemrisknämnden samt med Europeiska tillsynsmyndigheten (försäkringar och tjänstepensioner) och Europeiska tillsynsmyndigheten (bankmyndigheten) för att åstadkomma ett konsekvent arbete över sektorsgränserna och nå fram till gemensamma ståndpunkter på området för tillsyn av finansiella konglomerat och andra sektorövergripande frågor.

4.
     
  Enligt principen om lojalt samarbete i artikel 4.3 i fördraget om Europeiska unionen ska parterna inom ESFS samarbeta med förtroende och full ömsesidig respekt, i synnerhet genom att tillse att lämplig och tillförlitlig information utbytes dem emellan.

5.
     
  De tillsynsmyndigheter som ingår i ESFS ska vara ålagda att, i enlighet med de rättsakter som avses i artikel 1.2, utöva tillsyn över finansiella institut med verksamhet inom unionen.

Artikel 1b

De myndigheter som avses i artikel 1a.2 ska vara ansvarsskyldiga inför Europaparlamentet.

Artikel 2

Definitioner

I denna förordning avses med finansmarknadsaktör:

| (1) | varje person på vilken ett krav i de rättsakter som anges i artikel 1.2 eller i en nationell genomförandeåtgärd avseende dessa är tillämpligt, central finansmarknadsaktör: |
| --- | --- |

(1)

varje person på vilken ett krav i de rättsakter som anges i artikel 1.2 eller i en nationell genomförandeåtgärd avseende dessa är tillämpligt, central finansmarknadsaktör:

| (2) | behöriga myndigheter och/eller tillsynsmyndigheter enligt definitionerna i de rättsakter som anges i artikel 1.2.
  När det gäller direktiven 2002/65/EG och 2005/60/EG, avses med ”behöriga myndigheter” de myndigheter som har behörighet att säkerställa att företag som tillhandahåller investeringstjänster och företag för kollektiva investeringar som erbjuder sina andelar eller aktier till försäljning uppfyller kraven i de direktiven. När det gäller system för ersättningar till investerare avses med ”behöriga myndigheter”
  organ som förvaltar nationella system för ersättning i enlighet med direktiv 97/9/EG,
  eller om det är ett privat företag som står för verksamheten i ett system för ersättningar till investerare, den offentliga myndighet som utövar tillsynen över dessa system, i enlighet med det direktivet
  . |
| --- | --- |

(2)

behöriga myndigheter och/eller tillsynsmyndigheter enligt definitionerna i de rättsakter som anges i artikel 1.2.
  När det gäller direktiven 2002/65/EG och 2005/60/EG, avses med ”behöriga myndigheter” de myndigheter som har behörighet att säkerställa att företag som tillhandahåller investeringstjänster och företag för kollektiva investeringar som erbjuder sina andelar eller aktier till försäljning uppfyller kraven i de direktiven. När det gäller system för ersättningar till investerare avses med ”behöriga myndigheter”
  organ som förvaltar nationella system för ersättning i enlighet med direktiv 97/9/EG,
  eller om det är ett privat företag som står för verksamheten i ett system för ersättningar till investerare, den offentliga myndighet som utövar tillsynen över dessa system, i enlighet med det direktivet
  .

Artikel 3

Rättslig status

1.   Myndigheten ska vara ett unionsorgan med status som juridisk person.

2.   Myndigheten ska i varje medlemsstat ha den mest vittgående rättskapacitet som tillerkänns juridiska personer enligt den nationella lagstiftningen. Den får i synnerhet förvärva och avyttra lös och fast egendom samt föra talan inför domstolar och andra myndigheter.

3.   Myndigheten ska företrädas av sin ordförande.

Artikel 4

Sammansättning

Myndigheten ska bestå av följande:

| (1) | En tillsynsstyrelse, som ska ha de uppgifter som anges i artikel 28. |
| --- | --- |

(1)

En tillsynsstyrelse, som ska ha de uppgifter som anges i artikel 28.

| (2) | En förvaltningsstyrelse, som ska ha de uppgifter som anges i artikel 32. |
| --- | --- |

(2)

En förvaltningsstyrelse, som ska ha de uppgifter som anges i artikel 32.

| (3) | En ordförande, som ska ha de uppgifter som anges i artikel 33. |
| --- | --- |

(3)

En ordförande, som ska ha de uppgifter som anges i artikel 33.

| (4) | En verkställande direktör, som ska ha de uppgifter som anges i artikel 38. |
| --- | --- |

(4)

En verkställande direktör, som ska ha de uppgifter som anges i artikel 38.

| (5) | En överklagandenämnd enligt artikel 44, som ska ha de uppgifter som anges i artikel 46. |
| --- | --- |

(5)

En överklagandenämnd enligt artikel 44, som ska ha de uppgifter som anges i artikel 46.

Artikel 5

Huvudkontor

Myndigheten ska ha sitt
  huvudkontor i Frankfurt
  .

Den får ha representationskontor i Europeiska unionens viktigaste finanscentrum.

KAPITEL II

MYNDIGHETENS UPPGIFTER OCH BEFOGENHETER

Artikel 6

Myndighetens uppgifter och befogenheter

1.   Myndigheten ska ha följande uppgifter:

| a) | Att bidra till upprättandet av gemensamma standarder och metoder av hög kvalitet för reglering och tillsyn, bland annat genom att avge yttranden till EU:s och utarbeta riktlinjer, rekommendationer och förslag till tekniska
  regel- och genomförandestandarder
  som ska grundas på de rättsakter som anges i artikel 1.2. |
| --- | --- |

a)

Att bidra till upprättandet av gemensamma standarder och metoder av hög kvalitet för reglering och tillsyn, bland annat genom att avge yttranden till EU:s och utarbeta riktlinjer, rekommendationer och förslag till tekniska
  regel- och genomförandestandarder
  som ska grundas på de rättsakter som anges i artikel 1.2.

| b) | Att bidra till en konsekvent tillämpning av unionslagstiftningen, bland annat genom att bidra till en gemensam tillsynskultur, säkerställa en konsekvent, ändamålsenlig och effektiv tillämpning av de rättsakter som anges i artikel 1.2, förebygga regelarbitrage, medla och lösa tvister mellan behöriga myndigheter,
  garantera en effektiv och enhetlig tillsyn över marknadsaktörer och säkerställa
  inbördes överensstämmelse i tillsynskollegiernas verksamhet och vidta åtgärder
  bland annat
  i krissituationer. |
| --- | --- |

b)

Att bidra till en konsekvent tillämpning av unionslagstiftningen, bland annat genom att bidra till en gemensam tillsynskultur, säkerställa en konsekvent, ändamålsenlig och effektiv tillämpning av de rättsakter som anges i artikel 1.2, förebygga regelarbitrage, medla och lösa tvister mellan behöriga myndigheter,
  garantera en effektiv och enhetlig tillsyn över marknadsaktörer och säkerställa
  inbördes överensstämmelse i tillsynskollegiernas verksamhet och vidta åtgärder
  bland annat
  i krissituationer.

| c) | Stimulera och
  underlätta delegering av uppgifter och ansvar mellan behöriga myndigheter. |
| --- | --- |

c)

Stimulera och
  underlätta delegering av uppgifter och ansvar mellan behöriga myndigheter.

| d) | Samarbeta nära med ESRB, bland annat genom att ge detta organ all information som krävs för att det ska kunna genomföra sina uppgifter och säkerställa att dess varningar och rekommendationer följs upp korrekt. |
| --- | --- |

d)

Samarbeta nära med ESRB, bland annat genom att ge detta organ all information som krävs för att det ska kunna genomföra sina uppgifter och säkerställa att dess varningar och rekommendationer följs upp korrekt.

| e) | Anordna och
  genomföra kollegiala utvärderingar
  med analys
  av behöriga myndigheter
  , inbegripet rådgivning,
  i syfte att öka den inbördes överensstämmelsen mellan resultaten av tillsynen. |
| --- | --- |

e)

Anordna och
  genomföra kollegiala utvärderingar
  med analys
  av behöriga myndigheter
  , inbegripet rådgivning,
  i syfte att öka den inbördes överensstämmelsen mellan resultaten av tillsynen.

| f) | Övervaka och bedöma marknadens utveckling inom sitt behörighetsområde. |
| --- | --- |

f)

Övervaka och bedöma marknadens utveckling inom sitt behörighetsområde.

| fa) | Genomföra ekonomiska analyser av marknaden för att ge vägledning vid utförandet av myndighetens arbetsuppgifter. |
| --- | --- |

fa)

Genomföra ekonomiska analyser av marknaden för att ge vägledning vid utförandet av myndighetens arbetsuppgifter.

| fb) | Främja skyddet av insättare och investerare. |
| --- | --- |

fb)

Främja skyddet av insättare och investerare.

| fc) | Bidra till hanteringen av kriser som berör gränsöverskridande institut som skulle kunna utgöra en systemrisk enligt artikel 12b, genom att via sin avvecklingsenhet enligt artikel 12c leda och genomföra alla förfaranden för tidiga insatser, avveckling eller insolvens. |
| --- | --- |

fc)

Bidra till hanteringen av kriser som berör gränsöverskridande institut som skulle kunna utgöra en systemrisk enligt artikel 12b, genom att via sin avvecklingsenhet enligt artikel 12c leda och genomföra alla förfaranden för tidiga insatser, avveckling eller insolvens.

| g) | Fullgöra varje annan specifik uppgift som anges i denna förordning eller i de unionsrättsakter som avses i artikel 1.2. |
| --- | --- |

g)

Fullgöra varje annan specifik uppgift som anges i denna förordning eller i de unionsrättsakter som avses i artikel 1.2.

| ga) | Utöva tillsyn över de finansmarknadsaktörer som inte omfattas av behöriga myndigheters tillsyn. |
| --- | --- |

ga)

Utöva tillsyn över de finansmarknadsaktörer som inte omfattas av behöriga myndigheters tillsyn.

| gb) | På sin webbplats offentliggöra och regelbundet aktualisera information om sina verksamheter, framför allt, inom ramen för sina befogenheter, om registrerade finansmarknadsaktörer, så att allmänheten tillförsäkras lättåtkomlig information. |
| --- | --- |

gb)

På sin webbplats offentliggöra och regelbundet aktualisera information om sina verksamheter, framför allt, inom ramen för sina befogenheter, om registrerade finansmarknadsaktörer, så att allmänheten tillförsäkras lättåtkomlig information.

| gc) | När så är lämpligt, överta alla befintliga och pågående uppgifter från Europeiska värdepapperstillsynskommittén. |
| --- | --- |

gc)

När så är lämpligt, överta alla befintliga och pågående uppgifter från Europeiska värdepapperstillsynskommittén.

2.   Vid utförandet av de uppgifter som anges i punkt 1 ska myndigheten ha de befogenheter som fastställs genom denna förordning, ▐ i synnerhet ▐ att

| a) | utarbeta förslag till tekniska
  regelstandarder
  i de specifika fall som avses i artikel 7, |
| --- | --- |

a)

utarbeta förslag till tekniska
  regelstandarder
  i de specifika fall som avses i artikel 7,

| aa) | utarbeta förslag till tekniska genomförandestandarder i de specifika fall som avses i artikel 7e, |
| --- | --- |

aa)

utarbeta förslag till tekniska genomförandestandarder i de specifika fall som avses i artikel 7e,

| b) | utfärda riktlinjer och rekommendationer enligt artikel 8, |
| --- | --- |

b)

utfärda riktlinjer och rekommendationer enligt artikel 8,

| c) | utfärda rekommendationer i specifika fall i enlighet med artikel 9.3, |
| --- | --- |

c)

utfärda rekommendationer i specifika fall i enlighet med artikel 9.3,

| d) | fatta enskilda beslut riktade till behöriga myndigheter i de specifika fall som avses i artiklarna 10 och 11, |
| --- | --- |

d)

fatta enskilda beslut riktade till behöriga myndigheter i de specifika fall som avses i artiklarna 10 och 11,

| e) | fatta enskilda beslut riktade till behöriga myndigheter i de specifika fall som avses i artiklarna 9.6, 10.3 och 11.4, |
| --- | --- |

e)

fatta enskilda beslut riktade till behöriga myndigheter i de specifika fall som avses i artiklarna 9.6, 10.3 och 11.4,

| f) | avge yttranden till Europaparlamentet, rådet och kommissionen i enlighet med artikel 19, |
| --- | --- |

f)

avge yttranden till Europaparlamentet, rådet och kommissionen i enlighet med artikel 19,

| fa) | sköta insamlingen av nödvändiga uppgifter om finansmarknadsaktörerna enligt vad som föreskrivs i artikel 20, |
| --- | --- |

fa)

sköta insamlingen av nödvändiga uppgifter om finansmarknadsaktörerna enligt vad som föreskrivs i artikel 20,

| fb) | utveckla gemensamma metoder för bedömning av hur finansmarknadsaktörernas finansiella ställning samt skyddet av kunderna påverkas av olika produkters egenskaper och av förfarandena för distribution av dem, |
| --- | --- |

fb)

utveckla gemensamma metoder för bedömning av hur finansmarknadsaktörernas finansiella ställning samt skyddet av kunderna påverkas av olika produkters egenskaper och av förfarandena för distribution av dem,

| fc) | tillhandahålla en databas med registrerade finansmarknadsaktörer inom sitt behörighetsområde och, då detta specificeras i den lagstiftning som avses i artikel 1.2, på en central nivå, |
| --- | --- |

fc)

tillhandahålla en databas med registrerade finansmarknadsaktörer inom sitt behörighetsområde och, då detta specificeras i den lagstiftning som avses i artikel 1.2, på en central nivå,

| fd) | utveckla en regelstandard för den minsta mängd information om transaktioner och marknadsaktörer som ska tillhandahållas myndigheten samt för hur insamlingsarbetet ska samordnas och för hur nuvarande nationella databaser ska samköras så att myndigheten alltid ska kunna komma åt relevant och nödvändig information om transaktionerna och marknaden. |
| --- | --- |

fd)

utveckla en regelstandard för den minsta mängd information om transaktioner och marknadsaktörer som ska tillhandahållas myndigheten samt för hur insamlingsarbetet ska samordnas och för hur nuvarande nationella databaser ska samköras så att myndigheten alltid ska kunna komma åt relevant och nödvändig information om transaktionerna och marknaden.

3.   Myndigheten ska i fråga om juridiska personer eller ekonomiska verksamheter med unionsdimensioner utöva alla exklusiva tillsynsbefogenheter som den tilldelats genom de rättsakter som avses i artikel 1.2.

3a.
     
  I syfte att utöva sina exklusiva tillsynsbefogenheter enligt punkt 3
  ska myndigheten ha tillräckliga utrednings- och verkställandebefogenheter enligt tillämplig lagstiftning och möjlighet att ta ut avgifter.
  Myndigheten ska nära samarbeta med de behöriga myndigheterna och utnyttja deras sakkunskap, resurser och befogenheter när den utför sina uppgifter.

Artikel 6a

Konsumentskydd och finansverksamhet

1.
     
  För att främja skyddet av insättare och investerare ska myndigheten påta sig en ledande roll i arbetet till förmån för transparens, enkelhet och rättvisa på marknaden för finansiella produkter eller tjänster överallt på den inre marknaden, bland annat genom att

| i) | insamla och analysera tendenser bland konsumenterna och rapportera om dem, |
| --- | --- |

i)

insamla och analysera tendenser bland konsumenterna och rapportera om dem,

| ii) | se över och samordna initiativ till förmån för kunskapsspridning om och undervisning i finansiella frågor, |
| --- | --- |

ii)

se över och samordna initiativ till förmån för kunskapsspridning om och undervisning i finansiella frågor,

| iii) | utveckla normer för utbildningen inom branschen, |
| --- | --- |

iii)

utveckla normer för utbildningen inom branschen,

| iv) | bidra till utvecklingen av gemensamma regler om utlämnande av uppgifter och |
| --- | --- |

iv)

bidra till utvecklingen av gemensamma regler om utlämnande av uppgifter och

| v) | bedöma framför allt tillgången till, förekomsten av och kostnaderna för krediter till hushåll och företag, i synnerhet små och medelstora företag. |
| --- | --- |

v)

bedöma framför allt tillgången till, förekomsten av och kostnaderna för krediter till hushåll och företag, i synnerhet små och medelstora företag.

2.
     
  Myndigheten ska övervaka nya och befintliga former av finansiell verksamhet och får anta riktlinjer och rekommendationer för att främja säkra och sunda marknader och förenhetligade regleringsförfaranden.

3.
     
  Myndigheten får också utfärda varningar om en finansverksamhet innebär ett allvarligt hot mot de mål som fastställts i artikel 1.4.

4.
     
  Myndigheten ska inrätta en kommitté för finansiella innovationer och låta den ingå som en integrerad del av myndigheten, och kommittén ska sammanföra alla relevanta behöriga nationella tillsynsmyndigheter för att åstadkomma en samsyn på reglerna för och tillsynen över nya eller innovativa former av finansiell verksamhet samt för att gå Europaparlamentet, rådet och kommissionen till handa med rådgivning.

5.
     
  Myndigheten får utfärda tillfälliga förbud mot eller begränsningar för vissa former av finansiell verksamhet som hotar de finansiella marknadernas korrekta funktionssätt och integritet eller stabiliteten i unionens finansiella system som helhet eller delar av det, vilket får ske i de fall som angetts och på de villkor som fastställts i de rättsakter som avses i artikel 1.2 eller, vid behov, i en nödsituation av det slag som avses och på de villkor som fastställts i artikel 10.

Myndigheten ska se över detta beslut med jämna mellanrum och i god tid.

Myndigheten får också bedöma om det råder behov av förbud mot eller begränsningar för vissa former av finansiell verksamhet och vid behov underrätta kommissionen för att underlätta antagandet av eventuella förbud eller begränsningar.

Artikel 7

Tekniska
  regelstandarder

1.   
  Europaparlamentet och rådet får, i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget, till kommissionen delegera befogenheten att anta tekniska regelstandarder för att sörja för en konsekvent harmonisering
  inom de områden som särskilt anges i de rättsakter som avses i artikel 1.2.
  Dessa regelstandarder ska vara tekniska, ska inte innebära strategiska beslut eller policyval och ska begränsas av de rättsakter som de grundas på. Förslag till tekniska regelstandarder ska utarbetas av myndigheten och överlämnas till
  kommissionen för godkännande.
  I de fall då myndigheten inte överlämnar ett förslag till kommissionen inom de tidsfrister som anges i de rättsakter som avses i artikel 1.2 får kommissionen anta en teknisk regelstandard.

1a.
     Innan
  myndigheten överlämnar sitt förslag till kommissionen
  ska den
  genomföra
  ett öppet offentligt samråd om tekniska
  regelstandarder
  och
  analysera
  de möjliga kostnaderna och fördelarna i sammanhanget
  , utom då sådana samråd och analyser inte står i proportion till omfattningen och konsekvenserna av de tekniska regelstandarder som avses eller till hur brådskande ärendet är
  .
  Myndigheten ska också begära ett yttrande eller råd från den intressentgrupp för värdepapper och marknader som avses i artikel 22.

1b.
     
  När kommissionen har erhållit ett förslag till tekniska regelstandarder från myndigheten ska den omgående vidarebefordra det till Europaparlamentet och rådet. Kommissionen får förlänga denna tidsfrist med en månad. Om det ligger i unionens intresse får kommissionen godkänna standarderna endast till viss del eller med ändringar.

▐

Artikel 7a

Uteblivet godkännande eller ändring av förslagen till regelstandarder

1.
     
  Om kommissionen har för avsikt att inte godkänna förslaget till tekniska regelstandarder eller att godkänna dem endast delvis eller med ändringar ska den sända tillbaka förslaget till tekniska regelstandarder till myndigheten, med förslag till motiverade ändringar.

2.
     
  Inom sex veckor får myndigheten ändra förslagen till tekniska regelstandarder på grundval av kommissionens föreslagna ändringar och på nytt överlämna dem till kommissionen för godkännande. Myndigheten ska informera Europaparlamentet, rådet och kommissionen om sitt beslut.

3.
     
  Om myndigheten inte godtar kommissionens beslut att förkasta eller ändra det ursprungliga förslaget kan Europaparlamentet och rådet sammankalla den ansvarige kommissionsledamoten och myndighetens ordförande inom en månad till ett ad hoc-sammanträde i Europaparlamentets behöriga utskott eller rådets behöriga kommitté så att dessa kan lägga fram och förklara sina meningsskiljaktigheter.

Artikel 7b

Utövande av delegering

1.
     
  Befogenhet att anta de tekniska regelstandarder som avses i artikel 7 ska ges till kommissionen för en period på fyra år från det att denna förordning har trätt i kraft. Kommissionen ska utarbeta en rapport om de delegerade befogenheterna senast sex månader innan perioden på fyra år löpt ut. Delegeringen av befogenhet ska automatiskt förlängas med perioder av samma längd, om den inte återkallas av Europaparlamentet eller rådet i enlighet med artikel 7c.

2.
     
  Så snart kommissionen antar en teknisk regelstandard ska kommissionen samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.

3.
     
  I den rapport som avses i artikel 35.2 ska myndighetens ordförande informera Europaparlamentet och rådet om de regelstandarder som har utfärdats och ange vilka behöriga myndigheter som inte följer dem.

Artikel 7c

Invändning mot tekniska regelstandarder

1.
     
  Europaparlamentet eller rådet får invända mot den tekniska regelstandarden inom en period på tre månader från dagen för kommissionens delgivning. På Europaparlamentets eller rådets initiativ får tidsfristen förlängas med ytterligare tre månader.

2.
     
  Den tekniska regelstandarden ska offentliggöras i Europeiska unions officiella tidning och träda i kraft innan tidsfristen löpt ut, om både Europaparlamentet och rådet har meddelat kommissionen att de inte tänker göra några invändningar. Om varken Europaparlamentet eller rådet vid utgången av denna period har invänt mot den tekniska regelstandarden, ska den tekniska standarden offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.

3.
     
  Så snart kommissionen har vidarebefordrat förslaget får Europaparlamentet och rådet anta en villkorlig förhandsförklaring om att inte göra invändningar, vilken ska träda i kraft när kommissionen antar regelstandarden utan att ändra förslaget.

4.
     
  Om Europaparlamentet eller rådet invänder mot en teknisk regelstandard ska den inte träda i kraft. I enlighet med artikel 296 i EUF-fördraget ska den institution som invänder mot rättsakten ange skälen för detta.

Artikel 7d

Återkallande av delegeringen

1.
     
  Den delegering av befogenheter som avses i artikel 7 får återkallas av Europaparlamentet eller rådet.

2.
     
  Beslutet om återkallande innebär att delegeringen upphör att gälla.

3.
     
  Den institution som har inlett ett internt förfarande för att besluta huruvida en delegering ska återkallas ska underrätta den andra institutionen och kommissionen i rimlig tid innan det slutliga beslutet fattas, och ange vilka befogenheter avseende tekniska regelstandarder som kan komma att återkallas.

Artikel 7e

Tekniska genomförandestandarder

1.
     
  I de fall där Europaparlamentet och rådet ger kommissionen befogenhet att anta tekniska genomförandestandarder i enlighet med artikel 291 i EUF-fördraget när det behövs enhetliga villkor för genomförandet av unionens rättsligt bindande akter på de områden som särskilt anges i de rättsakter som avses i artikel 1.2 ska följande gälla:

| a) | Om myndigheten i enlighet med ovan nämnda rättsakt utarbetar förslag till tekniska genomförandestandarder som ska överlämnas till kommissionen ska dessa standarder vara tekniska, inte inbegripa policyval och begränsas till att fastställa villkoren för tillämpning av unionens rättsligt bindande akter. |
| --- | --- |

a)

Om myndigheten i enlighet med ovan nämnda rättsakt utarbetar förslag till tekniska genomförandestandarder som ska överlämnas till kommissionen ska dessa standarder vara tekniska, inte inbegripa policyval och begränsas till att fastställa villkoren för tillämpning av unionens rättsligt bindande akter.

| b) | I de fall där myndigheten inte överlämnar ett förslag till kommissionen inom de tidsfrister som anges i de rättakter som avses i artikel 1.2 eller i de fall där myndigheten inte överlämnar ett förslag till kommissionen inom den tidsfrist som anges i en begäran som kommissionen lämnat till myndigheten i enlighet med artikel 19, får kommissionen anta en teknisk genomförandestandard genom en genomförandeakt. |
| --- | --- |

b)

I de fall där myndigheten inte överlämnar ett förslag till kommissionen inom de tidsfrister som anges i de rättakter som avses i artikel 1.2 eller i de fall där myndigheten inte överlämnar ett förslag till kommissionen inom den tidsfrist som anges i en begäran som kommissionen lämnat till myndigheten i enlighet med artikel 19, får kommissionen anta en teknisk genomförandestandard genom en genomförandeakt.

2.
     
  Innan så sker, ska den ha genomfört ett öppet offentligt samråd om de tekniska genomförandestandarderna och analyserat de möjliga kostnaderna och fördelarna i sammanhanget, utom då sådana samråd och analyser inte står i proportion till omfattningen och konsekvenserna av de tekniska standarder som avses eller till hur brådskande ärendet är.

Myndigheten ska också begära ett yttrande eller råd från den intressentgrupp för värdepapper och marknader som avses i artikel 22.

3.
     
  Myndigheten ska i enlighet med artikel 291 i EUF-fördraget överlämna sitt förslag till tekniska genomförandestandarder till kommissionen för godkännande och samtidigt till Europaparlamentet och rådet.

4.
     
  Kommissionen ska inom tre månader från mottagandet av förslaget till tekniska genomförandestandarder besluta huruvida den ska godkänna förslaget. Kommissionen får förlänga denna tidsfrist med en månad. Om det ligger i Europeiska unionens intresse får kommissionen godkänna standarderna endast till viss del eller med ändringar.

I samtliga fall där kommissionen antar tekniska genomförandestandarder som avviker från det förslag till teknisk genomförandestandard som myndigheten överlämnat, ska kommissionen underrätta Europaparlamentet och rådet.

5.
     
  Standarderna ska antas av kommissionen genom förordningar eller beslut och offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.

Artikel 8

Riktlinjer och rekommendationer

1.
     Myndigheten ska, i syfte att upprätta en konsekvent, ändamålsenlig och effektiv tillsynspraxis inom ESFS och säkerställa en gemensam, enhetlig och konsekvent tillämpning av unionslagstiftningen, utfärda riktlinjer och rekommendationer riktade till behöriga myndigheter eller finansmarknadsaktörer.

1a.
     
  Myndigheten ska i tillämpliga fall genomföra öppna offentliga samråd om riktlinjerna och rekommendationerna och analysera de möjliga kostnaderna och fördelarna i sammanhanget. Myndigheten ska också vid behov begära ett yttrande eller råd från den intressentgrupp för värdepapper och marknader som avses i artikel 22. Sådana samråd, analyser, yttranden och råd ska vara proportionerliga i förhållande till riktlinjernas eller rekommendationernas omfattning, art och konsekvenser.

2.
     De behöriga myndigheterna
  och finansmarknadsaktörerna
  ska med alla tillgängliga medel söka följa dessa riktlinjer och rekommendationer.

Inom två månader från utfärdandet av en riktlinje eller rekommendation ska varje behörig myndighet besluta huruvida den tänker följa denna riktlinje eller rekommendation eller ej.
  Om en behörig myndighet inte
  avser att följa
  dessa riktlinjer eller rekommendationer ska den underrätta myndigheten om skälen till detta.
  Myndigheten ska offentliggöra dessa skäl.

Om en behörig myndighet inte tillämpar en riktlinje eller en rekommendation ska myndigheten offentliggöra detta.

Myndigheten får, från fall till fall, besluta att offentliggöra de skäl som en behörig myndighet anger för att inte följa en riktlinje eller rekommendation. Den behöriga myndigheten ska få en förhandsanmälan om ett sådant offentliggörande.

Om så krävs i en riktlinje eller en rekommendation ska finansmarknadsaktörerna på ett klart och detaljerat sätt årligen rapportera om huruvida de följer den berörda riktlinjen eller rekommendationen.

2a.
     
  I den rapport som avses i artikel 28.4a ska myndigheten informera Europaparlamentet, rådet och kommissionen om de riktlinjer och rekommendationer som har utfärdats och ange vilka behöriga myndigheter som inte följer dem samt redogöra för vilka åtgärder myndigheten tänker vidta för att se till att de i framtiden följer dess rekommendationer och riktlinjer.

Artikel 9

Överträdelse av unionslagstiftningen

1.   Om en behörig myndighet inte har tillämpat eller har tillämpat de rättsakter som avses i artikel 1.2
  på ett sätt som framstår som en överträdelse av unionslagstiftningen
  ,
  inklusive de tekniska regel- och genomförandestandarder som upprättats i enlighet med artikel 7 och 7e
  , till exempel genom att underlåta att säkerställa att en finansmarknadsaktör uppfyller kraven i dessa rättsakter, ska myndigheten kunna utöva de befogenheter som anges i punkterna 2, 3 och 6 i denna artikel.

2.   
  Myndigheten
  får, på begäran av en eller flera behöriga myndigheter eller av kommissionen,
  Europaparlamentet, rådet, intressentgruppen för värdepapper och marknader
  eller på eget initiativ och efter att ha underrättat den berörda behöriga myndigheten, utreda påstådd
  överträdelse eller underlåtelse att tillämpa
  unionslagstiftningen.

2a.
     Utan att det påverkar de befogenheter som fastställs genom artikel 20, ska den behöriga myndigheten utan dröjsmål förse myndigheten med alla de uppgifter som denna finner vara nödvändiga för sin utredning.

3.   Myndigheten får senast inom två månader från det att den inledde sin utredning till den behöriga myndigheten rikta en rekommendation i vilken den anger vilka åtgärder som krävs för att följa unionslagstiftningen.

Den behöriga myndigheten ska inom tio arbetsdagar från mottagandet av rekommendationen underrätta myndigheten om de åtgärder den har vidtagit, eller avser att vidta, för att säkerställa överensstämmelse med unionslagstiftningen.

4.   Om den behöriga myndigheten inte har rättat sig efter unionslagstiftningen inom en månad från mottagandet av myndighetens rekommendation får kommissionen, efter underrättelse från denna myndighet eller på eget initiativ,
  utfärda ett formellt yttrande
  om krav på den behöriga myndigheten att vidta nödvändiga åtgärder för att rätta sig efter unionslagstiftningen.
  Kommissionens formella yttrande ska beakta myndighetens rekommendation.

Kommissionen ska
  utfärda ett sådant formellt yttrande
  senast tre månader efter antagandet av rekommendationen. Kommissionen får förlänga denna tidsfrist med en månad.

▐

Myndigheten och de behöriga myndigheterna ska överlämna alla nödvändiga uppgifter till kommissionen.

5.   Den behöriga myndigheten ska inom tio arbetsdagar från mottagandet av det
  formella yttrande
  som avses i punkt 4 underrätta kommissionen och myndigheten om de åtgärder den har vidtagit eller avser att vidta för att
  rätta sig efter
  kommissionens
  formella yttrande
  .

6.   Om en behörig myndighet inte rättar sig efter ett sådant
  formellt yttrande
  som avses i punkt 4 inom den där angivna tidsfristen, och om det är nödvändigt att utan dröjsmål åtgärda
  det
  bristande iakttagandet av unionslagstiftningen för att upprätthålla eller återställa neutrala konkurrensvillkor på marknaden, eller för att säkerställa att det finansiella systemet fungerar korrekt och med integritet, får myndigheten – utan att det påverkar kommissionens befogenheter enligt artikel 258 i EUF-fördraget– om de relevanta kraven i de rättsakter som avses i artikel 1.2 är direkt tillämpliga på finansmarknadsaktörer
  i enlighet med dessa rättsakter
  , anta ett enskilt beslut riktat till en finansmarknadsaktör om krav på att vidta nödvändiga åtgärder för att uppfylla sina skyldigheter enligt unionslagstiftningen, däribland även att upphöra att tillämpa eventuell oförenlig praxis.

Myndighetens beslut ska överensstämma med det
  formella yttrande
  som utfärdats av kommissionen enligt punkt 4.

7.   Beslut som antagits enligt punkt 6 ska ha företräde framför varje tidigare beslut i samma ärende som antagits av de behöriga myndigheterna.

När de behöriga myndigheterna vidtar
  åtgärder avseende
  frågor
  som är föremål för ett
  formellt yttrande
  enligt punkt 4 eller
  ett beslut enligt punkt 6
  , ska
  de
  vara förenliga med det
  formella yttrandet eller med beslutet, allt efter omständigheterna
  .

7a.
     
  I den rapport som avses i artikel 28.4a ska myndigheten ange vilka behöriga myndigheter och finansmarknadsaktörer som inte har följt de formella yttranden och beslut som avses i punkterna 4 och 6.

Artikel 10

Åtgärder i krissituationer

1.   Vid ogynnsam utveckling som kan komma att allvarligt äventyra de finansiella marknadernas korrekta funktionssätt och integritet eller stabiliteten i det finansiella systemet, helt eller delvis, inom Europeiska unionen
  ska myndigheten aktivt underlätta och, när så bedöms nödvändigt, samordna alla åtgärder som vidtas av vederbörande behöriga nationella tillsynsmyndigheter
  .

För att kunna uppfylla denna roll att underlätta och samordna ska myndigheten ha fullständig information om relevant utveckling, och uppmanas delta såsom observatör vid alla relevanta sammanträden i vederbörande behöriga nationella tillsynsmyndigheter.

1a.
     
  Kommissionen får på eget initiativ eller på begäran av Europaparlamentet, rådet, ESRB eller myndigheten anta ett beslut riktat till myndigheten om att en krissituation enligt denna förordning föreligger. Kommissionen ska se över detta beslut i månatliga intervall och minst en gång i månaden, och förklara att krissituationen upphört, så snart det är lämpligt.

Om kommissionen fastslår att det föreligger en krissituation ska den vederbörligen och omedelbart informera Europaparlamentet och rådet.

2.   Om kommissionen har antagit ett beslut enligt
  punkt 1a, och under exceptionella omständigheter om samordnade åtgärder av nationella myndigheter är nödvändiga för att åtgärda en negativ utveckling som kan äventyra de finansiella marknadernas korrekta funktionssätt och integritet eller stabiliteten, helt eller delvis, i det finansiella systemet i Europeiska unionen,
  får myndigheten anta enskilda beslut om krav på de behöriga myndigheterna att vidta nödvändiga åtgärder i enlighet med de rättsakter som avses i artikel 1.2 för att åtgärda
  sådan utveckling
  genom att se till att finansmarknadsaktörer och behöriga myndigheter uppfyller kraven i den lagstiftningen.

3.   Om en behörig myndighet inte rättar sig efter det beslut av myndigheten som avses i punkt 2 inom den där angivna tidsfristen, får myndigheten – utan att det påverkar kommissionens befogenheter enligt artikel 258 i EUF-fördraget – om de relevanta kraven i de rättsakter som avses i artikel 1.2 är direkt tillämpliga på finansmarknadsaktörer, anta ett enskilt beslut riktat till en finansmarknadsaktör om krav på att vidta nödvändiga åtgärder för att uppfylla sina skyldigheter enligt dessa rättsakter, däribland även att upphöra att tillämpa eventuell oförenlig praxis.

4.   Beslut som antagits enligt punkt 3 ska ha företräde framför varje tidigare beslut i samma ärende som antagits av de behöriga myndigheterna.

Alla åtgärder som de behöriga myndigheterna vidtar avseende förhållanden som är föremål för ett beslut enligt punkt 2 eller 3 ska vara förenliga med det beslutet.

Artikel 11

Lösande av tvister mellan behöriga myndigheter

1.   Om en behörig myndighet ogillar en annan behörig myndighets förfarande, med avseende på innehållet i någon av dennas åtgärder eller på grund av att den avstått från att vidta åtgärder inom ett område där det i enlighet med de rättsakter som avses i artikel 1.2 krävs samarbete, samordning eller gemensamma beslut krävs av behöriga myndigheter från mer än en medlemsstat,
  ska
  myndigheten – utan att det påverkar de befogenheter som fastställs genom artikel 9 – på eget initiativ eller på begäran av en eller flera av de berörda behöriga myndigheterna
  gå i spetsen när det gäller att
  bistå dessa myndigheter med att nå fram till en överenskommelse enligt förfarandet i
  punkterna 2–4
  .

2.   Myndigheten ska ange en tidsfrist för förlikningen mellan de behöriga myndigheterna med beaktande av eventuella relevanta föreskrivna tidsfrister i de rättsakter som avses i artikel 1.2 och av hur komplex och brådskande frågan är.
  I detta läge ska myndigheten agera som medlare.

3.   Om de berörda behöriga myndigheterna vid slutet av förlikningsskedet inte har lyckats nå någon överenskommelse,
  ska
  myndigheten
  , i enlighet med det förfarande som anges i artikel 29.1 tredje stycket,
  fatta ett beslut
  för att lösa tvisten och ålägga
  dem att vidta en specifik åtgärd
  , med bindande verkan för berörda behöriga myndigheter,
  i enlighet med unionslagstiftningen.

4.   Om en behörig myndighet inte rättar sig efter myndighetens beslut och därigenom inte säkerställer att en finansmarknadsaktör uppfyller krav som är direkt riktade till det enligt de rättsakter som avses i artikel 1.2,
  ska
  myndigheten – utan att det påverkar kommissionens befogenheter enligt artikel 258 i EUF-fördraget – anta ett enskilt beslut riktat till en finansmarknadsaktör om krav på nödvändiga åtgärder som denna ska vidta för att uppfylla sina skyldigheter enligt unionslagstiftningen, däribland även krav på att upphöra med viss praxis.

4a.
     
  Beslut som antagits enligt punkt 4 ska ha företräde framför varje tidigare beslut i samma ärende som antagits av de behöriga myndigheterna. Alla åtgärder som de behöriga myndigheterna vidtar avseende förhållanden som är föremål för ett beslut enligt punkt 3 eller 4 ska vara förenliga med det beslutet.

4b.
     
  I den rapport som avses i artikel 35.2 ska ordföranden ange tvisterna mellan behöriga myndigheter, de överenskommelser som nåtts och de beslut som fattats för att lösa tvisterna.

Artikel 11a

Lösande av sektorövergripande tvister mellan behöriga myndigheter

Den gemensamma kommittén ska, enligt förfarandet i artiklarna 11 och 42, lösa sektorövergripande tvister som kan uppstå mellan en eller flera behöriga myndigheter enligt definitionen i artikel 2.2 i denna förordning och i förordning (EU) nr .../2010 [EBA] samt i förordning (EU) nr .../2010 [Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten].

Artikel 12

Tillsynskollegier

1.   Myndigheten ska bidra till att främja
  och övervaka
  ändamålsenlighet
  , effektivitet
  och konsekvens i arbetet i de tillsynskollegier
  som avses i direktiv 2006/48/EG
  och verka för enhetlighet i de olika kollegiernas tillämpning av unionslagstiftningen.
  Personal från myndigheten ska kunna delta i all verksamhet, däribland undersökningar på plats, som utförs gemensamt av två eller flera behöriga myndigheter.

2.   Myndigheten ska i den utsträckning den finner lämpligt
  leda
  tillsynskollegiernas arbete. I detta syfte ska den betraktas som ”behörig myndighet” enligt definitionen i relevant lagstiftning.
  Den ska åtminstone

| a) | samla in och vidarebefordra all relevant information på löpande basis och i krissituationer i syfte att underlätta tillsynskollegiernas arbete samt upprätta och driva ett centralt system för att göra informationen tillgänglig för de behöriga myndigheterna i tillsynskollegierna, |
| --- | --- |

a)

samla in och vidarebefordra all relevant information på löpande basis och i krissituationer i syfte att underlätta tillsynskollegiernas arbete samt upprätta och driva ett centralt system för att göra informationen tillgänglig för de behöriga myndigheterna i tillsynskollegierna,

| b) | inleda och samordna stresstester inom hela unionen för att bedöma de finansiella institutens förmåga, särskilt de som avses i artikel 12b, att stå emot en ogynnsam marknadsutveckling och säkerställa att så enhetliga metoder som möjligt tillämpas på nationell nivå för dessa tester, |
| --- | --- |

b)

inleda och samordna stresstester inom hela unionen för att bedöma de finansiella institutens förmåga, särskilt de som avses i artikel 12b, att stå emot en ogynnsam marknadsutveckling och säkerställa att så enhetliga metoder som möjligt tillämpas på nationell nivå för dessa tester,

| c) | planera och leda tillsynsverksamhet både på löpande basis och i krissituationer, inbegripet bedömning av de risker som finansiella institut är eller kan vara utsatta för, samt |
| --- | --- |

c)

planera och leda tillsynsverksamhet både på löpande basis och i krissituationer, inbegripet bedömning av de risker som finansiella institut är eller kan vara utsatta för, samt

| d) | övervaka de uppgifter som de behöriga myndigheterna utför. |
| --- | --- |

d)

övervaka de uppgifter som de behöriga myndigheterna utför.

3a.
     
  Myndigheten får utfärda regelstandarder, genomförandestandarder, riktlinjer och rekommendationer, som antagits enligt artiklarna 7, 7e och 8, för att harmonisera tillsynsrutinerna och de bästa metoder som antagits av tillsynskollegierna. Myndigheterna ska godkänna skriftliga arrangemang för varje kollegiums verksamhet för att garantera samstämmighet mellan alla kollegiers verksamhet.

3b.
     
  En rättsligt bindande medlarroll bör göra det möjligt för myndigheten att lösa tvister mellan behöriga myndigheter enligt det förfarande som fastställs i artikel 11. Om en överenskommelse inte kan nås inom det relevanta tillsynskollegiet får myndigheten fatta tillsynsbeslut som är direkt tillämpliga på det berörda institutet.

Artikel 12a

Allmänna bestämmelser

1.
     
  Myndigheten ska fästa särskild uppmärksamhet vid och åtgärda risker för avbrott i de finansiella tjänsterna som i) orsakas av en försämring av hela eller en del av det finansiella systemet och ii) kan få allvarliga negativa konsekvenser för den inre marknaden och realekonomin (systemrisk). Alla typer av finansiella mellanhänder, marknader och infrastrukturer kan vara systemviktiga i någon utsträckning.

2.
     
  Myndigheten ska i samarbete med Europeiska systemrisknämnden utarbeta en gemensam uppsättning kvantitativa och kvalitativa indikatorer (risk dashboard) som ska utgöra grund för att fastställa en tillsynsrankning för de gränsöverskridande finansmarknadsaktörer som avses i artikel 12b. Denna rankning ska ses över regelbundet så att hänsyn tas till betydande ändringar i ett instituts riskprofil. Tillsynsrankningen ska spela en avgörande roll i beslutet att utöva direkt tillsyn över eller ingripa i ett nödlidande institut.

3.
     
  Myndigheten ska utan att det påverkar tillämpningen av de rättsakter som avses i artikel 1.2 vid behov lägga fram ytterligare förslag till regel- och genomförandestandarder samt riktlinjer och rekommendationer till de institut som avses i artikel 12b.

4.
     
  Myndigheten ska utöva tillsyn över gränsöverskridande institut som skulle kunna utgöra en systemrisk enligt artikel 12b. I sådana fall ska myndigheten agera via de behöriga myndigheterna.

5.
     
  Myndigheten ska inrätta en avvecklingsenhet med mandat att i enlighet med tydligt fastställda styrmetoder och förfaringssätt genomföra krishanteringen, från tidiga insatser till avveckling och insolvens, samt leda sådana förfaranden.

Artikel 12 b

Identifiering av vilka gränsöverskridande finansmarknadsaktörer som skulle kunna utgöra en systemrisk

1.
     
  Tillsynsstyrelsen får, efter samråd med ESRB och i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 29.1, identifiera gränsöverskridande finansmarknadsaktörer som på grund av den systemrisk de kan utgöra måste underställas direkt tillsyn från myndighetens sida eller underställas den avvecklingsenhet som avses i artikel 12c.

2.
     
  De kriterier som används för att fastställa sådana finansmarknadsaktörer ska vara samstämmiga med de kriterier som har fastställts av FSB, IMF och BIS.

Artikel 12 c

Avvecklingsenhet

1.
     
  Avvecklingsenheten ska bevara den finansiella stabiliteten och minimera spridningen av negativa effekter från de nödlidande institut som avses i artikel 12b till övriga delar av systemet och ekonomin som helhet samt begränsa kostnaderna för skattebetalarna genom att respektera proportionalitetsprincipen och rangordningen av fordringsägare och garantera lika behandling över gränserna.

2.
     
  Avvecklingsenheten ska ges befogenhet att utföra de uppgifter som fastställs i punkt 1 i syfte att rehabilitera sina nödlidande institut eller besluta om avveckling av icke lönsamma institut (viktigt för att begränsa moraliska risker). Den skulle bland annat kunna kräva justering av kapital eller likviditet, anpassa affärsmixen, förbättra förfaranden, utse eller ersätta personer i ledningen, rekommendera garantier, lån och likviditetsstöd samt total eller partiell försäljning, skapa en bank för säkra tillgångar/en bank för osäkra fordringar eller en ”brobank”, byta ut skulder mot aktier (med lämpliga nedskrivningar) eller tillfälligt låta institutet övergå i offentlig ägo.

3.
     
  Avvecklingsenheten ska bestå av experter som utsetts av myndighetens tillsynsstyrelse och som besitter kunskaper och sakkännedom om omstruktureringar, kursomläggningar och avveckling när det gäller finansiella institut.

Artikel 12d

Europeiskt garantisystem för försäkringssektorn

1.
     
  Myndigheten ska bidra till att stärka de nationella systemen för ersättning till investerare genom att se till att de tilldelas tillräckliga resurser, med bidrag från finansiella institut och marknadsaktörer med huvudkontor i tredjeländer, och tillhandahålla en hög skyddsnivå för alla investerare inom ramen för ett unionsomfattande och harmoniserat regelverk som inte påverkar de gemensamma garantisystemens stabiliserande roll, under förutsättning att de är förenliga med unionens standarder.

2.
     
  Artikel 8 som avser myndighetens befogenheter att anta riktlinjer och rekommendationer ska gälla för försäkringsgarantisystem.

3.
     
  Kommissionen får anta tekniska regel- och genomförandestandarder i enlighet med vad som fastställs i de rättsakter som avses i artikel 1.2 enligt det förfarande som fastställs i artiklarna 7–7d i denna förordning.

Artikel 12e

Europeiskt system för avvecklings- och finansieringsordningar

1.
     
  En europeisk stabilitetsfond för värdepapper och marknader ska inrättas i syfte att förbättra internaliseringen av det finansiella systemets kostnader och för att bistå vid krislösning för gränsöverskridande finansmarknadsaktörer som har gått i konkurs. Finansmarknadsaktörer som är verksamma i endast en medlemsstat ska kunna välja att ansluta sig till fonden. Europeiska stabilitetsfonden för värdepapper och marknader ska anta lämpliga åtgärder för att undvika att tillgången till stöd genererar moraliska risker.

2.
     
  Europeiska stabilitetsfonden för värdepapper och marknader ska finansieras genom direkta bidrag från alla gränsöverskridande finansmarknadsaktörer som avses i artikel 12b och från dem som har valt att delta i detta system i enlighet med punkt 1. Dessa bidrag ska vara proportionerliga i förhållande till varje enskild finansmarknadsaktörs risknivå. I den bidragsnivå som krävs ska hänsyn tas till mer allmänna ekonomiska villkor, t.ex. utlåningskapacitet till industri och små och medelstora företag, och finansmarknadsaktörernas behov av att bibehålla kapital för andra lagstadgade eller verksamhetsrelaterade krav.

3.
     
  Europeiska stabilitetsfonden för värdepapper och marknader ska förvaltas av en styrelse som utses av myndigheten för en femårsperiod. Ledamöterna av styrelsen ska väljas bland personal som föreslagits av de nationella myndigheterna. Fonden ska också inrätta en rådgivande nämnd som består av icke röstberättigade företrädare för de finansmarknadsaktörer som deltar i fonden. Fondens styrelse får föreslå för myndigheten att den lägger ut sin likviditetsförvaltning på erkända institut (såsom EIB). Dessa medel bör investeras i säkra och likvida instrument.

Artikel 13

Delegering av uppgifter och ansvar

1.   De behöriga myndigheterna får
  med delegatmyndighetens samtycke
  delegera uppgifter och ansvar till
  myndigheten eller
  andra behöriga
  myndigheter på de villkor som fastställs i denna artikel
  .
  Medlemsstaterna får fastställa särskilda arrangemang avseende delegering av ansvar som måste uppfyllas innan deras behöriga myndigheter ingår sådana överenskommelser och får begränsa räckvidden för delegering till vad som är nödvändigt för ändamålsenlig övervakning av gränsöverskridande finansmarknadsaktörer eller grupper.

2.   Myndigheten ska
  stimulera och
  underlätta delegering av uppgifter och ansvar mellan behöriga myndigheter genom att identifiera vilka slag av uppgifter och ansvar som kan delegeras eller utövas gemensamt och genom att främja bästa praxis.

2a.
     
  Delegering av ansvar ska resultera i en omfördelning av de befogenheter som fastställs i de rättsakter som avses i artikel 1.2. Delegatmyndighetens lag ska styra förfarandet, verkställigheten och den administrativa och juridiska översynen avseende delegerat ansvar.

3.   De behöriga myndigheterna ska underrätta myndigheten om de avtal om delegering som de avser att ingå. De får inte sätta i kraft avtalen förrän tidigast en månad efter att ha underrättat myndigheten.

Denna får yttra sig om det avsedda avtalet inom en månad från det att den underrättats om det.

Myndigheten ska på lämpligt sätt offentliggöra varje avtal om delegering som ingås mellan behöriga myndigheter så att det säkerställs att alla berörda parter underrättas i tillfredsställande utsträckning.

Artikel 14

Gemensam tillsynskultur

1.   Myndigheten ska bidra aktivt till att bygga upp en gemensam europeisk tillsynskultur och en konsekvent tillsynspraxis samt säkerställa att enhetliga förfaranden och konsekventa metoder tillämpas i hela Europeiska unionen, och den ska minst utföra följande:

| a) | Avge yttranden till behöriga myndigheter. |
| --- | --- |

a)

Avge yttranden till behöriga myndigheter.

| b) | Främja ett effektivt bilateralt och multilateralt informationsutbyte mellan behöriga myndigheter under fullständigt iakttagande av tillämpliga bestämmelser om sekretess och skydd av personuppgifter i unionslagstiftningen på området. |
| --- | --- |

b)

Främja ett effektivt bilateralt och multilateralt informationsutbyte mellan behöriga myndigheter under fullständigt iakttagande av tillämpliga bestämmelser om sekretess och skydd av personuppgifter i unionslagstiftningen på området.

| c) | Bidra till utvecklingen av enhetliga tillsynsstandarder av hög kvalitet, även avseende rapportering
  , och internationella redovisningsstandarder i enlighet med artikel 1.2a
  . |
| --- | --- |

c)

Bidra till utvecklingen av enhetliga tillsynsstandarder av hög kvalitet, även avseende rapportering
  , och internationella redovisningsstandarder i enlighet med artikel 1.2a
  .

| d) | Utvärdera tillämpningen av de tekniska
  regel- och genomförandestandarder
  på området som antagits av kommissionen och av de riktlinjer och rekommendationer som den själv utfärdat och i tillämpliga fall föreslå ändringar. |
| --- | --- |

d)

Utvärdera tillämpningen av de tekniska
  regel- och genomförandestandarder
  på området som antagits av kommissionen och av de riktlinjer och rekommendationer som den själv utfärdat och i tillämpliga fall föreslå ändringar.

| e) | Upprätta sektorsspecifika och sektorövergripande utbildningsprogram, underlätta personalutbyte och uppmuntra myndigheterna att öka utnyttjandet av system för utsändning av personal och andra instrument. |
| --- | --- |

e)

Upprätta sektorsspecifika och sektorövergripande utbildningsprogram, underlätta personalutbyte och uppmuntra myndigheterna att öka utnyttjandet av system för utsändning av personal och andra instrument.

2.   Myndigheten får i tillämplig utsträckning utveckla nya praktiska instrument och konvergensskapande medel för att främja gemensam metodik och praxis i tillsynen.

Artikel 15

Kollegial utvärdering av behöriga myndigheter

1.   Myndigheten ska regelbundet
  organisera och
  genomföra kollegiala utvärderingar av vissa av eller alla de behöriga myndigheternas verksamheter för att ytterligare öka jämförbarheten mellan tillsynsresultaten. Den ska i detta syfte utarbeta metoder för att objektivt bedöma och jämföra de myndigheter som utvärderas.
  Vid kollegiala utvärderingar ska befintlig information och redan gjorda utvärderingar som avser den behöriga myndigheten i fråga beaktas.

2.   Den kollegiala utvärderingen ska särskilt, men inte uteslutande, omfatta följande:

| a) | Lämpligheten av
  resurserna och styrformerna
  , den behöriga myndighetens personals omfattning och kunnande
  ,
  med särskild hänsyn till möjligheterna att effektivt tillämpa
  de tekniska regel- och genomförandestandarder som avses i artiklarna 7–7e, och
  de rättsakter som avses i artikel 1.2 och kapaciteten att anpassa sig till marknadsutvecklingen. |
| --- | --- |

a)

Lämpligheten av
  resurserna och styrformerna
  , den behöriga myndighetens personals omfattning och kunnande
  ,
  med särskild hänsyn till möjligheterna att effektivt tillämpa
  de tekniska regel- och genomförandestandarder som avses i artiklarna 7–7e, och
  de rättsakter som avses i artikel 1.2 och kapaciteten att anpassa sig till marknadsutvecklingen.

| b) | Den grad av konvergens som uppnåtts i tillämpningen av unionslagstiftningen och i tillsynspraxis, även med avseende på
  tekniska regel- och genomförandestandarder
  samt riktlinjer och rekommendationer som antagits enligt artiklarna 7 och 8 och den utsträckning i vilken tillsynspraxis uppfyller målen i unionslagstiftningen. |
| --- | --- |

b)

Den grad av konvergens som uppnåtts i tillämpningen av unionslagstiftningen och i tillsynspraxis, även med avseende på
  tekniska regel- och genomförandestandarder
  samt riktlinjer och rekommendationer som antagits enligt artiklarna 7 och 8 och den utsträckning i vilken tillsynspraxis uppfyller målen i unionslagstiftningen.

| c) | God praxis som utvecklats av vissa behöriga myndigheter och som med fördel kan antas av andra behöriga myndigheter. |
| --- | --- |

c)

God praxis som utvecklats av vissa behöriga myndigheter och som med fördel kan antas av andra behöriga myndigheter.

| d) | Den effektivitet och den grad av konvergens som uppnåtts i genomförandet av de bestämmelser som antagits för att genomföra unionslagstiftningen, även med avseende på administrativa åtgärder och administrativa påföljder gentemot ansvariga personer då dessa bestämmelser inte har följts. |
| --- | --- |

d)

Den effektivitet och den grad av konvergens som uppnåtts i genomförandet av de bestämmelser som antagits för att genomföra unionslagstiftningen, även med avseende på administrativa åtgärder och administrativa påföljder gentemot ansvariga personer då dessa bestämmelser inte har följts.

3.   Myndigheten kan med utgångspunkt i den kollegiala utvärderingen utfärda
  riktlinjer och
  rekommendationer
  i enlighet med artikel 8
  till de behöriga myndigheterna.
  Myndigheten ska ta hänsyn till resultaten av den kollegiala utvärderingen när den utarbetar förslag till tekniska regel- eller genomförandestandarder i enlighet med artiklarna 7–7e. De behöriga myndigheterna ska eftersträva att följa myndighetens råd. Om en behörig myndighet inte följer dessa råd, ska den underrätta myndigheten om skälen till detta.

Myndigheten ska offentliggöra bästa praxis som kan fastställas utifrån dessa kollegiala utvärderingar. Dessutom får alla andra resultat av den kollegiala utvärderingen offentliggöras, förutsatt att den behöriga myndighet som är föremål för den kollegiala utvärderingen ger sitt samtycke.

Artikel 16

Samordningsuppgifter

Myndigheten ska svara för den allmänna samordningen mellan de behöriga myndigheterna, även i händelse av att en ogynnsam utveckling kan komma att äventyra de finansiella marknadernas korrekta funktionssätt och integritet eller stabiliteten hos det finansiella systemet i Europeiska unionen.

Myndigheten ska främja samordnade reaktioner från unionen, bland annat genom att

| 1) | underlätta informationsutbytet mellan de behöriga myndigheterna, |
| --- | --- |

1)

underlätta informationsutbytet mellan de behöriga myndigheterna,

| 2) | fastställa omfattningen
  och, när så är möjligt och lämpligt,
  kontrollera tillförlitligheten hos den information som ska göras tillgänglig för alla berörda behöriga myndigheter, |
| --- | --- |

2)

fastställa omfattningen
  och, när så är möjligt och lämpligt,
  kontrollera tillförlitligheten hos den information som ska göras tillgänglig för alla berörda behöriga myndigheter,

| 3) | genomföra icke-bindande förlikning
  efter begäran av behöriga myndigheter eller på eget initiativ, utan att detta ska påverka artikel 11, |
| --- | --- |

3)

genomföra icke-bindande förlikning
  efter begäran av behöriga myndigheter eller på eget initiativ, utan att detta ska påverka artikel 11,

| 4) | utan dröjsmål underrätta ESRB om krissituationer som kan komma att uppstå, |
| --- | --- |

4)

utan dröjsmål underrätta ESRB om krissituationer som kan komma att uppstå,

| 4a) | vidta alla lämpliga åtgärder i samband med utveckling som kan äventyra de finansiella marknadernas funktionssätt i syfte att underlätta samordningen av de åtgärder som vidtagits av relevanta behöriga myndigheter, och |
| --- | --- |

4a)

vidta alla lämpliga åtgärder i samband med utveckling som kan äventyra de finansiella marknadernas funktionssätt i syfte att underlätta samordningen av de åtgärder som vidtagits av relevanta behöriga myndigheter, och

| 4b) | centralisera information som mottagits från behöriga myndigheter i enlighet med artiklarna 12 och 20 till följd av de lagstadgade rapporteringskrav som gäller för institut som bedriver verksamhet i mer än en medlemsstat. Myndigheten ska vidarebefordra denna information till de övriga berörda behöriga myndigheterna. |
| --- | --- |

4b)

centralisera information som mottagits från behöriga myndigheter i enlighet med artiklarna 12 och 20 till följd av de lagstadgade rapporteringskrav som gäller för institut som bedriver verksamhet i mer än en medlemsstat. Myndigheten ska vidarebefordra denna information till de övriga berörda behöriga myndigheterna.

Artikel 17

Bedömning av marknadsutvecklingen

1.   Myndigheten ska övervaka och bedöma marknadsutvecklingen inom sitt behörighetsområde och när så krävs underrätta Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten, Europeiska bankmyndigheten och ESRB samt Europaparlamentet, rådet och kommissionen om relevanta mikroprudentiella tendenser, potentiella risker och sårbarheter.
  Myndigheten ska i sin bedömning inkludera en ekonomisk analys av de marknader där finansmarknadsaktörer är verksamma och en utvärdering av den potentiella marknadsutvecklingens inverkan på dessa.

1a.
     Myndigheten ska ▐ i samarbete med ESRB ta initiativ till och samordna unionsomfattande utvärderingar av ▐ finansmarknadsaktörernas förutsättningar att stå emot en ogynnsam utveckling på marknaden. I detta syfte ska den utarbeta följande för tillämpning av de behöriga myndigheterna:

| a) | Gemensamma metoder för att bedöma effekterna på centrala finansmarknadsaktörers finansiella ställning under olika ekonomiska scenarier. |
| --- | --- |

a)

Gemensamma metoder för att bedöma effekterna på centrala finansmarknadsaktörers finansiella ställning under olika ekonomiska scenarier.

| b) | Ett gemensamt tillvägagångssätt för att sprida resultaten av dessa bedömningar av ▐ finansmarknadsaktörers motståndskraft mot ogynnsam marknadsutveckling. |
| --- | --- |

b)

Ett gemensamt tillvägagångssätt för att sprida resultaten av dessa bedömningar av ▐ finansmarknadsaktörers motståndskraft mot ogynnsam marknadsutveckling.

| ba) | Gemensamma metoder för att utvärdera hur specifika produkter eller distributionsprocesser inverkar på en marknadsaktörs ställning och på insättare, investerare och kundinformation. |
| --- | --- |

ba)

Gemensamma metoder för att utvärdera hur specifika produkter eller distributionsprocesser inverkar på en marknadsaktörs ställning och på insättare, investerare och kundinformation.

2.   Myndigheten ska minst en gång per år, och oftare om så krävs – utan att det påverkar ESRB:s uppgifter enligt förordning (EG) nr .../2010 – till Europaparlamentet, rådet, kommissionen och ESRB överlämna bedömningar av tendenser, potentiella risker och sårbarheter inom sitt behörighetsområde.

Myndigheten ska i dessa bedömningar även införa en klassificering av de huvudsakliga riskerna och sårbarheterna och, när så krävs, rekommendera förebyggande eller korrigerande åtgärder.

3.   Myndigheten ska i nära samarbete med Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten respektive Europeiska bankmyndigheten se till att utveckling, risker och sårbarheter bevakas tillfredsställande
  genom den gemensamma kommittén
  , även i ett sektorövergripande perspektiv.

Artikel 18

Internationella förbindelser

1.
     Myndigheten kan, utan att det påverkar unionsinstitutionernas
  och medlemsstaternas
  behörighetsområden, utveckla kontakter
  och ingå administrativa avtal
  med tillsynsmyndigheter
  ,
  ▐ internationella organisationer och förvaltningar i tredjeländer.
  Dessa avtal ska inte medföra några juridiska förpliktelser för Europeiska unionen och dess medlemsstater, och de ska heller inte hindra medlemsstaterna och deras behöriga myndigheter från att ingå bilaterala eller multilaterala avtal med tredjeländer.

2.
     Myndigheten ska bistå i förberedelserna för beslut om likvärdighet avseende tillsynsordningar i tredjeländer i enlighet med de rättsakter som avses i artikel 1.2.

3.
     
  I den rapport som avses i artikel 28.4a ska myndigheten ange de administrativa avtal som man kommit överens om med internationella organisationer eller förvaltningar i tredjeländer och det stöd som tillhandahållits i samband med förberedelserna för beslut om likvärdighet.

Artikel 19

Övriga uppgifter

1.   Myndigheten får efter begäran av Europaparlamentet, rådet eller kommissionen eller på eget initiativ avge yttranden till Europaparlamentet, rådet och kommissionen om alla frågor som har samband med dess behörighetsområde.

1a.
     
  Om myndigheten inte har lämnat något förslag till tekniska regel- eller genomförandestandarder inom den tidsfrist som anges i de rättsakter som avses i artikel 1.2 eller om ingen tidsfrist fastställts, får kommissionen begära ett sådant förslag och fastställa en tidsfrist för dess inlämnande.

Med tanke på ärendets brådskande natur får kommissionen begära att ett förslag till tekniska regel- eller genomförandestandarder inlämnas före utgången av den tidsfrist som anges i den rättsakt som avses i artikel 1.2. I detta fall ska kommissionen ange skälen till detta.

2.   När det gäller bedömningar av fusioner och förvärv som omfattas av tillämpningsområdet för direktiv 2007/44/EG
  och som enligt det direktivet kräver samråd mellan de behöriga myndigheterna i två eller fler medlemsstater,
  får myndigheten ▐ efter ansökan från
  en av de berörda
  behöriga myndigheterna utfärda och offentliggöra ett yttrande om en bedömning
  , utom avseende kriterierna i artikel 19a.1 e i direktiv 2006/48/EG
  .
  Yttrandet ska utfärdas snabbt och under alla förhållanden före slutet av bedömningsperioden enligt direktiv 2007/44/EG.
  Artikel 20 ska
  gälla för de områden för vilka myndigheten får utfärda ett yttrande
  .

Artikel 20

Insamling av uppgifter

1.   På begäran av myndigheten ska medlemsstaternas behöriga myndigheter ▐ lämna alla nödvändiga upplysningar så att den kan fullgöra de uppgifter som den tilldelas genom denna förordning,
  under förutsättning att mottagaren har laglig tillgång till de relevanta uppgifterna, och under förutsättning att begäran om upplysningar står i proportion till den aktuella uppgiftens karaktär
  .

1a.
     Myndigheten kan också begära att information ska lämnas vid återkommande tillfällen.
  När så är möjligt ska gemensamma rapporteringsformat användas för detta.

1b.
     
  På en vederbörligen motiverad begäran av en behörig myndighet i en medlemsstat får myndigheten tillhandahålla all information som behövs för att den behöriga myndigheten ska kunna utföra sina uppgifter i enlighet med de krav på tystnadsplikt som fastställs i sektorsspecifik lagstiftning och i artikel 56.

1c.
     
  Innan myndigheten begär information enligt denna artikel, och för att undvika att ställa dubbla rapporteringskrav, ska myndigheten först beakta all befintlig statistik som har tagits fram, distribuerats och bearbetats av Europeiska statistiksystemet och Europeiska centralbankssystemet.

2.   Om information inte är tillgänglig eller inte görs tillgänglig i tid av medlemsstaternas behöriga myndigheter och andra offentliga myndigheter, får myndigheten rikta en
  vederbörligen
  motiverad begäran till
  andra tillsynsmyndigheter, finansministeriet, där detta till sitt förfogande har tillsynsinformation, centralbanken eller statistikkontoret i de berörda medlemsstaterna
  .

2a.
     
  Om information inte är tillgänglig eller inte görs tillgänglig enligt punkterna 1, 1a, 1b, 1c eller 2 i tid får myndigheten sända en vederbörligen motiverad begäran direkt till de relevanta finansmarknadsaktörerna. I den motiverade begäran ska det finnas en förklaring till varför data krävs om respektive enskilda finansmarknadsaktör.

Myndigheten ska informera de relevanta behöriga myndigheterna om framställningarna i enlighet med punkterna 2 och 2a.

På begäran av myndigheten ska ▐ de behöriga myndigheterna bistå den vid insamlingen av sådan information.

3.   Myndigheten får använda konfidentiell information som den mottagit
  enligt denna artikel
  endast för att utföra de uppgifter som den tilldelats genom denna förordning.

Artikel 21

Relationer till ESRB

1.   ▐ Myndigheten ska
  nära och regelbundet
  samarbeta med ESRB.

2   Myndigheten ska regelbundet tillhandahålla sådan uppdaterad information som är nödvändig för att ESRB ska kunna utföra sina uppgifter. Alla uppgifter som inte ingår i sammanfattningar eller i kollektiva uppgifter och som är nödvändiga för att ESRB ska kunna utföra sina uppgifter ska utan dröjsmål tillhandahållas ESRB efter en motiverad begäran enligt artikel [15] i förordning (EU) nr .../2010 [ESRB-förordningen].
  Myndigheten ska i samarbetet med ESRB förfoga över lämpliga interna förfaranden för överföring av sekretessbelagd information, särskilt rörande enskilda finansmarknadsaktörer.

3.   Myndigheten ska i enlighet med punkterna 4 och 5 se till att en korrekt uppföljning görs av ESRB:s varningar och rekommendationer enligt artikel [16] i förordning (EG) nr .../... [ESRB-förordningen].

4.   När myndigheten tar emot en varning eller rekommendation som ESRB riktar till den ska den utan dröjsmål kalla till sammanträde i tillsynsstyrelsen och bedöma i vilken utsträckning varningen eller rekommendationen påverkar dess utförande av sina uppgifter.

Den ska med relevant beslutsförfarande i enlighet med de befogenheter den tilldelats genom denna förordning fastställa vilka åtgärder som ska vidtas för att åtgärda de frågor som identifierats i varningen eller rekommendationen.

Om myndigheten inte vidtar några åtgärder till följd av en rekommendation ska den överlämna en motivering av detta till
  Europaparlamentet, rådet och
  ESRB.

5.   När myndigheten tar emot en varning eller rekommendation från ESRB som är riktad till en behörig nationell tillsynsmyndighet ska den i tillämpliga fall utöva de befogenheter som den tilldelats genom denna förordning för att säkerställa att en uppföljning görs utan dröjsmål.

Om adressaten avser att inte följa ESRB:s rekommendation, ska den underrätta tillsynsstyrelsen om detta och med den diskutera sina skäl för att inte handla.

Den behöriga myndigheten ska vederbörligen beakta tillsynsstyrelsens synpunkter när den underrättar
  rådet och
  ESRB i enlighet med artikel [17] i förordning (EU) nr .../... [ESRB-förordningen].

6.   Vid utförandet av sina uppgifter enligt denna förordning ska myndigheten i högsta grad beakta ESRB:s varningar och rekommendationer.

Artikel 22

Intressentgrupp för värdepapper och marknader

1.   För
  att underlätta
  samråd med intressenter på områden av betydelse för myndighetens utförande av sina uppgifter ska en intressentgrupp för värdepapper och marknader inrättas.
  Intressentgruppen för värdepapper och marknader ska höras om de åtgärder som vidtas i enlighet med artikel 7 om tekniska regel- och genomförandestandarder och, i den mån de inte rör enskilda finansmarknadsaktörer, artikel 8 om riktlinjer och rekommendationer. Om åtgärder måste vidtas brådskande och samrådet blir omöjligt, ska intressentgruppen för värdepapper och marknader underrättas så snart som möjligt.

Intressentgruppen för värdepapper och marknader ska sammanträda minst fyra gånger om året.

2.   Den ska ha 30 ledamöter med en rättvis fördelning mellan företrädare för
  värdepappersföretag som bedriver verksamhet
  i unionen, dessas
  arbetsföreträdare
  samt konsumenter
  ,
  ▐ användare av finansiella tjänster
  och företrädare för små och medelstora företag
  .
  Minst fem av ledamöterna ska vara oberoende topprankade akademiker. Antalet ledamöter som företräder finansmarknadsaktörer ska inte överstiga 10.

3.   Ledamöterna i intressentgruppen för värdepapper och marknader ska utses av myndighetens tillsynsstyrelse på förslag av relevanta intressenter.

I sitt beslut ska tillsynsstyrelsen i största möjliga utsträckning se till att en lämplig geografisk
  och könsmässig
  avvägning görs mellan företrädare för intressenter runtom i
  Europeiska unionen
  .

4.
     
  Myndigheten ska tillhandahålla all nödvändig information och se till att intressentgruppen för värdepapper och marknader ges tillfredsställande sekretariatsstöd.

Ledamöter av intressentgruppen som företräder ideella organisationer ska erhålla tillfredsställande ekonomisk ersättning. Gruppen får inrätta arbetsgrupper i tekniska frågor.
  Ledamöterna i intressentgruppen för värdepapper och marknader ska förordnas på två och ett halvt år, varefter ett nytt urvalsförfarande ska ske.

Ledamöter får delta under två på varandra följande perioder.

5.   Intressentgruppen för värdepapper och marknader får avge yttranden och lämna råd till myndigheten i varje fråga som har samband med dennas uppgifter
  , med särskild fokus på de uppgifter som anges i artiklarna 7–7e och artiklarna 8, 14, 15 och 17
  .

6.   Intressentgruppen för värdepapper och marknader ska själv anta sin arbetsordning
  på grundval av en överenskommelse med två tredjedelars majoritet bland sina ledamöter
  .

7.   Myndigheten ska offentliggöra intressentgruppen för värdepapper och marknaders yttranden och råd och resultaten av samråden med den.

Artikel 23

Skyddsklausul

1.   ▐ Om en medlemsstat finner att ett beslut enligt
  artikel 10.2 eller
  artikel 11 innebär
  ett direkt och betydande
  intrång i dess finanspolitiska ansvarsområden,
  ska
  den, inom
  tio arbetsdagar
  efter det att myndighetens beslut notifierats till dess
  behöriga myndighet
  , notifiera
  myndigheten, kommissionen och Europaparlamentet
  .
  I sin notifiering ska medlemsstaten ange motiven för sin åsikt och göra en konsekvensbedömning för att se i vilken utsträckning beslutet innebär intrång i dess finanspolitiska ansvarsområden.

2.   ▐ Myndigheten ska inom en tidsfrist av en månad från medlemsstatens notifiering underrätta denna om huruvida den vidhåller, ändrar eller återkallar sitt beslut.

Om myndigheten vidhåller
  eller ändrar
  sitt beslut ska rådet
  ▐
  besluta om huruvida myndighetens beslut ska vidhållas eller återkallas.
  Beslutet att vidhålla myndighetens beslut ska fattas med enkel majoritet bland ledamöterna. Beslutet att återkalla myndighetens beslut ska fattas med kvalificerad majoritet bland ledamöterna. De berörda ledamöternas röster ska inte räknas in i något av dessa fall.

3.   Om rådet inte fattar något beslut inom tio arbetsdagar
  när artikel 10 tillämpas och en månad när artikel 11 tillämpas,
  ska myndighetens beslut anses ha vidhållits.

3a.
     
  Om ett beslut som antas enligt artikel 10 leder till ett utnyttjande av de fonder som inrättas i enlighet med artikel 12d eller artikel 12e, ska medlemsstaterna inte uppmana rådet att vidhålla eller återkalla ett beslut som fattats av myndigheten.

Artikel 24

Beslutsförfaranden

1.   Innan myndigheten fattar beslut enligt
  denna förordning
  ska den underrätta
  alla namngivna adressater
  om sin avsikt att anta beslutet och, med full hänsyn till hur brådskande
  och komplex
  frågan är
  samt vilka konsekvenser den kan få
  , ange en tidsfrist inom vilken adressaten kan lämna synpunkter i ärendet.
  Detta gäller på motsvarande sätt för de rekommendationer som avses i artikel 9.4.

2.   Myndighetens beslut ska innehålla beslutets grunder.

3.   Myndighetens besluts adressater ska underrättas om vilka rättsmedel som står till deras förfogande enligt denna förordning.

4.   Myndigheten ska efter lämpliga tidsintervall regelbundet ompröva beslut som den fattat enligt artikel 10.2 eller 10.3.

5.   Beslut som myndigheten fattar enligt artiklarna 9, 10 och 11 ska offentliggöras, och offentliggörandet ska innehålla identitetsuppgifter för den behöriga myndighet eller den finansmarknadsaktör som berörs och det huvudsakliga innehållet i beslutet
  om inte sådant offentliggörande står i strid med
  finansmarknadsaktörers rättmätiga intresse av att skydda sina affärshemligheter
  eller allvarligt skulle kunna äventyra de finansiella marknadernas korrekta funktionssätt och integritet eller stabiliteten, helt eller delvis, i det finansiella systemet i Europeiska unionen
  .

KAPITEL III

ORGANISATION

Avsnitt 1

Tillsynsstyrelse

Artikel 25

Sammansättning

1.   Tillsynsstyrelsen ska ha följande ledamöter:

| a) | En ordförande (utan rösträtt). |
| --- | --- |

a)

En ordförande (utan rösträtt).

| b) | Cheferna för de nationella offentliga myndigheter
  som är behöriga att utöva tillsyn över finansmarknadsaktörer
  i varje medlemsstat,
  vilka ska träffas personligen åtminstone två gånger om året
  . |
| --- | --- |

b)

Cheferna för de nationella offentliga myndigheter
  som är behöriga att utöva tillsyn över finansmarknadsaktörer
  i varje medlemsstat,
  vilka ska träffas personligen åtminstone två gånger om året
  .

| c) | En företrädare (utan rösträtt) för kommissionen. |
| --- | --- |

c)

En företrädare (utan rösträtt) för kommissionen.

| d) | En företrädare (utan rösträtt) för ESRB. |
| --- | --- |

d)

En företrädare (utan rösträtt) för ESRB.

| e) | En företrädare (utan rösträtt) för var och en av de båda andra europeiska tillsynsmyndigheterna. |
| --- | --- |

e)

En företrädare (utan rösträtt) för var och en av de båda andra europeiska tillsynsmyndigheterna.

1a.
     
  Tillsynsstyrelsen ska regelbundet och minst två gånger om året hålla sammanträden med intressentgruppen för värdepapper och marknader.

2.   Varje behörig myndighet ▐ ska ansvara för att inom sig utse en suppleant på hög nivå, som kan ersätta den ledamot i tillsynsstyrelsen som avses i punkt 1 b, om denna person är förhindrad att delta.

2a.
     
  I medlemsstater där det finns mer än en myndighet med behörighet för tillsyn enligt denna förordning, ska dessa myndigheter enas om en gemensam företrädare. När trots detta en punkt som ska tas upp i tillsynsstyrelsen inte omfattas av behörigheten hos den nationella myndighet som representeras av den ledamot som avses i punkt 1 b får den ledamoten ta med sig en företrädare (utan rösträtt) för den berörda nationella myndigheten.

3.   Ledamöter i tillsynsstyrelsen som avses i punkt 1 b ska när frågor inom tillämpningsområdet för direktiv 97/9/EG behandlas, om så krävs, åtföljas av företrädare (utan rösträtt) för de relevanta organ i varje medlemsstat som förvaltar
  försäkringsgarantisystem
  .

4.   Tillsynsstyrelsen får besluta att inbjuda observatörer.

Verkställande direktören får delta (utan rösträtt) i tillsynsstyrelsens sammanträden.

Artikel 26

Interna kommittéer och paneler

1.   Tillsynsstyrelsen får inrätta interna kommittéer eller paneler för specifika uppgifter som den tilldelats och besluta om att vissa klart definierade uppgifter och beslut ska delegeras till interna kommittéer eller paneler, till förvaltningsstyrelsen eller till ordföranden.

2.   Vid tillämpningen av artikel 11 ska tillsynsstyrelsen sammankalla en
  oberoende
  panel som
  har en välavvägd sammansättning när det gäller ledamöter och som
  ska underlätta
  ett opartiskt lösande av
  tvisten
  samt
  bestå av dess ordförande och två av dess ledamöter, som inte får vara
  vare sig
  företrädare för de behöriga myndigheter som är tvistande parter
  , eller ha något intresse i konflikten eller direkt anknytning till de berörda behöriga myndigheterna
  .

2a.
     
  Med förbehåll för artikel 11.2, ska panelen föreslå ett beslut som ska antas slutgiltigt av tillsynsstyrelsen i enlighet med förfarandet i artikel 29.1 tredje stycket.

2b.
     
  Tillsynsstyrelsen ska anta en arbetsordning för den panel som avses i punkt 2.

Artikel 27

Oberoende

När ordföranden och de röstberättigade ledamöterna i tillsynsstyrelsen utför uppgifter enligt denna förordning ska de handla oberoende och objektivt
  uteslutande i hela
  unionens intresse och varken efterfråga eller ta emot instruktioner från unionsinstitutioner eller - organ, regeringen i någon medlemsstat eller något annat offentligt eller privat organ.

Medlemsstaterna, unionsinstitutionerna och andra offentliga och privata organ får inte försöka påverka hur tillsynsstyrelsens ledamöter utför sina uppgifter.

Artikel 28

Tillsynsstyrelsen uppgifter

1.   Tillsynsstyrelsen ska ge myndigheten vägledning i dess arbete och ansvara för att fatta sådana beslut som avses i kapitel II.

2.   Tillsynsstyrelsen ska anta sådana yttranden, rekommendationer och beslut och utfärda sådana råd som avses i kapitel II.

3.   Tillsynsstyrelsen ska utse sin ordförande.

4.   Tillsynsstyrelsen ska före den 30 september varje år på förslag av förvaltningsstyrelsen anta myndighetens arbetsprogram för det kommande året och överlämna det för kännedom till Europaparlamentet, rådet och kommissionen.

Detta arbetsprogram ska antas utan att det årliga budgetförfarandet åsidosätts och därefter offentliggöras.

4a.
     
  Tillsynsstyrelsen ska på grundval av ett förslag från förvaltningsstyrelsen anta en årsrapport om myndighetens verksamhet, inbegripet om utförandet av ordförandens uppgifter, som bygger på det utkast till årsrapport som avses i artikel 38.7 och senast den 15 juni varje år överlämna denna rapport till Europaparlamentet, rådet, kommissionen, revisionsrätten och Europeiska ekonomiska och sociala kommittén. Rapporten ska offentliggöras.

5.   Tillsynsstyrelsen ska godkänna myndighetens fleråriga arbetsprogram och överlämna det för kännedom till Europaparlamentet, rådet och kommissionen.

Det fleråriga arbetsprogrammet ska antas utan att det årliga budgetförfarandet åsidosätts och därefter offentliggöras.

6.   Tillsynsstyrelsen ska
  anta
  ▐
  budgeten
  i enlighet med artikel 49.

7.   Tillsynsstyrelsen ska ha befogenhet att vidta disciplinära åtgärder mot ordföranden och verkställande direktören och kunna återkalla deras uppdrag i enlighet med artikel 33.5 respektive artikel 36.5.

Artikel 29

Beslutsfattande

1.   ▐ <BRK>
  Tillsynsstyrelsens beslut
  ska
  fattas
  med
  enkel
  majoritet bland dess ledamöter
  , i enlighet med principen att varje ledamot har en röst
  .

När det gäller de rättsakter som anges i artiklarna 7 och 8 samt åtgärder och beslut som antas i enlighet med kapitel VI och genom undantag från det första stycket, ska tillsynsstyrelsen fatta beslut på grundval av en kvalificerad majoritet av dess ledamöter, i enlighet med artikel 16.4 i fördraget om Europeiska unionen och artikel 3 i protokoll nr 36 om övergångsbestämmelser som är fogat till fördraget om Europeiska unionen och EUF-fördraget.

När det gäller beslut i enlighet med artikel 11.3, för beslut som fattas av den samordnande tillsynsmyndigheten, ska det beslut som föreslås av panelen betraktas som antaget, om det godkänns av en enkel majoritet, förutsatt att det inte avvisas av ledamöter som representerar en blockerande minoritet av rösterna enligt definitionen i artikel 16.4 i fördraget om Europeiska unionen och artikel 3 i protokoll nr 36 om övergångsbestämmelser som fogas till fördraget om Europeiska unionen och EUF-fördraget.

När det gäller alla övriga beslut i enlighet med artikel 11.3 ska det beslut som föreslås av panelen antas av en enkel majoritet av ledamöterna i tillsynsstyrelsen i enlighet med principen att varje ledamot ska ha en röst.

2.   Sammanträdena i tillsynsstyrelsen ska sammankallas av ordföranden på eget initiativ eller efter begäran av minst en tredjedel av dess ledamöter och ledas av ordföranden.

3.   Tillsynsstyrelsen ska själv anta och offentliggöra sin arbetsordning.

4.   I arbetsordningen ska närmare bestämmelser för omröstningar anges, särskilt i tillämpliga fall beträffande beslutförhet. Ledamöter utan rösträtt och observatörer, med undantag av ordföranden och verkställande direktören, ska inte delta i diskussioner i tillsynsstyrelsen som avser enskilda finansmarknadsaktörer, såvida inte annat föreskrivs i artikel 61 i de rättsakter som avses i artikel 1.2.

Avsnitt 2

Förvaltningsstyrelse

Artikel 30

Sammansättning

1.   Förvaltningsstyrelsen ska bestå av ordföranden ▐ och
  sex andra
  ledamöter
  av
  tillsynsstyrelsen
  som tillsynsstyrelsens röstberättigade ledamöter har valt
  inom sig.

Varje ledamot utom ordföranden ska ha en suppleant som kan ersätta en ledamot som är förhindrad att delta.

Ledamöterna i förvaltningsstyrelsen ska förordnas på två och ett halvt år. Det kan förlängas en gång.
  Sammansättningen av förvaltningsstyrelsen ska vara väl avvägd och proportionerlig samt avspegla Europeiska unionen som helhet. Mandaten ska vara saxade och ett lämpligt rotationssystem ska tillämpas.

2.   Förvaltningsstyrelsen ska fatta beslut med majoritet bland de närvarande ledamöterna. Varje ledamot ska ha en röst.

Verkställande direktören
  och en företrädare för kommissionen
  ska delta utan rösträtt i förvaltningsstyrelsens sammanträden.

Kommissionens företrädare ska ha rösträtt i frågor som avses i artikel 49.

Förvaltningsstyrelsen ska själv anta och offentliggöra sin arbetsordning.

3.   Sammanträdena i förvaltningsstyrelsen ska sammankallas av ordföranden på eget initiativ eller efter begäran av minst en tredjedel av dess ledamöter och ledas av ordföranden.

Förvaltningsstyrelsen ska sammanträda före varje sammanträde med tillsynsstyrelsen, och så ofta som det bedöms nödvändigt.
  Förvaltningsstyrelsen ska ha minst
  fem
  ▐ sammanträden per år.

4.   Ledamöterna i förvaltningsstyrelsen får enligt bestämmelserna i arbetsordningen låta sig biträdas av rådgivare eller experter.
  De ledamöter som inte har rösträtt, med undantag för den verkställande direktören, ska inte delta i några diskussioner inom förvaltningsstyrelsen som rör enskilda finansiella institut.

Artikel 31

Oberoende

Ledamöterna i förvaltningsstyrelsen ska handla oberoende och objektivt
  uteslutande
  i
  hela
  unionens intresse och varken efterfråga eller ta emot instruktioner från unionsinstitutioner eller -organ, regeringen i någon medlemsstat eller något annat offentligt eller privat organ.

Varken medlemsstaternas eller EU:s institutioner eller organ, eller något annat offentligt eller privat organ, får försöka påverka tillsynsstyrelsens ledamöter.

Artikel 32

Förvaltningsstyrelsens uppgifter

1.   Förvaltningsstyrelsen ska se till att myndigheten utför sitt uppdrag och de uppgifter den tilldelas i enlighet med denna förordning.

2.   Förvaltningsstyrelsen ska föreslå tillsynsstyrelsen ett årligt och ett flerårigt arbetsprogram.

3.   Förvaltningsstyrelsen ska utöva sina budgetbefogenheter i enlighet med artiklarna 49 och 50.

4.   Förvaltningsstyrelsen ska anta myndighetens plan för personalpolitiken och, i enlighet med artikel 54.2, nödvändiga genomförandebestämmelser för tjänsteföreskrifterna för tjänstemän i Europeiska gemenskaperna (nedan kallade tjänsteföreskrifterna).

5.   Förvaltningsstyrelsen ska anta särskilda bestämmelser om tillgång till myndighetens handlingar i enlighet med artikel 58.

6.   Förvaltningsstyrelsen ska
  föreslå
  en årsrapport om myndighetens verksamhet
  , inbegripet om ordförandens uppgifter,
  på grundval av det utkast till årsrapport som avses i artikel 38.7
  för tillsynsstyrelsen för godkännande
  och
  överlämnande
  till Europaparlamentet ▐.

7.   Förvaltningsstyrelsen ska själv anta och offentliggöra sin arbetsordning.

8.   Förvaltningsstyrelsen ska utse och återkalla överklagandenämndens ledamöter i enlighet med artikel 44.3 och 44.5.

Avsnitt 3

Ordförande

Artikel 33

Utseende och uppgifter

1.   Myndigheten ska företrädas av en ordförande på heltid som ska vara en oberoende expert.

Ordföranden ska ansvara för att förbereda arbetet i tillsynsstyrelsen och leda sammanträdena i tillsynsstyrelsen och förvaltningsstyrelsen.

2.   Ordföranden ska efter ett öppet urvalsförfarande
  , som ska anordnas och skötas av kommissionen,
  utses av tillsynsstyrelsen utifrån sina meriter, färdigheter, kunskaper om finansiella institut och marknader och sin erfarenhet med relevans för finansiell tillsyn och reglering.

Kommissionen ska lägga fram en förslagslista med tre kandidater för Europaparlamentet. Efter att ha genomfört utfrågningar med dessa kandidater ska Europaparlamentet välja ut en av dem. Den utvalda kandidaten ska utses av tillsynsstyrelsen.

Tillsynsstyrelsen ska också bland sina ledamöter utse en suppleant som ska utföra ordförandens uppgifter i dennes frånvaro.
  Denna suppleant ska inte vara ledamot av förvaltningsstyrelsen.

3.   Ordförandens mandatperiod ska vara fem år och få förnyas en gång.

4.   Under nio månader före utgången av ordförandens femåriga mandatperiod ska tillsynsstyrelsen utvärdera

| a) | resultaten under den första mandatperioden och hur dessa uppnåtts, och |
| --- | --- |

a)

resultaten under den första mandatperioden och hur dessa uppnåtts, och

| b) | myndighetens uppgifter och behov under de närmaste åren. |
| --- | --- |

b)

myndighetens uppgifter och behov under de närmaste åren.

Tillsynsstyrelsen får med beaktande av utvärderingen förnya ordförandens mandat en gång under förutsättning att Europaparlamentet tillstyrker detta.

5.   Ordföranden får endast avlägsnas från sitt uppdrag
  av Europaparlamentet efter
  beslut av tillsynsstyrelsen ▐.

Ordföranden får inte hindra tillsynsstyrelsen från att diskutera frågor som rör henne eller honom, särskilt behovet av att skilja henne eller honom från sitt uppdrag, och får inte delta i överväganden om sådana frågor.

Artikel 34

Oberoende

Utan att det påverkar tillsynsstyrelsens funktion i fråga om ordförandens uppgifter, ska ordföranden varken efterfråga eller ta emot instruktioner från unionsinstitutioner eller -organ, regeringen i någon medlemsstat eller något annat offentligt eller privat organ.

Medlemsstaterna, unionsinstitutionerna eller något annat offentligt eller privat organ får inte försöka påverka ordföranden i hans eller hennes tjänsteutövning.

I enlighet med de tjänsteföreskrifter som avses i artikel 54 ska ordföranden även efter att ha lämnat tjänsten vara skyldig att uppträda med heder och omdöme när det gäller att acceptera vissa utnämningar och förmåner.

Artikel 35

Rapportering

1.   Europaparlamentet
  och rådet
  får, med full respekt för ordförandens oberoende, uppmana henne eller honom eller hans eller hennes suppleant att ▐ göra ett uttalande
  . Ordföranden ska, på begäran, göra ett uttalande
  inför
  Europaparlamentet
  och besvara
  alla
  eventuella frågor från
  dess
  ledamöter.

2.   
  Ordföranden ska, på begäran och minst 15 dagar före det uttalande som avses i punkt 1, skriftligen rapportera om myndighetens huvudsakliga verksamhet till Europaparlamentet.

2a.
     
  Förutom de uppgifter som avses i artiklarna 7a–e, 8, 9, 10, 11a och 18, ska rapporten innehålla all den information som Europaparlamentet begär på ad hoc-basis.

Avsnitt 4

Verkställande direktör

Artikel 36

Utseende

1.   Myndigheten ska förvaltas av en verkställande direktör på heltid som ska vara en oberoende expert.

2.   Verkställande direktören ska
  ,
  efter ett öppet urvalsförfarande
  och efter att Europaparlamentet har tillstyrkt beslutet,
  utses av tillsynsstyrelsen utifrån sina meriter, färdigheter, kunskaper om finansmarknadsaktörer och marknader och sina erfarenheter med relevans för finansiell tillsyn och reglering och av arbetsledning.

3.   Verkställande direktörens mandatperiod ska vara fem år och få förnyas en gång.

4.   Under nio månader före utgången av verkställande direktörens femåriga mandatperiod ska tillsynsstyrelsen genomföra en utvärdering.

Vid utvärderingen ska tillsynsstyrelsen särskilt bedöma

| a) | resultaten under den första mandatperioden och hur dessa uppnåtts, och |
| --- | --- |

a)

resultaten under den första mandatperioden och hur dessa uppnåtts, och

| b) | myndighetens uppgifter och behov under de närmaste åren. |
| --- | --- |

b)

myndighetens uppgifter och behov under de närmaste åren.

Tillsynsstyrelsen får med beaktande av utvärderingen förnya verkställande direktörens mandat en gång.

5.   Verkställande direktören får endast avlägsnas från sitt uppdrag genom beslut av tillsynsstyrelsen.

Artikel 37

Oberoende

Utan att det påverkar förvaltningsstyrelsens och tillsynsstyrelsens respektive funktioner i fråga om verkställande direktörens uppgifter, ska denne varken efterfråga eller ta emot instruktioner från unionsinstitutioner eller -organ, regeringen i någon medlemsstat eller något annat offentligt eller privat organ.

Medlemsstaterna, unionsinstitutionerna eller något annat offentligt eller privat organ får inte försöka påverka den verkställande direktören i hans eller hennes tjänsteutövning.

I enlighet med de tjänsteföreskrifter som avses i artikel 54 ska verkställande direktören även efter att ha lämnat tjänsten vara skyldig att uppträda med heder och omdöme när det gäller att acceptera vissa utnämningar och förmåner.

Artikel 38

Verkställande direktörens uppgifter

1.   Verkställande direktören ska ansvara för förvaltningen av myndigheten och förbereda arbetet i förvaltningsstyrelsen.

2.   Verkställande direktören ska ha ansvaret för att genomföra myndighetens årliga arbetsprogram under vägledning av tillsynsstyrelsen och kontroll av förvaltningsstyrelsen.

3.   Verkställande direktören ska vidta nödvändiga åtgärder för att se till att myndigheten fungerar i enlighet med denna förordning, vilket i synnerhet omfattar antagande av interna administrativa instruktioner och offentliggörande av meddelanden.

4.   Verkställande direktören ska utarbeta ett flerårigt arbetsprogram i enlighet med artikel 32.2.

5.   Senast den 30 juni varje år ska verkställande direktören utarbeta ett arbetsprogram för det följande året i enlighet med artikel 32.2.

6.   Verkställande direktören ska utarbeta ett preliminärt förslag till budget för myndigheten enligt artikel 49 och genomföra myndighetens budget i enlighet med artikel 50.

7.   Verkställande direktören ska varje år utarbeta ett utkast till
  rapport
  med ett avsnitt om myndighetens reglerings- och tillsynsverksamheter och ett avsnitt om ekonomiska och administrativa frågor.

8.   Verkställande direktören ska, när det gäller myndighetens personal, utöva de befogenheter som anges i artikel 54 och behandla personalfrågor.

KAPITEL IV

DET EUROPEISKA SYSTEMET FÖR FINANSIELL TILLSYN

Avsnitt 1

Europeiska tillsynsmyndigheten (gemensam kommitté)

Artikel 40

Inrättande

1.   
  En europeisk tillsynsmyndighet (
  gemensam kommitté
  )
  ska inrättas.

2.   Den gemensamma kommittén ska fungera som ett forum där myndigheten
  samarbetar
  nära och regelbundet och
  säkerställer
  sektorövergripande konvergens med
  de andra europeiska tillsynsmyndigheterna, i synnerhet i fråga om

| — | finansiella konglomerat, |
| --- | --- |

—

finansiella konglomerat,

| — | bokföring och revision, |
| --- | --- |

—

bokföring och revision,

| — | mikroprudentiella analyser av sektorsövergripande utveckling, risker och sårbarhet när det gäller finansiell stabilitet, |
| --- | --- |

—

mikroprudentiella analyser av sektorsövergripande utveckling, risker och sårbarhet när det gäller finansiell stabilitet,

| — | investeringsprodukter som riktar sig till enskilda investerare, |
| --- | --- |

—

investeringsprodukter som riktar sig till enskilda investerare,

| — | åtgärder mot penningtvätt samt |
| --- | --- |

—

åtgärder mot penningtvätt samt

| — | informationsutbyte med Europeiska systemrisknämnden och upprättande av förbindelser mellan Europeiska systemrisknämnden och de europeiska tillsynsmyndigheterna
  . |
| --- | --- |

—

informationsutbyte med Europeiska systemrisknämnden och upprättande av förbindelser mellan Europeiska systemrisknämnden och de europeiska tillsynsmyndigheterna
  .

3.   
  Den gemensamma kommittén ska ha en engagerad personal som tillhandahålls av de tre europeiska tillsynsmyndigheterna som ska fungera som ett sekretariat.
  Myndigheten ska tillhandahålla tillfredsställande resurser för ▐ administrations-, infrastruktur- och driftskostnader.

Artikel 40a

Tillsyn

Om ett finansiellt institut bedriver sektorsövergripande verksamhet ska den gemensamma kommittén lösa tvister i enlighet med artikel 42 i denna förordning.

Artikel 41

Sammansättning

1.   Den gemensamma kommittén ska bestå av ▐ ordförandena för
  de europeiska tillsynsmyndigheterna
  och, i tillämpliga fall, ordföranden i en underkommitté som inrättats enligt artikel 43.

2.   Verkställande direktören,
  en företrädare för
  kommissionen och ESRB ska inbjudas som observatörer till sammanträdena i den gemensamma kommittén ▐ och i de underkommittéer som avses i artikel 43.

3.   Ordföranden i den gemensamma kommittén ▐ ska utses för ett år i taget enligt ett rullande schema bland ordförandena i Europeiska bankmyndigheten, Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten och Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten.
  Ordföranden i den gemensamma kommittén, som utses enligt punkt 3 i denna artikel, ska även utses till vice ordförande i Europeiska systemrisknämnden.

4.   Den gemensamma kommittén ▐ ska själv anta och offentliggöra sin arbetsordning. I denna kan ytterligare deltagare i kommitténs sammanträden komma att anges.

Den gemensamma kommittén för de europeiska tillsynsmyndigheterna ska sammanträda minst varannan månad.

Artikel 42

Gemensamma ståndpunkter och handlingar

Inom ramen för sina uppgifter enligt kapitel II, och särskilt i fråga om genomförandet av direktiv 2002/87/EG, ska myndigheten i tillämpliga fall nå fram till gemensamma ståndpunkter tillsammans med den europeiska
  tillsynsmyndigheten (försäkringar och tjänstepension)
  och den europeiska
  tillsynsmyndigheten (banksektorn)
  , beroende på vad som är tillämpligt.

Handlingar enligt artikel 7, 9, 10 eller 11 i denna förordning avseende tillämpningen av direktiv 2002/87/EG och av andra rättsakter som avses i artikel 1.2 som också ligger inom behörighetsområdet för ▐
  den europeiska tillsynsmyndigheten (försäkringar och tjänstepension)
  eller den europeiska
  tillsynsmyndigheten (banksektorn)
  ska antas parallellt av myndigheten, ▐
  den europeiska tillsynsmyndigheten (försäkringar och tjänstepension)
  och den europeiska
  tillsynsmyndigheten (banksektorn)
  , beroende på vad som är tillämpligt
  .

Artikel 43

Underkommittéer

1.
     För tillämpningen av artikel 42 ska en underkommitté för finansiella konglomerat inrättas inom den gemensamma kommittén ▐.

2.
     Underkommittén ska bestå av de personer som nämns i artikel 41.1 och en företrädare på hög nivå för den tjänstgörande personalen på den relevanta behöriga myndigheten i varje medlemsstat.

3.
     Underkommittén ska utse en ordförande bland sina ledamöter som också ska vara ledamot i den gemensamma kommittén ▐.

4.
     Den gemensamma kommittén får inrätta ytterligare underkommittéer.

Avsnitt 3

Överklagandenämnd

Artikel 44

Sammansättning

1.   Överklagandenämnden ska vara ett gemensamt organ för
  de tre europeiska tillsynsmyndigheterna
  .

2.   Överklagandenämnden ska bestå av sex ledamöter och sex suppleanter
  som ska vara välrenommerade personer med styrkta vitsord avseende
  relevanta kunskaper och
  professionella
  erfarenheter
  , inbegripet av ledande ställning, på en tillräckligt hög nivå inom bankverksamhet, försäkring, värdepappersmarknader eller andra finansiella tjänster och
  som, då de utses, inte är anställda vid behöriga myndigheter eller andra EU-institutioner eller nationella institutioner som deltar i myndighetens verksamheter.
  Ett betydande antal ledamöter i överklagandenämnden ska besitta tillräcklig juridisk sakkunskap för att kunna tillhandahålla juridisk rådgivning avseende lagligheten när det gäller myndighetens utövande av sina befogenheter.

Överklagandenämnden ska utse en ordförande.

Dess beslut ska fattas med en majoritet på minst fyra av dess sex ledamöter.
  När det överklagade beslutet faller inom tillämpningsområdet för denna förordning ska majoriteten på fyra ledamöter inbegripa minst en av de två ledamöter av överklagandenämnden som har utsetts av myndigheten.

Överklagandenämnden ska vid behov sammankallas av ordföranden.

3.   Två ledamöter och två suppleanter i överklagandenämnden ska utses av myndigheten från en förslagslista från kommissionen efter en offentlig inbjudan till intresseanmälan, som offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning, och efter samråd med tillsynsstyrelsen.

Övriga ledamöter ska utses i enlighet med förordning (EG) nr .../2010 [
  EBA
  ] och förordning (EG) nr .../2010 [
  Esma
  ].

4.   Mandatperioden för överklagandenämndens ledamöter ska vara fem år. Den kan förnyas en gång.

5.   Ledamöter i överklagandenämnden, som utsetts av myndighetens förvaltningsstyrelse, får inte avsättas under sin mandatperiod, så länge de inte har befunnits skyldiga till något allvarligt fel och förvaltningsstyrelsen fattar beslut om avsättande efter samråd med tillsynsstyrelsen.

6.   ▐ Europeiska bankmyndigheten, Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten
  och Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten
  ska se till att överklagandenämnden ges tillfredsställande driftsstöd och sekretariatstjänster
  via den gemensamma kommittén
  .

Artikel 45

Oberoende och opartiskhet

1.   Överklagandenämndens ledamöter ska vara oberoende när de fattar sina beslut. De får inte vara bundna av några instruktioner. De får inte utföra några andra uppgifter inom myndigheten, dess förvaltningsstyrelse eller dess tillsynsstyrelse.

2.   Överklagandenämndens ledamöter får inte delta i några överklagandeförfaranden som på något sätt berör deras personliga intressen, och inte heller om de tidigare företrätt någon av parterna i förfarandena eller deltagit i det beslut som överklagas.

3.   Om en ledamot i överklagandenämnden, av något av skälen i punkt 1 eller 2 eller av något annat skäl, anser att en annan ledamot inte bör delta i ett överklagandeförfarande, ska ledamoten underrätta överklagandenämnden om detta.

4.   En part i ett överklagandeförfarande får invända mot att en ledamot i överklagandenämnden deltar i förfarandet, om parten anser att något av skälen i punkterna 1 och 2 föreligger eller misstänker att ledamoten är partisk.

En invändning får inte baseras på ledamotens nationalitet och ska även förkastas om parten i överklagandeförfarandet, trots att denne var medveten om ett skäl till invändning, har vidtagit åtgärder i förfarandet, förutom eventuella invändningar angående överklagandenämndens sammansättning.

5.   Överklagandenämnden ska besluta om vilka åtgärder som ska vidtas i de fall som anges i punkterna 1 och 2 utan att den berörda ledamoten deltar.

Vid beslutet ska den berörda ledamoten ersättas av sin suppleant, om inte suppleanten befinner sig i en liknande situation. I detta fall ska ordföranden utse en ersättare bland de tillgängliga suppleanterna.

6.   Ledamöterna i överklagandenämnden ska förbinda sig att handla oberoende och i allmänhetens intresse.

De ska i detta syfte göra en åtagandeförklaring och en intresseförklaring, där de anger antingen att det inte föreligger några intressen som skulle kunna inverka negativt på deras oberoende eller att det inte föreligger direkta eller indirekta intressen som skulle kunna inverka negativt på deras oberoende.

Dessa förklaringar ska offentliggöras skriftligen varje år.

KAPITEL V

RÄTTSMEDEL

Artikel 46

Överklaganden

1.   Varje fysisk eller juridisk person, inbegripet behöriga myndigheter, får överklaga varje beslut av myndigheten som fattats enligt artikel 9, 10 eller 11 eller varje annat beslut som myndigheten fattat med tillämpning av någon av de rättsakter som avses i artikel 1.2, om beslutet är riktat till den personen eller om det, trots att det är riktat till en annan person, direkt berör den överklagande personligen.

2.   Överklagandet ska innehålla en motivering och sändas skriftligen till myndigheten inom två månader efter det att beslutet har meddelats den berörda personen eller, om så inte är fallet, inom två månader efter det att myndigheten offentliggjort beslutet.

Överklagandenämnden ska fatta beslut om överklagandet inom två månader efter att det ingivits.

3.   Ett överklagande som ges in enligt punkt 1 får inte medföra att beslutet blir vilande.

Överklagandenämnden får dock, om den anser att omständigheterna så kräver, tillfälligt upphäva tillämpningen av det överklagade beslutet.

4.   Om överklagandet kan tas upp till prövning, ska överklagandenämnden pröva om det är välgrundat. Den ska ▐ anmoda parterna att inom viss tid inkomma med synpunkter på meddelanden från nämnden eller på inlagor från andra parter i överklagandeförfarandet. Parterna i överklagandeförfarandet ska ha rätt att göra en muntlig framställan.

5.   Överklagandenämnden
  kan bekräfta det beslut som myndighetens behöriga organ har fattat
  eller hänskjuta ärendet till myndighetens behöriga organ. Detta organ ska vara bundet av överklagandenämndens beslut
  och ska anta ett ändrat beslut i ärendet
  .

6.   Överklagandenämnden ska själv anta och offentliggöra sin arbetsordning.

7.   Överklagandenämndens beslut ska innehålla en motivering och offentliggöras av myndigheten.

Artikel 47

Talan inför tribunalen och domstolen

1.   Talan får väckas inför tribunalen eller domstolen i enlighet med artikel 263 i EUF-fördraget mot beslut som fattats av överklagandenämnden eller, i de fall då det inte finns någon möjlighet att överklaga till överklagandenämnden, av myndigheten.

1a.
     
  Medlemsstaterna och EU-institutionerna samt alla fysiska och juridiska personer, får väcka talan direkt inför domstolen mot myndighetens beslut, i enlighet med artikel 263 i EUF-fördraget.

2.   Om myndigheten är skyldig att vidta åtgärder men underlåter att fatta beslut, får passivitetstalan väckas vid tribunalen eller domstolen i enlighet med artikel 265 i EUF-fördraget.

3.   Myndigheten ska vara skyldig att vidta nödvändiga åtgärder för att rätta sig efter tribunalens eller domstolens dom.

KAPITEL VI

FINANSIELLA BESTÄMMELSER

Artikel 48

Myndighetens budget

1.   
  Eftersom myndigheten är ett EU-organ i enlighet med artikel 185 i rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 ska dess
  intäkter särskilt omfatta
  alla kombinationer av
  följande:

| a) | Obligatoriska bidrag från ▐ de ▐ nationella
  offentliga myndigheter som är behöriga att övervaka finansiella institutioner, som ska göras enligt en formel baserad på den viktning av röster som anges i artikel 3.3 i protokollet (nr 36) om övergångsbestämmelser som är fogat till fördraget om Europeiska unionen och till EUF-fördraget. |
| --- | --- |

a)

Obligatoriska bidrag från ▐ de ▐ nationella
  offentliga myndigheter som är behöriga att övervaka finansiella institutioner, som ska göras enligt en formel baserad på den viktning av röster som anges i artikel 3.3 i protokollet (nr 36) om övergångsbestämmelser som är fogat till fördraget om Europeiska unionen och till EUF-fördraget.

| b) | Ett bidrag från EU, vilket tas upp i Europeiska unionens allmänna budget (kommissionens avsnitt).
  EU ska finansiera myndigheten endast efter det att budgetmyndigheten har nått en överenskommelse enligt punkt 47 i det interinstitutionella avtalet av den 17 maj 2006 om budgetdisciplin och sund ekonomisk förvaltning. |
| --- | --- |

b)

Ett bidrag från EU, vilket tas upp i Europeiska unionens allmänna budget (kommissionens avsnitt).
  EU ska finansiera myndigheten endast efter det att budgetmyndigheten har nått en överenskommelse enligt punkt 47 i det interinstitutionella avtalet av den 17 maj 2006 om budgetdisciplin och sund ekonomisk förvaltning.

| c) | Eventuella avgifter som ska betalas till myndigheten i de fall som anges i relevanta EU-rättsakter. |
| --- | --- |

c)

Eventuella avgifter som ska betalas till myndigheten i de fall som anges i relevanta EU-rättsakter.

2.   Myndighetens utgifter ska minst avse personal-, administrations-, infrastruktur-,
  vidareutbildnings
  - och driftskostnader.

3.   Inkomster och utgifter ska vara i balans.

4.   Skattningar av myndighetens totala inkomster och utgifter ska göras för varje budgetår, som ska vara kalenderår, och redovisas i myndighetens budget.

Artikel 49

Upprättande av budgeten

1.   Senast den 15 februari varje år ska verkställande direktören utarbeta ett förslag till skattning av myndighetens inkomster och utgifter för följande budgetår och överlämna detta preliminära budgetförslag till förvaltningsstyrelsen
  och tillsynsstyrelsen
  tillsammans med tjänsteförteckningen.
  Tillsynsstyrelsen
  ska varje år, med stöd av det preliminära förslag som utarbetats av verkställande direktören
  och godkänts av förvaltningsstyrelsen
  , genomföra en skattning av myndighetens inkomster och utgifter för nästkommande budgetår. Senast den 31 mars ska
  tillsynsstyrelsen
  överlämna denna skattning tillsammans med ett förslag till tjänsteförteckning till kommissionen. Innan skattningen antas ska verkställande direktörens förslag godkännas av
  förvaltningsstyrelsen
  .

2.   Kommissionen ska överlämna skattningarna till Europaparlamentet och rådet (nedan kallade budgetmyndigheten) tillsammans med det preliminära förslaget till Europeiska unionens allmänna budget.

3.   Med utgångspunkt i denna skattning ska kommissionen i det preliminära förslaget till Europeiska unionens allmänna budget ta upp de preliminära anslag som den anser nödvändiga mot bakgrund av tjänsteförteckningen och de bidrag som ska belasta Europeiska unionens allmänna budget i enlighet med
  artiklarna 313 och 314
  i fördraget.

4.   Budgetmyndigheten ska anta myndighetens tjänsteförteckning. Budgetmyndigheten ska bevilja de anslag som utgör bidrag till myndigheten.

5.   
  Tillsynsstyrelsen
  ska anta myndighetens budget. Budgeten ska bli slutgiltig först när Europeiska unionens allmänna budget slutgiltigt har antagits. Vid behov ska den anpassas i enlighet med det slutgiltiga antagandet.

6.   Förvaltningsstyrelsen ska omedelbart underrätta budgetmyndigheten om den avser att genomföra projekt som kan ha betydande ekonomiska konsekvenser för finansieringen av budgeten, särskilt projekt som rör fast egendom, t.ex. hyra eller förvärv av fastigheter. Den ska underrätta kommissionen om sådana planer. Om en av budgetmyndighetens båda parter avser att avge ett yttrande, ska den inom två veckor efter mottagandet av information om projektet meddela myndigheten sin avsikt att avge ett sådant yttrande. Om inget yttrande inkommer, får myndigheten fullfölja den planerade åtgärden.

6a.
     
  Budgeten för myndighetens första verksamhetsår, som löper ut den 31 december 2011, ska godkännas av medlemmarna av nivå 3-kommittén efter samråd med kommissionen och därefter överlämnas till Europaparlamentet och rådet för godkännande.

Artikel 50

Genomförande och kontroll av budgeten

1.   Verkställande direktören ska fungera som utanordnare och genomföra myndighetens budget.

2.   Senast den 1 mars efter utgången av varje budgetår ska myndighetens räkenskapsförare till kommissionens räkenskapsförare och revisionsrätten överlämna sina preliminära redovisningar samt rapporten om budgetförvaltningen och den ekonomiska förvaltningen under budgetåret i fråga. Myndighetens räkenskapsförare ska också sända rapporten om budgetförvaltningen och den ekonomiska förvaltningen till ledamöterna i tillsynsstyrelsen samt till Europaparlamentet och rådet senast den 31 mars följande år.

Kommissionens räkenskapsförare ska därefter sammanställa institutionernas och de decentraliserade organens preliminära räkenskaper i enlighet med artikel 128 i rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 (45) (nedan kallad budgetförordningen).

3.   Efter att ha mottagit revisionsrättens iakttagelser i fråga om myndighetens preliminära räkenskaper enligt artikel 129 i budgetförordningen ska verkställande direktören på eget ansvar upprätta dess slutliga räkenskaper och överlämna dem till förvaltnings-styrelsen för yttrande.

4.   Förvaltningsstyrelsen ska avge ett yttrande om myndighetens slutliga räkenskaper.

5.   Senast den 1 juli efter utgången av budgetåret ska verkställande direktören tillsammans med styrelsens yttrande överlämna de slutliga redovisningarna till ledamöterna i tillsynsstyrelsen samt till Europaparlamentet, rådet, kommissionen och revisionsrätten.

6.   De slutliga räkenskaperna ska offentliggöras.

7.   Senast den 30 september ska verkställande direktören besvara revisionsrättens synpunkter. Han eller hon ska även sända en kopia av sitt svar till förvaltningsstyrelsen och kommissionen.

8.   Verkställande direktören ska, på Europaparlamentets begäran och i enlighet med artikel 146.3 i budgetförordningen, lägga fram alla uppgifter som behövs för att förfarandet för beviljande av ansvarsfrihet för det berörda budgetåret ska kunna fungera väl.

9.   Europaparlamentet ska före den 15 maj år N + 2, på rekommendation av rådet, som ska fatta sitt beslut med kvalificerad majoritet, bevilja myndigheten ansvarsfrihet för budgetens genomförande
  (inbegripet myndighetens alla kostnader och intäkter)
  budgetår N.

Artikel 51

Finansiella bestämmelser

Förvaltningsstyrelsen ska anta myndighetens finansiella bestämmelser efter samråd med kommissionen. Dessa bestämmelser får inte avvika från kommissionens förordning (EG, Euratom) nr 2343/2002 (46) såvida inte de särskilda behoven för driften av myndigheten kräver det och endast med kommissionens förhandsgodkännande.

Artikel 52

Bestämmelser om bedrägeribekämpning

1.   För bekämpning av bedrägeri, korruption och annan olaglig verksamhet ska bestämmelserna i förordning (EG) nr 1073/1999 gälla för myndigheten utan inskränkning.

2.   Myndigheten ska ansluta sig till det interinstitutionella avtalet av den 25 maj 1999 mellan Europaparlamentet, Europeiska unionens råd och Europeiska gemenskapernas kommission om interna utredningar som utförs av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) (47) och ska omedelbart anta lämpliga bestämmelser för all personal vid myndigheten.

3.   Finansieringsbeslut samt de avtal och genomförandeinstrument som blir en följd av dessa beslut ska innehålla en uttrycklig bestämmelse om att revisionsrätten och Olaf vid behov får genomföra kontroller på plats hos mottagarna av utbetalningar från myndigheten samt hos de anställda som ansvarar för att fördela dessa utbetalningar.

KAPITEL VII

ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

Artikel 53

Privilegier och immunitet

Protokollet om Europeiska gemenskapernas immunitet och privilegier ska tillämpas på myndigheten och dess personal.

Artikel 54

Personal

1.   Tjänsteföreskrifterna, anställningsvillkoren för övriga anställda och de bestämmelser som antagits gemensamt av EU-institutionerna för tillämpningen av tjänsteföreskrifterna och anställningsvillkoren ska gälla för myndighetens personal, inbegripet dess verkställande direktör
  och dess ordförande
  .

2.   Förvaltningsstyrelsen ska i samråd med kommissionen anta de nödvändiga genomförandebestämmelserna i enlighet med bestämmelserna i artikel 110 i tjänsteföreskrifterna.

3.   Myndigheten ska gentemot sin personal utöva de befogenheter som tillkommer tillsättningsmyndigheten enligt tjänsteföreskrifterna och den myndighet som har rätt att ingå avtal enligt anställningsvillkoren för övriga anställda.

4.   Förvaltningsstyrelsen får anta bestämmelser som gör det möjligt för myndigheten att anlita utsända nationella experter från medlemsstaterna.

Artikel 55

Myndighetens ansvar

1.   Vid utomobligatoriskt ansvar ska myndigheten ersätta skada som orsakats av denna eller av dess personal vid tjänsteutövning, i enlighet med de allmänna principer som är gemensamma för medlemsstaternas rättsordningar. Tvister som rör ersättningen av sådana skador ska avgöras av domstolen.

2.   Personalens personliga ekonomiska och disciplinära ansvar gentemot myndigheten ska regleras av de relevanta bestämmelser som gäller för myndighetens personal.

Artikel 56

Tystnadsplikt

1.   Ledamöterna i tillsynsstyrelsen och förvaltningsstyrelsen, verkställande direktören och myndighetens personal, inbegripet tillfälligt utsända nationella experter
  och alla andra personer som utför uppgifter för myndigheten på grundval av kontrakt
  , ska omfattas av kravet på tystnadsplikt enligt artikel 339 i EUF-fördraget och de relevanta bestämmelserna i tillämplig unionslagstiftning även efter det att deras förordnanden har upphört.

I enlighet med de tjänsteföreskrifter som avses i artikel 54 ska den anställde även efter att ha lämnat tjänsten vara skyldig att uppträda med heder och omdöme när det gäller att acceptera vissa utnämningar och förmåner.

Varken medlemsstaternas eller EU:s institutioner eller organ, eller något annat offentligt eller privat organ, får försöka påverka myndighetens personal.

2.   Med undantag för fall som omfattas av straffrättslig lagstiftning, får inga förtroliga upplysningar som de personer som avses i punkt 1 erhåller i tjänsten röjas till någon person eller myndighet utom i sammandrag eller sammanställning som omöjliggör identifikation av enskilda
  finansiella institutioner
  .

Skyldigheten enligt punkt 1 och första stycket i denna punkt ska inte hindra den europeiska myndigheten och de nationella tillsynsmyndigheterna från att använda upplysningarna vid genomförandet av de rättsakter som avses i artikel 1.2, och i synnerhet vid förfaranden för antagande av beslut.

3.   Punkterna 1 och 2 ska inte förhindra myndigheten från att utbyta information med nationella tillsynsmyndigheter i enlighet med denna förordning och annan unionslagstiftning som är tillämplig på finansmarknadsaktörer.

▐

Artikel 57

Skydd av personuppgifter

Denna förordning ska inte påverka medlemsstaternas skyldigheter vid sin behandling av personuppgifter enligt direktiv 95/46/EG eller myndighetens skyldigheter vid sin behandling av personuppgifter enligt förordning (EG) nr 45/2001 inom ramen för dess ansvarsområden.

Artikel 58

Tillgång till handlingar

1.   Förordning (EG) nr 1049/2001 ska tillämpas på handlingar som finns hos myndigheten.

2.   Senast den 31 maj 2011 ska förvaltningsstyrelsen anta närmare föreskrifter för tillämpningen av förordning (EG) nr 1049/2001.

3.   De beslut som fattas av myndigheten i enlighet med artikel 8 i förordning (EG) nr 1049/2001 får överklagas genom klagomål till Europeiska ombudsmannen eller genom talan vid domstolen efter överklagande till överklagandenämnden, beroende på vad som är lämpligast, i enlighet med villkoren i artiklarna 228 och 263 i EUF-fördraget.

Artikel 59

Språkordning

1.   Bestämmelserna i rådets förordning nr 1 (48) ska gälla för myndigheten.

2.   Förvaltningsstyrelsen ska fatta beslut om myndighetens interna språkordning.

3.   De översättningar som krävs för myndighetens verksamhet ska tillhandahållas av översättningscentrumet för Europeiska unionens organ.

Artikel 60

Överenskommelse om säte

De nödvändiga arrangemangen beträffande Myndighetens lokaler i den medlemsstat där den har sitt säte och de resurser som ska tillhandahållas av den staten samt de särskilda regler som i den staten är tillämpliga på den verkställande direktören, ledamöterna i förvaltningsstyrelsen, myndighetens personal och deras familjemedlemmar ska, efter förvaltningsstyrelsens godkännande, fastställas i en överenskommelse om säte mellan myndigheten och värdmedlemsstaten.

Denna medlemsstat ska garantera bästa möjliga verksamhetsvillkor för myndigheten, däribland en flerspråkig skolundervisning med europeiskt innehåll samt lämpliga kommunikationer.

Artikel 61

Deltagande av tredjeländer

1.
     Länder som inte är medlemmar i Europeiska unionen och som har ingått avtal med Europeiska unionen och därigenom antagit och börjat tillämpa unionsrättsakter inom myndighetens behörighetsområde enligt artikel 1.2 ska kunna delta i myndighetens arbete.

1a.
     
  Myndigheten får tillåta deltagande av sådana tredjeländer som tillämpar en lagstiftning som har erkänts som likvärdig inom de behörighetsområden för myndigheten som avses i artikel 1.2, såsom föreskrivs i internationella avtal som EU har ingått i enlighet med artikel 216 i EUF-fördraget.

2.
     I dessa avtal ska särskilt anges regler om arten och omfattningen av samt förfarandena för dessa länders deltagande i myndighetens verksamhet, samt om finansiella bidrag och personal. Det får föreskrivas rätt att låta sig företrädas som observatör i tillsynsstyrelsen, men det ska säkerställas att dessa länder inte är företrädda vid diskussioner som rör enskilda
  finansiella institutioner
  , utom i de fall då länderna har direkta intressen i den fråga som behandlas.

KAPITEL VIII

ÖVERGÅNGSBESTÄMMELSER OCH SLUTBESTÄMMELSER

Artikel 62

Förberedande åtgärder

| -1. | Under perioden efter denna förordnings ikraftträdande, och innan myndigheten inrättas, ska europeiska värdepapperstillsynskommittén verka i nära samarbete med kommissionen för att förbereda ersättandet av europeiska värdepapperstillsynskommittén med myndigheten. |
| --- | --- |

-1.

Under perioden efter denna förordnings ikraftträdande, och innan myndigheten inrättas, ska europeiska värdepapperstillsynskommittén verka i nära samarbete med kommissionen för att förbereda ersättandet av europeiska värdepapperstillsynskommittén med myndigheten.

| 1. | Så snart som myndigheten har inrättats ska
  kommissionen ansvara för inrättandet av administrationen och den inledande administrativa driften av myndigheten, till dess att myndigheten har den operativa förmågan att genomföra sin egen budget.
  I detta syfte får kommissionen, till dess att verkställande direktören tillträder sitt arbete efter att ha utnämnts av tillsynsstyrelsen enligt artikel 36, tillfälligt förordna en tjänsteman för att som ställföreträdare utföra verkställande direktörens uppgifter.
  [Denna period ska begränsas till den tidpunkt då myndigheten har den operativa förmågan att genomföra sin egen budget.] |
| --- | --- |

1.

Så snart som myndigheten har inrättats ska
  kommissionen ansvara för inrättandet av administrationen och den inledande administrativa driften av myndigheten, till dess att myndigheten har den operativa förmågan att genomföra sin egen budget.

I detta syfte får kommissionen, till dess att verkställande direktören tillträder sitt arbete efter att ha utnämnts av tillsynsstyrelsen enligt artikel 36, tillfälligt förordna en tjänsteman för att som ställföreträdare utföra verkställande direktörens uppgifter.
  [Denna period ska begränsas till den tidpunkt då myndigheten har den operativa förmågan att genomföra sin egen budget.]

| 2. | Den interimistiske verkställande direktören får godkänna alla betalningar som omfattas av de anslag som anges i myndighetens budget, när den godkänts av förvaltningsstyrelsen, och får ingå avtal, bland annat anställningsavtal när tjänsteförteckningen för myndigheten har antagits. |
| --- | --- |

2.

Den interimistiske verkställande direktören får godkänna alla betalningar som omfattas av de anslag som anges i myndighetens budget, när den godkänts av förvaltningsstyrelsen, och får ingå avtal, bland annat anställningsavtal när tjänsteförteckningen för myndigheten har antagits.

| 3. | Punkterna 1 och 2 ska inte påverka tillsynsstyrelsens och förvaltningsstyrelsens befogenheter. |
| --- | --- |

3.

Punkterna 1 och 2 ska inte påverka tillsynsstyrelsens och förvaltningsstyrelsens befogenheter.

| 3a. | Myndigheten ska betraktas som den lagliga efterföljaren till europeiska värdepapperstillsynskommittén. Europeiska värdepapperstillsynskommitténs alla tillgångar och skulder samt alla oavslutade transaktioner kan komma att överföras till myndigheten. En oberoende revisor ska upprätta ett bokslut som visar läget när det gäller europeiska värdepapperstillsynskommitténs utgående tillgångar och skulder. Detta bokslut ska revideras och godkännas av medlemmarna i europeiska värdepapperstillsynskommittén och av kommissionen innan någon överföring av tillgångar och skulder har skett. |
| --- | --- |

3a.

Myndigheten ska betraktas som den lagliga efterföljaren till europeiska värdepapperstillsynskommittén. Europeiska värdepapperstillsynskommitténs alla tillgångar och skulder samt alla oavslutade transaktioner kan komma att överföras till myndigheten. En oberoende revisor ska upprätta ett bokslut som visar läget när det gäller europeiska värdepapperstillsynskommitténs utgående tillgångar och skulder. Detta bokslut ska revideras och godkännas av medlemmarna i europeiska värdepapperstillsynskommittén och av kommissionen innan någon överföring av tillgångar och skulder har skett.

Artikel 63

Interimistiska personalbestämmelser

1.   Med undantag från artikel 54 ska villkoren i alla anställningsavtal
  och avtal om tillfälliga uppdrag
  som CESR eller dess sekretariat har ingått och som fortfarande är i kraft den dag då denna förordning börjar gälla fortsätta att iakttas fram till den dag då avtalen ska upphöra att gälla. Avtalen får inte förlängas.

2.   Alla
  anställda
  som avses i punkt 1 ska ges möjlighet att ingå avtal som tillfälligt anställda enligt artikel 2 a i anställningsvillkoren för övriga anställda i de olika lönegrader som anges i myndighetens anställningsplan.

Ett internt urvalsförfarande, begränsat till personal som har avtal med CESR eller dess sekretariat,
  som avses i punkt 1,
  ska genomföras efter det att denna förordning trätt i kraft av den myndighet som ingår anställningsavtal för att kontrollera kompetensen, lämpligheten och integriteten hos dem som ska anställas.
  Det interna urvalsförfarandet ska till fullo beakta den yrkesskicklighet och erfarenhet som individen uppvisat före anställningen.

3   Beroende på art och nivå hos de funktioner som ska utföras ska godkända sökande ges avtal med en löptid som motsvarar minst den återstående tiden enligt det föregående avtalet.

4.   Relevant nationell lagstiftning om anställningsavtal och andra relevanta rättsakter ska fortsätta att tillämpas på medlemmar av personalen med tidigare avtal som väljer att inte söka avtal som tillfälligt anställda eller som inte erbjuds sådana avtal i enlighet med punkt 2.

Artikel 63a

Nationella åtgärder

Medlemsstaterna ska vidta alla lämpliga åtgärder för att säkerställa en effektiv tillämpning av denna förordning.

Artikel 64

Ändringar

Europaparlamentets och rådets beslut nr 716/2009/EG bör ändras så att
  den europeiska värdepapperstillsynskommittén
  avförs från förteckningen över stödmottagare i avsnitt B i bilagan till det beslutet.

Artikel 65

Upphävande

Kommissionens beslut 2009/77/EG om inrättande av en europeisk värdepapperstillsynskommitté ska upphöra att gälla
  med verkan från den 1 januari 2011
  .

Artikel 66

Översynsklausul

| -1. | Senast den ...

   (49)

  ska kommissionen för Europaparlamentet och rådet lägga fram de förslag som behövs för att stärka tillsynen av de institut som kan utgöra en sådan systemrisk som avses i artikel 12b och för att inrätta nya ramar för hantering av finanskriser, inbegripet finansieringsformer. |
| --- | --- |

-1.

Senast den ...

   (49)

  ska kommissionen för Europaparlamentet och rådet lägga fram de förslag som behövs för att stärka tillsynen av de institut som kan utgöra en sådan systemrisk som avses i artikel 12b och för att inrätta nya ramar för hantering av finanskriser, inbegripet finansieringsformer.

| 1. | Senast den ...

   (50) och därefter vart tredje år ska kommissionen
  Europaparlamentet och rådet
  för lägga fram
  de förslag som behövs för att se till att det inrättas trovärdiga ramar för avveckling, inbegripet system för bidrag från finansmarknadsaktörer för att begränsa systemrisker och offentliggöra
  en allmän rapport om
  de erfarenheter som vunnits som ett resultat
  av myndighetens arbete och förfarandena i denna förordning.
  Rapporten ska ▐ innehålla en utvärdering av
  bland annat:










  a) | den konvergens som har uppnåtts av de behöriga myndigheterna när det gäller tillsynspraxis, |
| --- | --- | --- |

1.

Senast den ...

   (50) och därefter vart tredje år ska kommissionen
  Europaparlamentet och rådet
  för lägga fram
  de förslag som behövs för att se till att det inrättas trovärdiga ramar för avveckling, inbegripet system för bidrag från finansmarknadsaktörer för att begränsa systemrisker och offentliggöra
  en allmän rapport om
  de erfarenheter som vunnits som ett resultat
  av myndighetens arbete och förfarandena i denna förordning.

Rapporten ska ▐ innehålla en utvärdering av
  bland annat:

a)

den konvergens som har uppnåtts av de behöriga myndigheterna när det gäller tillsynspraxis,

| b) | tillsynskollegiernas funktionssätt, |
| --- | --- |

b)

tillsynskollegiernas funktionssätt,

| c) | framsteg som har gjorts på väg mot konvergens inom områdena för förebyggande, hantering och lösande av kriser, inbegripet europeiska finansieringsmekanismer, |
| --- | --- |

c)

framsteg som har gjorts på väg mot konvergens inom områdena för förebyggande, hantering och lösande av kriser, inbegripet europeiska finansieringsmekanismer,

| d) | huruvida myndighetens roll vid tillsyn av finansmarknadsaktörer som utgör en potentiell systemrisk bör stärkas, framför allt mot bakgrund av de framsteg som uppnåtts när det gäller de frågor som avses i led c, och huruvida myndigheten bör utöva förstärkta tillsynsbefogenheter över dessa marknadsaktörer, |
| --- | --- |

d)

huruvida myndighetens roll vid tillsyn av finansmarknadsaktörer som utgör en potentiell systemrisk bör stärkas, framför allt mot bakgrund av de framsteg som uppnåtts när det gäller de frågor som avses i led c, och huruvida myndigheten bör utöva förstärkta tillsynsbefogenheter över dessa marknadsaktörer,

| e) | tillämpningen av den skyddsklausul som fastställs i artikel 23 och särskilt om denna klausul onödigtvis hindrar myndigheten från att fullgöra sin uppgift enligt denna förordning. |
| --- | --- |

e)

tillämpningen av den skyddsklausul som fastställs i artikel 23 och särskilt om denna klausul onödigtvis hindrar myndigheten från att fullgöra sin uppgift enligt denna förordning.

| 1a. | Den rapport som avses i punkt 1 ska också innehålla en utvärdering av huruvida










  a) | det är lämpligt att flytta myndigheterna till ett enda säte för att förbättra samordningen mellan dem, |
| --- | --- | --- |

1a.

Den rapport som avses i punkt 1 ska också innehålla en utvärdering av huruvida

a)

det är lämpligt att flytta myndigheterna till ett enda säte för att förbättra samordningen mellan dem,

| b) | det är lämpligt att fortsätta att utöva separat tillsyn av bankverksamhet, försäkringar, tjänstepensioner, värdepapper och finansmarknader, |
| --- | --- |

b)

det är lämpligt att fortsätta att utöva separat tillsyn av bankverksamhet, försäkringar, tjänstepensioner, värdepapper och finansmarknader,

| c) | det är lämpligt att stabilitetstillsyn och tillsyn av affärsverksamhet utförs separat eller om de bör utföras av samma tillsynsmyndighet, |
| --- | --- |

c)

det är lämpligt att stabilitetstillsyn och tillsyn av affärsverksamhet utförs separat eller om de bör utföras av samma tillsynsmyndighet,

| d) | det är lämpligt att förenkla och stärka strukturen för ESFS för att öka samstämmigheten mellan makro- och mikronivåerna och mellan de europeiska tillsynsmyndigheterna, |
| --- | --- |

d)

det är lämpligt att förenkla och stärka strukturen för ESFS för att öka samstämmigheten mellan makro- och mikronivåerna och mellan de europeiska tillsynsmyndigheterna,

| e) | utvecklingen av ESFS följer den globala utvecklingen, |
| --- | --- |

e)

utvecklingen av ESFS följer den globala utvecklingen,

| f) | det finns tillräcklig mångfald och kompetens i ESFS, |
| --- | --- |

f)

det finns tillräcklig mångfald och kompetens i ESFS,

| g) | det råder tillräcklig öppenhet och redovisningsskyldighet när det gäller kraven på offentliggörande, |
| --- | --- |

g)

det råder tillräcklig öppenhet och redovisningsskyldighet när det gäller kraven på offentliggörande,

| h) | lämpligheten av myndighetens säte, |
| --- | --- |

h)

lämpligheten av myndighetens säte,

| i) | inrättandet av en stabilitetsfond för värdepapper och marknader på EU-nivå är det bästa försvaret mot konkurrenssnedvridning och den effektivaste metoden för att hantera att en gränsöverskridande marknadsaktör misslyckas. |
| --- | --- |

i)

inrättandet av en stabilitetsfond för värdepapper och marknader på EU-nivå är det bästa försvaret mot konkurrenssnedvridning och den effektivaste metoden för att hantera att en gränsöverskridande marknadsaktör misslyckas.

| 2. | Rapporten och eventuella åtföljande förslag ska överlämnas till Europaparlamentet och rådet. |
| --- | --- |

2.

Rapporten och eventuella åtföljande förslag ska överlämnas till Europaparlamentet och rådet.

Artikel 67

Ikraftträdande

Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Den ska tillämpas från och med den 1 januari 2011
  , med undantag för artiklarna 62 och 63.1-2, som ska tillämpas från och med den dag då denna förordning träder i kraft
  .
  Myndigheten ska inrättas på tillämpningsdagen
  .

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i ▐,

På Europaparlaments vägnar

Ordförande

På rådets vägnar

Ordförande

---

(1)  Efter det att ändringen antagits återförvisades ärendet till utskottet i enlighet med artikel 57.2 andra stycket (A7-0169/2010).

1

(2)  Ändringar: ny text eller text som ersätter tidigare text markeras med
  fetkursiv stil
  och strykningar med symbolen ▐.

2

fetkursiv stil

(3)  Yttrande av den 22 januari 2010 (ännu inte offentliggjord i EUT).

3

(4)  EUT C , , s. .

4

(5)  EUT C 13, 20.1.2010, s. 1.

5

(6)  Europaparlamentets ståndpunkt av ....

6

(7)  

  EGT C 40, 7.2.2001, s. 453.

7

EGT C 40, 7.2.2001, s. 453.

(8)  

  EUT C 25 E, 29.1.2004, s. 394.

8

EUT C 25 E, 29.1.2004, s. 394.

(9)  

  EUT C 175 E, 10.7.2008, s. 392.

9

EUT C 175 E, 10.7.2008, s. 392.

(10)  

  EUT C 8 E, 14.1.2010, s. 26.

10

EUT C 8 E, 14.1.2010, s. 26.

(11)  

  EUT C 9 E, 15.1.2010, s. 48.

11

EUT C 9 E, 15.1.2010, s. 48.

(12)  
  Antagna texter, P6_TA(2009)0251.

12

Antagna texter, P6_TA(2009)0251.

(13)  
  Antagna texter, P6_TA(2009)0279.

13

Antagna texter, P6_TA(2009)0279.

(14)  EUT L 302, 17.11.2009, s. 1.

14

(15)  EUT L 25, 29.1.2009, s. 23.

15

(16)  EUT L 25, 29.1.2009, s. 28.

16

(17)  EUT L 25, 29.1.2009, s. 18.

17

(18)  Vid punkt 44, ännu ej offentliggjord i rättssamlingen.

18

(19)  EGT L 84, 26.3.1997, s. 22.

19

(20)  EGT L 166, 11.6.1998, s. 45.

20

(21)  EGT L 184, 6.7.2001, s. 1.

21

(22)  EGT L 168, 27.6.2002, s. 43.

22

(23)  EUT L 35, 11.2.2003, s. 1.

23

(24)  EUT L 96, 12.4.2003, s. 16.

24

(25)  EUT L 345, 31.12.2003, s. 64.

25

(26)  EUT L 142, 30.4.2004, s. 12.

26

(27)  EUT L 145, 30.4.2004, s. 1.

27

(28)  EUT L 390, 31.12.2004, s. 38.

28

(29)  EUT L 309, 25.11.2005, s. 15.

29

(30)  EGT L 271, 9.10.2002, s. 16.

30

(31)  EUT L 177, 30.6.2006, s. 201.

31

(32)  EUT L 302, 17.11.2009, s. 32.

32

(33)  Följande befintliga förordningar avser myndighetens verksamhetsområden: Kommissionens förordning (EG) nr 1287/2006 av den 10 augusti 2006 om genomförande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/39/EG vad gäller dokumenteringsskyldigheter för värdepappersföretag, transaktionsrapportering, överblickbarhet på marknaden, upptagande av finansiella instrument till handel samt definitioner för tillämpning av det direktivet (EUT L 241, 2.9.2006, s. 1), Kommissionens förordning (EG) nr 809/2004 av den 29 april 2004 om genomförande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/71/EG i fråga om informationen i prospekt, dessas format, införlivande genom hänvisning samt offentliggörande av prospekt och annonsering (EUT L 149, 30.4.2004, s. 1), Kommissionens förordning (EG) nr 2273/2003 av den 22 december 2003 om genomförande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/6/EG när det gäller undantag för återköpsprogram och stabilisering av finansiella instrument (EUT L 336, 23.12.2003, s. 33) och Kommissionens förordning (EG) nr 1569/2007 av den 21 december 2007 om införande av en mekanism för fastställande av likvärdighet för redovisningsstandarder som tillämpas av tredjelandsemittenter av värdepapper enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/71/EG och 2004/109/EG (EUT L 340, 22.12.2007, s. 66).

33

(34)  EUT L 247, 21.9.2007, s. 1.

34

(35)  

  EUT L 87, 31.3.2009, s. 164.

35

EUT L 87, 31.3.2009, s. 164.

(36)  

  EGT L 318, 27.11.1998, s. 8.

36

EGT L 318, 27.11.1998, s. 8.

(37)  

  EUT C 139, 14.6.2006, s. 1.

37

EUT C 139, 14.6.2006, s. 1.

(38)  EGT L 136, 31.5.1999, s. 1.

38

(39)  EGT L 136, 31.5.1999, s. 15.

39

(40)  EGT L 56, 4.3.1968, s. 1.

40

(41)  EGT L 281, 23.11.1995, s. 31.

41

(42)  EGT L 8, 12.1.2001, s. 1.

42

(43)  EGT L 145, 31.5.2001, s. 43.

43

(44)  

  EUT L 253, 25.9.2009, s. 8

  .

44

EUT L 253, 25.9.2009, s. 8

(45)  EGT L 248, 16.9.2002, s. 1.

45

(46)  EGT L 357, 31.12.2002, s. 72.

46

(47)  EGT L 136, 31.5.1999, s. 15.

47

(48)  EGT 17, 6.10.1958, s. 385/58.

48

(49)  
  sex månader efter denna förordnings ikraftträdande.

49

sex månader efter denna förordnings ikraftträdande.

(50)  
  tre år efter denna förordnings tillämpningsdag.

50

tre år efter denna förordnings tillämpningsdag.

---

| 2.12.2011 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 351/321 |
| --- | --- | --- | --- |

2.12.2011

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 351/321

---

Onsdagen den 7 juli 2010Makrotillsyn av finanssystemet och inrättande av en europeisk systemrisknämnd ***I

P7_TA(2010)0271

Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om makroövervakning av det finansiella systemet på gemenskapsnivå och om inrättande av en Europeisk systemrisknämnd (KOM(2009)0499 – C7-0166/2009 – 2009/0140(COD))

2011/C 351 E/37

(Ordinarie lagstiftningsförfarande: första behandlingen)

Förslaget ändrades den 7 juli 2010 enligt följande (1):

PARLAMENTETS ÄNDRINGSFÖRSLAG (2)

till kommissionens förslag

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING

om makroövervakning av det finansiella systemet på EU-nivå och om inrättande av en europeisk systemrisknämnd

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 114,

med beaktande av kommissionens förslag,

med beaktande av Europeiska centralbankens yttrande (3),

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (4),

I enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (5), och

av följande skäl:

| (1) | Finansiell stabilitet är en förutsättning för att realekonomin ska kunna tillhandahålla arbetstillfällen, krediter och tillväxt.
  Den finansiella krisen har blottat stora brister i den finansiella tillsynen, som inte har lyckats förhindra att alltför stora risker ackumulerats i det finansiella systemet.
  Krisen har enorma konsekvenser för skattebetalarna, för många unionsmedborgare som nu är arbetslösa och för många små och medelstora företag. Medlemsstaterna har inte råd att rädda finansinstituten i händelse av en ny kris av samma omfattning, utan att bryta mot stabilitets- och tillväxtpaktens regler. |
| --- | --- |

(1)

Finansiell stabilitet är en förutsättning för att realekonomin ska kunna tillhandahålla arbetstillfällen, krediter och tillväxt.
  Den finansiella krisen har blottat stora brister i den finansiella tillsynen, som inte har lyckats förhindra att alltför stora risker ackumulerats i det finansiella systemet.
  Krisen har enorma konsekvenser för skattebetalarna, för många unionsmedborgare som nu är arbetslösa och för många små och medelstora företag. Medlemsstaterna har inte råd att rädda finansinstituten i händelse av en ny kris av samma omfattning, utan att bryta mot stabilitets- och tillväxtpaktens regler.

| (1a) | Redan långt före finanskrisen efterlyste Europaparlamentet upprepade gånger ökade insatser för att skapa verkligt lika villkor för samtliga aktörer inom unionen, samtidigt som man pekade på allvarliga brister i unionens tillsyn av de allt mer integrerade finansmarknaderna (i dess resolutioner av den 13 april 2000 om kommissionens meddelande ”Att genomföra handlingsramen för finansmarknaderna: en handlingsplan” (6), av den 21 november 2002 om tillsynsregler i Europeiska unionen (7), av den 11 juli 2007 om politiken på området finansiella tjänster (2005–2010) – vitbok (8), av den 23 september 2008 med rekommendationer till kommissionen om hedgefonder och private equity (9), av den 9 oktober 2008 med rekommendationer till kommissionen om uppföljningen av Lamfalussyprocessen: framtida tillsynsstrukturer (10), av den 22 april 2009 om det ändrade förslaget till Europaparlamentets och rådets direktiv om upptagande och utövande av försäkrings- och återförsäkringsverksamhet (Solvens II) (11), och av den 23 april 2009 om förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om kreditvärderingsinstitut (12)). |
| --- | --- |

(1a)

Redan långt före finanskrisen efterlyste Europaparlamentet upprepade gånger ökade insatser för att skapa verkligt lika villkor för samtliga aktörer inom unionen, samtidigt som man pekade på allvarliga brister i unionens tillsyn av de allt mer integrerade finansmarknaderna (i dess resolutioner av den 13 april 2000 om kommissionens meddelande ”Att genomföra handlingsramen för finansmarknaderna: en handlingsplan” (6), av den 21 november 2002 om tillsynsregler i Europeiska unionen (7), av den 11 juli 2007 om politiken på området finansiella tjänster (2005–2010) – vitbok (8), av den 23 september 2008 med rekommendationer till kommissionen om hedgefonder och private equity (9), av den 9 oktober 2008 med rekommendationer till kommissionen om uppföljningen av Lamfalussyprocessen: framtida tillsynsstrukturer (10), av den 22 april 2009 om det ändrade förslaget till Europaparlamentets och rådets direktiv om upptagande och utövande av försäkrings- och återförsäkringsverksamhet (Solvens II) (11), och av den 23 april 2009 om förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om kreditvärderingsinstitut (12)).

| (2) | I november 2008 gav kommissionen en högnivågrupp med Jacques de Larosière som ordförande (”Larosière-gruppen”) i uppdrag att ge rekommendationer om hur tillsynsordningarna i Europa skulle kunna förstärkas så att de bättre skyddar EU-medborgarna och återställer förtroendet för det finansiella systemet. |
| --- | --- |

(2)

I november 2008 gav kommissionen en högnivågrupp med Jacques de Larosière som ordförande (”Larosière-gruppen”) i uppdrag att ge rekommendationer om hur tillsynsordningarna i Europa skulle kunna förstärkas så att de bättre skyddar EU-medborgarna och återställer förtroendet för det finansiella systemet.

| (3) | Larosière-gruppen rekommenderade i sin slutrapport från den 25 februari 2009
  (Larosière-rapporten)
  bland annat inrättandet av ett organ på
  unionsnivå
  med uppgift att bevaka riskerna för hela det finansiella systemet. |
| --- | --- |

(3)

Larosière-gruppen rekommenderade i sin slutrapport från den 25 februari 2009
  (Larosière-rapporten)
  bland annat inrättandet av ett organ på
  unionsnivå
  med uppgift att bevaka riskerna för hela det finansiella systemet.

| (4) | Kommissionen välkomnade och stödde i sitt meddelande Främja återhämtning i Europa av den 4 mars 2009 Larosière-gruppens rekommendationer. Vid sitt möte den 19 och 20 mars 2009 enades Europeiska rådet om behovet av att förbättra regleringen och tillsynen av finansinstitut inom EU och om att använda Larosière-gruppens rapport som utgångspunkt för åtgärder. |
| --- | --- |

(4)

Kommissionen välkomnade och stödde i sitt meddelande Främja återhämtning i Europa av den 4 mars 2009 Larosière-gruppens rekommendationer. Vid sitt möte den 19 och 20 mars 2009 enades Europeiska rådet om behovet av att förbättra regleringen och tillsynen av finansinstitut inom EU och om att använda Larosière-gruppens rapport som utgångspunkt för åtgärder.

| (5) | I sitt meddelande ”Den finansiella tillsynen i Europa” av den 27 maj 2009 anger kommissionen en rad reformer av de nuvarande ordningarna för att trygga den finansiella stabiliteten på
  unionsnivå
  , bland annat särskilt inrättandet av en Europeiskt systemrisknämnd, ”European Systemic Risk Board” (ESRB), med ansvar för makroövervakning. Vid rådets möte den 9 juni 2009 och Europeiska rådets möte den 18–19 juni stödde man kommissionens ståndpunkt och välkomnade kommissionens avsikt att lägga fram lagstiftningsförslag så att det nya ramverket kan bli fullständigt infört under 2010. I linje med kommissionens åsikter, drog man bland annat slutsatsen att ECB ”bör ge analytiskt, statistiskt, administrativt och logistiskt stöd till ESRB, även genom att utnyttja teknisk rådgivning från nationella centralbanker och tillsynsmyndigheter”.
  Det stöd som ECB ger ESRB och de uppgifter som ESRB tilldelas bör inte påverka principen om ECB:s oberoende vid fullgörandet av bankens uppgifter i enlighet med fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. |
| --- | --- |

(5)

I sitt meddelande ”Den finansiella tillsynen i Europa” av den 27 maj 2009 anger kommissionen en rad reformer av de nuvarande ordningarna för att trygga den finansiella stabiliteten på
  unionsnivå
  , bland annat särskilt inrättandet av en Europeiskt systemrisknämnd, ”European Systemic Risk Board” (ESRB), med ansvar för makroövervakning. Vid rådets möte den 9 juni 2009 och Europeiska rådets möte den 18–19 juni stödde man kommissionens ståndpunkt och välkomnade kommissionens avsikt att lägga fram lagstiftningsförslag så att det nya ramverket kan bli fullständigt infört under 2010. I linje med kommissionens åsikter, drog man bland annat slutsatsen att ECB ”bör ge analytiskt, statistiskt, administrativt och logistiskt stöd till ESRB, även genom att utnyttja teknisk rådgivning från nationella centralbanker och tillsynsmyndigheter”.
  Det stöd som ECB ger ESRB och de uppgifter som ESRB tilldelas bör inte påverka principen om ECB:s oberoende vid fullgörandet av bankens uppgifter i enlighet med fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.

| (5a) | Med tanke på integreringen av de internationella finansmarknaderna bör unionen engagera sig helhjärtat på global nivå. ESRB bör utnyttja expertis från en vetenskaplig högnivåkommitté och ta det globala ansvar som krävs för att se till att unionens röst hörs i frågor avseende finansiell stabilitet, särskilt genom att ha ett nära samarbete med Internationella valutafonden (IMF), Financial Services Board (FSB) och G20-gruppens alla partner. |
| --- | --- |

(5a)

Med tanke på integreringen av de internationella finansmarknaderna bör unionen engagera sig helhjärtat på global nivå. ESRB bör utnyttja expertis från en vetenskaplig högnivåkommitté och ta det globala ansvar som krävs för att se till att unionens röst hörs i frågor avseende finansiell stabilitet, särskilt genom att ha ett nära samarbete med Internationella valutafonden (IMF), Financial Services Board (FSB) och G20-gruppens alla partner.

| (5b) | ESRB bör bland annat bidra till att genomföra de rekommendationer som IMF, FSB och Banken för internationell betalningsutjämning (BIS) utfärdade för G20, i de inledande kommentarerna i sin rapport om riktlinjer för bedömning av finansiella instituts, marknaders och instruments systemvikt, som offentliggjordes i oktober 2009 och där det hävdas att systemrisk måste vara dynamisk för att kunna ta hänsyn till finanssektorns och den globala ekonomins utveckling. Systemrisker kan ses som en risk för störningar av de finansiella tjänsterna, som orsakas av en försämring av funktionen hos alla eller vissa delar av det finansiella systemet och som kan få allvarliga negativa konsekvenser för realekonomin. |
| --- | --- |

(5b)

ESRB bör bland annat bidra till att genomföra de rekommendationer som IMF, FSB och Banken för internationell betalningsutjämning (BIS) utfärdade för G20, i de inledande kommentarerna i sin rapport om riktlinjer för bedömning av finansiella instituts, marknaders och instruments systemvikt, som offentliggjordes i oktober 2009 och där det hävdas att systemrisk måste vara dynamisk för att kunna ta hänsyn till finanssektorns och den globala ekonomins utveckling. Systemrisker kan ses som en risk för störningar av de finansiella tjänsterna, som orsakas av en försämring av funktionen hos alla eller vissa delar av det finansiella systemet och som kan få allvarliga negativa konsekvenser för realekonomin.

| (5c) | I rapporten om riktlinjer för bedömning av finansiella institutioners systemvikt, anges även att bedömningen av systemrisken troligtvis kommer att variera beroende på de ekonomiska förhållandena. Bedömningen kommer också att bero på den finansiella infrastrukturen och arrangemangen för krishantering, samt kapaciteten att hantera problem då de uppstår. Institut kan vara systemviktiga för lokala, nationella eller internationella finansiella system och ekonomier. Huvudkriterierna för att fastställa hur viktiga marknader och institutioner är för systemet är storlek (volymen på de finansiella tjänster som tillhandahålls av de enskilda beståndsdelarna i det finansiella systemet), substituerbarhet (i vilken utsträckning andra beståndsdelar av systemet kan tillhandahålla samma tjänster i händelse av störningar) och sammankopplingsmöjlighet (sammankopplingar med andra beståndsdelar av systemet). En bedömning grundad på dessa tre kriterier bör kompletteras med en hänvisning till finansiell sårbarhet och den institutionella ramens kapacitet att hantera finansiella sammanbrott. |
| --- | --- |

(5c)

I rapporten om riktlinjer för bedömning av finansiella institutioners systemvikt, anges även att bedömningen av systemrisken troligtvis kommer att variera beroende på de ekonomiska förhållandena. Bedömningen kommer också att bero på den finansiella infrastrukturen och arrangemangen för krishantering, samt kapaciteten att hantera problem då de uppstår. Institut kan vara systemviktiga för lokala, nationella eller internationella finansiella system och ekonomier. Huvudkriterierna för att fastställa hur viktiga marknader och institutioner är för systemet är storlek (volymen på de finansiella tjänster som tillhandahålls av de enskilda beståndsdelarna i det finansiella systemet), substituerbarhet (i vilken utsträckning andra beståndsdelar av systemet kan tillhandahålla samma tjänster i händelse av störningar) och sammankopplingsmöjlighet (sammankopplingar med andra beståndsdelar av systemet). En bedömning grundad på dessa tre kriterier bör kompletteras med en hänvisning till finansiell sårbarhet och den institutionella ramens kapacitet att hantera finansiella sammanbrott.

| (5d) | ESRB:s uppgift bör vara att övervaka och bedöma systemrisken under normala omständigheter i syfte att mildra risken för att systemets beståndsdelar får problem och i syfte att stärka det finansiella systemets förmåga att stå emot chocker. ESRB bör därför garantera finansiell stabilitet och mildra de negativa effekterna för den inre marknaden och för realekonomin. För att uppfylla sina mål bör ESRB analysera all relevant information, i synnerhet relevant lagstiftning som kan påverka den finansiella stabiliteten, såsom regler om redovisning, konkurs och räddningsinsatser. |
| --- | --- |

(5d)

ESRB:s uppgift bör vara att övervaka och bedöma systemrisken under normala omständigheter i syfte att mildra risken för att systemets beståndsdelar får problem och i syfte att stärka det finansiella systemets förmåga att stå emot chocker. ESRB bör därför garantera finansiell stabilitet och mildra de negativa effekterna för den inre marknaden och för realekonomin. För att uppfylla sina mål bör ESRB analysera all relevant information, i synnerhet relevant lagstiftning som kan påverka den finansiella stabiliteten, såsom regler om redovisning, konkurs och räddningsinsatser.

| (6) | För att unionen och de globala finansiella systemen ska fungera på ett tillfredsställande sätt och för att hoten mot dessa ska kunna mildras krävs det att makro- och mikrotillsynen anpassas bättre till varandra. I Turners genomgång från mars 2009 ”A regulatory response to the global banking crisis” sägs det att sundare bestämmelser kräver antingen utökade nationella befogenheter, vilket innebär en mindre öppen inre marknad, eller djupare europeisk integration. Med tanke på den roll som ett sunt finansiellt system spelar när det gäller att bidra till konkurrens och tillväxt i unionen och dess betydelse för realekonomin, har EU-institutionerna, i enlighet med rekommendationerna i Larosière-rapporten, valt en högre europeisk integrationsnivå. |
| --- | --- |

(6)

För att unionen och de globala finansiella systemen ska fungera på ett tillfredsställande sätt och för att hoten mot dessa ska kunna mildras krävs det att makro- och mikrotillsynen anpassas bättre till varandra. I Turners genomgång från mars 2009 ”A regulatory response to the global banking crisis” sägs det att sundare bestämmelser kräver antingen utökade nationella befogenheter, vilket innebär en mindre öppen inre marknad, eller djupare europeisk integration. Med tanke på den roll som ett sunt finansiellt system spelar när det gäller att bidra till konkurrens och tillväxt i unionen och dess betydelse för realekonomin, har EU-institutionerna, i enlighet med rekommendationerna i Larosière-rapporten, valt en högre europeisk integrationsnivå.

| (6a) | Detta nyligen utformade system för makroövervakning kräver trovärdigt ledarskap med hög profil. Europeiska centralbankens ordförande bör därför vara ordförande för ESRB, med tanke på dennes nyckelroll och internationella och interna trovärdighet, och i enlighet med andan i Larosière-rapporten. Redovisningskraven bör för övrigt höjas, och sammansättningen av ERSB:s organ bör utökas för att omfatta många olika erfarenheter, bakgrunder och åsikter. |
| --- | --- |

(6a)

Detta nyligen utformade system för makroövervakning kräver trovärdigt ledarskap med hög profil. Europeiska centralbankens ordförande bör därför vara ordförande för ESRB, med tanke på dennes nyckelroll och internationella och interna trovärdighet, och i enlighet med andan i Larosière-rapporten. Redovisningskraven bör för övrigt höjas, och sammansättningen av ERSB:s organ bör utökas för att omfatta många olika erfarenheter, bakgrunder och åsikter.

| (6b) | I Larosière-rapporten uppges även att makroövervakning inte är meningsfull om den inte på något sätt kan påverka övervakning på mikronivå, och samtidigt kan mikroövervakningen inte effektivt garantera den finansiella stabiliteten utan att ta vederbörlig hänsyn till utvecklingen på makronivå. |
| --- | --- |

(6b)

I Larosière-rapporten uppges även att makroövervakning inte är meningsfull om den inte på något sätt kan påverka övervakning på mikronivå, och samtidigt kan mikroövervakningen inte effektivt garantera den finansiella stabiliteten utan att ta vederbörlig hänsyn till utvecklingen på makronivå.

| (6c) | Det bör inrättas ett europeiskt system för finansiell övervakning (ESFS), som ska omfatta aktörerna inom den finansiella tillsynen på nationell nivå och unionsnivå och som ska agera som ett nätverk. Enligt principen om lojalt samarbete i artikel 4.3 i fördraget om Europeiska unionen ska parterna inom ESFS samarbeta med förtroende och full ömsesidig respekt, i synnerhet när det gäller att se till att lämplig och tillförlitlig information utbyts. På unionsnivå bör nätverket bestå av ESRB och de tre myndigheterna för mikroövervakning: den europeiska tillsynsmyndigheten (bankverksamhet), inrättad genom förordning (EU) nr .../2010, den europeiska tillsynsmyndigheten (värdepapper och marknader), inrättad genom förordning (EU) nr .../2010 och den europeiska tillsynsmyndigheten (försäkringar och tjänstepensioner), inrättad genom förordning (EU) nr .../2010.


  ▐ |
| --- | --- |

(6c)

Det bör inrättas ett europeiskt system för finansiell övervakning (ESFS), som ska omfatta aktörerna inom den finansiella tillsynen på nationell nivå och unionsnivå och som ska agera som ett nätverk. Enligt principen om lojalt samarbete i artikel 4.3 i fördraget om Europeiska unionen ska parterna inom ESFS samarbeta med förtroende och full ömsesidig respekt, i synnerhet när det gäller att se till att lämplig och tillförlitlig information utbyts. På unionsnivå bör nätverket bestå av ESRB och de tre myndigheterna för mikroövervakning: den europeiska tillsynsmyndigheten (bankverksamhet), inrättad genom förordning (EU) nr .../2010, den europeiska tillsynsmyndigheten (värdepapper och marknader), inrättad genom förordning (EU) nr .../2010 och den europeiska tillsynsmyndigheten (försäkringar och tjänstepensioner), inrättad genom förordning (EU) nr .../2010.

▐

| (7a) | ESRB bör ha en styrelse, en styrkommitté, ett sekretariat och en rådgivande vetenskaplig kommitté. |
| --- | --- |

(7a)

ESRB bör ha en styrelse, en styrkommitté, ett sekretariat och en rådgivande vetenskaplig kommitté.

| (8) | ESRB bör vid behov utfärda
  och offentliggöra
  varningar och rekommendationer av allmän natur som rör
  unionen
  som helhet, enskilda medlemsstater eller grupper av medlemsstater, med särskilda tidsfrister för de politiska reaktioner som krävs.
  Om sådana varningar eller rekommendationer riktar sig till enskilda eller en grupp av medlemsstater bör ESRB kunna föreslå lämpliga stödåtgärder. När det är lämpligt får kommissionen, på eget initiativ eller efter begäran från ESRB, en myndighet, Europaparlamentet eller rådet, anta ett beslut, riktat till en myndighet, om att en krissituation föreligger. |
| --- | --- |

(8)

ESRB bör vid behov utfärda
  och offentliggöra
  varningar och rekommendationer av allmän natur som rör
  unionen
  som helhet, enskilda medlemsstater eller grupper av medlemsstater, med särskilda tidsfrister för de politiska reaktioner som krävs.
  Om sådana varningar eller rekommendationer riktar sig till enskilda eller en grupp av medlemsstater bör ESRB kunna föreslå lämpliga stödåtgärder. När det är lämpligt får kommissionen, på eget initiativ eller efter begäran från ESRB, en myndighet, Europaparlamentet eller rådet, anta ett beslut, riktat till en myndighet, om att en krissituation föreligger.

| (8a) | ESRB bör besluta om huruvida en rekommendation bör förbli konfidentiell eller offentliggöras, med beaktande av att ett offentliggörande i vissa fall kan bidra till att rekommendationerna följs. |
| --- | --- |

(8a)

ESRB bör besluta om huruvida en rekommendation bör förbli konfidentiell eller offentliggöras, med beaktande av att ett offentliggörande i vissa fall kan bidra till att rekommendationerna följs.

| 8b) | ESRB bör ta fram en färgkod, så att berörda parter bättre ska kunna bedöma riskens art. |
| --- | --- |

8b)

ESRB bör ta fram en färgkod, så att berörda parter bättre ska kunna bedöma riskens art.

| (9) | Sådana varningar och rekommendationer bör gå via
  Europaparlamentet,
  rådet,
  kommissionen, mottagarna
  och, vid behov, via de europeiska tillsynsmyndigheterna ▐. |
| --- | --- |

(9)

Sådana varningar och rekommendationer bör gå via
  Europaparlamentet,
  rådet,
  kommissionen, mottagarna
  och, vid behov, via de europeiska tillsynsmyndigheterna ▐.

| (10) | ESRB bör också övervaka att dess rekommendationer efterlevs, på grundval av rapporter från mottagarna, för att säkerställa att dess varningar och rekommendationer faktiskt följs. Mottagarna av rekommendationerna bör
  motivera varje underlåtenhet att vederbörligen iaktta ESRB:s rekommendationer
  (enligt modellen ”reagera eller förklara”)
  , särskilt för Europaparlamentet
  .
  ESRB bör kunna vända sig till Europaparlamentet och rådet i de fall då ESRB inte godtar det sätt på vilket mottagarna har följt rekommendationerna.


  ▐ |
| --- | --- |

(10)

ESRB bör också övervaka att dess rekommendationer efterlevs, på grundval av rapporter från mottagarna, för att säkerställa att dess varningar och rekommendationer faktiskt följs. Mottagarna av rekommendationerna bör
  motivera varje underlåtenhet att vederbörligen iaktta ESRB:s rekommendationer
  (enligt modellen ”reagera eller förklara”)
  , särskilt för Europaparlamentet
  .
  ESRB bör kunna vända sig till Europaparlamentet och rådet i de fall då ESRB inte godtar det sätt på vilket mottagarna har följt rekommendationerna.

▐

| (12) | ESRB bör rapportera till Europaparlamentet och rådet minst en gång per halvår, eller oftare vid omfattande finansiella svårigheter. |
| --- | --- |

(12)

ESRB bör rapportera till Europaparlamentet och rådet minst en gång per halvår, eller oftare vid omfattande finansiella svårigheter.

| (13) | ECB och nationella centralbanker bör ha en ledande roll i makroövervakningen på grund av sin sakkunskap och sitt nuvarande ansvar för den finansiella stabiliteten. Det är också nödvändigt att organ för mikroövervakning deltar i ESRB:s arbete för att säkerställa att makroriskbedömningen baseras på fullständig och korrekt information om utvecklingen i det finansiella systemet. Ordförandena i de europeiska tillsynsmyndigheterna bör följaktligen vara ledamöter med rösträtt
  . I en anda av öppenhet bör sex oberoende personer vara ledamöter i styrelsen; dessa bör inte vara medlemmar av en europeisk tillsynsmyndighet och bör väljas på grundval av sin allmänna kompetens och sitt åtagande gentemot unionen, samt på grundval av sina olika bakgrunder inom akademiska områden eller den privata sektorn, i synnerhet i små och medelstora företag, fackföreningar eller som leverantörer eller konsumenter av finansiella tjänster; de ska uppfylla alla garantier i termer av oberoende och konfidentialitet.
  En representant för varje medlemsstats nationella behöriga
  myndigheter
  bör delta
  i styrelsens sammanträden
  som ledamot utan rösträtt. |
| --- | --- |

(13)

ECB och nationella centralbanker bör ha en ledande roll i makroövervakningen på grund av sin sakkunskap och sitt nuvarande ansvar för den finansiella stabiliteten. Det är också nödvändigt att organ för mikroövervakning deltar i ESRB:s arbete för att säkerställa att makroriskbedömningen baseras på fullständig och korrekt information om utvecklingen i det finansiella systemet. Ordförandena i de europeiska tillsynsmyndigheterna bör följaktligen vara ledamöter med rösträtt
  . I en anda av öppenhet bör sex oberoende personer vara ledamöter i styrelsen; dessa bör inte vara medlemmar av en europeisk tillsynsmyndighet och bör väljas på grundval av sin allmänna kompetens och sitt åtagande gentemot unionen, samt på grundval av sina olika bakgrunder inom akademiska områden eller den privata sektorn, i synnerhet i små och medelstora företag, fackföreningar eller som leverantörer eller konsumenter av finansiella tjänster; de ska uppfylla alla garantier i termer av oberoende och konfidentialitet.
  En representant för varje medlemsstats nationella behöriga
  myndigheter
  bör delta
  i styrelsens sammanträden
  som ledamot utan rösträtt.

| (14) | Med en deltagande kommissionsledamot kommer en länk att upprättas till
  unionens
  makroekonomiska och finansiella övervakning, medan närvaron av Ekonomiska och finansiella kommitténs ordförande avspeglar finansministrarnas roll i tryggandet av finansiell stabilitet. |
| --- | --- |

(14)

Med en deltagande kommissionsledamot kommer en länk att upprättas till
  unionens
  makroekonomiska och finansiella övervakning, medan närvaron av Ekonomiska och finansiella kommitténs ordförande avspeglar finansministrarnas roll i tryggandet av finansiell stabilitet.

| (14a) | Eftersom banker och finansinstitut från tredjeländer som är medlemmar i EES eller EFTA kan verka inom unionen, bör en representant på hög nivå för var och ett av dessa länder kunna delta i styrelsemötena, förutsatt att respektive hemland godkänner detta. |
| --- | --- |

(14a)

Eftersom banker och finansinstitut från tredjeländer som är medlemmar i EES eller EFTA kan verka inom unionen, bör en representant på hög nivå för var och ett av dessa länder kunna delta i styrelsemötena, förutsatt att respektive hemland godkänner detta.

| (15) | Det är viktigt att ledamöterna i ESRB agerar opartiskt och endast tar hänsyn till den finansiella stabiliteten i hela Europeiska unionen.
  Om ett samförstånd inte kan nås, bör
  omröstningar om varningar och rekommendationer inom ESRB inte viktas och beslut bör som regel fattas med enkel majoritet. |
| --- | --- |

(15)

Det är viktigt att ledamöterna i ESRB agerar opartiskt och endast tar hänsyn till den finansiella stabiliteten i hela Europeiska unionen.
  Om ett samförstånd inte kan nås, bör
  omröstningar om varningar och rekommendationer inom ESRB inte viktas och beslut bör som regel fattas med enkel majoritet.

| (16) | Den nära kopplingen mellan finansinstitut och marknader innebär också att övervakningen och bedömningen av potentiella systemrisker bör baseras på en bred uppsättning relevanta makro- och mikroekonomiska uppgifter och indikatorer.
  Dessa systemrisker inbegriper risk för störningar av de finansiella tjänsterna, som orsakas av en avsevärd försämring av funktionen hos alla eller vissa delar av unionens finansiella system och som kan få allvarliga negativa konsekvenser för den inre marknaden och realekonomin. Alla typer av finansiella institut och mellanhänder, marknader, infrastruktur och instrument är potentiellt systemviktiga.
  ESRB bör därför ha tillgång till alla uppgifter den behöver för att fullgöra sitt uppdrag, samtidigt som dessa uppgifter måste förbli konfidentiella vid behov. |
| --- | --- |

(16)

Den nära kopplingen mellan finansinstitut och marknader innebär också att övervakningen och bedömningen av potentiella systemrisker bör baseras på en bred uppsättning relevanta makro- och mikroekonomiska uppgifter och indikatorer.
  Dessa systemrisker inbegriper risk för störningar av de finansiella tjänsterna, som orsakas av en avsevärd försämring av funktionen hos alla eller vissa delar av unionens finansiella system och som kan få allvarliga negativa konsekvenser för den inre marknaden och realekonomin. Alla typer av finansiella institut och mellanhänder, marknader, infrastruktur och instrument är potentiellt systemviktiga.
  ESRB bör därför ha tillgång till alla uppgifter den behöver för att fullgöra sitt uppdrag, samtidigt som dessa uppgifter måste förbli konfidentiella vid behov.

| (17) | Marknadsaktörer kan lämna värdefulla bidrag till förståelsen av utvecklingen i det finansiella systemet. ESRB bör därför vid behov samråda med berörda aktörer i den privata sektorn och ge dem en chans att lämna synpunkter (företrädare för finanssektorn, konsumentsammanslutningar, användargrupper på det finansiella tjänsteområde som upprättats av kommissionen eller
  unionslagstiftningen
  etc.).
  Eftersom det inte finns någon strikt definition av systemrisk och eftersom bedömningen av systemrisk kan variera beroende på de ekonomiska förhållandena bör ESRB se till att dess personal och rådgivare har ett brett spektrum av erfarenheter och kunskaper.


  ▐ |
| --- | --- |

(17)

Marknadsaktörer kan lämna värdefulla bidrag till förståelsen av utvecklingen i det finansiella systemet. ESRB bör därför vid behov samråda med berörda aktörer i den privata sektorn och ge dem en chans att lämna synpunkter (företrädare för finanssektorn, konsumentsammanslutningar, användargrupper på det finansiella tjänsteområde som upprättats av kommissionen eller
  unionslagstiftningen
  etc.).
  Eftersom det inte finns någon strikt definition av systemrisk och eftersom bedömningen av systemrisk kan variera beroende på de ekonomiska förhållandena bör ESRB se till att dess personal och rådgivare har ett brett spektrum av erfarenheter och kunskaper.

▐

| (19) | Inrättandet av ESRB bör direkt bidra till att målen för den inre marknaden uppnås.
  Unionens
  makroövervakning över det finansiella systemet är en integrerad del av hela den nya tillsynsstrukturen i
  unionen
  , eftersom makroövervakningsaspekten är nära kopplad till de mikroövervakningsuppgifter som de europeiska tillsynsmyndigheterna tilldelats. Endast med system som tar vederbörlig hänsyn till kopplingen mellan mikro- och makrorisker kan alla berörda parter ha tillräcklig tillit för att bedriva finansiell verksamhet över nationsgränserna. ESRB bör övervaka och bedöma risker för den finansiella stabiliteten till följd av händelser som kan påverka vissa sektorer eller hela det finansiella systemet. Genom att ta itu med sådana risker bör ESRB direkt bidra till den integrerade tillsynsstruktur inom Europeiska unionen som krävs för att främja konsekventa och snabba politiska reaktioner från medlemsstaternas sida. På så sätt kan divergerande angreppssätt undvikas och den inre marknadens funktion förbättras. |
| --- | --- |

(19)

Inrättandet av ESRB bör direkt bidra till att målen för den inre marknaden uppnås.
  Unionens
  makroövervakning över det finansiella systemet är en integrerad del av hela den nya tillsynsstrukturen i
  unionen
  , eftersom makroövervakningsaspekten är nära kopplad till de mikroövervakningsuppgifter som de europeiska tillsynsmyndigheterna tilldelats. Endast med system som tar vederbörlig hänsyn till kopplingen mellan mikro- och makrorisker kan alla berörda parter ha tillräcklig tillit för att bedriva finansiell verksamhet över nationsgränserna. ESRB bör övervaka och bedöma risker för den finansiella stabiliteten till följd av händelser som kan påverka vissa sektorer eller hela det finansiella systemet. Genom att ta itu med sådana risker bör ESRB direkt bidra till den integrerade tillsynsstruktur inom Europeiska unionen som krävs för att främja konsekventa och snabba politiska reaktioner från medlemsstaternas sida. På så sätt kan divergerande angreppssätt undvikas och den inre marknadens funktion förbättras.

| (20) | De europeiska finansmarknadernas integration gör att det inte är möjligt för medlemsstaterna att uppnå en tillräckligt effektiv makroövervakning av
  unionens
  finansiella system, varför
  unionen
  får anta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen enligt artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål. |
| --- | --- |

(20)

De europeiska finansmarknadernas integration gör att det inte är möjligt för medlemsstaterna att uppnå en tillräckligt effektiv makroövervakning av
  unionens
  finansiella system, varför
  unionen
  får anta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen enligt artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.

| (20a) | Enligt Larosière-rapporten är det nödvändigt med ett stegvist tillvägagångssätt, och Europaparlamentet och rådet bör göra en fullständig översyn av ESFS, ESRB och europeiska tillsynsmyndigheterna senast den ... (13). |
| --- | --- |

(20a)

Enligt Larosière-rapporten är det nödvändigt med ett stegvist tillvägagångssätt, och Europaparlamentet och rådet bör göra en fullständig översyn av ESFS, ESRB och europeiska tillsynsmyndigheterna senast den ... (13).

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

KAPITEL I

ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

Artikel 1 ▐

1.
     Härmed inrättas en europeisk systemrisknämnd (nedan kallad ESRB).
  Den ska ha sitt säte i Frankfurt.

1a.
     
  ESRB ska ingå i ett europeiskt system för finansiell tillsyn (ESFS), vars syfte är att garantera tillsynen av unionens finansiella system.

1b.
     
  ESFS ska bestå av

| a) | ESRB, |
| --- | --- |

a)

ESRB,

| b) | Europeiska tillsynsmyndigheten (värdepapper och marknader), inrättad genom förordning (EU) nr .../2010 [ESMA], |
| --- | --- |

b)

Europeiska tillsynsmyndigheten (värdepapper och marknader), inrättad genom förordning (EU) nr .../2010 [ESMA],

| c) | Europeiska tillsynsmyndigheten (försäkringar och tjänstepensioner) inrättad genom förordning (EU) nr .../2010 [EIOPA], |
| --- | --- |

c)

Europeiska tillsynsmyndigheten (försäkringar och tjänstepensioner) inrättad genom förordning (EU) nr .../2010 [EIOPA],

| d) | Europeiska tillsynsmyndigheten (bankverksamhet), inrättad genom förordning (EU) nr .../ 2010 [EBA]. |
| --- | --- |

d)

Europeiska tillsynsmyndigheten (bankverksamhet), inrättad genom förordning (EU) nr .../ 2010 [EBA].

| e) | Europeiska tillsynsmyndigheten (gemensamma kommittén) som avses i artikel 40 i förordning (EU) nr .../2010 [EBA], förordning nr .../2010 [ESMA], och förordning nr .../2010 [EIOPA] (gemensamma kommittén), |
| --- | --- |

e)

Europeiska tillsynsmyndigheten (gemensamma kommittén) som avses i artikel 40 i förordning (EU) nr .../2010 [EBA], förordning nr .../2010 [ESMA], och förordning nr .../2010 [EIOPA] (gemensamma kommittén),

| f) | Medlemsstaternas myndigheter enligt artikel 1.2 i förordning (EU) nr .../2010 [EBA], förordning (EU) nr .../2010 [ESMA] och förordning (EU) nr .../2010 [EIOPA], |
| --- | --- |

f)

Medlemsstaternas myndigheter enligt artikel 1.2 i förordning (EU) nr .../2010 [EBA], förordning (EU) nr .../2010 [ESMA] och förordning (EU) nr .../2010 [EIOPA],

| g) | Kommissionen, när det gäller utförandet av de uppgifter som avses i artiklarna 7 och 9 i förordning (EU) nr .../2010 [EBA], förordning (EU) nr .../2010 [ESMA] och förordning (EU) nr .../2010 [EIOPA]. |
| --- | --- |

g)

Kommissionen, när det gäller utförandet av de uppgifter som avses i artiklarna 7 och 9 i förordning (EU) nr .../2010 [EBA], förordning (EU) nr .../2010 [ESMA] och förordning (EU) nr .../2010 [EIOPA].

De europeiska tillsynsmyndigheter (ESA) som avses i led b, c och d ska ha sina huvudkontor i Frankfurt.

De kan ha representation i de viktigaste finanscentrumen i Europeiska unionen.

1c.
     
  Enligt principen om lojalt samarbete i artikel 4.3 i fördraget om Europeiska unionen ska parterna inom ESFS samarbeta med förtroende och full ömsesidig respekt, i synnerhet när det gäller att se till att lämplig och tillförlitlig information utbyts.

Artikel 2

Definitioner

I denna förordning gäller följande definitioner:

| a) | Finansiellt institut: varje företag
  som omfattas av den lagstiftning som det hänvisas till i artikel 1.2 i förordning (EU) nr .../2010 [EBA], förordning (EU) nr .../2010 [ESMA] och förordning (EU) nr .../2010 [EIOPA] samt alla andra företag eller enheter som är verksamma i unionen, vars finansiella verksamhet kan utgöra en systemrisk, även om de inte har några direkta förbindelser med den stora allmänheten. |
| --- | --- |

a)

Finansiellt institut: varje företag
  som omfattas av den lagstiftning som det hänvisas till i artikel 1.2 i förordning (EU) nr .../2010 [EBA], förordning (EU) nr .../2010 [ESMA] och förordning (EU) nr .../2010 [EIOPA] samt alla andra företag eller enheter som är verksamma i unionen, vars finansiella verksamhet kan utgöra en systemrisk, även om de inte har några direkta förbindelser med den stora allmänheten.

| b) | Det finansiella systemet: samtliga finansiella institutioner, marknader
  , produkter
  och marknadsinfrastrukturer. |
| --- | --- |

b)

Det finansiella systemet: samtliga finansiella institutioner, marknader
  , produkter
  och marknadsinfrastrukturer.

| ba) | systemrisk: en risk för störningar av det finansiella systemet som kan medföra allvarliga negativa konsekvenser för den inre marknaden och realekonomin. Alla typer av finansiella mellanhänder, marknader och infrastrukturer är potentiellt systemviktiga i någon utsträckning. |
| --- | --- |

ba)

systemrisk: en risk för störningar av det finansiella systemet som kan medföra allvarliga negativa konsekvenser för den inre marknaden och realekonomin. Alla typer av finansiella mellanhänder, marknader och infrastrukturer är potentiellt systemviktiga i någon utsträckning.

Artikel 3

Syfte, mål och uppgifter

1.   ESRB ska ansvara för makroövervakningen av
  unionens
  finansiella system, i syfte
  att bidra till
  att förhindra eller minska systemrisker
  för den finansiella stabiliteten i unionen som kan uppstå på grund av utvecklingen inom det finansiella systemet, med beaktande av den makroekonomiska utvecklingen, så att
  omfattande finansiella krissituationer
  kan undvikas, och därigenom garantera att finanssektorn på ett hållbart sätt bidrar till den ekonomiska tillväxten
  .

2.   Vid tillämpningen av punkt 1 ska ESRB utföra följande uppgifter:

| a) | Fastställa och/eller samla in och analysera alla uppgifter som är relevanta
  , inbegripet lagstiftning som kan påverka den finansiella stabiliteten, såsom regler om redovisning, omstrukturering och avveckling,
  för de i punkt 1 angivna
  målen
  . |
| --- | --- |

a)

Fastställa och/eller samla in och analysera alla uppgifter som är relevanta
  , inbegripet lagstiftning som kan påverka den finansiella stabiliteten, såsom regler om redovisning, omstrukturering och avveckling,
  för de i punkt 1 angivna
  målen
  .

| b) | Identifiera och rangordna
  systemrisker
  . |
| --- | --- |

b)

Identifiera och rangordna
  systemrisker
  .

| c) | Utfärda varningar när
  sådana systemrisker
  bedöms vara väsentliga
  och vid behov offentliggöra dessa. |
| --- | --- |

c)

Utfärda varningar när
  sådana systemrisker
  bedöms vara väsentliga
  och vid behov offentliggöra dessa.

| d) | Utfärda rekommendationer för korrigerande åtgärder
  som svar på de risker som identifierats
  och
  , vid behov,
  offentliggöra dessa. |
| --- | --- |

d)

Utfärda rekommendationer för korrigerande åtgärder
  som svar på de risker som identifierats
  och
  , vid behov,
  offentliggöra dessa.

| da) | Utfärda en konfidentiell varning riktad till kommissionen när ESRB bedömer att det kan uppstå en krissituation enligt vad som avses i artikel 10 i förordning (EU) nr .../2010 [EBA], förordning (EU) nr .../2010 [ESMA] och förordning (EU) nr .../2010 [EIOPA]. ESRB ska lämna en utvärdering av situationen så att kommissionen kan besluta om huruvida det krävs att man antar ett beslut riktat till de europeiska tillsynsmyndigheterna om att en krissituation föreligger. |
| --- | --- |

da)

Utfärda en konfidentiell varning riktad till kommissionen när ESRB bedömer att det kan uppstå en krissituation enligt vad som avses i artikel 10 i förordning (EU) nr .../2010 [EBA], förordning (EU) nr .../2010 [ESMA] och förordning (EU) nr .../2010 [EIOPA]. ESRB ska lämna en utvärdering av situationen så att kommissionen kan besluta om huruvida det krävs att man antar ett beslut riktat till de europeiska tillsynsmyndigheterna om att en krissituation föreligger.

| e) | Övervaka uppföljningen av varningar och rekommendationer. |
| --- | --- |

e)

Övervaka uppföljningen av varningar och rekommendationer.

| f) | Ha ett nära samarbete med
  alla andra parter i ESFS
  och vid behov förse de europeiska tillsynsmyndigheterna med uppgifter om systemrisker som de behöver för att kunna fullgöra sina uppdrag.
  ESRB ska särskilt, i samarbete med ESA, utveckla gemensamma kvantitativa och kvalitativa indikatorer (”risk dashboard”), som ska utgöra grunden för att fastställa en övervakningsrankning för de gränsöverskridande institut som skulle kunna utgöra en systemrisk.



  En sådan rankning ska ses över regelbundet och återspegla väsentliga ändringar av ett instituts riskprofil. Övervakningsrankningen kommer att vara en avgörande aspekt för beslutet att utöva direkt tillsyn eller ingripa i en institution med svårigheter. |
| --- | --- |

f)

Ha ett nära samarbete med
  alla andra parter i ESFS
  och vid behov förse de europeiska tillsynsmyndigheterna med uppgifter om systemrisker som de behöver för att kunna fullgöra sina uppdrag.
  ESRB ska särskilt, i samarbete med ESA, utveckla gemensamma kvantitativa och kvalitativa indikatorer (”risk dashboard”), som ska utgöra grunden för att fastställa en övervakningsrankning för de gränsöverskridande institut som skulle kunna utgöra en systemrisk.

| fa) | Delta i den gemensamma kommittén när så är lämpligt. |
| --- | --- |

fa)

Delta i den gemensamma kommittén när så är lämpligt.

| g) | Samordna arbetet med internationella institut, särskilt Internationella valutafonden och organet för finansiell stabilitet (”Financial Stability Board”) samt relevanta organ i tredjeländer i frågor som rör makroövervakning. |
| --- | --- |

g)

Samordna arbetet med internationella institut, särskilt Internationella valutafonden och organet för finansiell stabilitet (”Financial Stability Board”) samt relevanta organ i tredjeländer i frågor som rör makroövervakning.

| h) | Utföra andra därmed sammanhängande uppgifter enligt vad som närmare anges i
  unionslagstiftningen
  . |
| --- | --- |

h)

Utföra andra därmed sammanhängande uppgifter enligt vad som närmare anges i
  unionslagstiftningen
  .

KAPITEL II

ORGANISATION

Artikel 4

Struktur

1.   ESRB ska ha en styrelse, en styrkommitté, ett sekretariat
  och en rådgivande vetenskaplig kommitté
  .

2.   Styrelsen ska fatta de beslut som krävs för att fullgöra ESRB:s uppdrag.

3.   Styrkommittén ska medverka i ESRB:s beslutsprocess genom att förbereda styrelsens sammanträden, gå igenom de dokument som ska diskuteras och övervaka hur ESRB:s löpande arbete fortskrider.

4.   Sekretariatet ska
  ha ansvaret för ESRB:s dagliga verksamhet och alla personalfrågor
  .
  Det
  ska ge stöd till ESRB i form av analyser, statistik, administration och logistik
  av hög kvalitet
  , under överinseende av styrelsens ordförande i enlighet med rådets
  förordning (EU) nr .../2010 [ESRB]
  .
  Det ska även utnyttja tekniska utlåtanden från ESA, nationella centralbanker och nationella tillsynsmyndigheter.

5.   ▐ Den rådgivande
  vetenskapliga
  kommitté som avses i artikel 12 ▐ ska lämna råd och stöd i frågor som är relevanta för ESRB:s arbete.

Artikel 5

Ordförande

1.   
  ECB:s ordförande ska vara ordförande i ESRB.

1a.
     
  Förste vice ordförande ska väljas av styrelseledamöter med rösträtt för en femårsperiod, med hänsyn till att medlemsstaterna och länderna inom och utanför euroområdet bör vara representerade på ett välavvägt sätt. Förste vice ordföranden kan återväljas en gång.

1b.
     
  Andre vice ordförande ska vara den gemensamma kommitténs ordförande, utsedd enligt artikel [XX] i förordning (EU) nr .../2010 [EBA], förordning nr .../2010 [ESMA], och förordning nr .../2010 [EIOPA].

1c.
     
  Ordföranden och förste vice ordföranden ska vid en offentlig utfrågning i Europaparlamentet redogöra för hur de avser utföra sina uppdrag enligt denna förordning.

2.   Ordföranden ska leda styrelsens och styrkommitténs sammanträden.

3.   Vice ordförandena ska
  enligt rangordning
  leda styrelsens och styrkommitténs sammanträden, när ordföranden är förhindrad att delta.

4.   Om mandatperioden för den ledamot av ECB:s allmänna råd som väljs till
  förste
  vice ordförande löper ut innan femårsperioden är till ända eller om
  förste
  vice ordföranden inte kan fullgöra sina uppdrag, ska en ny
  förste
  vice ordförande väljas i enlighet med
  punkt 1a
  .

5.   Ordföranden ska företräda ESRB utåt.

Artikel 6

Styrelsen

1.   Följande ska vara styrelseledamöter med rösträtt:

| a) | Ordföranden och vice ordföranden i ECB. |
| --- | --- |

a)

Ordföranden och vice ordföranden i ECB.

| b) | De nationella centralbankscheferna. |
| --- | --- |

b)

De nationella centralbankscheferna.

| c) | En ledamot av Europeiska kommissionen. |
| --- | --- |

c)

En ledamot av Europeiska kommissionen.

| d) | Europeiska bankmyndighetens
  (EBA)
  ordförande. |
| --- | --- |

d)

Europeiska bankmyndighetens
  (EBA)
  ordförande.

| e) | Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndighetens
  (EIOPA)
  ordförande. |
| --- | --- |

e)

Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndighetens
  (EIOPA)
  ordförande.

| f) | Europeiska värdepappers- och marknadsmyndighetens
  (ESMA)
  ordförande. |
| --- | --- |

f)

Europeiska värdepappers- och marknadsmyndighetens
  (ESMA)
  ordförande.

| fa) | Sex oberoende personer som ska utses av styrelseledamöter med rösträtt på förslag av den gemensamma kommittén. Kandidaterna får inte vara medlemmar av de europeiska tillsynsmyndigheterna och ska väljas på grundval av sin allmänna kompetens och på grundval av sina olika bakgrunder inom akademiska områden eller andra sektorer, i synnerhet i små och medelstora företag, fackföreningar eller som leverantörer eller konsumenter av finansiella tjänster. Vid tidpunkten för utnämningen ska den gemensamma kommittén uppge vilka personer som utsetts för att även ingå i styrkommittén. När de utför sina uppgifter får de utnämnda personerna varken begära eller ta emot instruktioner från regeringar, institutioner, organ, kontor, enheter eller privatpersoner. De ska avstå från varje handling som är oförenlig med deras skyldigheter eller utförandet av deras uppgifter. |
| --- | --- |

fa)

Sex oberoende personer som ska utses av styrelseledamöter med rösträtt på förslag av den gemensamma kommittén. Kandidaterna får inte vara medlemmar av de europeiska tillsynsmyndigheterna och ska väljas på grundval av sin allmänna kompetens och på grundval av sina olika bakgrunder inom akademiska områden eller andra sektorer, i synnerhet i små och medelstora företag, fackföreningar eller som leverantörer eller konsumenter av finansiella tjänster. Vid tidpunkten för utnämningen ska den gemensamma kommittén uppge vilka personer som utsetts för att även ingå i styrkommittén. När de utför sina uppgifter får de utnämnda personerna varken begära eller ta emot instruktioner från regeringar, institutioner, organ, kontor, enheter eller privatpersoner. De ska avstå från varje handling som är oförenlig med deras skyldigheter eller utförandet av deras uppgifter.

2.   Följande ska vara styrelseledamöter utan rösträtt:

| a) | Från varje medlemsstat, en företrädare på hög nivå från respektive behörig nationell tillsynsmyndighet
  i enlighet med punkt 3 i denna artikel
  . |
| --- | --- |

a)

Från varje medlemsstat, en företrädare på hög nivå från respektive behörig nationell tillsynsmyndighet
  i enlighet med punkt 3 i denna artikel
  .

| b) | Ordföranden i Ekonomiska och finansiella kommittén. |
| --- | --- |

b)

Ordföranden i Ekonomiska och finansiella kommittén.

3.   
  När det gäller företrädare för de nationella tillsynsmyndigheterna
  ska företrädarna på hög nivå
  rotera beroende på vilken fråga som diskuteras, såvida inte ESA har enats om en gemensam företrädare
  .

4.   Styrelsen ska upprätta en arbetsordning för ESRB.

Artikel 7

Opartiskhet

1.   När de deltar i styrelsens och styrkommitténs arbete eller i annan verksamhet som rör ESRB, ska ledamöterna i ESRB agera opartiskt och
  uteslutande i hela Europeiska unionens intresse
  . De får varken begära eller ta emot instruktioner från medlemsstater,
  EU-institutioner eller något annat offentligt eller privat organ
  .

1a.
     
  Styrelseledamöter som samtidigt är medlemmar av ECB:s allmänna råd ska agera oberoende när de utför sina uppgifter.

2.   
  Varken
  medlemsstater,
  EU-institutioner eller något annat offentligt eller privat organ
  får påverka ledamöterna i ESRB, när de fullgör sina uppgifter i ESRB.

Artikel 8

Tystnadsplikt

1.   Styrelseledamöter i ESRB och andra personer som arbetar eller har arbetat för eller med ESRB (vilket inbegriper relevant personal vid centralbanker, vid rådgivande
  vetenskapliga
  kommittén, de europeiska tillsynsmyndigheterna och medlemsstaternas behöriga nationella tillsynsmyndigheter) får inte lämna ut uppgifter som omfattas av tystnadsplikt, även sedan deras uppdrag har upphört.

2.   Information som ledamöter i ESRB tar del av får endast användas i tjänsten och för att fullgöra de uppgifter som anges i artikel 3.2.

3.   Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 16 och av straffrätten, får inga förtroliga upplysningar som i punkt 1 angivna personer erhåller i tjänsten röjas till någon person eller myndighet, utom i sammandrag eller sammanställningar som omöjliggör identifiering av enskilda finansinstitut.

4.   ESRB ska
  tillsammans
  med de europeiska tillsynsmyndigheterna anta
  och införa
  särskilda sekretessregler för att skydda uppgifter om enskilda finansinstitut eller uppgifter där enskilda finansinstitut kan identifieras.

Artikel 9

Styrelsemöten

1.   Ordföranden ska minst fyra gånger om året kalla till styrelsens ordinarie plenarmöten. Extra möten får sammankallas av styrelsens ordförande eller på begäran av minst en tredjedel av ledamöterna med rösträtt.

2.   På styrelsemötena ska ledamöterna närvara personligen och får inte företrädas av någon annan.

3.   Genom undantag från punkt 2 får en ledamot utse en ersättare, om ledamoten under en längre period är förhindrad att delta i mötena. En sådan ledamot får också ersättas av en person som berörd institution formellt utsett till suppleant.

3a.
     
  Vid behov kan företrädare på hög nivå från internationella institutioner som utför andra relaterade verksamheter bjudas in för att delta i styrelsens sammanträden.

3b.
     
  Vid behov kan en företrädare på hög nivå från ett tredjeland, särskilt ett land som är medlem i EES eller EFTA, bjudas in på ad hoc-basis för att delta i styrelsens sammanträden, beroende på vilken fråga som diskuteras.

4.   Sammanträdena ska vara sekretessbelagda.

Artikel 10

Styrelsens röstregler

1.   Styrelseledamöter med rösträtt ska ha en röst var.

2.   
  Utan att det påverkar de röstningsförfaranden som anges i artikel 18.1
  ska styrelsebeslut fattas med enkel majoritet av närvarande ledamöter med rösträtt. Vid lika röstetal ska ordföranden ha utslagsröst.

3.   Styrelsen är beslutför om två tredjedelar av ledamöterna med rösträtt är närvarande. Om den inte är beslutför får ordföranden kalla till extra möte, där beslut får fattas
  om en tredjedel av ledamöterna är närvarande. I arbetsordningen ska anges en tillräckligt lång tidsfrist för kallelse till extra möte.

3a.
     
  Genom undantag från punkt 2 ska en majoritet på två tredjedelar av rösterna krävas för offentliggörande av en varning eller rekommendation.

Artikel 11

Styrkommittén

1.   Styrkommittén ska ha följande ledamöter:

| a) | ESRB:s ordförande. |
| --- | --- |

a)

ESRB:s ordförande.

| b) | Förste
  vice ordföranden i ESRB. |
| --- | --- |

b)

Förste
  vice ordföranden i ESRB.

| ba) | ECB:s vice ordförande. |
| --- | --- |

ba)

ECB:s vice ordförande.

| c) | Fyra
  andra styrelseledamöter som samtidigt är ledamöter i ECB:s allmänna råd
  , med hänsyn till att medlemsstaterna och länderna inom och utanför euroområdet bör vara representerade på ett välavvägt sätt
  . De ska väljas på
  tre
  år av och bland de styrelseledamöter som samtidigt är ledamöter i ECB:s allmänna råd. |
| --- | --- |

c)

Fyra
  andra styrelseledamöter som samtidigt är ledamöter i ECB:s allmänna råd
  , med hänsyn till att medlemsstaterna och länderna inom och utanför euroområdet bör vara representerade på ett välavvägt sätt
  . De ska väljas på
  tre
  år av och bland de styrelseledamöter som samtidigt är ledamöter i ECB:s allmänna råd.

| d) | En ledamot av Europeiska kommissionen. |
| --- | --- |

d)

En ledamot av Europeiska kommissionen.

| e) | Ordföranden i Europeiska
  tillsynsmyndigheten (bankverksamhet)
  . |
| --- | --- |

e)

Ordföranden i Europeiska
  tillsynsmyndigheten (bankverksamhet)
  .

| f) | Ordföranden i Europeiska
  tillsynsmyndigheten (försäkringar och tjänstepensioner)
  . |
| --- | --- |

f)

Ordföranden i Europeiska
  tillsynsmyndigheten (försäkringar och tjänstepensioner)
  .

| g) | Ordföranden i Europeiska
  tillsynsmyndigheten (värdepapper och marknader)
  .
  ▐ |
| --- | --- |

g)

Ordföranden i Europeiska
  tillsynsmyndigheten (värdepapper och marknader)
  .

▐

| ha) | Tre av de sex oberoende personer som avses i artikel 6.1 fa. |
| --- | --- |

ha)

Tre av de sex oberoende personer som avses i artikel 6.1 fa.

Vid vakanta platser bland styrkommitténs valda ledamöter ska styrelsen tillsätta dessa med nya ledamöter.

2.   Ordföranden ska minst kvartalsvis kalla till möten i styrkommittén som ska hållas före styrelsemötena. Ordföranden får också kalla till extra möten.

Artikel 12

Rådgivande
  vetenskapliga
  kommittén

1.   Den rådgivande
  vetenskapliga
  kommittén ska ha följande ledamöter:

| a) | Nio experter med erkänd kompetens och ett garanterat oberoende, föreslagna av styrkommittén, som ska representera ett brett spektrum av erfarenheter och kunskaper och som ska godkännas av styrelsen för en mandatperiod på fyra år, som kan förlängas. När de utför sina uppgifter får de utnämnda personerna varken begära eller ta emot instruktioner från regeringar, institutioner, organ, kontor, enheter eller privatpersoner. De ska avstå från varje handling som är oförenlig med deras skyldigheter eller utförandet av deras uppgifter.


  ▐ |
| --- | --- |

a)

Nio experter med erkänd kompetens och ett garanterat oberoende, föreslagna av styrkommittén, som ska representera ett brett spektrum av erfarenheter och kunskaper och som ska godkännas av styrelsen för en mandatperiod på fyra år, som kan förlängas. När de utför sina uppgifter får de utnämnda personerna varken begära eller ta emot instruktioner från regeringar, institutioner, organ, kontor, enheter eller privatpersoner. De ska avstå från varje handling som är oförenlig med deras skyldigheter eller utförandet av deras uppgifter.

▐

| c) | En företrädare för Europeiska
  tillsynsmyndigheten (bankverksamhet). |
| --- | --- |

c)

En företrädare för Europeiska
  tillsynsmyndigheten (bankverksamhet).

| d) | En företrädare för Europeiska
  tillsynsmyndigheten (försäkringar och tjänstepensioner)
  . |
| --- | --- |

d)

En företrädare för Europeiska
  tillsynsmyndigheten (försäkringar och tjänstepensioner)
  .

| e) | En företrädare för Europeiska
  tillsynsmyndigheten (värdepapper och marknader)
  . |
| --- | --- |

e)

En företrädare för Europeiska
  tillsynsmyndigheten (värdepapper och marknader)
  .

| f) | Två företrädare för kommissionen. |
| --- | --- |

f)

Två företrädare för kommissionen.

| g) | En företrädare för ekonomiska och finansiella kommittén.
  ▐ |
| --- | --- |

g)

En företrädare för ekonomiska och finansiella kommittén.

▐

2.   Ordföranden i rådgivande tekniska kommittén ska utses av styrelsen, på förslag av styrelseordföranden.

3.   På begäran av styrelseordföranden ska kommittén utföra de uppgifter som avses i artikel 4.5.

4.   ESRB:s sekretariat ska bistå den rådgivande
  vetenskapliga
  kommittén och sekretariatets chef ska delta i dess möten.

4a.
     
  Den rådgivande vetenskapliga kommittén ska vid behov i ett tidigt skede organisera ett samråd med intressenter såsom marknadsaktörer, konsumentorgan och akademiska experter, på ett öppet och transparent sätt, samtidigt som hänsyn tas till sekretesskravet.

4b.
     
  Den rådgivande tekniska kommittén ska ha tillgång till alla resurser som behövs för att den ska kunna utföra sina uppgifter på ett framgångsrikt sätt, särskilt analys- och IKT-verktyg.

Artikel 13

Annan rådgivning

I sitt arbete ska ESRB vid behov
  inhämta synpunkter från
  relevanta aktörer inom den privata
  eller offentliga
  sektorn
  , särskilt, men inte uteslutande, från de europeiska tillsynsmyndigheternas medlemmar
  .

Artikel 14

Tillgång till handlingar

1.   Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1049/2001 av den 30 maj 2001 om allmänhetens tillgång till Europaparlamentets, rådets och kommissionens handlingar (14) ska tillämpas på ESRB:s handlingar.

2.   Styrelsen ska anta tillämpningsföreskrifter för förordning (EG) nr 1049/2001 inom sex månader från och med ikraftträdandet av denna förordning.

3.   De beslut som ESRB fattar i enlighet med artikel 8 i förordning (EG) nr 1049/2001 kan överklagas hos ombudsmannen eller genom att väcka talan inför domstolen enligt
  artiklarna 228 och 263 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt
  .

KAPITEL III

UPPGIFTER

Artikel 15

Insamling och utbyte av information

1.   ESRB ska till de europeiska tillsynsmyndigheterna lämna de uppgifter om systemrisker som de behöver för att kunna fullgöra sitt uppdrag.

2.   De europeiska tillsynsmyndigheterna,
  ECBS, kommissionen, de nationella tillsynsmyndigheterna och de nationella statistikmyndigheterna
  ska ha ett nära samarbete med ESRB och lämna alla uppgifter som nämnden behöver för att kunna fullgöra sitt uppdrag enligt
  Europeiska unionens lagstiftning
  .

3.   
  Enligt artikel 21 i förordning (EU) nr .../2010 [EBA], förordning (EU) nr .../2010 [ESMA] och förordning (EU) nr .../2010 [EIOPA]
  får ESRB begära information från ESA,
  i regel
  i form av sammanfattningar eller sammanställningar, där enskilda finansinstitut inte kan identifieras. ▐

3a.
     
  Innan uppgifter begärs in enligt denna artikel ska ESRB först beakta befintlig statistik som tagits fram, distribuerats och bearbetats både av Europeiska statistiksystemet och ECBS.

3b.
     
  Om de begärda uppgifterna inte är tillgängliga för dessa myndigheter eller inte lämnas i tid, får ESRB begära uppgifterna från ECBS, nationella tillsynsmyndigheter eller nationella statistikmyndigheter. Om uppgifterna inte finns tillgängliga hos ovannämnda myndigheter får ECBS begära uppgifterna från den berörda medlemsstaten.

3c.
     
  Om ESRB begär uppgifter som inte är sammandrag eller sammanställningar ska den i sin motiverade begäran förklara varför uppgifter om respektive enskilda finansinstitut bedöms vara systemrelevanta och nödvändiga med hänsyn till den rådande marknadssituationen.

▐

5.   Före varje begäran om uppgifter som inte är sammandrag eller sammanställningar ska ESRB rådfråga den relevanta europeiska tillsynsmyndigheten för att försäkra sig om att begäran är motiverad och rimlig.
  Om den relevanta europeiska tillsynsmyndigheten inte anser att begäran är motiverad och rimlig ska den utan dröjsmål skicka begäran tillbaka till ESRB och begära ytterligare motiveringar. Efter det att ESRB har lämnat sådana ytterligare motiveringar till den relevanta europeiska tillsynsmyndigheten ska mottagaren av denna begäran översända de begärda uppgifterna till ESRB förutsatt att mottagaren har laglig tillgång till de relevanta uppgifterna.

Artikel 16

Varningar och rekommendationer

1.   Konstateras betydande risker när det gäller att uppnå målet i artikel 3.1, ska ESRB utfärda varningar och vid behov även rekommendationer om korrigerande åtgärder,
  samt vid behov även om lagstiftningsinitiativ
  .

2.   Varningar och rekommendationer som ESRB utfärdar i enlighet med artikel 3.2 c och 3.2 d får vara av allmän eller specifik natur och ska särskilt riktas till hela
  unionen
  , till en eller flera medlemsstater, till en eller flera europeiska tillsynsmyndigheter eller till en eller flera nationella tillsynsmyndigheter.
  Om en varning eller en rekommendation riktas till en eller flera tillsynsmyndigheter, ska den berörda medlemsstaten underrättas om detta.
  Rekommendationerna ska innehålla en uttrycklig tidsfrist för de åtgärder som politiken kräver. Rekommendationer får också riktas till kommissionen, när det gäller relevant
  unionslagstiftning
  .

3.   Varningarna eller rekommendationerna ska också skickas till
  Europaparlamentet,
  rådet
  , kommissionen, mottagarna i enlighet med punkt 2
  , och om de är ställda till en eller flera nationella tillsynsmyndigheter även lämnas till
  ESA
  .

4.   
  För att öka medvetenheten om risker i den europeiska ekonomin och prioritera sådana risker ska ESRB i nära samarbete med ESFS utarbeta ett färgkodssystem som motsvarar situationer med olika risknivåer.

När kriterierna för denna klassificering har utformats kommer det i varningarna och rekommendationerna att från fall till fall, när det är lämpligt, anges vilken kategori risken tillhör.

Artikel 16a

Åtgärder i krissituationer

Vid ogynnsam utveckling som allvarligt kan äventyra de finansiella marknadernas korrekta funktionssätt och integritet eller stabiliteten i hela eller delar av det finansiella systemet inom Europeiska unionen får ESRB utfärda en krisvarning.

Kommissionen får på eget initiativ eller efter begäran från ESRB, en myndighet, Europaparlamentet eller rådet, anta ett beslut, riktat till en myndighet, om att en krissituation föreligger. Kommissionen ska se över detta beslut med lämpliga mellanrum, dock minst en gång i månaden, och så snart det är lämpligt förklara att kristillståndet har upphört.

Om kommissionen beslutar att en krissituation råder ska man utan dröjsmål i vederbörlig ordning informera Europaparlamentet och rådet.

Artikel 17

Uppföljning av ESRB-rekommendationer

1.   Om en rekommendation enligt artikel 3.2 d är ställd till en eller flera medlemsstater, till en eller flera europeiska tillsynsmyndigheter eller till en eller flera nationella tillsynsmyndigheter, ska mottagarna underrätta ESRB om vilka åtgärder som vidtagits med anledning av rekommendationerna eller förklara varför de inte vidtagit åtgärder.
  Europaparlamentet,
  rådet och vid behov även de europeiska tillsynsmyndigheterna ska informeras.

2.   Om ESRB fastslår att
  en mottagare av en av
  dess rekommendationer inte har
  följt denna rekommendation eller inte har följt den på ett tillfredsställande sätt och mottagaren inte har motiverat en sådan underlåtenhet
  , ska det informera
  Europaparlamentet,
  rådet
  , kommissionen
  och vid behov även de berörda europeiska tillsynsmyndigheterna.

2a.
     
  Om ESRB har fattat ett beslut i enlighet med punkt 2 får Europaparlamentet, när så är lämpligt, bjuda in en mottagare till diskussion med sitt ansvariga utskott. En sådan diskussion i närvar av ESRB är särskilt relevant när ett beslut som gäller en viss medlemsstat får effekter för en eller flera andra medlemsstater (spillovereffekt).

Artikel 18

Offentliga varningar och rekommendationer

1.   Styrelsen för ESRB ska från fall till fall avgöra om en varning eller en rekommendation ska offentliggöras. Genom undantag från artikel 10.2 ska en majoritet på två tredjedelar av rösterna krävas för offentliggörande av en varning eller rekommendation.
  Trots vad som sägs i artikel 10.3 ska alltid närvaro av två tredjedelar av ledamöterna gälla för beslut som fattas enligt denna punkt.

2.   Om ESRB:s styrelse beslutar att offentliggöra en varning eller rekommendation, ska den i förväg underrätta mottagaren/mottagarna.

2a.
     
  Mottagarna av varningar och rekommendationer från ESRB bör också ha rätt att offentliggöra sina åsikter och argument, som reaktion på ESRB:s offentliggjorda varningar och rekommendationer.

3.   Om ESRB:s styrelse beslutar att inte offentliggöra en varning eller rekommendation, ska mottagarna och, i tillämpliga fall, rådet och de europeiska tillsynsmyndigheterna vidta alla nödvändiga åtgärder för att skydda dess konfidentiella natur. ▐

3a.
     
  Alla uppgifter på vilka styrelsen för ESRB baserar sina analyser innan man utfärdar en varning eller rekommendation ska offentliggöras i en lämplig anonymiserad form. När det gäller konfidentiella varningar ska informationen göras tillgänglig inom en rimlig tidsperiod, vilken ska fastställas i ESRB:s arbetsordning.

KAPITEL IV

SLUTBESTÄMMELSER

Artikel 19

Ansvarsskyldighet och
  rapporteringskrav

1.   ESRB ska minst en gång om året
  , men oftare vid omfattande finansiella problem, bjudas in till en årlig utfrågning i Europaparlamentet i samband med offentliggörandet av ESRB:s årsrapport
  till Europaparlamentet och rådet.
  Dessa utfrågningar ska ske inom andra ramar än den monetära dialogen mellan Europaparlamentet och ordföranden för Europeiska centralbanken.

1a.
     
  De rapporter som nämns i denna artikel ska innehålla den information som ESRB:s styrelse beslutat att offentliggöra i enlighet med artikel 18. Dessa rapporter ska offentliggöras.

2.   På anmodan av
  Europaparlamentet,
  rådet eller kommissionen ska ESRB också granska särskilda frågor.

2a.
     
  Europaparlamentet kan begära att ESRB:s ordförande och de övriga medlemmarna i styrkommittén ska delta i en utfrågning i Europaparlamentets ansvariga utskott.

Artikel 20

Översynsklausul

På grundval av en rapport från kommissionen ska
  Europaparlamentet och
  rådet
  senast den ...

   (15) granska denna förordning och ska efter yttrande från ECB avgöra huruvida ESRB:s
  mål
  och organisation behöver ses över.

I rapporten ska det särskilt bedömas huruvida

| a) | det är lämpligt att förenkla och förstärka ESFS:s struktur för att öka samstämdheten mellan makro- och mikronivåerna och mellan de europeiska tillsynsmyndigheterna, |
| --- | --- |

a)

det är lämpligt att förenkla och förstärka ESFS:s struktur för att öka samstämdheten mellan makro- och mikronivåerna och mellan de europeiska tillsynsmyndigheterna,

| b) | det är lämpligt att utöka de europeiska tillsynsmyndigheternas föreskrivande befogenheter, |
| --- | --- |

b)

det är lämpligt att utöka de europeiska tillsynsmyndigheternas föreskrivande befogenheter,

| c) | ESFS:s utveckling stämmer överens med den globala utvecklingen på detta område, |
| --- | --- |

c)

ESFS:s utveckling stämmer överens med den globala utvecklingen på detta område,

| d) | det finns tillräcklig mångfald och kompetens i ESFS, |
| --- | --- |

d)

det finns tillräcklig mångfald och kompetens i ESFS,

| e) | ansvarsskyldigheten och transparensen när det gäller kraven på offentliggörande är tillräckliga. |
| --- | --- |

e)

ansvarsskyldigheten och transparensen när det gäller kraven på offentliggörande är tillräckliga.

Artikel 21

Ikraftträdande

Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i ...,

På Europaparlaments vägnar

Ordförande

På rådets vägnar

Ordförande

---

(1)  Efter det att ändringen antagits återförvisades ärendet till utskottet i enlighet med artikel 57.2 andra stycket (A7-0168/2010).

1

(2)  Politiska ändringar: ny text eller text som ersätter tidigare text markeras med
  fetkursiv
  stil och strykningar med symbolen ▐.

2

fetkursiv

(3)  EUT C 270, 11.11.2009, s. 1.

3

(4)  Yttrande av den 22 januari 2010 (ännu ej offentliggjort i EUT).

4

(5)  Europaparlamentets ståndpunkt av den ....

5

(6)  

  EGT C 40, 7.2.2001, s. 453.

6

EGT C 40, 7.2.2001, s. 453.

(7)  

  EUT C 25 E, 29.1.2004, s. 394.

7

EUT C 25 E, 29.1.2004, s. 394.

(8)  

  EUT C 175 E, 10.7.2008, s. 392.

8

EUT C 175 E, 10.7.2008, s. 392.

(9)  

  EUT C 8 E, 14.1.2010, s. 26.

9

EUT C 8 E, 14.1.2010, s. 26.

(10)  

  EGT C 9 E, 15.1.2010, s. 48.

10

EGT C 9 E, 15.1.2010, s. 48.

(11)  
  Antagna texter, P6_TA(2009)0251.

11

Antagna texter, P6_TA(2009)0251.

(12)  
  Antagna texter, P6_TA(2009)0279.

12

Antagna texter, P6_TA(2009)0279.

(13)  
  tre år efter det att denna förordning har trätt i kraft.

13

tre år efter det att denna förordning har trätt i kraft.

(14)  EGT L 145, 31.5.2001, s. 43.

14

(15)  
  tre år efter det att denna förordning har trätt i kraft.

15

tre år efter det att denna förordning har trätt i kraft.

---

| 2.12.2011 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 351/337 |
| --- | --- | --- | --- |

2.12.2011

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 351/337

---

Onsdagen den 7 juli 2010Europeiska bankmyndigheten ***I

P7_TA(2010)0272

Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om inrättande av en europeisk bankmyndighet (KOM(2009)0501 – C7-0169/2009 – 2009/0142(COD))

2011/C 351 E/38

(Ordinarie lagstiftningsförfarande: första behandlingen)

Förslaget ändrades den 7 juli 2010 enligt följande (1):

PARLAMENTETS ÄNDRINGSFÖRSLAG (2)

till kommissionens förslag

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING

om inrättande av en europeisk
  tillsynsmyndighet (Europeiska bankmyndigheten)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 114,

med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (3),

med beaktande av Regionkommitténs yttrande (4),

med beaktande av Europeiska centralbankens yttrande (5),

i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (6), och

av följande skäl:

| (1) | Under finanskrisen 2007/2008 framträdde betydande brister i den finansiella tillsynen, både i fråga om enskilda fall som när det gäller det finansiella systemet som helhet. De nationellt baserade tillsynsmodellerna har inte hållit jämna steg med
  den finansiella globaliseringen och
  den faktiska utvecklingen på de integrerade och sammanflätade europeiska finansiella marknaderna, där många finansiella företag opererar över nationsgränserna. Genom krisen uppdagades brister när det gäller samarbete, samordning, konsekvens i tillämpningen av unionslagstiftningen och ömsesidigt förtroende mellan de nationella tillsynsorganen. |
| --- | --- |

(1)

Under finanskrisen 2007/2008 framträdde betydande brister i den finansiella tillsynen, både i fråga om enskilda fall som när det gäller det finansiella systemet som helhet. De nationellt baserade tillsynsmodellerna har inte hållit jämna steg med
  den finansiella globaliseringen och
  den faktiska utvecklingen på de integrerade och sammanflätade europeiska finansiella marknaderna, där många finansiella företag opererar över nationsgränserna. Genom krisen uppdagades brister när det gäller samarbete, samordning, konsekvens i tillämpningen av unionslagstiftningen och ömsesidigt förtroende mellan de nationella tillsynsorganen.

| (1a) | Långt innan den finansiella krisen uppstod lyfte Europaparlamentet regelbundet fram behovet av att skapa lika villkor för alla berörda parter på unionsnivå samtidigt som man erinrade om de stora bristerna när det gäller EU:s tillsyn över alltmer integrerade finansiella marknader (i sina resolutioner av den 13 april 2000 om meddelandet från kommissionen – Att genomföra handlingsramen för finansmarknaderna: en handlingsplan (7), av den 21 november 2002 om tillsynsregler i Europeiska unionen (8), av den 11 juli 2007 om politiken på området finansiella tjänster (2005-2010) – vitbok (9), av den 23 september 2008 med rekommendationer till kommissionen om hedgefonder och private equity (10) och av den 9 oktober 2008 med rekommendationer till kommissionen om uppföljningen av Lamfalussyprocessen: framtida tillsynsstrukturer (11), och i sina ståndpunkter av den 22 april 2009 om det ändrade förslaget till Europaparlamentets och rådets direktiv om upptagande och utövande av försäkrings- och återförsäkringsverksamhet (SOLVENS II) (12) (omarbetning) och av den 23 april 2009 om förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om kreditvärderingsinstitut (13)). |
| --- | --- |

(1a)

Långt innan den finansiella krisen uppstod lyfte Europaparlamentet regelbundet fram behovet av att skapa lika villkor för alla berörda parter på unionsnivå samtidigt som man erinrade om de stora bristerna när det gäller EU:s tillsyn över alltmer integrerade finansiella marknader (i sina resolutioner av den 13 april 2000 om meddelandet från kommissionen – Att genomföra handlingsramen för finansmarknaderna: en handlingsplan (7), av den 21 november 2002 om tillsynsregler i Europeiska unionen (8), av den 11 juli 2007 om politiken på området finansiella tjänster (2005-2010) – vitbok (9), av den 23 september 2008 med rekommendationer till kommissionen om hedgefonder och private equity (10) och av den 9 oktober 2008 med rekommendationer till kommissionen om uppföljningen av Lamfalussyprocessen: framtida tillsynsstrukturer (11), och i sina ståndpunkter av den 22 april 2009 om det ändrade förslaget till Europaparlamentets och rådets direktiv om upptagande och utövande av försäkrings- och återförsäkringsverksamhet (SOLVENS II) (12) (omarbetning) och av den 23 april 2009 om förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om kreditvärderingsinstitut (13)).

| (2) | I en rapport som, på begäran av kommissionen, offentliggjordes den 25 februari 2009 av en expertgrupp på hög nivå med Jacques de Larosière som ordförande
  (de Larosière-rapporten)
  drogs slutsatsen att ramarna för tillsynen behövde stärkas för att minska risken för ytterligare finanskriser och skadeverkningarna av kriser som trots detta kan komma att inträffa. ▐ Reformer rekommenderades av tillsynsstrukturen för den finansiella sektorn i unionen. Expertgruppen fann också att ett europeiskt system för finansiell tillsyn borde inrättas. Det skulle omfatta tre europeiska myndigheter för tillsyn över banksektorn, värdepapperssektorn respektive försäkrings- och tjänstepensionssektorn. Dessutom borde ett europeiskt systemriskråd inrättas.
  Rekommendationerna i rapporten utgjorde den lägsta förändringsnivå som experterna ansåg nödvändig för att undvika en liknande kris i framtiden. |
| --- | --- |

(2)

I en rapport som, på begäran av kommissionen, offentliggjordes den 25 februari 2009 av en expertgrupp på hög nivå med Jacques de Larosière som ordförande
  (de Larosière-rapporten)
  drogs slutsatsen att ramarna för tillsynen behövde stärkas för att minska risken för ytterligare finanskriser och skadeverkningarna av kriser som trots detta kan komma att inträffa. ▐ Reformer rekommenderades av tillsynsstrukturen för den finansiella sektorn i unionen. Expertgruppen fann också att ett europeiskt system för finansiell tillsyn borde inrättas. Det skulle omfatta tre europeiska myndigheter för tillsyn över banksektorn, värdepapperssektorn respektive försäkrings- och tjänstepensionssektorn. Dessutom borde ett europeiskt systemriskråd inrättas.
  Rekommendationerna i rapporten utgjorde den lägsta förändringsnivå som experterna ansåg nödvändig för att undvika en liknande kris i framtiden.

| (3) | I sitt meddelande av den 4 mars 2009 med titeln Främja återhämtning i Europa ▐ föreslog kommissionen att utkast till lagstiftning om inrättande av ett europeiskt system för finansiell tillsyn och ett europeiskt systemriskråd
  (ESRB)
  skulle tas fram och i meddelandet av den 27 maj 2009, Den finansiella tillsynen i Europa ▐, presenterades närmare hur strukturen för ett sådant nytt tillsynssystem skulle kunna utformas
  , men i meddelandet togs inte alla rekommendationer upp som hade gjorts i de Larosière-rapporten
  . |
| --- | --- |

(3)

I sitt meddelande av den 4 mars 2009 med titeln Främja återhämtning i Europa ▐ föreslog kommissionen att utkast till lagstiftning om inrättande av ett europeiskt system för finansiell tillsyn och ett europeiskt systemriskråd
  (ESRB)
  skulle tas fram och i meddelandet av den 27 maj 2009, Den finansiella tillsynen i Europa ▐, presenterades närmare hur strukturen för ett sådant nytt tillsynssystem skulle kunna utformas
  , men i meddelandet togs inte alla rekommendationer upp som hade gjorts i de Larosière-rapporten
  .

| (4) | I sina slutsatser av den 19 juni 2009 rekommenderade Europeiska rådet att ett europeiskt system för finansiell tillsyn, bestående av tre nya europeiska tillsynsmyndigheter, skulle inrättas. Systemet borde syfta till att förbättra kvalitet och enhetlighet i den nationella tillsynen, stärka kontrollen av gränsöverskridande företagsgrupper och införa ett enhetligt europeiskt regelverk som ska tillämpas på alla finansiella institut på den inre marknaden. Europeiska rådet framhöll vidare att de europeiska tillsynsmyndigheterna också borde ha tillsynsbefogenheter när det gäller kreditvärderingsinstitut och uppmanade kommissionen att lämna konkreta förslag till hur det europeiska systemet för finansiell tillsyn i krislägen ska kunna agera kraftfullt i krissituationer, men betonade samtidigt att de nya myndigheternas beslut inte fick utgöra intrång i medlemsstaternas finanspolitiska ansvarsområden. |
| --- | --- |

(4)

I sina slutsatser av den 19 juni 2009 rekommenderade Europeiska rådet att ett europeiskt system för finansiell tillsyn, bestående av tre nya europeiska tillsynsmyndigheter, skulle inrättas. Systemet borde syfta till att förbättra kvalitet och enhetlighet i den nationella tillsynen, stärka kontrollen av gränsöverskridande företagsgrupper och införa ett enhetligt europeiskt regelverk som ska tillämpas på alla finansiella institut på den inre marknaden. Europeiska rådet framhöll vidare att de europeiska tillsynsmyndigheterna också borde ha tillsynsbefogenheter när det gäller kreditvärderingsinstitut och uppmanade kommissionen att lämna konkreta förslag till hur det europeiska systemet för finansiell tillsyn i krislägen ska kunna agera kraftfullt i krissituationer, men betonade samtidigt att de nya myndigheternas beslut inte fick utgöra intrång i medlemsstaternas finanspolitiska ansvarsområden.

| (4a) | I Internationella valutafondens (IMF) rapport av den 16 april 2010”A Fair and Substantial Contribution by the Financial Sector”, vilken hade utarbetats på begäran av G20-mötet i Pittsburgh, fastställdes att den kostnad som förlusterna inom den finansiella sektorn orsakar för statsbudgetarna bör begränsas och täckas av ett bidrag till finansiell stabilitet, som kopplas till en trovärdig och effektiv avvecklingsmekanism. Med hjälp av korrekt utformade avvecklingsmekanismer skulle man kunna undvika att regeringar i framtiden blir tvungna att rädda institut som är alltför viktiga, alltför stora eller alltför sammankopplade för att tillåtas gå omkull. |
| --- | --- |

(4a)

I Internationella valutafondens (IMF) rapport av den 16 april 2010”A Fair and Substantial Contribution by the Financial Sector”, vilken hade utarbetats på begäran av G20-mötet i Pittsburgh, fastställdes att den kostnad som förlusterna inom den finansiella sektorn orsakar för statsbudgetarna bör begränsas och täckas av ett bidrag till finansiell stabilitet, som kopplas till en trovärdig och effektiv avvecklingsmekanism. Med hjälp av korrekt utformade avvecklingsmekanismer skulle man kunna undvika att regeringar i framtiden blir tvungna att rädda institut som är alltför viktiga, alltför stora eller alltför sammankopplade för att tillåtas gå omkull.

| (4b) | I kommissionens meddelande av den 3 mars 2010”Europa 2020” fastställdes även att en avgörande prioritering på kort sikt kommer att vara att bättre förebygga och, vid behov, hantera eventuella finanskriser och att, med hänsyn till finanssektorernas särskilda ansvar för den nuvarande krisen, också undersöka lämpliga bidrag från den finansiella sektorn. |
| --- | --- |

(4b)

I kommissionens meddelande av den 3 mars 2010”Europa 2020” fastställdes även att en avgörande prioritering på kort sikt kommer att vara att bättre förebygga och, vid behov, hantera eventuella finanskriser och att, med hänsyn till finanssektorernas särskilda ansvar för den nuvarande krisen, också undersöka lämpliga bidrag från den finansiella sektorn.

| (4c) | Europeiska rådet påpekade tydligt vid sitt möte den 25 mars 2010 att det särskilt behövs framsteg i sådana frågor som systemviktiga institut och finansieringsinstrument för krishantering. |
| --- | --- |

(4c)

Europeiska rådet påpekade tydligt vid sitt möte den 25 mars 2010 att det särskilt behövs framsteg i sådana frågor som systemviktiga institut och finansieringsinstrument för krishantering.

| (4d) | Den 17 juni 2010 betonade Europeiska rådet att ”medlemsstaterna bör införa system för avgifter och skatter för finansinstitut, för att säkerställa en rättvis fördelning av bördan och ge incitament att undvika systemrisker. Sådana avgifter och skatter bör ingå i en trovärdig saneringsram”. |
| --- | --- |

(4d)

Den 17 juni 2010 betonade Europeiska rådet att ”medlemsstaterna bör införa system för avgifter och skatter för finansinstitut, för att säkerställa en rättvis fördelning av bördan och ge incitament att undvika systemrisker. Sådana avgifter och skatter bör ingå i en trovärdig saneringsram”.

| (5) | Den finansiella och ekonomiska krisen har skapat påtagliga allvarliga risker för stabiliteten
  i det finansiella systemet och
  för den inre
  marknadens sätt att fungera
  . Att ett stabilt och tillförlitligt finansiellt system återställs och upprätthålls är en absolut första förutsättning för att bevara förtroendet för den inre marknaden och dess enhetliga funktion och för att bevara och förbättra förutsättningarna för en fullt ut integrerad fungerande inre marknad för finansiella tjänster. Djupare, mer integrerade finansiella marknader ger dessutom större möjligheter till diversifiering av finansiering och risker och bidrar därför till att öka kapaciteten för att absorbera ekonomiska chocker. |
| --- | --- |

(5)

Den finansiella och ekonomiska krisen har skapat påtagliga allvarliga risker för stabiliteten
  i det finansiella systemet och
  för den inre
  marknadens sätt att fungera
  . Att ett stabilt och tillförlitligt finansiellt system återställs och upprätthålls är en absolut första förutsättning för att bevara förtroendet för den inre marknaden och dess enhetliga funktion och för att bevara och förbättra förutsättningarna för en fullt ut integrerad fungerande inre marknad för finansiella tjänster. Djupare, mer integrerade finansiella marknader ger dessutom större möjligheter till diversifiering av finansiering och risker och bidrar därför till att öka kapaciteten för att absorbera ekonomiska chocker.

| (6) | Unionen har nått gränsen för vad som kan åstadkommas med oförändrad status för kommittéerna för europeiska tillsynsmyndigheter ▐. Unionen kan inte fortsatt acceptera en situation där det inte finns någon mekanism för att säkerställa att de nationella tillsynsorganen kommer fram till bästa möjliga beslut inom tillsynen över gränsöverskridande institut i de fall då samarbetet och informationsutbytet mellan de nationella tillsynsorganen är otillfredsställande, då gemensamma åtgärder av de nationella myndigheterna kräver komplicerade arrangemang för att ta hänsyn till en mängd skiftande reglerings- och tillsynsordningar och då nationella lösningar ofta är det enda framkomliga alternativet för att åtgärda problem med EU-dimensioner när olika tolkningar görs av samma rättsakt. Det ▐ europeiska
  systemet för finansiell tillsyn
  (ESFS) bör utformas så att dessa brister undanröjs, och det bör vara anpassat till målet att skapa en stabil inre marknad för finansiella tjänster inom EU och binda samman de nationella tillsynsmyndigheterna i ett starkt EU-nät. |
| --- | --- |

(6)

Unionen har nått gränsen för vad som kan åstadkommas med oförändrad status för kommittéerna för europeiska tillsynsmyndigheter ▐. Unionen kan inte fortsatt acceptera en situation där det inte finns någon mekanism för att säkerställa att de nationella tillsynsorganen kommer fram till bästa möjliga beslut inom tillsynen över gränsöverskridande institut i de fall då samarbetet och informationsutbytet mellan de nationella tillsynsorganen är otillfredsställande, då gemensamma åtgärder av de nationella myndigheterna kräver komplicerade arrangemang för att ta hänsyn till en mängd skiftande reglerings- och tillsynsordningar och då nationella lösningar ofta är det enda framkomliga alternativet för att åtgärda problem med EU-dimensioner när olika tolkningar görs av samma rättsakt. Det ▐ europeiska
  systemet för finansiell tillsyn
  (ESFS) bör utformas så att dessa brister undanröjs, och det bör vara anpassat till målet att skapa en stabil inre marknad för finansiella tjänster inom EU och binda samman de nationella tillsynsmyndigheterna i ett starkt EU-nät.

| (7) | ESFS bör vara ett
  integrerat
  nätverk för tillsynsmyndigheter på nationell nivå och EU-nivå som låter den dagliga tillsynen över finansiella institut ligga kvar på nationell nivå ▐.
  En europeisk tillsynsmyndighet (myndigheten) bör inneha en ledande roll i de tillsynskollegier som utövar tillsyn över gränsöverskridande finansiella institut, och det bör fastställas tydliga tillsynsregler för dessa. Myndigheten bör särskilt uppmärksamma finansiella institut som kan utgöra en systemrisk eftersom brister i dessa skulle kunna äventyra stabiliteten i unionens finansiella system, om en nationell myndighet underlåtit att utöva sina befogenheter.
  Man bör också skapa större harmonisering och enhetlighet i tillämpningen av bestämmelserna om finansiella institut och marknader i hela unionen.
  Utöver myndigheten bör
  en europeisk
  tillsynsmyndighet (försäkringar och tjänstepensioner) och en europeisk tillsynsmyndighet (värdepapper och marknader)
  inrättas,
  liksom en europeisk tillsynsmyndighet (gemensam kommitté)
  .
  ESRB bör utgöra en del av ESFS
  . |
| --- | --- |

(7)

ESFS bör vara ett
  integrerat
  nätverk för tillsynsmyndigheter på nationell nivå och EU-nivå som låter den dagliga tillsynen över finansiella institut ligga kvar på nationell nivå ▐.
  En europeisk tillsynsmyndighet (myndigheten) bör inneha en ledande roll i de tillsynskollegier som utövar tillsyn över gränsöverskridande finansiella institut, och det bör fastställas tydliga tillsynsregler för dessa. Myndigheten bör särskilt uppmärksamma finansiella institut som kan utgöra en systemrisk eftersom brister i dessa skulle kunna äventyra stabiliteten i unionens finansiella system, om en nationell myndighet underlåtit att utöva sina befogenheter.
  Man bör också skapa större harmonisering och enhetlighet i tillämpningen av bestämmelserna om finansiella institut och marknader i hela unionen.
  Utöver myndigheten bör
  en europeisk
  tillsynsmyndighet (försäkringar och tjänstepensioner) och en europeisk tillsynsmyndighet (värdepapper och marknader)
  inrättas,
  liksom en europeisk tillsynsmyndighet (gemensam kommitté)
  .
  ESRB bör utgöra en del av ESFS
  .

| (8) | Europeiska
  tillsynsmyndigheten
  bör ersätta europeiska banktillsynskommittén (CEBS), inrättad genom kommissionens beslut 2009/78/EG (14), kommittén för europeiska myndigheter med tillsyn över försäkringar och tjänstepensioner (CEIOPS), inrättad genom kommissionens beslut 2009/79/EG (15), och europeiska värdepapperstillsynskommittén (CESR), inrättad genom kommissionens beslut 2009/77/EG (16) och överta alla dessa kommittéers uppgifter och befogenheter,
  inbegripet fortsättningen av pågående arbete och projekt, i tillämpliga fall
  . Varje myndighets behörighetsområde bör definieras tydligt. Om så krävs av institutionella skäl eller på grund av dess ansvar enligt fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, bör även kommissionen ingå i nätverket av tillsynsmyndigheter. |
| --- | --- |

(8)

Europeiska
  tillsynsmyndigheten
  bör ersätta europeiska banktillsynskommittén (CEBS), inrättad genom kommissionens beslut 2009/78/EG (14), kommittén för europeiska myndigheter med tillsyn över försäkringar och tjänstepensioner (CEIOPS), inrättad genom kommissionens beslut 2009/79/EG (15), och europeiska värdepapperstillsynskommittén (CESR), inrättad genom kommissionens beslut 2009/77/EG (16) och överta alla dessa kommittéers uppgifter och befogenheter,
  inbegripet fortsättningen av pågående arbete och projekt, i tillämpliga fall
  . Varje myndighets behörighetsområde bör definieras tydligt. Om så krävs av institutionella skäl eller på grund av dess ansvar enligt fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, bör även kommissionen ingå i nätverket av tillsynsmyndigheter.

| (9) | ▐ Myndigheten ▐ bör agera i syfte att förbättra den inre marknadens funktion,
  särskilt
  genom att säkerställa en hög grad av effektiv och konsekvent reglering och tillsyn med beaktande av samtliga medlemsstaters specifika intressen
  och de finansiella institutens olika karaktär. Myndigheten bör skydda allmänna intressen såsom det finansiella systemets stabilitet, marknadernas och de finansiella produkternas transparens och
  skydd
  av
  insättare och investerare
  . Myndigheten bör också förebygga regelarbitrage och säkerställa likvärdiga konkurrensvillkor
  och stärka den internationella samordningen mellan tillsynsmyndigheterna till gagn för ekonomin som helhet, däribland de finansiella instituten och andra intressenter, konsumenter och arbetstagare.
  Dess uppgifter bör även omfatta att främja konvergens i tillsynen och ge råd till EU-institutionerna när det gäller banker, betalningar, reglering och tillsyn av elektroniska pengar samt tillhörande frågor som rör bolagsstyrning, revision och ekonomisk redovisning. Myndigheten bör också ges ett allmänt tillsynsansvar för befintliga och nya finansiella produkter/transaktionstyper. |
| --- | --- |

(9)

▐ Myndigheten ▐ bör agera i syfte att förbättra den inre marknadens funktion,
  särskilt
  genom att säkerställa en hög grad av effektiv och konsekvent reglering och tillsyn med beaktande av samtliga medlemsstaters specifika intressen
  och de finansiella institutens olika karaktär. Myndigheten bör skydda allmänna intressen såsom det finansiella systemets stabilitet, marknadernas och de finansiella produkternas transparens och
  skydd
  av
  insättare och investerare
  . Myndigheten bör också förebygga regelarbitrage och säkerställa likvärdiga konkurrensvillkor
  och stärka den internationella samordningen mellan tillsynsmyndigheterna till gagn för ekonomin som helhet, däribland de finansiella instituten och andra intressenter, konsumenter och arbetstagare.
  Dess uppgifter bör även omfatta att främja konvergens i tillsynen och ge råd till EU-institutionerna när det gäller banker, betalningar, reglering och tillsyn av elektroniska pengar samt tillhörande frågor som rör bolagsstyrning, revision och ekonomisk redovisning. Myndigheten bör också ges ett allmänt tillsynsansvar för befintliga och nya finansiella produkter/transaktionstyper.

| (9a) | Myndigheten bör ta vederbörlig hänsyn till den inverkan som dess verksamhet har på konkurrensen och innovationen på den inre marknaden, unionens globala konkurrenskraft, den finansiella integreringen och unionens nya strategi för sysselsättning och tillväxt. |
| --- | --- |

(9a)

Myndigheten bör ta vederbörlig hänsyn till den inverkan som dess verksamhet har på konkurrensen och innovationen på den inre marknaden, unionens globala konkurrenskraft, den finansiella integreringen och unionens nya strategi för sysselsättning och tillväxt.

| (9b) | För att myndigheten ska kunna förverkliga sina syften måste den inrättas som en juridisk person och åtnjuta administrativt och finansiellt oberoende. Myndigheten bör ges befogenheter att hantera efterlevnaden av lagar, särskilt lagar som rör systemrisk och gränsöverskridande risk (Baselkommittén för banktillsyn). |
| --- | --- |

(9b)

För att myndigheten ska kunna förverkliga sina syften måste den inrättas som en juridisk person och åtnjuta administrativt och finansiellt oberoende. Myndigheten bör ges befogenheter att hantera efterlevnaden av lagar, särskilt lagar som rör systemrisk och gränsöverskridande risk (Baselkommittén för banktillsyn).

| (9c) | Internationella valutafonden, rådet för finansiell stabilitet och Banken för internationell betalningsutjämning definierar systemrisk som en ”risk för avbrott i de finansiella tjänsterna som i) orsakas av en försämring av hela eller en del av det finansiella systemet och ii) kan få allvarliga negativa konsekvenser för realekonomin. Alla typer av finansiella mellanhänder, marknader och infrastrukturer kan potentiellt vara systemviktiga i någon utsträckning”. |
| --- | --- |

(9c)

Internationella valutafonden, rådet för finansiell stabilitet och Banken för internationell betalningsutjämning definierar systemrisk som en ”risk för avbrott i de finansiella tjänsterna som i) orsakas av en försämring av hela eller en del av det finansiella systemet och ii) kan få allvarliga negativa konsekvenser för realekonomin. Alla typer av finansiella mellanhänder, marknader och infrastrukturer kan potentiellt vara systemviktiga i någon utsträckning”.

| (9d) | Enligt dessa institutioner innefattar gränsöverskridande risk alla risker som orsakas av ekonomisk obalans eller ekonomiska brister i hela eller en del av unionen som kan få betydande negativa konsekvenser för transaktionerna mellan ekonomiska operatörer i två eller flera medlemsstater, för den inre marknadens funktion eller för de offentliga finanserna i unionen eller någon av dess medlemsstater. |
| --- | --- |

(9d)

Enligt dessa institutioner innefattar gränsöverskridande risk alla risker som orsakas av ekonomisk obalans eller ekonomiska brister i hela eller en del av unionen som kan få betydande negativa konsekvenser för transaktionerna mellan ekonomiska operatörer i två eller flera medlemsstater, för den inre marknadens funktion eller för de offentliga finanserna i unionen eller någon av dess medlemsstater.

| (10) | Europeiska gemenskapernas domstol har i sin dom av den 2 maj 2006 mål C-217/04 (Förenade kungariket mot Europaparlamentet och rådet) fastslagit att
  ”Det skall (...) påpekas att det inte finns något stöd i ordalydelsen i artikel 95 EG [numera artikel 114 i EUF-fördraget] för att de åtgärder som vidtas av gemenskapslagstiftaren med stöd av denna artikel är begränsade på så sätt att endast medlemsstaterna kan vara åtgärdernas adressater. Det kan således visa sig vara nödvändigt, enligt gemenskapslagstiftarens bedömning, att anta bestämmelser om att inrätta ett gemenskapsorgan, vars syfte är att bidra till genomförandet av en harmoniseringsprocess i situationer där det förefaller lämpligt att vidta icke-bindande kompletterings- och ramåtgärder för att underlätta genomförandet och den enhetliga tillämpningen av rättsakter som har antagits med stöd av artikeln”.
  Myndighetens syfte och uppgifter – att bistå de behöriga nationella tillsynsmyndigheterna med att säkerställa en konsekvent tolkning och tillämpning av unionsbestämmelserna och bidra till att skapa den finansiella stabilitet som krävs för finansiell integrering – står i nära samband med målen för unionens regelverk på området för finansiella tjänster. Myndigheten bör därför inrättas med
  artikel 114 i EUF-fördraget
  som rättslig grund. |
| --- | --- |

(10)

Europeiska gemenskapernas domstol har i sin dom av den 2 maj 2006 mål C-217/04 (Förenade kungariket mot Europaparlamentet och rådet) fastslagit att
  ”Det skall (...) påpekas att det inte finns något stöd i ordalydelsen i artikel 95 EG [numera artikel 114 i EUF-fördraget] för att de åtgärder som vidtas av gemenskapslagstiftaren med stöd av denna artikel är begränsade på så sätt att endast medlemsstaterna kan vara åtgärdernas adressater. Det kan således visa sig vara nödvändigt, enligt gemenskapslagstiftarens bedömning, att anta bestämmelser om att inrätta ett gemenskapsorgan, vars syfte är att bidra till genomförandet av en harmoniseringsprocess i situationer där det förefaller lämpligt att vidta icke-bindande kompletterings- och ramåtgärder för att underlätta genomförandet och den enhetliga tillämpningen av rättsakter som har antagits med stöd av artikeln”.
  Myndighetens syfte och uppgifter – att bistå de behöriga nationella tillsynsmyndigheterna med att säkerställa en konsekvent tolkning och tillämpning av unionsbestämmelserna och bidra till att skapa den finansiella stabilitet som krävs för finansiell integrering – står i nära samband med målen för unionens regelverk på området för finansiella tjänster. Myndigheten bör därför inrättas med
  artikel 114 i EUF-fördraget
  som rättslig grund.

| (11) | I följande rättsakter fastställs medlemsstaternas behöriga myndigheters uppgifter, även i fråga om samarbete inbördes och med kommissionen: Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/48/EG av den 14 juni 2006 om rätten att starta och driva verksamhet i kreditinstitut (17), Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/49/EG av den 14 juni 2006 om kapitalkrav för värdepappersföretag och kreditinstitut (18) och Europaparlamentets och rådets direktiv 94/19/EG av den 30 maj 1994 om system för garanti av insättningar (19). |
| --- | --- |

(11)

I följande rättsakter fastställs medlemsstaternas behöriga myndigheters uppgifter, även i fråga om samarbete inbördes och med kommissionen: Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/48/EG av den 14 juni 2006 om rätten att starta och driva verksamhet i kreditinstitut (17), Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/49/EG av den 14 juni 2006 om kapitalkrav för värdepappersföretag och kreditinstitut (18) och Europaparlamentets och rådets direktiv 94/19/EG av den 30 maj 1994 om system för garanti av insättningar (19).

| (12) | Gällande unionslagstiftning om tillämpningsområdet för denna förordning omfattar även Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/87/EG av den 16 december 2002 om extra tillsyn över kreditinstitut, försäkringsföretag och värdepappersföretag i ett finansiellt konglomerat (20),
  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1781/2006 av den 15 november 2006 om information om betalaren som skall åtfölja överföringar av medel

   (21),
  Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/110/EG av den 16 september 2009 om rätten att starta och driva affärsverksamhet i institut för elektroniska pengar

   (22)

  samt om tillsyn av sådan verksamhet, och relevanta delar av
  Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/60/EG av den 26 oktober 2005 om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för penningtvätt och finansiering av terrorism (23)

  ,
  Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/65/EG av den 23 september 2002 om distansförsäljning av finansiella tjänster (24) till konsumenter och
  Europaparlamentets och rådets direktiv 2007/64/EG av den 13 november 2007 om betaltjänster på den inre marknaden

   (25). |
| --- | --- |

(12)

Gällande unionslagstiftning om tillämpningsområdet för denna förordning omfattar även Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/87/EG av den 16 december 2002 om extra tillsyn över kreditinstitut, försäkringsföretag och värdepappersföretag i ett finansiellt konglomerat (20),
  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1781/2006 av den 15 november 2006 om information om betalaren som skall åtfölja överföringar av medel

   (21),
  Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/110/EG av den 16 september 2009 om rätten att starta och driva affärsverksamhet i institut för elektroniska pengar

   (22)

  samt om tillsyn av sådan verksamhet, och relevanta delar av
  Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/60/EG av den 26 oktober 2005 om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för penningtvätt och finansiering av terrorism (23)

  ,
  Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/65/EG av den 23 september 2002 om distansförsäljning av finansiella tjänster (24) till konsumenter och
  Europaparlamentets och rådets direktiv 2007/64/EG av den 13 november 2007 om betaltjänster på den inre marknaden

   (25).

| (13) | Det är önskvärt att myndigheten främjar en enhetlig tillämpning på området för insättargarantier för att säkerställa jämbördiga konkurrensvillkor och en rättvis behandling av insättare inom hela unionen. Eftersom system för garanti av insättningar omfattas av medlemsstatskontroll och inte lagstadgad tillsyn i egentlig mening är det lämpligt att myndigheten kan utöva sina befogenheter enligt denna förordning när det gäller själva garantisystemen och dessas förvaltare.
  Myndighetens roll bör ses över så snart en europeisk insättningsgarantifond inrättas. |
| --- | --- |

(13)

Det är önskvärt att myndigheten främjar en enhetlig tillämpning på området för insättargarantier för att säkerställa jämbördiga konkurrensvillkor och en rättvis behandling av insättare inom hela unionen. Eftersom system för garanti av insättningar omfattas av medlemsstatskontroll och inte lagstadgad tillsyn i egentlig mening är det lämpligt att myndigheten kan utöva sina befogenheter enligt denna förordning när det gäller själva garantisystemen och dessas förvaltare.
  Myndighetens roll bör ses över så snart en europeisk insättningsgarantifond inrättas.

| (14) | Det finns behov av att införa ett effektivt instrument för att fastställa harmoniserade tekniska
  regelstandarder
  för finansiella tjänster för att – också genom ”en enda regelbok” – säkerställa jämbördiga konkurrensvillkor och tillfredsställande skydd av insättare, investerare och konsumenter i hela unionen. Eftersom myndigheten är ett organ som besitter ett avancerat kunnande på det specifika området, är det lämpligt och ändamålsenligt att den, på områden som fastställs i unionslagstiftningen, anförtros utarbetandet av förslag till tekniska
  regelstandarder
  som inte inbegriper politiska ställningstaganden. Kommissionen bör godkänna dessa förslag till tekniska standarder i enlighet med
  artikel 290 i EUF-fördraget
  för att göra dem rättsligt bindande. ▐ |
| --- | --- |

(14)

Det finns behov av att införa ett effektivt instrument för att fastställa harmoniserade tekniska
  regelstandarder
  för finansiella tjänster för att – också genom ”en enda regelbok” – säkerställa jämbördiga konkurrensvillkor och tillfredsställande skydd av insättare, investerare och konsumenter i hela unionen. Eftersom myndigheten är ett organ som besitter ett avancerat kunnande på det specifika området, är det lämpligt och ändamålsenligt att den, på områden som fastställs i unionslagstiftningen, anförtros utarbetandet av förslag till tekniska
  regelstandarder
  som inte inbegriper politiska ställningstaganden. Kommissionen bör godkänna dessa förslag till tekniska standarder i enlighet med
  artikel 290 i EUF-fördraget
  för att göra dem rättsligt bindande. ▐

| (15) | Förslag till tekniska regelstandarder bör ändras endast under väldigt begränsade och exceptionella omständigheter, och förutsatt att myndigheten är den som står i nära kontakt med finansiella marknader och bekräftar deras dagliga arbete. De bör ändras till exempel om de är oförenliga med unionslagstiftningen, inte iakttar proportionalitetsprincipen eller strider mot de grundläggande principer för den inre marknaden för finansiella tjänster som kommer till uttryck i unionens regelverk för finansiella tjänster. Kommissionen bör inte ändra innehållet i de tekniska standarder som utarbetats av myndigheten utan att detta först har samordnats med myndigheten. För att säkerställa ett smidigt och snabbt antagningsförfarande för dessa standarder bör kommissionen ges en tidsfrist för sitt godkännandebeslut. |
| --- | --- |

(15)

Förslag till tekniska regelstandarder bör ändras endast under väldigt begränsade och exceptionella omständigheter, och förutsatt att myndigheten är den som står i nära kontakt med finansiella marknader och bekräftar deras dagliga arbete. De bör ändras till exempel om de är oförenliga med unionslagstiftningen, inte iakttar proportionalitetsprincipen eller strider mot de grundläggande principer för den inre marknaden för finansiella tjänster som kommer till uttryck i unionens regelverk för finansiella tjänster. Kommissionen bör inte ändra innehållet i de tekniska standarder som utarbetats av myndigheten utan att detta först har samordnats med myndigheten. För att säkerställa ett smidigt och snabbt antagningsförfarande för dessa standarder bör kommissionen ges en tidsfrist för sitt godkännandebeslut.

| (15a) | Kommissionen bör också ges befogenhet att genomföra unionens rättsligt bindande akter i enlighet med vad som anges i artikel 291 i EUF-fördraget. De tekniska regel- och genomförandestandarderna måste beakta proportionalitetsprincipen, dvs. de krav som fastställs i dessa standarder måste stå i proportion till arten, omfattningen och komplexiteten av de inneboende riskerna i det berörda finansiella institutets verksamhet. |
| --- | --- |

(15a)

Kommissionen bör också ges befogenhet att genomföra unionens rättsligt bindande akter i enlighet med vad som anges i artikel 291 i EUF-fördraget. De tekniska regel- och genomförandestandarderna måste beakta proportionalitetsprincipen, dvs. de krav som fastställs i dessa standarder måste stå i proportion till arten, omfattningen och komplexiteten av de inneboende riskerna i det berörda finansiella institutets verksamhet.

| (16) | På områden som inte omfattas av tekniska
  regelstandarder
  bör myndigheten ha befogenhet att utfärda ▐ riktlinjer och rekommendationer om tillämpningen av unionslagstiftningen. För att säkerställa överblickbarhet och öka överensstämmelsen med dessa riktlinjer och rekommendationer i de nationella tillsynsmyndigheternas agerande, bör dessa vara skyldiga att
  offentliggöra
  en motivering i de fall då de inte följer riktlinjer eller rekommendationer
  för att säkerställa fullständig överblickbarhet gentemot marknadsaktörerna
  . |
| --- | --- |

(16)

På områden som inte omfattas av tekniska
  regelstandarder
  bör myndigheten ha befogenhet att utfärda ▐ riktlinjer och rekommendationer om tillämpningen av unionslagstiftningen. För att säkerställa överblickbarhet och öka överensstämmelsen med dessa riktlinjer och rekommendationer i de nationella tillsynsmyndigheternas agerande, bör dessa vara skyldiga att
  offentliggöra
  en motivering i de fall då de inte följer riktlinjer eller rekommendationer
  för att säkerställa fullständig överblickbarhet gentemot marknadsaktörerna
  .

| (17) | Att en korrekt och fullständig tillämpning av unionslagstiftningen säkerställs är en oeftergivlig förutsättning för integrerade,
  transparenta,
  ändamålsenliga och korrekt fungerande finansiella marknader, för det finansiella systemets stabilitet och för neutrala konkurrensvillkor för finansiella institut inom hela unionen. Det bör därför inrättas en mekanism genom vilken myndigheten kan åtgärda fall av
  underlåtenhet att tillämpa eller
  felaktig ▐ tillämpning
  av unionslagstiftningen, vilket utgör ett brott mot densamma
  . Denna mekanism bör tillämpas på områden där otvetydiga och ovillkorliga skyldigheter fastställs genom unionslagstiftningen. |
| --- | --- |

(17)

Att en korrekt och fullständig tillämpning av unionslagstiftningen säkerställs är en oeftergivlig förutsättning för integrerade,
  transparenta,
  ändamålsenliga och korrekt fungerande finansiella marknader, för det finansiella systemets stabilitet och för neutrala konkurrensvillkor för finansiella institut inom hela unionen. Det bör därför inrättas en mekanism genom vilken myndigheten kan åtgärda fall av
  underlåtenhet att tillämpa eller
  felaktig ▐ tillämpning
  av unionslagstiftningen, vilket utgör ett brott mot densamma
  . Denna mekanism bör tillämpas på områden där otvetydiga och ovillkorliga skyldigheter fastställs genom unionslagstiftningen.

| (18) | För att möjliggöra reaktioner som står i proportion till allvaret i fall av felaktig eller ofullständig tillämpning av unionslagstiftningen bör en trestegsmekanism tillämpas. Som ett första steg bör myndigheten ha befogenhet att göra utredningar om det hävdas att nationella myndigheter i utövandet av sin tillsyn tillämpat skyldigheter enligt unionslagstiftningen felaktigt eller ofullständigt, och dessa bör leda till en rekommendation.
  Om den behöriga nationella myndigheten inte följer rekommendationen bör kommissionen ha befogenhet att utfärda ett formellt yttrande med beaktande av myndighetens rekommendation, där det krävs av den behöriga myndigheten att den vidtar de åtgärder som behövs för att uppfylla bestämmelserna i unionslagstiftningen. |
| --- | --- |

(18)

För att möjliggöra reaktioner som står i proportion till allvaret i fall av felaktig eller ofullständig tillämpning av unionslagstiftningen bör en trestegsmekanism tillämpas. Som ett första steg bör myndigheten ha befogenhet att göra utredningar om det hävdas att nationella myndigheter i utövandet av sin tillsyn tillämpat skyldigheter enligt unionslagstiftningen felaktigt eller ofullständigt, och dessa bör leda till en rekommendation.
  Om den behöriga nationella myndigheten inte följer rekommendationen bör kommissionen ha befogenhet att utfärda ett formellt yttrande med beaktande av myndighetens rekommendation, där det krävs av den behöriga myndigheten att den vidtar de åtgärder som behövs för att uppfylla bestämmelserna i unionslagstiftningen.

| (19) | Om den nationella myndigheten inte följer rekommendationen
  inom en frist som fastställs av myndigheten
  , bör
  myndigheten utan dröjsmål
  rikta ett beslut till den nationella tillsynsmyndigheten i fråga för att säkerställa att unionslagstiftningen iakttas. Detta beslut ska ha direkt rättslig effekt och kunna åberopas inför nationella domstolar och myndigheter och genomdrivas i enlighet med
  artikel 258 i EUF-fördraget
  . |
| --- | --- |

(19)

Om den nationella myndigheten inte följer rekommendationen
  inom en frist som fastställs av myndigheten
  , bör
  myndigheten utan dröjsmål
  rikta ett beslut till den nationella tillsynsmyndigheten i fråga för att säkerställa att unionslagstiftningen iakttas. Detta beslut ska ha direkt rättslig effekt och kunna åberopas inför nationella domstolar och myndigheter och genomdrivas i enlighet med
  artikel 258 i EUF-fördraget
  .

| (20) | Om i exceptionella fall den behöriga myndigheten i fråga ihållande underlåter att agera, bör myndigheten ha befogenhet att, för att få denna situation att upphöra, som en sista utväg anta beslut riktade till enskilda finansiella institut. Denna befogenhet bör endast gälla under exceptionella omständigheter då en behörig myndighet inte följer det formella yttrande som riktats till den i fall då unionslagstiftningen är direkt tillämplig på finansiella institut med stöd av nu gällande eller kommande EU-förordningar.
  I detta sammanhang ser Europaparlamentet och rådet fram emot genomförandet av kommissionens program för 2010, särskilt med avseende på förslaget om en omarbetning av kapitalkravsdirektivet. |
| --- | --- |

(20)

Om i exceptionella fall den behöriga myndigheten i fråga ihållande underlåter att agera, bör myndigheten ha befogenhet att, för att få denna situation att upphöra, som en sista utväg anta beslut riktade till enskilda finansiella institut. Denna befogenhet bör endast gälla under exceptionella omständigheter då en behörig myndighet inte följer det formella yttrande som riktats till den i fall då unionslagstiftningen är direkt tillämplig på finansiella institut med stöd av nu gällande eller kommande EU-förordningar.
  I detta sammanhang ser Europaparlamentet och rådet fram emot genomförandet av kommissionens program för 2010, särskilt med avseende på förslaget om en omarbetning av kapitalkravsdirektivet.

| (21) | Allvarliga hot mot de finansiella marknadernas korrekta funktion och integritet eller mot stabiliteten i det finansiella systemet i Europeiska unionen kräver snabba och samfällda reaktioner på EU-nivå. Myndigheten bör därför kunna kräva att nationella tillsynsmyndigheter ska vidta specifika åtgärder för att avhjälpa en krissituation.
  Med hänsyn till hur känslig frågan är bör befogenheten att fastställa förekomsten av en krissituation överlåtas till kommissionen, antingen på kommissionens eget initiativ eller på begäran av Europaparlamentet, rådet, ESRB eller myndigheten. Om Europaparlamentet, rådet, ESRB eller den europeiska tillsynsmyndigheten bedömer att en krissituation sannolikt kommer att uppstå bör de kontakta kommissionen. I samband med detta är det av största vikt att vederbörlig hänsyn tas till sekretessen. Om kommissionen fastslår att det föreligger en krissituation bör den vederbörligen informera Europaparlamentet och rådet. |
| --- | --- |

(21)

Allvarliga hot mot de finansiella marknadernas korrekta funktion och integritet eller mot stabiliteten i det finansiella systemet i Europeiska unionen kräver snabba och samfällda reaktioner på EU-nivå. Myndigheten bör därför kunna kräva att nationella tillsynsmyndigheter ska vidta specifika åtgärder för att avhjälpa en krissituation.
  Med hänsyn till hur känslig frågan är bör befogenheten att fastställa förekomsten av en krissituation överlåtas till kommissionen, antingen på kommissionens eget initiativ eller på begäran av Europaparlamentet, rådet, ESRB eller myndigheten. Om Europaparlamentet, rådet, ESRB eller den europeiska tillsynsmyndigheten bedömer att en krissituation sannolikt kommer att uppstå bör de kontakta kommissionen. I samband med detta är det av största vikt att vederbörlig hänsyn tas till sekretessen. Om kommissionen fastslår att det föreligger en krissituation bör den vederbörligen informera Europaparlamentet och rådet.

| (22) | För att säkerställa en ändamålsenlig och effektiv tillsyn och ett välavvägt hänsynstagande till olika medlemsstaters behöriga myndigheters ståndpunkter bör myndigheten med bindande verkan kunna lösa tvister mellan dessa behöriga myndigheter, bland annat inom tillsynskollegierna. Det bör föreskrivas en förlikningsfas, under vilken de behöriga myndigheterna kan nå en överenskommelse.
  Om en sådan överenskommelse inte kan nås bör myndigheten kräva att de berörda behöriga myndigheterna vidtar särskilda åtgärder eller avstår från åtgärder, så att frågan kan lösas och överensstämmelse med unionslagstiftningen säkras. Åtgärderna är bindande för dessa behöriga myndigheter. I fall där den tillämpliga unionslagstiftningen ger medlemsstaternas behöriga myndigheter bestämmanderätt kan den europeiska tillsynsmyndighetens beslut inte ersätta bestämmanderätt som utövas i enlighet med unionslagstiftningen. Om de berörda nationella tillsynsmyndigheterna underlåter att agera bör myndigheten ges befogenhet att, som en sista utväg, anta beslut riktade direkt till finansiella institut på områden av unionslagstiftningen som är direkt tillämpliga på dem. |
| --- | --- |

(22)

För att säkerställa en ändamålsenlig och effektiv tillsyn och ett välavvägt hänsynstagande till olika medlemsstaters behöriga myndigheters ståndpunkter bör myndigheten med bindande verkan kunna lösa tvister mellan dessa behöriga myndigheter, bland annat inom tillsynskollegierna. Det bör föreskrivas en förlikningsfas, under vilken de behöriga myndigheterna kan nå en överenskommelse.
  Om en sådan överenskommelse inte kan nås bör myndigheten kräva att de berörda behöriga myndigheterna vidtar särskilda åtgärder eller avstår från åtgärder, så att frågan kan lösas och överensstämmelse med unionslagstiftningen säkras. Åtgärderna är bindande för dessa behöriga myndigheter. I fall där den tillämpliga unionslagstiftningen ger medlemsstaternas behöriga myndigheter bestämmanderätt kan den europeiska tillsynsmyndighetens beslut inte ersätta bestämmanderätt som utövas i enlighet med unionslagstiftningen. Om de berörda nationella tillsynsmyndigheterna underlåter att agera bör myndigheten ges befogenhet att, som en sista utväg, anta beslut riktade direkt till finansiella institut på områden av unionslagstiftningen som är direkt tillämpliga på dem.

| (22a) | Krisen har visat att enbart samarbete mellan nationella myndigheter vars jurisdiktion slutar vid de nationella gränserna är klart otillräckligt för att utöva tillsyn över finansiella institut som bedriver verksamhet över gränserna. |
| --- | --- |

(22a)

Krisen har visat att enbart samarbete mellan nationella myndigheter vars jurisdiktion slutar vid de nationella gränserna är klart otillräckligt för att utöva tillsyn över finansiella institut som bedriver verksamhet över gränserna.

| (22b) | I Turner-rapporten påpekar man dessutom att de nuvarande bestämmelserna, där man kombinerar rättigheter att inrätta filialer, hemlandstillsyn och enbart nationell insättningsgaranti inte är en sund bas för en framtida reglering och tillsyn av europeiska gränsöverskridande banker som riktar sig till privatpersoner. |
| --- | --- |

(22b)

I Turner-rapporten påpekar man dessutom att de nuvarande bestämmelserna, där man kombinerar rättigheter att inrätta filialer, hemlandstillsyn och enbart nationell insättningsgaranti inte är en sund bas för en framtida reglering och tillsyn av europeiska gränsöverskridande banker som riktar sig till privatpersoner.

| (22c) | I Turner-rapporten drog man slutsatsen att sundare bestämmelser kräver antingen utökade nationella befogenheter, vilket innebär en mindre öppen inre marknad, eller en utökad europeisk integration. Den ”nationella” lösningen innebär att värdlandet kan tvinga utländska institut att enbart agera via dotterbolagen och inte via filialer, och att det kan övervaka kapital och likviditeter i banker som bedriver verksamhet i deras länder, vilket skulle innebära mer protektionism. Den ”europeiska” lösningen kräver en förstärkning av myndigheten i tillsynskollegiet och en utökad tillsyn av finansiella institut som utgör en systemrisk. |
| --- | --- |

(22c)

I Turner-rapporten drog man slutsatsen att sundare bestämmelser kräver antingen utökade nationella befogenheter, vilket innebär en mindre öppen inre marknad, eller en utökad europeisk integration. Den ”nationella” lösningen innebär att värdlandet kan tvinga utländska institut att enbart agera via dotterbolagen och inte via filialer, och att det kan övervaka kapital och likviditeter i banker som bedriver verksamhet i deras länder, vilket skulle innebära mer protektionism. Den ”europeiska” lösningen kräver en förstärkning av myndigheten i tillsynskollegiet och en utökad tillsyn av finansiella institut som utgör en systemrisk.

| (23) | Tillsynskollegierna är av stor betydelse för att översynen av finansiella institut med verksamhet över nationsgränserna ska bli ändamålsenlig, effektiv och konsekvent. Myndigheten bör
  spela en ledande roll och
  ha oinskränkt rätt att delta i tillsynskollegiernas arbete i syfte att effektivisera dessas funktion och informationsutbytet inom kollegierna samt främja konvergens och enhetlighet mellan kollegierna i tillämpningen av unionslagstiftningen.
  I Larosière-rapporten påpekar man att snedvridningar av konkurrensen och regelarbitrage på grund av olika tillsynsrutiner måste undvikas, eftersom det kan äventyra den finansiella stabiliteten, bland annat genom att det främjar en överföring av den finansiella verksamheten till länder med slappare tillsyn. Tillsynssystemet måste uppfattas som rättvist och väl avvägt. |
| --- | --- |

(23)

Tillsynskollegierna är av stor betydelse för att översynen av finansiella institut med verksamhet över nationsgränserna ska bli ändamålsenlig, effektiv och konsekvent. Myndigheten bör
  spela en ledande roll och
  ha oinskränkt rätt att delta i tillsynskollegiernas arbete i syfte att effektivisera dessas funktion och informationsutbytet inom kollegierna samt främja konvergens och enhetlighet mellan kollegierna i tillämpningen av unionslagstiftningen.
  I Larosière-rapporten påpekar man att snedvridningar av konkurrensen och regelarbitrage på grund av olika tillsynsrutiner måste undvikas, eftersom det kan äventyra den finansiella stabiliteten, bland annat genom att det främjar en överföring av den finansiella verksamheten till länder med slappare tillsyn. Tillsynssystemet måste uppfattas som rättvist och väl avvägt.

| (23a) | Myndigheten och de nationella tillsynsmyndigheterna bör stärka tillsynen av finansiella institut som uppfyller systemriskkriterierna eftersom brister i dem skulle kunna äventyra stabiliteten i unionens finansiella system och skada realekonomin. |
| --- | --- |

(23a)

Myndigheten och de nationella tillsynsmyndigheterna bör stärka tillsynen av finansiella institut som uppfyller systemriskkriterierna eftersom brister i dem skulle kunna äventyra stabiliteten i unionens finansiella system och skada realekonomin.

| (23b) | Systemrisk bör fastställas på grundval av internationella standarder, särskilt de som fastställts av FSB, IMF, Internationella organisationen för försäkringstillsynsmyndigheter (IAIS) och G20-gruppen. Sammankoppling, utbytbarhet och val av tidpunkt är de kriterier som vanligen tillämpas för fastställande av systemrisk. |
| --- | --- |

(23b)

Systemrisk bör fastställas på grundval av internationella standarder, särskilt de som fastställts av FSB, IMF, Internationella organisationen för försäkringstillsynsmyndigheter (IAIS) och G20-gruppen. Sammankoppling, utbytbarhet och val av tidpunkt är de kriterier som vanligen tillämpas för fastställande av systemrisk.

| (23c) | Det bör inrättas en ram för hantering av krisdrabbade institutioner för att stabilisera eller avveckla dem eftersom det enligt de Larosière-rapporten klart visats att en bankkris innebär att mycket kommer att stå på spel också för staten och samhället i stort eftersom en sådan situation kan utveckla sig till en fara för den finansiella stabiliteten och realekonomin. Kommissionen bör lägga fram lämpliga förslag om inrättandet av en ny ram för hantering av finansiella kriser. Nyckelelementen i krishanteringen består av en gemensam uppsättning regler och instrument för finansiella lösningar (genomförande och finansiering av krishantering i stora gränsöverskridande och/eller sammankopplade institut). Nyckelelement i krishanteringen består av en gemensam uppsättning regler och instrument för finansiella lösningar (genomförande och finansiering av krishantering i stora gränsöverskridande och/eller sammankopplade institut). |
| --- | --- |

(23c)

Det bör inrättas en ram för hantering av krisdrabbade institutioner för att stabilisera eller avveckla dem eftersom det enligt de Larosière-rapporten klart visats att en bankkris innebär att mycket kommer att stå på spel också för staten och samhället i stort eftersom en sådan situation kan utveckla sig till en fara för den finansiella stabiliteten och realekonomin. Kommissionen bör lägga fram lämpliga förslag om inrättandet av en ny ram för hantering av finansiella kriser. Nyckelelementen i krishanteringen består av en gemensam uppsättning regler och instrument för finansiella lösningar (genomförande och finansiering av krishantering i stora gränsöverskridande och/eller sammankopplade institut). Nyckelelement i krishanteringen består av en gemensam uppsättning regler och instrument för finansiella lösningar (genomförande och finansiering av krishantering i stora gränsöverskridande och/eller sammankopplade institut).

| (23d) | Det bör inrättas en europeisk insättningsgarantifond för att garantera att gränsöverskridande finansiella institut delar på ansvaret, för att skydda de europeiska insättarnas intressen och för att minska kostnaderna för skattebetalarna i samband med en systemfinanskris. En fond på EU-nivå verkar vara den effektivaste metoden för att skydda insättarnas intressen och det bästa försvaret mot konkurrenssnedvridning. Det är emellertid uppenbart att en EU-ansats oundvikligen är mer komplex och att vissa medlemsstater redan har börjat utforma eller till och med genomföra sådana ordningar. Som ett absolut minimum måste därför myndigheten se till att de viktigaste dragen i de nationella ordningarna harmoniseras. Myndigheten måste också kunna garantera att de finansiella instituten endast behöver betala in till en sådan ordning. |
| --- | --- |

(23d)

Det bör inrättas en europeisk insättningsgarantifond för att garantera att gränsöverskridande finansiella institut delar på ansvaret, för att skydda de europeiska insättarnas intressen och för att minska kostnaderna för skattebetalarna i samband med en systemfinanskris. En fond på EU-nivå verkar vara den effektivaste metoden för att skydda insättarnas intressen och det bästa försvaret mot konkurrenssnedvridning. Det är emellertid uppenbart att en EU-ansats oundvikligen är mer komplex och att vissa medlemsstater redan har börjat utforma eller till och med genomföra sådana ordningar. Som ett absolut minimum måste därför myndigheten se till att de viktigaste dragen i de nationella ordningarna harmoniseras. Myndigheten måste också kunna garantera att de finansiella instituten endast behöver betala in till en sådan ordning.

| (23e) | Europeiska stabilitetsfonden för bankverksamhet bör finansiera likvidation under ordnade former eller räddningsaktioner för finansiella institut som brottas med svårigheter vars konsekvenser skulle kunna äventyra den finansiella stabiliteten på unionens gemensamma finansmarknad. Fonden bör finansieras genom lämpliga bidrag från den finansiella sektorn. Bidragen till fonden bör ersätta bidrag som betalas in till liknande nationella fonder. |
| --- | --- |

(23e)

Europeiska stabilitetsfonden för bankverksamhet bör finansiera likvidation under ordnade former eller räddningsaktioner för finansiella institut som brottas med svårigheter vars konsekvenser skulle kunna äventyra den finansiella stabiliteten på unionens gemensamma finansmarknad. Fonden bör finansieras genom lämpliga bidrag från den finansiella sektorn. Bidragen till fonden bör ersätta bidrag som betalas in till liknande nationella fonder.

| (24) | Delegering av uppgifter och ansvar kan bidra positivt till tillsynsnätverkens funktion genom att dubbelarbete i tillsynsarbetet undviks och genom det ökade inslaget av samarbete. Därigenom effektiviseras tillsynsprocessen och belastningen på de finansiella instituten
  , framför allt de finansiella institut som inte har någon EU-dimension,
  minskas.
  Denna förordning
  bör därför
  klart ange
  den rättsliga grunden för sådan delegering ▐. Delegering av uppgifter innebär att uppgifterna utförs av en annan tillsynsmyndighet än den ansvariga myndigheten, samtidigt som ansvaret för tillsynsbesluten ligger kvar hos den delegerande myndigheten. Genom delegering av ansvar
  bör
  en nationell tillsynsmyndighet, ”delegatmyndigheten”, kunna besluta i ett visst tillsynsärende i
  myndighetens eller
  i en annan nationell tillsynsmyndighets ställe. Sådan delegering bör styras av principen att behörigheten bör tilldelas en myndighet som har goda förutsättningar att vidta åtgärder i ett enskilt ärende. Det kan vara lämpligt att överflytta ansvar t.ex. för att uppnå skal- eller diversifieringsfördelar, undvika att splittra upp tillsynen över företagsgrupper och på bästa sätt utnyttja de olika slag av teknisk expertis som finns hos de nationella tillsynsmyndigheterna. I unionslagstiftning på området kan principerna för överenskommelser om överflyttning av ansvar komma att ytterligare specificeras. Myndigheten bör med alla lämpliga medel underlätta
  och övervaka
  överenskommelser om delegering mellan nationella tillsynsmyndigheter. Den bör underrättas i förväg om planerade överenskommelser om delegering så att den i tillämpliga fall kan yttra sig i frågan. Den bör också centralt svara för offentliggörandena av sådana överenskommelser så att alla berörda parter utan dröjsmål ges lätt tillgänglig och överblickbar information om sådana överenskommelser.
  Den bör fastställa och sprida god praxis inom området för delegering och överenskommelser om delegering. |
| --- | --- |

(24)

Delegering av uppgifter och ansvar kan bidra positivt till tillsynsnätverkens funktion genom att dubbelarbete i tillsynsarbetet undviks och genom det ökade inslaget av samarbete. Därigenom effektiviseras tillsynsprocessen och belastningen på de finansiella instituten
  , framför allt de finansiella institut som inte har någon EU-dimension,
  minskas.
  Denna förordning
  bör därför
  klart ange
  den rättsliga grunden för sådan delegering ▐. Delegering av uppgifter innebär att uppgifterna utförs av en annan tillsynsmyndighet än den ansvariga myndigheten, samtidigt som ansvaret för tillsynsbesluten ligger kvar hos den delegerande myndigheten. Genom delegering av ansvar
  bör
  en nationell tillsynsmyndighet, ”delegatmyndigheten”, kunna besluta i ett visst tillsynsärende i
  myndighetens eller
  i en annan nationell tillsynsmyndighets ställe. Sådan delegering bör styras av principen att behörigheten bör tilldelas en myndighet som har goda förutsättningar att vidta åtgärder i ett enskilt ärende. Det kan vara lämpligt att överflytta ansvar t.ex. för att uppnå skal- eller diversifieringsfördelar, undvika att splittra upp tillsynen över företagsgrupper och på bästa sätt utnyttja de olika slag av teknisk expertis som finns hos de nationella tillsynsmyndigheterna. I unionslagstiftning på området kan principerna för överenskommelser om överflyttning av ansvar komma att ytterligare specificeras. Myndigheten bör med alla lämpliga medel underlätta
  och övervaka
  överenskommelser om delegering mellan nationella tillsynsmyndigheter. Den bör underrättas i förväg om planerade överenskommelser om delegering så att den i tillämpliga fall kan yttra sig i frågan. Den bör också centralt svara för offentliggörandena av sådana överenskommelser så att alla berörda parter utan dröjsmål ges lätt tillgänglig och överblickbar information om sådana överenskommelser.
  Den bör fastställa och sprida god praxis inom området för delegering och överenskommelser om delegering.

| (25) | Myndigheten bör aktivt främja konvergens i tillsynen inom hela Europeiska unionen i syfte att upprätta en gemensam tillsynskultur. |
| --- | --- |

(25)

Myndigheten bör aktivt främja konvergens i tillsynen inom hela Europeiska unionen i syfte att upprätta en gemensam tillsynskultur.

| (26) | Kollegiala utvärderingar är ett lämpligt och effektivt medel för att främja enhetlighet inom de finansiella tillsynsnätverken Myndigheten bör därför utveckla en metodik för sådana utvärderingar och genomföra dem regelbundet. Utvärderingarna bör inte endast inriktas på konvergens i tillsynspraxis utan också på tillsynsorganens kapacitet att nå hög kvalitet i verksamheten och på de behöriga myndigheternas oberoende.
  Resultatet av kollegiala utvärderingar bör offentliggöras och bästa praxis bör fastställas och också offentliggöras. |
| --- | --- |

(26)

Kollegiala utvärderingar är ett lämpligt och effektivt medel för att främja enhetlighet inom de finansiella tillsynsnätverken Myndigheten bör därför utveckla en metodik för sådana utvärderingar och genomföra dem regelbundet. Utvärderingarna bör inte endast inriktas på konvergens i tillsynspraxis utan också på tillsynsorganens kapacitet att nå hög kvalitet i verksamheten och på de behöriga myndigheternas oberoende.
  Resultatet av kollegiala utvärderingar bör offentliggöras och bästa praxis bör fastställas och också offentliggöras.

| (27) | Myndigheten bör aktivt främja samordnade reaktioner från EU-myndigheterna, särskilt
  för att garantera
  de finansiella marknadernas integritet och korrekta funktion eller stabiliteten i det finansiella systemet inom unionen. Utöver sina befogenheter för åtgärder i brådskande situationer bör den därför anförtros en allmänt samordnande funktion inom
  ESFS
  . Att få all relevant information att snabbt och effektivt cirkulera mellan de behöriga myndigheterna bör höra till myndighetens centrala uppgifter. |
| --- | --- |

(27)

Myndigheten bör aktivt främja samordnade reaktioner från EU-myndigheterna, särskilt
  för att garantera
  de finansiella marknadernas integritet och korrekta funktion eller stabiliteten i det finansiella systemet inom unionen. Utöver sina befogenheter för åtgärder i brådskande situationer bör den därför anförtros en allmänt samordnande funktion inom
  ESFS
  . Att få all relevant information att snabbt och effektivt cirkulera mellan de behöriga myndigheterna bör höra till myndighetens centrala uppgifter.

| (28) | För att bevara den finansiella stabiliteten är det nödvändigt att i ett tidigt skede identifiera gräns- och sektorövergripande trender och potentiella risker och sårbara punkter med ursprung i mikroövervakningsnivån. Myndigheten bör övervaka och bedöma sådan utveckling inom sitt behörighetsområde och regelbundet och då omständigheterna så kräver underrätta Europaparlamentet, rådet, kommissionen, övriga europeiska tillsynsmyndigheter och
  ESRB
  om omständigheter av betydelse. Myndigheten bör också
  inleda och
  samordna stresstester inom hela unionen för att bedöma de finansiella institutens förmåga att stå emot en ogynnsam marknadsutveckling och säkerställa att så enhetliga metoder som möjligt tillämpas på nationell nivå för dessa tester.
  För att bättre kunna utföra sina uppgifter bör myndigheten utföra ekonomiska analyser av marknaderna och den eventuella marknadsutvecklingens konsekvenser. |
| --- | --- |

(28)

För att bevara den finansiella stabiliteten är det nödvändigt att i ett tidigt skede identifiera gräns- och sektorövergripande trender och potentiella risker och sårbara punkter med ursprung i mikroövervakningsnivån. Myndigheten bör övervaka och bedöma sådan utveckling inom sitt behörighetsområde och regelbundet och då omständigheterna så kräver underrätta Europaparlamentet, rådet, kommissionen, övriga europeiska tillsynsmyndigheter och
  ESRB
  om omständigheter av betydelse. Myndigheten bör också
  inleda och
  samordna stresstester inom hela unionen för att bedöma de finansiella institutens förmåga att stå emot en ogynnsam marknadsutveckling och säkerställa att så enhetliga metoder som möjligt tillämpas på nationell nivå för dessa tester.
  För att bättre kunna utföra sina uppgifter bör myndigheten utföra ekonomiska analyser av marknaderna och den eventuella marknadsutvecklingens konsekvenser.

| (29) | Med hänsyn till de finansiella tjänsternas globala omfattning och de internationella standardernas ökade betydelse bör myndigheten
  företräda Europeiska unionen i
  dialoger och samarbete med tillsynsmyndigheter
  i tredjeländer
  . |
| --- | --- |

(29)

Med hänsyn till de finansiella tjänsternas globala omfattning och de internationella standardernas ökade betydelse bör myndigheten
  företräda Europeiska unionen i
  dialoger och samarbete med tillsynsmyndigheter
  i tredjeländer
  .

| (30) | Myndigheten bör inom sitt behörighetsområde fungera som ett oberoende rådgivande organ för Europaparlamentet, rådet och kommissionen. Den bör kunna yttra sig om bedömningar av förvärv och ökning av innehav enligt direktiv 2006/48/EG ▐. |
| --- | --- |

(30)

Myndigheten bör inom sitt behörighetsområde fungera som ett oberoende rådgivande organ för Europaparlamentet, rådet och kommissionen. Den bör kunna yttra sig om bedömningar av förvärv och ökning av innehav enligt direktiv 2006/48/EG ▐.

| (31) | För att myndigheten ska kunna utföra sina uppgifter på ett effektivt sätt bör den ha rätt att få tillgång till all nödvändig information
  avseende stabilitetstillsyn
  . För att undvika att ställa dubbla rapporteringskrav på de finansiella instituten bör sådan information normalt lämnas av de nationella tillsynsmyndigheter som befinner sig närmast de finansiella marknaderna och instituten
  och myndigheten bör beakta redan befintlig statistik
  . Myndigheten bör dock,
  i sista hand, kunna rikta en vederbörligen motiverad begäran om
  information direkt
  till ett finansiellt
  institut ▐ om en nationell myndighet inte tillhandahåller – eller kan tillhandahålla – informationen inom rimlig tid. Medlemsstaternas myndigheter bör vara skyldiga att bistå myndigheten med att genomdriva sådana direkt riktade informationskrav.
  I detta sammanhang är arbetet med gemensamma rapporteringsformat av stor betydelse. |
| --- | --- |

(31)

För att myndigheten ska kunna utföra sina uppgifter på ett effektivt sätt bör den ha rätt att få tillgång till all nödvändig information
  avseende stabilitetstillsyn
  . För att undvika att ställa dubbla rapporteringskrav på de finansiella instituten bör sådan information normalt lämnas av de nationella tillsynsmyndigheter som befinner sig närmast de finansiella marknaderna och instituten
  och myndigheten bör beakta redan befintlig statistik
  . Myndigheten bör dock,
  i sista hand, kunna rikta en vederbörligen motiverad begäran om
  information direkt
  till ett finansiellt
  institut ▐ om en nationell myndighet inte tillhandahåller – eller kan tillhandahålla – informationen inom rimlig tid. Medlemsstaternas myndigheter bör vara skyldiga att bistå myndigheten med att genomdriva sådana direkt riktade informationskrav.
  I detta sammanhang är arbetet med gemensamma rapporteringsformat av stor betydelse.

| (31a) | Åtgärderna för insamling av information bör inte påverka den rättsliga ramen för det europeiska statistiksystemet (ESS) och det europeiska centralbankssystemet (ECBS) inom statistikområdet. Denna förordning bör därför inte påverka Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 223/2009 av den 11 mars 2009 om europeisk statistik

   (26)

  eller rådets förordning (EG) nr 2533/98 av den 23 november 1998 om Europeiska centralbankens insamling av statistiska uppgifter

   (27). |
| --- | --- |

(31a)

Åtgärderna för insamling av information bör inte påverka den rättsliga ramen för det europeiska statistiksystemet (ESS) och det europeiska centralbankssystemet (ECBS) inom statistikområdet. Denna förordning bör därför inte påverka Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 223/2009 av den 11 mars 2009 om europeisk statistik

   (26)

  eller rådets förordning (EG) nr 2533/98 av den 23 november 1998 om Europeiska centralbankens insamling av statistiska uppgifter

   (27).

| (32) | Ett nära samarbete mellan myndigheten och
  ESRB
  är av väsentlig betydelse för att
  ESRB
  ska kunna fungera med all önskvärd effektivitet och för uppföljningen av dess varningar och rekommendationer. Myndigheten och
  ESRB
  bör utbyta all relevant information
  sinsemellan
  . Uppgifter om enskilda företag bör lämnas ut endast om begäran åtföljs av en skälig motivering. Myndigheten bör se till att en
  lämplig
  uppföljning görs när den har tagit emot varningar eller rekommendationer som
  ESRB
  riktat till den eller till någon nationell myndighet. |
| --- | --- |

(32)

Ett nära samarbete mellan myndigheten och
  ESRB
  är av väsentlig betydelse för att
  ESRB
  ska kunna fungera med all önskvärd effektivitet och för uppföljningen av dess varningar och rekommendationer. Myndigheten och
  ESRB
  bör utbyta all relevant information
  sinsemellan
  . Uppgifter om enskilda företag bör lämnas ut endast om begäran åtföljs av en skälig motivering. Myndigheten bör se till att en
  lämplig
  uppföljning görs när den har tagit emot varningar eller rekommendationer som
  ESRB
  riktat till den eller till någon nationell myndighet.

| (33) | ▐ Myndigheten bör samråda med berörda parter om
  regelstandarder
  , riktlinjer och rekommendationer och ge dem skälig möjlighet att yttra sig om föreslagna åtgärder.
  Innan myndigheten antar förslag till regelstandarder, riktlinjer eller rekommendationer bör den genomföra en konsekvensanalys.
  Av effektivitetsskäl bör en bankintressentgrupp inrättas i detta syfte med en välavvägd sammansättning av företrädare för unionens kredit- och värdepappersinstitut (
  som representerar finansiella institut och företag av olika typ och storlek,
  och i lämplig utsträckning även institutionella investerare och andra finansiella institut som själva utnyttjar finansiella tjänster
  ), små och medelstora företag, fackföreningar, akademiker
  samt konsumenter och andra icke-professionella utnyttjare av banktjänster. Bankintressentgruppen bör arbeta aktivt som en förmedlande länk för andra grupper av användare av finansiella tjänster som inrättats av kommissionen eller på annat sätt enligt unionslagstiftningen. |
| --- | --- |

(33)

▐ Myndigheten bör samråda med berörda parter om
  regelstandarder
  , riktlinjer och rekommendationer och ge dem skälig möjlighet att yttra sig om föreslagna åtgärder.
  Innan myndigheten antar förslag till regelstandarder, riktlinjer eller rekommendationer bör den genomföra en konsekvensanalys.
  Av effektivitetsskäl bör en bankintressentgrupp inrättas i detta syfte med en välavvägd sammansättning av företrädare för unionens kredit- och värdepappersinstitut (
  som representerar finansiella institut och företag av olika typ och storlek,
  och i lämplig utsträckning även institutionella investerare och andra finansiella institut som själva utnyttjar finansiella tjänster
  ), små och medelstora företag, fackföreningar, akademiker
  samt konsumenter och andra icke-professionella utnyttjare av banktjänster. Bankintressentgruppen bör arbeta aktivt som en förmedlande länk för andra grupper av användare av finansiella tjänster som inrättats av kommissionen eller på annat sätt enligt unionslagstiftningen.

| (33a) | Jämfört med välfinansierade branschföreträdare med goda kontaktnät är ideella organisationer marginaliserade i debatten om de framtida finansiella tjänsterna och i den följande beslutsprocessen. Denna nackdel bör kompenseras genom tillräcklig finansiering av deras företrädare i bankintressentgruppen. |
| --- | --- |

(33a)

Jämfört med välfinansierade branschföreträdare med goda kontaktnät är ideella organisationer marginaliserade i debatten om de framtida finansiella tjänsterna och i den följande beslutsprocessen. Denna nackdel bör kompenseras genom tillräcklig finansiering av deras företrädare i bankintressentgruppen.

| (34) | Medlemsstaterna har ett centralt ansvar
  för att samordna
  krishanteringen
  och
  för att bevara den finansiella stabiliteten
  i krissituationer
  , särskilt när det gäller att stabilisera och avveckla krisdrabbade finansiella institut.
  Deras åtgärder bör nära samordnas med EMU:s principer och ramar.
  Myndighetens åtgärder i brådskande ärenden eller avvecklingssituationer som påverkar ett finansiellt instituts stabilitet bör inte innebära intrång i medlemsstaternas finanspolitiska ansvarsområden. En mekanism bör inrättas genom vilken medlemsstaterna kan åberopa denna skyddsklausul och i sista instans begära att Europeiska unionens råd ska besluta i ärendet. Det är lämpligt att rådet ges uppgifter i sådana frågor med hänsyn till medlemsstaternas särskilda ansvar i sådana frågor. |
| --- | --- |

(34)

Medlemsstaterna har ett centralt ansvar
  för att samordna
  krishanteringen
  och
  för att bevara den finansiella stabiliteten
  i krissituationer
  , särskilt när det gäller att stabilisera och avveckla krisdrabbade finansiella institut.
  Deras åtgärder bör nära samordnas med EMU:s principer och ramar.
  Myndighetens åtgärder i brådskande ärenden eller avvecklingssituationer som påverkar ett finansiellt instituts stabilitet bör inte innebära intrång i medlemsstaternas finanspolitiska ansvarsområden. En mekanism bör inrättas genom vilken medlemsstaterna kan åberopa denna skyddsklausul och i sista instans begära att Europeiska unionens råd ska besluta i ärendet. Det är lämpligt att rådet ges uppgifter i sådana frågor med hänsyn till medlemsstaternas särskilda ansvar i sådana frågor.

| (34a) | Kommissionen bör inom tre år efter det att en förordning om inrättande av en sådan mekanism har trätt i kraft fastställa tydliga och sunda riktlinjer på unionsnivå om när medlemsstaterna kan åberopa skyddsklausulen, på grundval av de erfarenheter som vunnits. Medlemsstaternas tillämpning av skyddsklausulen bör bedömas på grundval av dessa riktlinjer. |
| --- | --- |

(34a)

Kommissionen bör inom tre år efter det att en förordning om inrättande av en sådan mekanism har trätt i kraft fastställa tydliga och sunda riktlinjer på unionsnivå om när medlemsstaterna kan åberopa skyddsklausulen, på grundval av de erfarenheter som vunnits. Medlemsstaternas tillämpning av skyddsklausulen bör bedömas på grundval av dessa riktlinjer.

| (34b) | Om en medlemsstat väljer att åberopa skyddsklausulen bör den underrätta Europaparlamentet samtidigt som den underrättar myndigheten, rådet och kommissionen, dock utan att detta påverkar medlemsstaternas särskilda ansvar i krissituationer. Dessutom bör medlemsstaten förklara varför den åberopat skyddsklausulen. Myndigheten bör, i samarbete med kommissionen, fastställa vilka åtgärder som därefter ska vidtas. |
| --- | --- |

(34b)

Om en medlemsstat väljer att åberopa skyddsklausulen bör den underrätta Europaparlamentet samtidigt som den underrättar myndigheten, rådet och kommissionen, dock utan att detta påverkar medlemsstaternas särskilda ansvar i krissituationer. Dessutom bör medlemsstaten förklara varför den åberopat skyddsklausulen. Myndigheten bör, i samarbete med kommissionen, fastställa vilka åtgärder som därefter ska vidtas.

| (35) | I sitt beslutsfattande bör myndigheten vara bunden av EU-bestämmelserna och av de allmänna principerna om rättssäkerhet och överblickbarhet. Rätten att bli hörd bör respekteras fullt ut i kontakterna med adressaterna för myndighetens beslut. Myndighetens handlingar bör ingå som en integrerad del i unionslagstiftningen. |
| --- | --- |

(35)

I sitt beslutsfattande bör myndigheten vara bunden av EU-bestämmelserna och av de allmänna principerna om rättssäkerhet och överblickbarhet. Rätten att bli hörd bör respekteras fullt ut i kontakterna med adressaterna för myndighetens beslut. Myndighetens handlingar bör ingå som en integrerad del i unionslagstiftningen.

| (36) | En tillsynsstyrelse, bestående av cheferna för de behöriga myndigheterna på det respektive området i varje medlemsstat under ledning av myndighetens ordförande, bör vara myndighetens huvudsakliga beslutsfattande organ. Företrädare för kommissionen,
  ESRB
  , Europeiska centralbanken,
  den europeiska tillsynsmyndigheten (försäkringar och tjänstpensioner)
  och
  den europeiska tillsynsmyndigheten (värdepapper och marknader)
  bör delta som observatörer. Ledamöterna i tillsynsstyrelsen bör handla oberoende och uteslutande i unionens intressen. För handlingar av allmän natur, däribland sådana som rör antagande av
  regelstandarder
  , riktlinjer och rekommendationer samt budgetfrågor
  vore
  det lämpligt att tillämpa
  bestämmelserna
  om kvalificerad majoritet
  enligt artikel 16 i EUF-fördraget
  , medan vid alla andra beslut enkel majoritet bland ledamöterna bör vara tillräckligt. Ärenden som rör lösning av tvister mellan nationella myndigheter bör bedömas av en begränsad panel. |
| --- | --- |

(36)

En tillsynsstyrelse, bestående av cheferna för de behöriga myndigheterna på det respektive området i varje medlemsstat under ledning av myndighetens ordförande, bör vara myndighetens huvudsakliga beslutsfattande organ. Företrädare för kommissionen,
  ESRB
  , Europeiska centralbanken,
  den europeiska tillsynsmyndigheten (försäkringar och tjänstpensioner)
  och
  den europeiska tillsynsmyndigheten (värdepapper och marknader)
  bör delta som observatörer. Ledamöterna i tillsynsstyrelsen bör handla oberoende och uteslutande i unionens intressen. För handlingar av allmän natur, däribland sådana som rör antagande av
  regelstandarder
  , riktlinjer och rekommendationer samt budgetfrågor
  vore
  det lämpligt att tillämpa
  bestämmelserna
  om kvalificerad majoritet
  enligt artikel 16 i EUF-fördraget
  , medan vid alla andra beslut enkel majoritet bland ledamöterna bör vara tillräckligt. Ärenden som rör lösning av tvister mellan nationella myndigheter bör bedömas av en begränsad panel.

| (36a) | Som en allmän regel bör tillsynsstyrelsen fatta sina beslut med enkel majoritet i enlighet med principen en man- en röst. För åtgärder av allmän natur, däribland sådana som rör antagande av tekniska standarder, riktlinjer och rekommendationer samt budgetfrågor är det emellertid lämpligt att tillämpa bestämmelserna om kvalificerad majoritet i fördraget om Europeiska unionen och EUF-fördraget och i protokoll (nr 36) om övergångsbestämmelser som är fogat till dessa. Ärenden som rör lösning av tvister mellan nationella myndigheter bör bedömas av en begränsad, objektiv panel, bestående av medlemmar som inte företräder de behöriga myndigheter som är parter i tvisten, och inte heller har några intressen i konflikten eller direkta kopplingar till de berörda behöriga myndigheterna. Panelens sammansättning bör vara lämpligt avvägd. Panelens beslut bör godkännas av tillsynsstyrelsen med enkel majoritet enligt principen att varje ledamot har en röst. När det gäller beslut som fattas av den samordnande tillsynsmyndigheten kan emellertid det beslut som föreslås av panelen avvisas av ledamöter som representerar en blockerande minoritet av rösterna enligt definitionen i artikel 16.4 i föredraget om Europeiska unionen och artikel 3 i protokoll (nr 36) om övergångsbestämmelser som är fogat till fördraget om Europeiska unionen och EUF-fördraget. |
| --- | --- |

(36a)

Som en allmän regel bör tillsynsstyrelsen fatta sina beslut med enkel majoritet i enlighet med principen en man- en röst. För åtgärder av allmän natur, däribland sådana som rör antagande av tekniska standarder, riktlinjer och rekommendationer samt budgetfrågor är det emellertid lämpligt att tillämpa bestämmelserna om kvalificerad majoritet i fördraget om Europeiska unionen och EUF-fördraget och i protokoll (nr 36) om övergångsbestämmelser som är fogat till dessa. Ärenden som rör lösning av tvister mellan nationella myndigheter bör bedömas av en begränsad, objektiv panel, bestående av medlemmar som inte företräder de behöriga myndigheter som är parter i tvisten, och inte heller har några intressen i konflikten eller direkta kopplingar till de berörda behöriga myndigheterna. Panelens sammansättning bör vara lämpligt avvägd. Panelens beslut bör godkännas av tillsynsstyrelsen med enkel majoritet enligt principen att varje ledamot har en röst. När det gäller beslut som fattas av den samordnande tillsynsmyndigheten kan emellertid det beslut som föreslås av panelen avvisas av ledamöter som representerar en blockerande minoritet av rösterna enligt definitionen i artikel 16.4 i föredraget om Europeiska unionen och artikel 3 i protokoll (nr 36) om övergångsbestämmelser som är fogat till fördraget om Europeiska unionen och EUF-fördraget.

| (37) | En förvaltningsstyrelse bestående av myndighetens ordförande samt företrädare för nationella tillsynsmyndigheter och kommissionen bör säkerställa att myndigheten verkar i föreskrivet syfte och utför de uppgifter som åläggs den. Förvaltningsstyrelsen bör tilldelas nödvändiga befogenheter för att bland annat föreslå det fleråriga arbetsprogrammet, anta det årliga arbetsprogrammet, utöva vissa budgetbefogenheter, anta myndighetens plan för personalpolitiken, anta särskilda bestämmelser om rätt till tillgång till handlingar och anta årsrapporten. |
| --- | --- |

(37)

En förvaltningsstyrelse bestående av myndighetens ordförande samt företrädare för nationella tillsynsmyndigheter och kommissionen bör säkerställa att myndigheten verkar i föreskrivet syfte och utför de uppgifter som åläggs den. Förvaltningsstyrelsen bör tilldelas nödvändiga befogenheter för att bland annat föreslå det fleråriga arbetsprogrammet, anta det årliga arbetsprogrammet, utöva vissa budgetbefogenheter, anta myndighetens plan för personalpolitiken, anta särskilda bestämmelser om rätt till tillgång till handlingar och anta årsrapporten.

| (38) | En ordförande på heltid, vald av
  Europaparlamentet
  efter öppet uttagningsförfarande
  administrerat av kommissionen varefter en lista upprättas för kommissionen
  , bör företräda myndigheten. Förvaltningen av myndigheten bör anförtros en verkställande direktör, som ska ha rätt att utan rösträtt delta i tillsyns- och förvaltningsstyrelsernas sammanträden. |
| --- | --- |

(38)

En ordförande på heltid, vald av
  Europaparlamentet
  efter öppet uttagningsförfarande
  administrerat av kommissionen varefter en lista upprättas för kommissionen
  , bör företräda myndigheten. Förvaltningen av myndigheten bör anförtros en verkställande direktör, som ska ha rätt att utan rösträtt delta i tillsyns- och förvaltningsstyrelsernas sammanträden.

| (39) | För att säkerställa enhetlighet över sektorsgränserna i de europeiska tillsynsmyndigheterna bör dessa samarbeta nära
  genom
  de europeiska tillsynsmyndigheternas gemensamma kommitté
  (gemensam kommitté) (nedan kallad den gemensamma kommittén)
  och i tillämpliga fall anta gemensamma ståndpunkter.
  Den
  gemensamma kommittén
  bör samordna de tre europeiska tillsynsmyndigheternas arbete när det gäller
  finansiella konglomerat. I tillämpliga fall bör handlingar som ligger inom behörighetsområdet för
  den
  europeiska
  tillsynsmyndigheten (försäkrings- och tjänstepensioner)
  eller
  den
  europeiska
  tillsynsmyndigheten (värdepapper och marknad)
  antas parallellt av berörda europeiska tillsynsmyndigheter.
  Ordförandeskapet för den gemensamma kommittén bör rotera varje år mellan respektive ordförande för de tre europeiska tillsynsmyndigheterna. Ordföranden för den gemensamma kommittén bör vara en vice ordförande för ESRB. Den gemensamma kommittén bör ha ett permanent sekretariat som bemannas med personal som avdelats från de tre europeiska tillsynsmyndigheterna, för att ge möjlighet till informellt informationsutbyte och utveckling av en gemensam kultur i de tre europeiska tillsynsmyndigheterna. |
| --- | --- |

(39)

För att säkerställa enhetlighet över sektorsgränserna i de europeiska tillsynsmyndigheterna bör dessa samarbeta nära
  genom
  de europeiska tillsynsmyndigheternas gemensamma kommitté
  (gemensam kommitté) (nedan kallad den gemensamma kommittén)
  och i tillämpliga fall anta gemensamma ståndpunkter.
  Den
  gemensamma kommittén
  bör samordna de tre europeiska tillsynsmyndigheternas arbete när det gäller
  finansiella konglomerat. I tillämpliga fall bör handlingar som ligger inom behörighetsområdet för
  den
  europeiska
  tillsynsmyndigheten (försäkrings- och tjänstepensioner)
  eller
  den
  europeiska
  tillsynsmyndigheten (värdepapper och marknad)
  antas parallellt av berörda europeiska tillsynsmyndigheter.
  Ordförandeskapet för den gemensamma kommittén bör rotera varje år mellan respektive ordförande för de tre europeiska tillsynsmyndigheterna. Ordföranden för den gemensamma kommittén bör vara en vice ordförande för ESRB. Den gemensamma kommittén bör ha ett permanent sekretariat som bemannas med personal som avdelats från de tre europeiska tillsynsmyndigheterna, för att ge möjlighet till informellt informationsutbyte och utveckling av en gemensam kultur i de tre europeiska tillsynsmyndigheterna.

| (40) | Det är nödvändigt att de parter som berörs av beslut som myndigheten antar har nödvändiga rättsmedel till sitt förfogande. För att skapa ett effektivt skydd av parternas rättigheter och ekonomi i förfarandena bör parterna ges rätt att få beslut prövade av en överklagandenämnd i de fall där myndigheten har beslutsbefogenheter. Av effektivitets- och konsekvensskäl bör överklagandenämnden vara gemensam för de tre europeiska tillsynsmyndigheterna, oberoende av dessas administrations- och regleringsstrukturer. Överklagandenämndens beslut bör kunna överklagas i tribunalen och i Europeiska unionens domstol. |
| --- | --- |

(40)

Det är nödvändigt att de parter som berörs av beslut som myndigheten antar har nödvändiga rättsmedel till sitt förfogande. För att skapa ett effektivt skydd av parternas rättigheter och ekonomi i förfarandena bör parterna ges rätt att få beslut prövade av en överklagandenämnd i de fall där myndigheten har beslutsbefogenheter. Av effektivitets- och konsekvensskäl bör överklagandenämnden vara gemensam för de tre europeiska tillsynsmyndigheterna, oberoende av dessas administrations- och regleringsstrukturer. Överklagandenämndens beslut bör kunna överklagas i tribunalen och i Europeiska unionens domstol.

| (41) | För att garantera myndigheten oinskränkt självständighet och oberoende bör den ges en egen budget med intäkter huvudsakligen i form av obligatoriska bidrag från de nationella tillsynsmyndigheterna och från Europeiska unionens allmänna budget.
  Europeiska unionen bör finansiera myndigheten endast efter det att budgetmyndigheten har nått en överenskommelse enligt punkt 47 i det interinstitutionella avtalet mellan Europaparlamentet, rådet och kommissionen av den 17 maj 2006 om budgetdisciplin och sund ekonomisk förvaltning

   (28). ▐ Unionens budgetförfarande bör tillämpas. Revisionen av räkenskaperna bör göras av revisionsrätten.
  Hela budgeten bör vara underställd ansvarsfrihetsförfarandet. |
| --- | --- |

(41)

För att garantera myndigheten oinskränkt självständighet och oberoende bör den ges en egen budget med intäkter huvudsakligen i form av obligatoriska bidrag från de nationella tillsynsmyndigheterna och från Europeiska unionens allmänna budget.
  Europeiska unionen bör finansiera myndigheten endast efter det att budgetmyndigheten har nått en överenskommelse enligt punkt 47 i det interinstitutionella avtalet mellan Europaparlamentet, rådet och kommissionen av den 17 maj 2006 om budgetdisciplin och sund ekonomisk förvaltning

   (28). ▐ Unionens budgetförfarande bör tillämpas. Revisionen av räkenskaperna bör göras av revisionsrätten.
  Hela budgeten bör vara underställd ansvarsfrihetsförfarandet.

| (42) | Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1073/1999 av den 25 maj 1999 om utredningar som utförs av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF) (29) ska vara tillämplig på myndigheten. Myndigheten bör också ansluta sig till det interinstitutionella avtalet av den 25 maj 1999 mellan Europaparlamentet, Europeiska unionens råd och Europeiska gemenskapernas kommission om interna utredningar som utförs av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF) (30). |
| --- | --- |

(42)

Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1073/1999 av den 25 maj 1999 om utredningar som utförs av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF) (29) ska vara tillämplig på myndigheten. Myndigheten bör också ansluta sig till det interinstitutionella avtalet av den 25 maj 1999 mellan Europaparlamentet, Europeiska unionens råd och Europeiska gemenskapernas kommission om interna utredningar som utförs av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF) (30).

| (43) | För att säkerställa öppna och överblickbara anställningsförhållanden och lika behandling av personalen bör tjänsteföreskrifterna för tjänstemän i Europeiska gemenskaperna och anställningsvillkoren för övriga anställda i Europeiska gemenskaperna (31) tillämpas på myndighetens personal. |
| --- | --- |

(43)

För att säkerställa öppna och överblickbara anställningsförhållanden och lika behandling av personalen bör tjänsteföreskrifterna för tjänstemän i Europeiska gemenskaperna och anställningsvillkoren för övriga anställda i Europeiska gemenskaperna (31) tillämpas på myndighetens personal.

| (44) | Det är av väsentlig betydelse att affärshemligheter och annan konfidentiell information skyddas.
  Sekretessen för den
  information som
  görs tillgänglig för myndigheten och som
  utbyts inom nätverket
  bör underkastas stränga och effektiva sekretessregler
  . |
| --- | --- |

(44)

Det är av väsentlig betydelse att affärshemligheter och annan konfidentiell information skyddas.
  Sekretessen för den
  information som
  görs tillgänglig för myndigheten och som
  utbyts inom nätverket
  bör underkastas stränga och effektiva sekretessregler
  .

| (45) | Skyddet för enskilda vid behandling av personuppgifter regleras genom Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (32) och Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 45/2001 av den 18 december 2000 om skydd för enskilda då Europeiska unionens institutioner och organ behandlar personuppgifter och om den fria rörligheten för sådana uppgifter (33) som ska tillämpas fullt ut på behandlingen av personuppgifter inom ramen för denna förordning. |
| --- | --- |

(45)

Skyddet för enskilda vid behandling av personuppgifter regleras genom Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (32) och Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 45/2001 av den 18 december 2000 om skydd för enskilda då Europeiska unionens institutioner och organ behandlar personuppgifter och om den fria rörligheten för sådana uppgifter (33) som ska tillämpas fullt ut på behandlingen av personuppgifter inom ramen för denna förordning.

| (46) | För att säkerställa att myndighetens verksamhet är överblickbar bör den omfattas av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1049/2001 av den 30 maj 2001 om allmänhetens tillgång till Europaparlamentets, rådets och kommissionens handlingar (34). |
| --- | --- |

(46)

För att säkerställa att myndighetens verksamhet är överblickbar bör den omfattas av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1049/2001 av den 30 maj 2001 om allmänhetens tillgång till Europaparlamentets, rådets och kommissionens handlingar (34).

| (47) | Länder som inte är medlemmar i Europeiska unionen bör tillåtas delta i myndighetens arbete i enlighet med lämpliga avtal som ska ingås av Europeiska unionen. |
| --- | --- |

(47)

Länder som inte är medlemmar i Europeiska unionen bör tillåtas delta i myndighetens arbete i enlighet med lämpliga avtal som ska ingås av Europeiska unionen.

| (48) | Eftersom målen för denna förordning, nämligen att förbättra den inre marknadens funktion genom att säkerställa en hög, effektiv och enhetlig nivå på reglering och tillsyn, skydda insättare och investerare, skydda de finansiella marknadernas integritet, effektivitet och korrekta funktion, upprätthålla stabiliteten i det finansiella systemet och stärka den internationella samordningen av tillsynen, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna, och de därför på grund av åtgärdens omfattning bättre kan uppnås på EU-nivå, kan Europeiska unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går förordningen inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål. |
| --- | --- |

(48)

Eftersom målen för denna förordning, nämligen att förbättra den inre marknadens funktion genom att säkerställa en hög, effektiv och enhetlig nivå på reglering och tillsyn, skydda insättare och investerare, skydda de finansiella marknadernas integritet, effektivitet och korrekta funktion, upprätthålla stabiliteten i det finansiella systemet och stärka den internationella samordningen av tillsynen, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna, och de därför på grund av åtgärdens omfattning bättre kan uppnås på EU-nivå, kan Europeiska unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går förordningen inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.

| (49) | Myndigheten övertar alla nu gällande uppgifter och befogenheter från Europeiska banktillsynskommittén (CEBS). Kommissionens beslut 2009/78/EG av den 23 januari 2009 om inrättande av kommittén för europeiska banktillsynsmyndigheter bör därför upphävas och Europaparlamentets och rådets beslut nr 716/2009/EG av den 16 september 2009 om inrättande av ett gemenskapsprogram till stöd för särskild verksamhet på området för finansiella tjänster, finansiell rapportering och revision (35) bör ändras i enlighet med detta. |
| --- | --- |

(49)

Myndigheten övertar alla nu gällande uppgifter och befogenheter från Europeiska banktillsynskommittén (CEBS). Kommissionens beslut 2009/78/EG av den 23 januari 2009 om inrättande av kommittén för europeiska banktillsynsmyndigheter bör därför upphävas och Europaparlamentets och rådets beslut nr 716/2009/EG av den 16 september 2009 om inrättande av ett gemenskapsprogram till stöd för särskild verksamhet på området för finansiella tjänster, finansiell rapportering och revision (35) bör ändras i enlighet med detta.

| (50) | Det är lämpligt att ange en tidsfrist för tillämpningen av denna förordning för att säkerställa att myndigheten är tillräckligt väl förberedd för att inleda sin verksamhet och för att se till att övergången till den från CEBS sker friktionsfritt. |
| --- | --- |

(50)

Det är lämpligt att ange en tidsfrist för tillämpningen av denna förordning för att säkerställa att myndigheten är tillräckligt väl förberedd för att inleda sin verksamhet och för att se till att övergången till den från CEBS sker friktionsfritt.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

KAPITEL I

INRÄTTANDE OCH RÄTTSLIG STATUS

Artikel 1

Inrättande och verksamhetsområde

1.   Genom denna förordning inrättas en europeisk
  tillsynsmyndighet (Europeiska bankmyndigheten)
  (nedan kallad myndigheten).

2.   Myndigheten ska
  agera enligt de befogenheter den tilldelas genom denna förordning och
  vara verksam inom tillämpningsområdet för direktiv 2006/48/EG, direktiv 2006/49/EG, direktiv 2002/87/EG,
  förordning (EG) nr 1781/2006, direktiv 94/19/EG och, i den mån som dessa rättsakter tillämpas på kreditinstitut och finansiella institut och de behöriga myndigheter som utövar tillsynen över dem, inom de tillämpliga delarna av
  direktiv 2005/60/EG, direktiv 2002/65/EG,
  direktiv 2007/64/EG
  och
  direktiv 2009/110/EG
  , inbegripet alla direktiv, förordningar och beslut som grundar sig på dessa rättsakter och alla rättsakter avseende myndighetens uppgifter som kan komma att antas av Europeiska unionen.

2a.
     
  Myndigheten ska också agera inom verksamhetsområdet för kreditinstitut, finansiella konglomerat, värdepappersföretag, betalningsinstitut och e-penninginstitut, inbegripet frågor som rör företagsstyrning, revision och finansrapportering, förutsatt att det krävs sådana åtgärder av myndigheten för att säkerställa att den lagstiftning som avses i punkt 2 tillämpas på ett verkningsfullt och enhetligt sätt.

3.   Denna förordning ska inte påverka kommissionens befogenheter, däribland befogenheten enligt
  artikel 258 i EUF-fördraget
  att säkerställa att unionslagstiftningen iakttas.

4.   Myndighetens syfte ska vara att
  skydda allmänintresset genom att bidra till det finansiella systemets stabilitet och effektivitet på kort, medellång och lång sikt, till förmån för EU:s ekonomi, dess medborgare och företag. Myndigheten ska bidra till att

| i) | få den inre marknaden att fungera bättre, bland annat genom att reglering och tillsyn i stabilitetssyfte når en
  sund
  , verkningsfull och enhetlig nivå,
  ▐ |
| --- | --- |

i)

få den inre marknaden att fungera bättre, bland annat genom att reglering och tillsyn i stabilitetssyfte når en
  sund
  , verkningsfull och enhetlig nivå,

▐

| iii) | säkerställa de finansiella marknadernas integritet,
  transparens,
  effektivitet och korrekta funktion,
  ▐ |
| --- | --- |

iii)

säkerställa de finansiella marknadernas integritet,
  transparens,
  effektivitet och korrekta funktion,

▐

| v) | stärka den internationella samordningen mellan tillsynsorganen, |
| --- | --- |

v)

stärka den internationella samordningen mellan tillsynsorganen,

| va) | förebygga regelarbitrage och bidra till likvärdiga konkurrensvillkor, |
| --- | --- |

va)

förebygga regelarbitrage och bidra till likvärdiga konkurrensvillkor,

| vb) | säkerställa att tagandet av kreditrisker och andra risker regleras och övervakas på lämpligt sätt, och |
| --- | --- |

vb)

säkerställa att tagandet av kreditrisker och andra risker regleras och övervakas på lämpligt sätt, och

| vc) | bidra till att konsumentskyddet stärks
  . |
| --- | --- |

vc)

bidra till att konsumentskyddet stärks
  .

I detta syfte ska myndigheten bidra till att säkerställa en konsekvent, ändamålsenlig och effektiv tillämpning av de EU-rättsakter som avses i artikel 2, främja enhetlighet i tillsynen och avge yttranden till Europaparlamentet, rådet och kommissionen
  samt genomföra ekonomiska analyser av marknaderna för att verka för att myndighetens mål uppnås
  .

Myndigheten ska vid utövandet av de uppgifter som den tilldelats enligt denna förordning särskilt uppmärksamma de systemrisker som uppvisas av finansiella institut vars brister kan inverka negativt på finanssystemets eller realekonomins sätt att fungera.

När myndigheten fullgör sina åligganden ska den handla självständigt och objektivt och uteslutande i Europeiska unionens intresse.

Artikel 1a

EU-systemet för finansiell tillsyn

1.
     
  Myndigheten ska ingå i ett europeiskt system för finansiell tillsyn (ESFS). ESFS huvudsakliga syfte ska vara att se till att gällande regler för den finansiella sektorn tillämpas på ett sätt som bevarar den finansiella stabiliteten och därmed garanterar förtroendet för det finansiella systemet som helhet och ett tillräckligt skydd för konsumenter av finansiella tjänster.

2.
     
  ESFS ska omfatta följande:

| a) | Europeiska systemrisknämnden (ESRB), när det gäller de uppgifter som fastställs i förordning (EU) nr .../2010 (ESRB) och i denna förordning, |
| --- | --- |

a)

Europeiska systemrisknämnden (ESRB), när det gäller de uppgifter som fastställs i förordning (EU) nr .../2010 (ESRB) och i denna förordning,

| b) | myndigheten, |
| --- | --- |

b)

myndigheten,

| c) | den europeiska tillsynsmyndigheten (värdepapper och marknader), inrättad genom förordning (EU) nr .../2010 [ESMA], |
| --- | --- |

c)

den europeiska tillsynsmyndigheten (värdepapper och marknader), inrättad genom förordning (EU) nr .../2010 [ESMA],

| d) | den europeiska tillsynsmyndigheten (försäkringar och tjänstepensioner) inrättad genom förordning (EU) nr .../2010 [EIOPA], |
| --- | --- |

d)

den europeiska tillsynsmyndigheten (försäkringar och tjänstepensioner) inrättad genom förordning (EU) nr .../2010 [EIOPA],

| e) | den europeiska tillsynsmyndigheten (gemensamma kommittén), när det gäller utförandet av de uppgifter som anges i artiklarna 40–43 (den gemensamma kommittén), |
| --- | --- |

e)

den europeiska tillsynsmyndigheten (gemensamma kommittén), när det gäller utförandet av de uppgifter som anges i artiklarna 40–43 (den gemensamma kommittén),

| f) | de myndigheter i medlemsstaterna som anges i artikel 2.2 i förordning (EU) nr .../2010 [ESMA], i förordning (EU) nr .../2010 [EIOPA] och i denna förordning, |
| --- | --- |

f)

de myndigheter i medlemsstaterna som anges i artikel 2.2 i förordning (EU) nr .../2010 [ESMA], i förordning (EU) nr .../2010 [EIOPA] och i denna förordning,

| g) | kommissionen, när det gäller utförandet av de uppgifter som avses i artiklarna 7 och 9. |
| --- | --- |

g)

kommissionen, när det gäller utförandet av de uppgifter som avses i artiklarna 7 och 9.

3.
     
  Myndigheten ska samarbeta nära och regelbundet med ESRB samt, genom den gemensamma kommittén, med EIOPA och ESMA och därvid säkerställa sektorsövergripande enhetlighet och nå fram till gemensamma ståndpunkter på området för tillsyn av finansiella konglomerat och andra sektorövergripande frågor.

4.
     
  Enligt principen om lojalt samarbete i artikel 4.3 i fördraget om Europeiska unionen ska parterna inom ESFS samarbeta i en anda av förtroende och med full ömsesidig respekt, i synnerhet genom att tillse att lämplig och tillförlitlig information utbyts.

5.
     
  De tillsynsmyndigheter som ingår i ESFS ska vara skyldiga att utöva tillsyn av finansiella institut i unionen i enlighet med de rättsakter som avses i artikel 1.2.

Artikel 1b

Skyldighet att rapportera till Europaparlamentet

De myndigheter som avses i artikel 1a.2 ska vara skyldiga att rapportera till Europaparlamentet.

Artikel 2

Definitioner

I denna förordning avses med

1.   finansiella institut: ”kreditinstitut” enligt definitionen
  i artikel 4.1
  i direktiv 2006/48/EG, ”värdepappersföretag” enligt definitionen
  i artikel 3.1 b
  i direktiv 2006/49/EG och ”finansiella konglomerat” enligt definitionen
  i artikel 2.14
  i direktiv 2002/87/EG,
  med förbehåll för att ”finansiella institut” enligt definitionen i artikel 3.1 och 3.2 i direktiv 2005/60/EG avser kreditinstitut och finansiella institut
  .

2.   behöriga myndigheter:

| i) | behöriga myndigheter enligt definitionerna i direktiv 2006/48/EG, 2006/49/EG
  och 2007/64/EG samt enligt direktiv 2009/110/EG, |
| --- | --- |

i)

behöriga myndigheter enligt definitionerna i direktiv 2006/48/EG, 2006/49/EG
  och 2007/64/EG samt enligt direktiv 2009/110/EG,

| ii) | när det gäller direktiv 2002/65/EG och 2005/60/EG, avses med ”behöriga myndigheter” de myndigheter som har behörighet att säkerställa att kreditinstitut och finansiella institut uppfyller kraven i de direktiven, |
| --- | --- |

ii)

när det gäller direktiv 2002/65/EG och 2005/60/EG, avses med ”behöriga myndigheter” de myndigheter som har behörighet att säkerställa att kreditinstitut och finansiella institut uppfyller kraven i de direktiven,

| iii) | när det gäller system för garanti av insättningar
  avses med ”behöriga myndigheter”
  organ som förvaltar ett system för garanti av insättningar i enlighet med direktiv 94/19/EG
  , eller, om det är ett privat företag som står för verksamheten i ett system för garanti av insättningar, den offentliga myndighet som utövar tillsynen över dessa system, i enlighet med direktiv 94/19/EG
  . |
| --- | --- |

iii)

när det gäller system för garanti av insättningar
  avses med ”behöriga myndigheter”
  organ som förvaltar ett system för garanti av insättningar i enlighet med direktiv 94/19/EG
  , eller, om det är ett privat företag som står för verksamheten i ett system för garanti av insättningar, den offentliga myndighet som utövar tillsynen över dessa system, i enlighet med direktiv 94/19/EG
  .

Artikel 3

Rättslig status

1.   Myndigheten ska vara ett unionsorgan med status som juridisk person.

2.   Myndigheten ska i varje medlemsstat ha den mest vittgående rättskapacitet som tillerkänns juridiska personer enligt den nationella lagstiftningen. Den får i synnerhet förvärva och avyttra lös och fast egendom samt föra talan inför domstolar och andra myndigheter.

3.   Myndigheten ska företrädas av sin ordförande.

Artikel 4

Sammansättning

Myndigheten ska bestå av följande:

| 1. | En tillsynsstyrelse, som ska ha de uppgifter som anges i artikel 28. |
| --- | --- |

1.

En tillsynsstyrelse, som ska ha de uppgifter som anges i artikel 28.

| 2. | En förvaltningsstyrelse, som ska ha de uppgifter som anges i artikel 32. |
| --- | --- |

2.

En förvaltningsstyrelse, som ska ha de uppgifter som anges i artikel 32.

| 3. | En ordförande, som ska ha de uppgifter som anges i artikel 33. |
| --- | --- |

3.

En ordförande, som ska ha de uppgifter som anges i artikel 33.

| 4. | En verkställande direktör, som ska ha de uppgifter som anges i artikel 38. |
| --- | --- |

4.

En verkställande direktör, som ska ha de uppgifter som anges i artikel 38.

| 5. | En överklagandenämnd enligt artikel 44, som ska ha de uppgifter som anges i artikel 46. |
| --- | --- |

5.

En överklagandenämnd enligt artikel 44, som ska ha de uppgifter som anges i artikel 46.

Artikel 5

Huvudkontor och
  säte

Myndigheten ska ha sitt huvudkontor i Frankfurt.

Den får vara representerad i de viktigaste finanscentrumen i Europeiska unionen.

KAPITEL II

MYNDIGHETENS UPPGIFTER OCH BEFOGENHETER

Artikel 6

Myndighetens uppgifter och befogenheter

1.   Myndigheten ska ha följande uppgifter:

| a) | Att bidra till upprättandet av gemensamma standarder och metoder av hög kvalitet för reglering och tillsyn, bland annat genom att avge yttranden till EU-institutionerna och utarbeta riktlinjer, rekommendationer och förslag till tekniska
  regel- och genomförandestandarder
  som ska grundas på de rättsakter som anges i artikel 1.2. |
| --- | --- |

a)

Att bidra till upprättandet av gemensamma standarder och metoder av hög kvalitet för reglering och tillsyn, bland annat genom att avge yttranden till EU-institutionerna och utarbeta riktlinjer, rekommendationer och förslag till tekniska
  regel- och genomförandestandarder
  som ska grundas på de rättsakter som anges i artikel 1.2.

| b) | Att bidra till en konsekvent tillämpning av unionslagstiftningen, bland annat genom att bidra till en gemensam tillsynskultur, säkerställa en konsekvent, ändamålsenlig och effektiv tillämpning av de rättsakter som anges i artikel 1.2, förebygga regelarbitrage, medla och lösa tvister mellan behöriga myndigheter,
  garantera en verkningsfull och enhetlig tillsyn av finansiella institut och
  inbördes överensstämmelse i tillsynskollegiernas verksamhet och vidta åtgärder
  bland annat
  i krissituationer. |
| --- | --- |

b)

Att bidra till en konsekvent tillämpning av unionslagstiftningen, bland annat genom att bidra till en gemensam tillsynskultur, säkerställa en konsekvent, ändamålsenlig och effektiv tillämpning av de rättsakter som anges i artikel 1.2, förebygga regelarbitrage, medla och lösa tvister mellan behöriga myndigheter,
  garantera en verkningsfull och enhetlig tillsyn av finansiella institut och
  inbördes överensstämmelse i tillsynskollegiernas verksamhet och vidta åtgärder
  bland annat
  i krissituationer.

| c) | Att
  stimulera och
  underlätta delegering av uppgifter och ansvar mellan behöriga myndigheter. |
| --- | --- |

c)

Att
  stimulera och
  underlätta delegering av uppgifter och ansvar mellan behöriga myndigheter.

| d) | Att samarbeta nära med ESRB, bland annat genom att ge detta organ all information som krävs för att det ska kunna genomföra sina uppgifter och säkerställa att dess varningar och rekommendationer följs upp korrekt. |
| --- | --- |

d)

Att samarbeta nära med ESRB, bland annat genom att ge detta organ all information som krävs för att det ska kunna genomföra sina uppgifter och säkerställa att dess varningar och rekommendationer följs upp korrekt.

| e) | Att
  organisera och
  genomföra kollegiala utvärderingar av behöriga myndigheter,
  inbegripet rådgivning,
  i syfte att öka den inbördes överensstämmelsen mellan resultaten av tillsynen. |
| --- | --- |

e)

Att
  organisera och
  genomföra kollegiala utvärderingar av behöriga myndigheter,
  inbegripet rådgivning,
  i syfte att öka den inbördes överensstämmelsen mellan resultaten av tillsynen.

| f) | Att övervaka och bedöma marknadens utveckling inom sitt behörighetsområde. |
| --- | --- |

f)

Att övervaka och bedöma marknadens utveckling inom sitt behörighetsområde.

| fa) | Att genomföra ekonomiska analyser av marknaden för att ge vägledning vid utförandet av myndighetens arbetsuppgifter. |
| --- | --- |

fa)

Att genomföra ekonomiska analyser av marknaden för att ge vägledning vid utförandet av myndighetens arbetsuppgifter.

| fb) | Att främja skyddet av insättare och investerare. |
| --- | --- |

fb)

Att främja skyddet av insättare och investerare.

| fc) | Att bidra till krishantering i gränsöverskridande institut som skulle kunna utgöra en systemrisk enligt artikel 12b, genom att via sin avvecklingsenhet enligt artikel 12c leda och genomföra alla förfaranden för tidiga insatser, avveckling eller insolvens. |
| --- | --- |

fc)

Att bidra till krishantering i gränsöverskridande institut som skulle kunna utgöra en systemrisk enligt artikel 12b, genom att via sin avvecklingsenhet enligt artikel 12c leda och genomföra alla förfaranden för tidiga insatser, avveckling eller insolvens.

| g) | Att fullgöra varje annan specifik uppgift som anges i denna förordning eller i de rättsakter som avses i artikel 1.2. |
| --- | --- |

g)

Att fullgöra varje annan specifik uppgift som anges i denna förordning eller i de rättsakter som avses i artikel 1.2.

| ga) | Att utöva tillsyn över de finansiella institut som inte omfattas av behöriga myndigheters tillsyn. |
| --- | --- |

ga)

Att utöva tillsyn över de finansiella institut som inte omfattas av behöriga myndigheters tillsyn.

| gb) | Att offentliggöra och regelbundet uppdatera information som rör dess verksamhetsområde på den egna webbplatsen, i synnerhet inom dess behörighetsområde, i syfte att ge allmänheten lättillgänglig information. |
| --- | --- |

gb)

Att offentliggöra och regelbundet uppdatera information som rör dess verksamhetsområde på den egna webbplatsen, i synnerhet inom dess behörighetsområde, i syfte att ge allmänheten lättillgänglig information.

| gc) | Att när så är lämpligt överta alla befintliga och pågående uppgifter från kommittén för europeiska banktillsynsmyndigheter (CEBS). |
| --- | --- |

gc)

Att när så är lämpligt överta alla befintliga och pågående uppgifter från kommittén för europeiska banktillsynsmyndigheter (CEBS).

2.   Vid utförandet av de uppgifter som anges i punkt 1 ska myndigheten ha de befogenheter som fastställs genom denna förordning, och i synnerhet befogenhet att

| a) | utarbeta förslag till tekniska
  regelstandarder
  i de specifika fall som avses i artikel 7, |
| --- | --- |

a)

utarbeta förslag till tekniska
  regelstandarder
  i de specifika fall som avses i artikel 7,

| aa) | utarbeta förslag till tekniska genomförandestandarder i de specifika fall som avses i artikel 7e, |
| --- | --- |

aa)

utarbeta förslag till tekniska genomförandestandarder i de specifika fall som avses i artikel 7e,

| b) | utfärda riktlinjer och rekommendationer enligt artikel 8, |
| --- | --- |

b)

utfärda riktlinjer och rekommendationer enligt artikel 8,

| c) | utfärda rekommendationer i specifika fall i enlighet med artikel 9.3, |
| --- | --- |

c)

utfärda rekommendationer i specifika fall i enlighet med artikel 9.3,

| d) | fatta enskilda beslut riktade till behöriga myndigheter i de specifika fall som avses i artiklarna 10 och 11, |
| --- | --- |

d)

fatta enskilda beslut riktade till behöriga myndigheter i de specifika fall som avses i artiklarna 10 och 11,

| e) | fatta enskilda beslut, riktade till kreditinstitut, i de specifika fall som avses i artiklarna 9.6, 10.3 och 11.4, |
| --- | --- |

e)

fatta enskilda beslut, riktade till kreditinstitut, i de specifika fall som avses i artiklarna 9.6, 10.3 och 11.4,

| f) | avge yttranden till Europaparlamentet, rådet och kommissionen i enlighet med artikel 19, |
| --- | --- |

f)

avge yttranden till Europaparlamentet, rådet och kommissionen i enlighet med artikel 19,

| fa) | samla in nödvändig information om finansiella institut i enlighet med artikel 20, |
| --- | --- |

fa)

samla in nödvändig information om finansiella institut i enlighet med artikel 20,

| fb) | utveckla gemensamma metoder för att utvärdera hur produktens särdrag och distributionsprocesserna inverkar på institutens finansiella ställning och konsumentskyddet, |
| --- | --- |

fb)

utveckla gemensamma metoder för att utvärdera hur produktens särdrag och distributionsprocesserna inverkar på institutens finansiella ställning och konsumentskyddet,

| fc) | tillhandahålla en databas med registrerade finansiella institut inom sitt behörighetsområde och, om detta specificeras i de rättsakter som avses i artikel 1.2, på central nivå, |
| --- | --- |

fc)

tillhandahålla en databas med registrerade finansiella institut inom sitt behörighetsområde och, om detta specificeras i de rättsakter som avses i artikel 1.2, på central nivå,

| fd) | utarbeta en teknisk regelstandard för att fastställa hur mycket information som myndigheten åtminstone måste tillhandahållas om transaktioner och finansiella institut, hur samordningen av insamlingen ska utföras och hur befintliga nationella databaser ska kopplas samman för att garantera att myndigheten alltid har tillgång till relevanta och nödvändiga uppgifter om transaktioner och marknader. |
| --- | --- |

fd)

utarbeta en teknisk regelstandard för att fastställa hur mycket information som myndigheten åtminstone måste tillhandahållas om transaktioner och finansiella institut, hur samordningen av insamlingen ska utföras och hur befintliga nationella databaser ska kopplas samman för att garantera att myndigheten alltid har tillgång till relevanta och nödvändiga uppgifter om transaktioner och marknader.

3.   Myndigheten ska i fråga om juridiska personer eller verksamheter med EU-dimensioner utöva alla exklusiva EU-tillsynsbefogenheter som den tilldelats genom de rättsakter som avses i artikel 1.2.

4.
     I ▐ syfte
  att utöva sina exklusiva tillsynsbefogenheter enligt punkt 3
  ska myndigheten ha tillräckliga utrednings- och verkställandebefogenheter enligt tillämplig lagstiftning och möjlighet att ta ut avgifter.
  Myndigheten ska utöva de exklusiva tillsynsbefogenheterna i nära samarbete med de behöriga myndigheterna och ta till vara deras expertis, resurser och befogenheter.

Artikel 6a

Uppgifter som rör konsumentskydd och finansiell verksamhet

1.
     
  För att främja skyddet av insättare och investerare ska myndigheten spela en ledande roll för att främja transparens, enkelhet och rättvisa på marknaden för finansiella produkter eller tjänster som riktar sig till privatpersoner på hela den inre marknaden, bl.a. genom att

| i) | samla in uppgifter om, analysera och rapportera om konsumenttrender, |
| --- | --- |

i)

samla in uppgifter om, analysera och rapportera om konsumenttrender,

| ii) | se över och samordna initiativ för att öka konsumenternas förmåga att förstå finansiell information samt utbildningsinitiativ, |
| --- | --- |

ii)

se över och samordna initiativ för att öka konsumenternas förmåga att förstå finansiell information samt utbildningsinitiativ,

| iii) | utveckla normer för utbildningen inom branschen, |
| --- | --- |

iii)

utveckla normer för utbildningen inom branschen,

| iv) | bidra till utvecklingen av gemensamma regler om utlämnande av uppgifter, och |
| --- | --- |

iv)

bidra till utvecklingen av gemensamma regler om utlämnande av uppgifter, och

| v) | bedöma, framför allt, tillgången till, förekomsten av och kostnaderna för krediter till hushåll och företag, särskilt små och medelstora företag. |
| --- | --- |

v)

bedöma, framför allt, tillgången till, förekomsten av och kostnaderna för krediter till hushåll och företag, särskilt små och medelstora företag.

2.
     
  Myndigheten ska övervaka nya och befintliga former av finansiell verksamhet och får anta riktlinjer och rekommendationer för att främja säkra och sunda marknader och förenhetligande av regleringsförfarandena.

3.
     
  Myndigheten får även utfärda varningar om en finansiell verksamhet allvarligt hotar målen i artikel 1.4.

4.
     
  Myndigheten ska inrätta en kommitté för finansiell innovation, som ska vara en integrerad del av myndigheten och omfatta alla berörda behöriga nationella tillsynsmyndigheter i syfte att samordna regleringen och övervakningen av ny eller innovativ finansiell verksamhet och bistå Europaparlamentet, rådet och kommissionen med råd.

5.
     
  Myndigheten får tillfälligt förbjuda eller begränsa vissa typer av finansiell verksamhet som hotar finansmarknadernas funktion och integritet eller stabiliteten i hela eller delar av unionens finansiella system i de fall och på de villkor som anges i rättsakterna enligt artikel 1.2 eller, om så krävs i en krissituation, i enlighet med artikel 10 och på de villkor som anges där.

Myndigheten ska med jämna och rimliga mellanrum se över detta beslut.

Myndigheten får också bedöma om det råder behov av förbud mot eller begränsningar för vissa former av finansiell verksamhet och, om ett sådant behov föreligger, underrätta kommissionen för att underlätta antagandet av eventuella förbud eller begränsningar.

Artikel 7

Tekniska
  regelstandarder

1.   
  Europaparlamentet och rådet får, i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget, till kommissionen delegera befogenheten att anta tekniska regelstandarder för att sörja för en konsekvent harmonisering
  inom de områden som särskilt anges i de rättsakter som avses i artikel 1.2.
  Regelstandarderna ska vara tekniska, ska inte innebära strategiska beslut eller policyval och deras innehåll ska begränsas av de lagstiftningsakter som de grundas på. Förslag till tekniska regelstandarder ska utarbetas av myndigheten och överlämnas till kommissionen för godkännande. I de fall då myndigheten inte överlämnar ett förslag till kommissionen inom de tidsfrister som anges i de rättsakter som avses i artikel 1.2 får kommissionen anta en teknisk regelstandard.

2.   
  Innan myndigheten överlämnar sitt förslag till kommissionen ska myndigheten ha genomfört ett öppet offentligt samråd om de tekniska regelstandarderna och analyserat de möjliga kostnaderna och fördelarna, utom då sådana samråd och analyser inte står i proportion till omfattningen och konsekvenserna av de tekniska regelstandarder som avses eller till hur brådskande ärendet är. Myndigheten ska begära ett yttrande eller råd från den bankintressentgrupp som avses i artikel 22.

3.
     
  När kommissionen har erhållit ett förslag till teknisk regelstandard från myndigheten ska den omgående vidarebefordra det till Europaparlamentet och rådet.

4.
     
  Inom tre månader efter mottagandet ska kommissionen besluta huruvida den ska anta förslaget till teknisk regelstandard. De tekniska regelstandarderna ska antas genom förordningar eller beslut. Om kommissionen har för avsikt att inte godkänna standarden ska den informera Europaparlamentet och rådet om detta och om orsakerna till detta.

Artikel 7a

Uteblivet godkännande eller ändring av förslagen till regelstandarder

1.
     
  Om kommissionen har för avsikt att inte godkänna förslaget till tekniska regelstandarder eller att godkänna dem endast delvis eller med ändringar ska den sända tillbaka förslaget till tekniska regelstandarder till myndigheten, med förslag till motiverade ändringar.

2.
     
  Inom sex veckor får myndigheten ändra förslagen till tekniska regelstandarder på grundval av kommissionens föreslagna ändringar och på nytt överlämna dem till kommissionen för godkännande. Myndigheten ska informera Europaparlamentet, rådet och kommissionen om sitt beslut.

3.
     
  Om myndigheten inte godtar kommissionens beslut att förkasta eller ändra det ursprungliga förslaget kan Europaparlamentet och rådet sammankalla den ansvarige kommissionsledamoten och myndighetens ordförande inom en månad till ett ad hoc-sammanträde i Europaparlamentets behöriga utskott eller rådets behöriga kommitté så att dessa kan lägga fram och förklara sina meningsskiljaktigheter.

Artikel 7b

Utövande av delegering

1.
     
  Befogenhet att anta de tekniska regelstandarder som avses i artikel 7 ska ges till kommissionen för en period på fyra år från denna förordnings ikraftträdande. Kommissionen ska utarbeta en rapport om de delegerade befogenheterna senast sex månader innan perioden på fyra år löpt ut. Delegeringen av befogenhet ska automatiskt förlängas med perioder av samma längd, om den inte återkallas av Europaparlamentet eller rådet i enlighet med artikel 7c.

2.
     
  När kommissionen antar en regelstandard ska den samtidigt underrätta Europaparlamentet och rådet.

3.
     
  I den rapport som avses i artikel 35.2 ska myndighetens ordförande informera Europaparlamentet och rådet om de regelstandarder som har antagits och som inte följts av de behöriga myndigheterna.

Artikel 7c

Invändningar mot regelstandarder

1.
     
  I de fall där kommissionen antar en delegerad akt på de områden som särskilt anges i de rättsakter som avses i artikel 1.2 ska följande gälla:

| a) | Europaparlamentet eller rådet får invända mot en delegerad akt inom en period på tre månader från delgivningsdagen. På Europaparlamentets eller rådets initiativ ska denna period förlängas med tre månader. |
| --- | --- |

a)

Europaparlamentet eller rådet får invända mot en delegerad akt inom en period på tre månader från delgivningsdagen. På Europaparlamentets eller rådets initiativ ska denna period förlängas med tre månader.

| b) | Den delegerade akten ska offentliggöras i Europeiska unions officiella tidning och träda i kraft innan tidsfristen löpt ut, om både Europaparlamentet och rådet har meddelat kommissionen att de inte tänker göra några invändningar. Om varken Europaparlamentet eller rådet vid utgången av denna period har invänt mot den delegerade akten, ska den offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning. |
| --- | --- |

b)

Den delegerade akten ska offentliggöras i Europeiska unions officiella tidning och träda i kraft innan tidsfristen löpt ut, om både Europaparlamentet och rådet har meddelat kommissionen att de inte tänker göra några invändningar. Om varken Europaparlamentet eller rådet vid utgången av denna period har invänt mot den delegerade akten, ska den offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.

| c) | Om Europaparlamentet eller rådet invänder mot den delegerade akten ska den inte träda i kraft. I enlighet med artikel 296 i EUF-fördraget ska den institution som invänder mot den delegerade akten ange skälen för detta. |
| --- | --- |

c)

Om Europaparlamentet eller rådet invänder mot den delegerade akten ska den inte träda i kraft. I enlighet med artikel 296 i EUF-fördraget ska den institution som invänder mot den delegerade akten ange skälen för detta.

2.
     
  Om kommissionen antar en regelstandard som är identisk med det förslag till regelstandard som myndigheten överlämnat ska punkterna 1a, 1b och 1c tillämpas, men den period under vilken Europaparlamentet och rådet kan invända ska då vara en månad från utgången av den tremånadersperiod som avses i artikel 7.4. På Europaparlamentets eller rådets initiativ ska tidsfristen förlängas med ytterligare en månad.

3.
     
  Så snart kommissionen har vidarebefordrat förslaget får Europaparlamentet och rådet anta en villkorad förhandsförklaring om att inte göra invändningar, vilken ska träda i kraft när kommissionen antar den tekniska regelstandarden utan att ändra förslaget.

4.
     
  Om Europaparlamentet eller rådet invänder mot en regelstandard ska den inte träda i kraft. I enlighet med artikel 296 i EUF-fördraget ska den institution som invänder mot den tekniska regelstandarden ange skälen för detta.

Artikel 7d

Återkallande av delegering

1.
     
  Den delegering av befogenheter som avses i artikel 7 får återkallas av Europaparlamentet eller rådet.

2.
     
  Beslutet om återkallande innebär att delegeringen upphör att gälla.

3.
     
  Den institution som har inlett ett internt förfarande för att besluta huruvida en delegering ska återkallas ska underrätta den andra institutionen och kommissionen i rimlig tid innan det slutliga beslutet fattas, och ange vilka befogenheter avseende tekniska regelstandarder som kan komma att återkallas.

Artikel 7e

Tekniska genomförandestandarder

1.
     
  I de fall där Europaparlamentet och rådet ger kommissionen befogenhet att anta tekniska genomförandestandarder i enlighet med artikel 291 i EUF-fördraget, när det behövs enhetliga villkor för genomförandet av unionens rättsligt bindande akter på de områden som särskilt anges i de rättsakter som avses i artikel 1.2, ska följande gälla:

| a) | Om myndigheten i enlighet med artikel 1.2 utarbetar förslag till tekniska genomförandestandarder som ska överlämnas till kommissionen ska dessa standarder vara tekniska, inte inbegripa policyval och begränsas till att fastställa villkoren för tillämpning av unionens rättsligt bindande akter. |
| --- | --- |

a)

Om myndigheten i enlighet med artikel 1.2 utarbetar förslag till tekniska genomförandestandarder som ska överlämnas till kommissionen ska dessa standarder vara tekniska, inte inbegripa policyval och begränsas till att fastställa villkoren för tillämpning av unionens rättsligt bindande akter.

| b) | I de fall där myndigheten inte överlämnar ett förslag till kommissionen inom de tidsfrister som anges i de rättakter som avses i artikel 1.2, eller som anges i en begäran som kommissionen lämnat till myndigheten i enlighet med artikel 19, får kommissionen anta en teknisk genomförandestandard genom en genomförandeakt. |
| --- | --- |

b)

I de fall där myndigheten inte överlämnar ett förslag till kommissionen inom de tidsfrister som anges i de rättakter som avses i artikel 1.2, eller som anges i en begäran som kommissionen lämnat till myndigheten i enlighet med artikel 19, får kommissionen anta en teknisk genomförandestandard genom en genomförandeakt.

2.
     
  Innan så sker ska myndigheten ha genomfört ett öppet offentligt samråd om de tekniska genomförandestandarderna och analyserat de möjliga kostnaderna och fördelarna, utom då sådana samråd och analyser inte står i proportion till omfattningen och konsekvenserna av de tekniska standarder som avses eller till hur brådskande ärendet är.

Myndigheten ska begära ett yttrande eller råd från den bankintressentgrupp som avses i artikel 22.

3.
     
  Myndigheten ska i enlighet med artikel 291 i EUF-fördraget överlämna sitt förslag till tekniska genomförandestandarder till kommissionen för godkännande och samtidigt till Europaparlamentet och rådet.

4.
     
  Kommissionen ska inom tre månader från mottagandet av förslaget till tekniska genomförandestandarder besluta huruvida den ska godkänna förslaget. Kommissionen får förlänga denna tidsfrist med en månad. Om det ligger i unionens intresse får kommissionen godkänna förslaget till standarder endast till viss del eller med ändringar.

I samtliga fall där kommissionen antar tekniska genomförandestandarder som avviker från det förslag till teknisk genomförandestandard som myndigheten överlämnat, ska kommissionen underrätta Europaparlamentet och rådet.

5.
     
  Standarderna ska antas av kommissionen genom förordningar eller beslut och ska offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.

Artikel 8

Riktlinjer och rekommendationer

1.
     Myndigheten ska, i syfte att upprätta en konsekvent, ändamålsenlig och effektiv tillsynspraxis inom ESFS och säkerställa en gemensam, enhetlig och konsekvent tillämpning av unionslagstiftningen, utfärda riktlinjer och rekommendationer riktade till behöriga myndigheter eller finansiella institut.

1a.
     
  Myndigheten ska i tillämpliga fall genomföra öppna offentliga samråd om riktlinjerna och rekommendationerna och analysera de möjliga kostnaderna och fördelarna i sammanhanget. Myndigheten ska i tillämpliga fall också begära ett yttrande eller råd från den bankintressentgrupp som avses i artikel 22. Dessa samråd, analyser, yttranden och råd ska stå i proportion till riktlinjernas eller rekommendationernas omfattning, art och konsekvenser.

2.
     De behöriga myndigheterna
  och de finansiella instituten
  ska med alla tillgängliga medel söka följa dessa riktlinjer och rekommendationer.
  Inom två månader från utfärdandet av en riktlinje eller rekommendation ska varje behörig myndighet besluta huruvida den tänker följa denna riktlinje eller rekommendation. Om en behörig myndighet inte avser att följa riktlinjen eller rekommendationen ska den informera myndigheten och ange skälen för detta. Myndigheten ska offentliggöra dessa skäl.

Om en behörig myndighet inte tillämpar
  en riktlinje
  eller
  rekommendation
  ska
  myndigheten offentliggöra
  detta.

Myndigheten får, från fall till fall, besluta att offentliggöra de skäl som en behörig myndighet anger för att inte följa en riktlinje eller rekommendation. Den behöriga myndigheten ska få en förhandsanmälan om ett sådant offentliggörande.

Om så krävs i en riktlinje eller rekommendation ska de finansiella instituten årligen och på ett klart och detaljerat sätt rapportera om huruvida de följer den berörda riktlinjen eller rekommendationen.

2a.
     
  Enligt den rapport som avses i artikel 28.4a ska myndigheten informera Europaparlamentet, rådet och kommissionen om de riktlinjer och rekommendationer som har utfärdats och ange vilka behöriga myndigheter som inte följer dem samt redogöra för vilka åtgärder myndigheten tänker vidta för att se till att de i framtiden följer dess rekommendationer och riktlinjer.

Artikel 9

Överträdelser av unionslagstiftningen

1.   Om en behörig myndighet inte har tillämpat de rättsakter som avses i artikel 1.2
  eller har tillämpat dem
  på ett ▐ sätt
  som framstår som en överträdelse av unionslagstiftningen
  ,
  inklusive de tekniska regel- och genomförandestandarder som upprättats i enlighet med artikel 7 och 7e
  , till exempel genom att underlåta att säkerställa att ett finansiellt institut uppfyller kraven i dessa rättsakter, ska myndigheten ▐ utöva de befogenheter som anges i punkterna 2, 3 och 6 i denna artikel.

2.   Myndigheten får, på begäran av en eller flera behöriga myndigheter eller av
  Europaparlamentet, rådet,
  kommissionen,
  bankintressentgruppen,
  eller på eget initiativ och efter att ha underrättat den berörda behöriga myndigheten, utreda hävdad
  överträdelse av
  eller
  underlåtenhet att tillämpa
  unionslagstiftningen.

2a.
     Utan att det påverkar de befogenheter som fastställs genom artikel 20, ska den behöriga myndigheten utan dröjsmål förse myndigheten med alla de uppgifter som denna finner vara nödvändiga för sin utredning.

3.   Myndigheten får senast inom två månader från det att den inledde sin utredning till den behöriga myndigheten rikta en rekommendation i vilken den anger vilka åtgärder som krävs för att följa unionslagstiftningen.

3a.
     Den behöriga myndigheten ska inom tio arbetsdagar från mottagandet av rekommendationen underrätta myndigheten om de åtgärder den har vidtagit, eller avser att vidta, för att säkerställa överensstämmelse med unionslagstiftningen.

4.   Om den behöriga myndigheten inte har rättat sig efter unionslagstiftningen inom en månad från mottagandet av myndighetens rekommendation får kommissionen, efter underrättelse från denna myndighet eller på eget initiativ,
  utfärda ett formellt yttrande
  om krav på den behöriga myndigheten att vidta nödvändiga åtgärder för att rätta sig efter unionslagstiftningen.
  Kommissionens formella yttrande ska beakta myndighetens rekommendation.

Kommissionen ska
  utfärda ett sådant formellt yttrande
  senast tre månader efter antagandet av rekommendationen. Kommissionen får förlänga denna tidsfrist med en månad.

▐

Myndigheten och de behöriga myndigheterna ska överlämna alla nödvändiga uppgifter till kommissionen.

5.   Den behöriga myndigheten ska inom tio arbetsdagar från mottagandet av det
  formella yttrande
  som avses i punkt 4 underrätta kommissionen och myndigheten om de åtgärder den har vidtagit eller avser att vidta för att rätta sig efter kommissionens
  formella yttrande
  .

6.   Om en behörig myndighet inte rättar sig efter ett sådant
  formellt yttrande
  som avses i punkt 4 ▐ inom den där angivna tidsfristen, och om det är nödvändigt att utan dröjsmål åtgärda
  det
  bristande
  iakttagandet
  av
  unionslagstiftningen
  för att upprätthålla eller återställa neutrala konkurrensvillkor på marknaden eller för att säkerställa att det finansiella systemet fungerar korrekt och med integritet, får myndigheten – utan att det påverkar kommissionens befogenheter enligt
  artikel 258 i EUF-fördraget
  – om de relevanta kraven i de rättsakter som avses i artikel 1.2 är direkt tillämpliga på finansiella institut
  i enlighet med dessa rättsakter
  , anta ett enskilt beslut riktat till ett finansiellt institut om krav på att vidta nödvändiga åtgärder för att uppfylla sina skyldigheter enligt unionslagstiftningen, däribland även att upphöra att tillämpa eventuell oförenlig praxis.

Myndighetens beslut ska överensstämma med det
  formella yttrande
  som kommissionen
  utfärdat
  enligt punkt 4.

7.   Beslut som antagits enligt punkt 6 ska ha företräde framför varje tidigare beslut i samma ärende som antagits av de behöriga myndigheterna.

När
  de behöriga myndigheterna vidtar
  åtgärder
  avseende
  frågor
  som är föremål för ett
  formellt yttrande
  enligt punkt 4 eller
  ett beslut enligt punkt 6,
  ska
  de behöriga myndigheterna följa det formella yttrandet eller beslutet, allt efter omständigheterna
  .

7a.
     
  I den rapport som avses i artikel 28.4a ska myndigheten ange vilka behöriga myndigheter och finansiella institut som inte har följt de beslut som avses i punkterna 4 och 6.

Artikel 10

Åtgärder i krissituationer

1.   Vid ogynnsam utveckling som kan komma att allvarligt äventyra de finansiella marknadernas korrekta funktion och integritet eller stabiliteten i det finansiella systemet, helt eller delvis, inom
  Europeiska unionen ska
  myndigheten
  aktivt underlätta och, när så bedöms nödvändigt, samordna alla åtgärder som vidtas av vederbörande behöriga nationella tillsynsmyndigheter
  .

För att kunna uppfylla denna underlättande och samordnande roll ska myndigheten ha fullständig information om relevant utveckling, och uppmanas delta såsom observatör vid alla relevanta möten i vederbörande behöriga nationella övervakande myndigheter.

1a.
     
  Kommissionen får på eget initiativ eller på begäran av Europaparlamentet, rådet, ESRB eller myndigheten anta ett beslut riktat till myndigheten om att en krissituation enligt denna förordning föreligger. Kommissionen ska varje månad se över detta beslut, och förklara att krissituationen upphört, så snart det är lämpligt.

Om kommissionen fastslår att det föreligger en krissituation ska den vederbörligen och omedelbart informera Europaparlamentet och rådet.

2.   Om kommissionen har antagit ett beslut enligt
  punkt 1a, och under exceptionella omständigheter om samordnade åtgärder av nationella myndigheter är nödvändiga för att åtgärda en negativ utveckling som kan allvarligt äventyra de finansiella marknadernas korrekta funktion och integritet eller stabiliteten, helt eller delvis, i det finansiella systemet i Europeiska unionen,
  får myndigheten anta enskilda beslut om krav på de behöriga myndigheterna att vidta nödvändiga åtgärder i enlighet med de rättsakter som avses i artikel 1.2 för att åtgärda
  sådan utveckling
  genom att se till att de finansiella instituten och de behöriga myndigheterna uppfyller kraven i dessa rättsakter.

3.   Om en behörig myndighet inte rättar sig efter det beslut av myndigheten som avses i punkt 2 inom den där angivna tidsfristen, får myndigheten – utan att det påverkar kommissionens befogenheter enligt artikel 258 i EUF-fördraget – om de relevanta kraven i de rättsakter som avses i artikel 1.2 är direkt tillämpliga på finansiella institut, anta ett enskilt beslut riktat till ett finansiellt institut om krav på att vidta nödvändiga åtgärder för att uppfylla sina skyldigheter enligt dessa rättsakter, däribland även att upphöra att tillämpa eventuell oförenlig praxis.

4.   Beslut som antagits enligt punkt 3 ska ha företräde framför varje tidigare beslut i samma ärende som antagits av de behöriga myndigheterna.

Alla åtgärder som de behöriga myndigheterna vidtar avseende förhållanden som är föremål för ett beslut enligt punkt 2 eller 3 ska vara förenliga med det beslutet.

Artikel 11

Lösande av tvister mellan behöriga myndigheter

1.   Om en behörig myndighet ogillar en annan behörig myndighets förfarande, med avseende på innehållet i någon av dennas åtgärder eller på grund av att den avstått från att vidta åtgärder inom ett område där det i enlighet med de rättsakter som avses i artikel 1.2 krävs samarbete, samordning eller gemensamma beslut av behöriga myndigheter från mer än en medlemsstat,
  ska
  myndigheten – utan att det påverkar de befogenheter som fastställs genom artikel 9 – på
  eget initiativ eller på
  begäran av en eller flera av de berörda behöriga myndigheterna
  gå i spetsen när det gäller att
  bistå dessa myndigheter med att nå fram till en överenskommelse enligt förfarandet i
  punkterna 2–4
  .

2.   Myndigheten ska ange en tidsfrist för förlikningen mellan de behöriga myndigheterna med beaktande av eventuella relevanta föreskrivna tidsfrister i de rättsakter som avses i artikel 1.2 och av hur komplex och brådskande frågan är.
  I detta läge ska myndigheten agera som medlare.

3.   Om vid slutet av förlikningsskedet de berörda behöriga myndigheterna inte har lyckats nå någon överenskommelse
  ska
  myndigheten,
  enligt det förfarande som anges i artikel 29.1 tredje stycket,
  fatta ett beslut
  för att lösa tvisten och ålägga
  dem att vidta en specifik åtgärd,
  med bindande verkan för berörda behöriga myndigheter,
  i enlighet med unionslagstiftningen.

4.   Om en behörig myndighet inte rättar sig efter myndighetens beslut och därigenom inte säkerställer att ett finansiellt institut uppfyller krav som är direkt riktade till det enligt de rättsakter som avses i artikel 1.2, får myndigheten – utan att det påverkar kommissionens befogenheter enligt artikel 258 i EUF-fördraget – anta ett enskilt beslut riktat till ett finansiellt institut om krav på nödvändiga åtgärder som institutet ska vidta för att uppfylla sina skyldigheter enligt unionslagstiftningen, däribland även krav på att upphöra med viss praxis.

4a.
     
  Beslut som antagits i enlighet med punkt 4 ska ha företräde framför varje tidigare beslut i samma ärende som antagits av de behöriga myndigheterna. Alla åtgärder som de behöriga myndigheterna vidtar avseende förhållanden som är föremål för ett beslut enligt punkt 3 eller 4 ska vara förenliga med det beslutet.

4b.
     
  I den rapport som avses i artikel 28.4a ska ordföranden ange tvisterna mellan behöriga myndigheter, de överenskommelser som nåtts och de beslut som fattats för att lösa tvisterna.

Artikel 11a

Lösande av sektorövergripande tvister mellan behöriga myndigheter

Den gemensamma kommittén ska, enligt förfarandet i artiklarna 11 och 42, lösa sektorövergripande tvister som kan uppstå mellan en eller flera behöriga myndigheter enligt definitionen i artikel 2.2 i denna förordning och i förordning (EU) nr .../2010 [ESMA] och förordning (EU) nr .../2010 [EIOPA].

Artikel 12

Tillsynskollegier

1.   Myndigheten ska bidra till att främja
  och övervaka effektivitet,
  ändamålsenlighet och konsekvens i arbetet i de tillsynskollegier som avses i direktiv 2006/48/EG och verka för enhetlighet i de olika
  tillsynskollegiernas
  tillämpning av
  unionslagstiftningen
  .
  Personal från myndigheten ska kunna delta i all verksamhet, däribland undersökningar på plats, som utförs gemensamt av två eller flera behöriga myndigheter.

2.   Myndigheten ska i den utsträckning den finner lämpligt
  leda
  tillsynskollegiernas arbete.

I detta syfte
  ska
  myndigheten
  betraktas som ”behörig myndighet” enligt definitionen i relevant lagstiftning ▐.

3.
     
  Myndigheten ska åtminstone

| a) | samla in och meddela all relevant information på löpande basis och i krissituationer i syfte att underlätta tillsynskollegiernas arbete samt upprätta och driva ett centralt system för att göra informationen tillgänglig för de behöriga myndigheterna i tillsynskollegierna, |
| --- | --- |

a)

samla in och meddela all relevant information på löpande basis och i krissituationer i syfte att underlätta tillsynskollegiernas arbete samt upprätta och driva ett centralt system för att göra informationen tillgänglig för de behöriga myndigheterna i tillsynskollegierna,

| b) | inleda och samordna stresstester inom hela unionen för att bedöma de finansiella institutens förmåga, särskilt de som avses i artikel 12b, att stå emot en ogynnsam marknadsutveckling och säkerställa att så enhetliga metoder som möjligt tillämpas på nationell nivå för dessa tester, |
| --- | --- |

b)

inleda och samordna stresstester inom hela unionen för att bedöma de finansiella institutens förmåga, särskilt de som avses i artikel 12b, att stå emot en ogynnsam marknadsutveckling och säkerställa att så enhetliga metoder som möjligt tillämpas på nationell nivå för dessa tester,

| c) | planera och leda tillsynsverksamhet både på löpande basis och i krissituationer, inbegripet bedömning av de risker som finansiella institut är eller kan vara utsatta för, samt |
| --- | --- |

c)

planera och leda tillsynsverksamhet både på löpande basis och i krissituationer, inbegripet bedömning av de risker som finansiella institut är eller kan vara utsatta för, samt

| d) | övervaka de uppgifter som de behöriga myndigheterna utför. |
| --- | --- |

d)

övervaka de uppgifter som de behöriga myndigheterna utför.

3a.
     
  Myndigheten får utfärda regelstandarder, genomförandestandarder, riktlinjer och rekommendationer, som antagits enligt artiklarna 7, 7e och 8, för att harmonisera tillsynsrutinerna och de bästa metoder som antagits av tillsynskollegierna. Myndigheterna ska godkänna skriftliga arrangemang för varje kollegiums verksamhet för att garantera samstämdhet mellan alla kollegiers verksamhet.

3b.
     
  En rättsligt bindande medlarroll bör göra det möjligt för myndigheten att lösa tvister mellan behöriga myndigheter enligt det förfarande som fastställs i artikel 11. Om en överenskommelse inte kan nås inom det relevanta tillsynskollegiet får myndigheten fatta tillsynsbeslut som är direkt tillämpliga på det berörda institutet.

Artikel 12a

Allmänna bestämmelser

1.
     
  Myndigheten ska fästa särskild uppmärksamhet vid och åtgärda risker för avbrott i de finansiella tjänsterna som i) orsakas av en försämring av hela eller en del av det finansiella systemet och ii) kan få allvarliga negativa konsekvenser för den inre marknaden och realekonomin (systemrisk). Alla typer av finansiella mellanhänder, marknader och infrastrukturer kan vara potentiellt systemviktiga i någon utsträckning.

2.
     
  Myndigheten ska i samarbete med Europeiska systemrisknämnden utarbeta en gemensam uppsättning kvantitativa och kvalitativa indikatorer (risk dashboard) som ska utgöra grund för att fastställa en tillsynsrankning för de gränsöverskridande institut som avses i artikel 12b. Denna rankning ska ses över regelbundet så att hänsyn tas till betydande ändringar i ett instituts riskprofil. Tillsynsrankningen ska spela en avgörande roll i beslutet att utöva direkt tillsyn över eller ingripa i ett krisdrabbat finansiellt institut.

3.
     
  Myndigheten ska utan att det påverkar tillämpningen av de rättsakter som avses i artikel 1.2 vid behov lägga fram ytterligare förslag till regelstandarder och genomförandestandarder samt riktlinjer och rekommendationer för de institut som avses i artikel 12b.

4.
     
  Myndigheten ska utöva tillsyn över gränsöverskridande institut som skulle kunna utgöra en systemrisk enligt artikel 12b. I sådana fall ska myndigheten agera via de behöriga myndigheterna.

5.
     
  Myndigheten ska inrätta en bankavvecklingsenhet med mandat att i enlighet med tydligt fastställda styrmetoder och förfaringssätt genomföra krishanteringen, från tidiga insatser till avveckling och insolvens, samt leda sådana förfaranden.

Artikel 12b

Fastställande av gränsöverskridande institut som skulle kunna utgöra en systemrisk

1.
     
  Tillsynsstyrelsen får, efter samråd med ESRB och i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 29.1, fastställa vilka gränsöverskridande finansiella institut som på grund av den systemrisk de kan utgöra måste underställas direkt tillsyn från myndighetens sida eller underställas den bankavvecklingsenhet som avses i artikel 12c.

2.
     
  De kriterier som används för att fastställa vilka dessa finansiella institut är, ska vara samstämmiga med de kriterier som har fastställts av FSB, IMF och BIS.

Artikel 12c

Bankavvecklingsenhet

1.
     
  Bankavvecklingsenheten ska bevara den finansiella stabiliteten och minimera spridningen av negativa effekter från de krisdrabbade institut som avses i artikel 12b till övriga delar av systemet och ekonomin som helhet, samt begränsa kostnaderna för skattebetalarna genom att respektera proportionalitetsprincipen och rangordningen av fordringsägare samt garantera lika behandling över gränserna.

2.
     
  Bankavvecklingsenheten ska ges befogenhet att utföra de uppgifter som fastställs i punkt 1 i syfte att rehabilitera krisdrabbade institut eller besluta om avveckling av icke lönsamma institut (viktigt för att begränsa moraliska risker). Den skulle bland annat kunna kräva justering av kapital eller likviditet, anpassa affärsmixen, förbättra förfaranden, utse eller ersätta personer i ledningen, rekommendera garantier, lån och likviditetsstöd, samt total eller partiell försäljning, skapa en bank för säkra tillgångar/en bank för osäkra fordringar eller en ”brobank”, byta ut skulder mot aktier (med lämpliga nedskrivningar) eller tillfälligt låta institutet övergå i offentlig ägo.

3.
     
  Bankavvecklingsenheten ska bestå av experter som utsetts av myndighetens tillsynsstyrelse och som besitter kunskaper och sakkännedom om omstruktureringar, kursomläggningar och avveckling när det gäller finansiella institut.

Artikel 12d

Europeiskt insättningsgarantisystem

1.
     
  Myndigheten ska genom sina befogenheter enligt denna förordning bidra till att stärka det europeiska systemet av nationella insättningsgarantier för att se till att direktiv 94/19/EG tillämpas på ett korrekt sätt i syfte att se till att de nationella insättningsgarantisystemen dels tilldelas tillräckliga resurser med bidrag från finansiella institut inbegripet från de finansiella institut som är etablerade och tar emot insättningar inom unionen, men vars huvudkontor finns utanför unionen i enlighet med artikel 94/19/EG, dels tillhandahåller en hög skyddsnivå för alla insättare inom ramen för ett unionsomfattande och harmoniserat regelverk som inte påverkar de gemensamma garantisystemens stabiliserande roll, under förutsättning att de är förenliga med unionens standarder.

2.
     
  Artikel 8 om myndighetens befogenheter att anta riktlinjer och rekommendationer ska gälla för insättningsgarantisystem.

3.
     
  Kommissionen får anta tekniska regel- och genomförandestandarder i enlighet med vad som fastställs i de rättsakter som avses i artikel 1.2 enligt det förfarande som fastställs i artiklarna 7–7d i denna förordning.

Artikel 12e

Europeiska stabilitetsfonden för bankverksamhet

1.
     
  En europeisk stabilitetsfond för bankverksamhet (fonden) ska inrättas i syfte att förbättra internaliseringen av det finansiella systemets kostnader och för att bistå vid krislösning för gränsöverskridande finansiella institut som är problemdrabbade. Finansiella institut som är verksamma i endast en medlemsstat ska kunna välja att ansluta sig till fonden. Fonden ska anta lämpliga åtgärder för att undvika att tillgången till stöd genererar moraliska risker.

2.
     
  Europeiska stabilitetsfonden för bankverksamhet ska finansieras genom direkta bidrag från alla de finansiella institut som avses i artikel 12b.1. Dessa bidrag ska vara proportionella i förhållande till varje enskilt instituts risknivå och bidrag till systemrisk samt variationer i den totala risken över tiden, såsom denna fastställs på basis av institutens indikatorer (risk dashboard). Den fastställda bidragsnivån ska anpassas efter mer allmänna ekonomiska villkor och de finansiella institutens behov av att bibehålla kapital för andra lagstadgade eller verksamhetsrelaterade krav.

3.
     
  Europeiska stabilitetsfonden för bankverksamhet ska förvaltas av en styrelse som utses av myndigheten för en femårsperiod. Styrelseledamöterna ska väljas bland personal som föreslagits av de nationella myndigheterna. Fonden ska också inrätta en rådgivande nämnd som består av icke röstberättigade företrädare för de finansiella institut som deltar i fonden. Fondens styrelse får föreslå att myndigheten lägger ut sin likviditetsförvaltning på erkända institut (såsom EIB), och likviditeten ska investeras i säkra och likvida instrument.

4.
     
  Om de samlade resurserna från de bidrag som lämnas av banker är otillräckliga för att hantera svårigheterna ska fonden kunna utöka sina medel genom att emittera skuldebrev eller med hjälp av andra finansiella medel.

Artikel 13

Delegering av uppgifter och ansvar

1.   De behöriga myndigheterna får
  med delegatmyndighetens samtycke
  delegera uppgifter och ansvar till
  myndigheten eller
  andra behöriga
  myndigheter på de villkor som fastställs i denna artikel
  .
  Medlemsstaterna får fastställa särskilda arrangemang avseende delegering av ansvar som måste uppfyllas innan deras behöriga myndigheter ingår sådana överenskommelser och får begränsa räckvidden för delegering till vad som är nödvändigt för ändamålsenlig övervakning av gränsöverskridande finansiella institut eller grupper.

2.   Myndigheten ska
  stimulera och
  underlätta delegering av uppgifter och ansvar mellan behöriga myndigheter genom att identifiera vilka slag av uppgifter och ansvar som kan delegeras eller utövas gemensamt och genom att främja bästa praxis.

2a.
     
  Delegering av ansvar ska resultera i en omfördelning av de befogenheter som fastställs i de rättsakter som avses i artikel 1.2. Delegatmyndighetens lag ska styra förfarandet, verkställigheten och den administrativa och juridiska översynen avseende delegerat ansvar.

3.   De behöriga myndigheterna ska underrätta myndigheten om de avtal om delegering som de avser att ingå. De får inte sätta i kraft avtalen förrän tidigast en månad efter att ha underrättat myndigheten.

Denna får yttra sig om det avsedda avtalet inom en månad från det att den underrättats om det.

Myndigheten ska på lämpligt sätt offentliggöra varje avtal om delegering som ingås mellan behöriga myndigheter så att det säkerställs att alla berörda parter underrättas i tillfredsställande utsträckning.

Artikel 14

Gemensam tillsynskultur

1.   Myndigheten ska bidra aktivt till att bygga upp en gemensam europeisk tillsynskultur och en konsekvent tillsynspraxis samt säkerställa att enhetliga förfaranden och konsekventa metoder tillämpas i hela Europeiska gemenskapen, och den ska minst utföra följande:

| a) | Avge yttranden till behöriga myndigheter. |
| --- | --- |

a)

Avge yttranden till behöriga myndigheter.

| b) | Främja ett effektivt bilateralt och multilateralt informationsutbyte mellan behöriga myndigheter under fullständigt iakttagande av tillämpliga bestämmelser om sekretess och skydd av personuppgifter i unionslagstiftningen på området. |
| --- | --- |

b)

Främja ett effektivt bilateralt och multilateralt informationsutbyte mellan behöriga myndigheter under fullständigt iakttagande av tillämpliga bestämmelser om sekretess och skydd av personuppgifter i unionslagstiftningen på området.

| c) | Bidra till utvecklingen av enhetliga tillsynsstandarder av hög kvalitet, även avseende rapportering,
  och internationella redovisningsstandarder i enlighet med artikel 1.2a
  . |
| --- | --- |

c)

Bidra till utvecklingen av enhetliga tillsynsstandarder av hög kvalitet, även avseende rapportering,
  och internationella redovisningsstandarder i enlighet med artikel 1.2a
  .

| d) | Utvärdera tillämpningen av de
  regelstandarder och genomförandestandarder
  på området som antagits av kommissionen och av de riktlinjer och rekommendationer som den själv utfärdat och i tillämpliga fall föreslå ändringar. |
| --- | --- |

d)

Utvärdera tillämpningen av de
  regelstandarder och genomförandestandarder
  på området som antagits av kommissionen och av de riktlinjer och rekommendationer som den själv utfärdat och i tillämpliga fall föreslå ändringar.

| e) | Upprätta sektorsspecifika och sektorövergripande utbildningsprogram, underlätta personalutbyte och uppmuntra myndigheterna att öka utnyttjandet av system för utsändning av personal och andra instrument. |
| --- | --- |

e)

Upprätta sektorsspecifika och sektorövergripande utbildningsprogram, underlätta personalutbyte och uppmuntra myndigheterna att öka utnyttjandet av system för utsändning av personal och andra instrument.

2.   Myndigheten får i tillämplig utsträckning utveckla nya praktiska instrument och konvergensskapande medel för att främja gemensam metodik och praxis i tillsynen.

Artikel 15

Kollegial utvärdering av behöriga myndigheter

1.   Myndigheten ska regelbundet
  organisera och
  genomföra kollegiala utvärderingar av vissa av eller alla de behöriga myndigheternas verksamheter för att ytterligare öka jämförbarheten mellan tillsynsresultaten. Den ska i detta syfte utarbeta metoder för att objektivt bedöma och jämföra de myndigheter som utvärderas.
  Vid kollegiala utvärderingar ska befintlig information och redan gjorda utvärderingar som avser den berörda behöriga myndigheten beaktas.

2.   Den kollegiala utvärderingen ska särskilt, men inte uteslutande, omfatta följande:

| a) | Frågan om hur väl avvägda
  den behöriga myndighetens
  resurser och styrformer är
  med särskild hänsyn till möjligheterna att effektivt tillämpa
  de tekniska regel- och genomförandestandarder som avses i artiklarna 7–7e och
  de rättsakter som avses i artikel 1.2 och kapaciteten att anpassa sig till marknadsutvecklingen. |
| --- | --- |

a)

Frågan om hur väl avvägda
  den behöriga myndighetens
  resurser och styrformer är
  med särskild hänsyn till möjligheterna att effektivt tillämpa
  de tekniska regel- och genomförandestandarder som avses i artiklarna 7–7e och
  de rättsakter som avses i artikel 1.2 och kapaciteten att anpassa sig till marknadsutvecklingen.

| b) | Den grad av konvergens som uppnåtts i tillämpningen av unionslagstiftningen och i tillsynspraxis, även med avseende på
  de
  tekniska
  regel- och genomförandestandarder
  , riktlinjer och rekommendationer som antagits enligt artiklarna 7 och 8 och den utsträckning i vilken tillsynspraxis uppfyller målen i unionslagstiftningen. |
| --- | --- |

b)

Den grad av konvergens som uppnåtts i tillämpningen av unionslagstiftningen och i tillsynspraxis, även med avseende på
  de
  tekniska
  regel- och genomförandestandarder
  , riktlinjer och rekommendationer som antagits enligt artiklarna 7 och 8 och den utsträckning i vilken tillsynspraxis uppfyller målen i unionslagstiftningen.

| c) | God praxis som utvecklats av vissa behöriga myndigheter och som med fördel kan antas av andra behöriga myndigheter. |
| --- | --- |

c)

God praxis som utvecklats av vissa behöriga myndigheter och som med fördel kan antas av andra behöriga myndigheter.

| ca) | Den effektivitet och den grad av konvergens som uppnåtts i genomförandet av de bestämmelser som antagits för att genomföra unionslagstiftningen, även med avseende på administrativa åtgärder och påföljder gentemot ansvariga personer då dessa bestämmelser inte har följts. |
| --- | --- |

ca)

Den effektivitet och den grad av konvergens som uppnåtts i genomförandet av de bestämmelser som antagits för att genomföra unionslagstiftningen, även med avseende på administrativa åtgärder och påföljder gentemot ansvariga personer då dessa bestämmelser inte har följts.

3.   Myndigheten kan med utgångspunkt i den kollegiala utvärderingen utfärda
  riktlinjer och
  rekommendationer
  i enlighet med artikel 8
  till de behöriga myndigheterna.
  Myndigheten ska ta hänsyn till resultaten av den kollegiala utvärderingen när den utarbetar förslag till tekniska regelstandarder eller genomförandestandarder i enlighet med artiklarna 7–7e. De behöriga myndigheterna ska eftersträva att följa myndighetens råd. Om en behörig myndighet inte följer dessa råd ska den underrätta myndigheten om skälen till detta.

Myndigheten ska offentliggöra den bästa praxis som kan fastställas utifrån dessa kollegiala utvärderingar. Dessutom får alla andra resultat av den kollegiala utvärderingen offentliggöras, förutsatt att den behöriga myndighet som är föremål för den kollegiala utvärderingen ger sitt samtycke.

Artikel 16

Samordningsfunktion

Myndigheten ska svara för den allmänna samordningen mellan de behöriga myndigheterna, även i händelse av att en ogynnsam utveckling kan komma att äventyra de finansiella marknadernas korrekta funktion och integritet eller stabiliteten hos det finansiella systemet i unionen.

Myndigheten ska främja samordnade reaktioner från unionen, bland annat genom att

| 1) | underlätta informationsutbytet mellan de behöriga myndigheterna, |
| --- | --- |

1)

underlätta informationsutbytet mellan de behöriga myndigheterna,

| 2) | fastställa omfattningen ▐ och
  , när så är möjligt och lämpligt,
  kontrollera tillförlitligheten hos den information som ska göras tillgänglig för alla berörda myndigheter, |
| --- | --- |

2)

fastställa omfattningen ▐ och
  , när så är möjligt och lämpligt,
  kontrollera tillförlitligheten hos den information som ska göras tillgänglig för alla berörda myndigheter,

| 3) | genomföra icke-bindande medling
  efter begäran av behöriga myndigheter eller på eget initiativ, utan att detta ska påverka artikel 11, ▐ |
| --- | --- |

3)

genomföra icke-bindande medling
  efter begäran av behöriga myndigheter eller på eget initiativ, utan att detta ska påverka artikel 11, ▐

| 4) | utan dröjsmål underrätta ESRB om krissituationer som kan komma att uppstå, |
| --- | --- |

4)

utan dröjsmål underrätta ESRB om krissituationer som kan komma att uppstå,

| 4a) | vidta alla lämpliga åtgärder i samband med utveckling som kan äventyra de finansiella marknadernas funktion i syfte att underlätta samordningen av de åtgärder som vidtagits av relevanta behöriga myndigheter, och |
| --- | --- |

4a)

vidta alla lämpliga åtgärder i samband med utveckling som kan äventyra de finansiella marknadernas funktion i syfte att underlätta samordningen av de åtgärder som vidtagits av relevanta behöriga myndigheter, och

| 4b) | centralisera information som mottagits från behöriga myndigheter i enlighet med artiklarna 12 och 20 till följd av de lagstadgade rapporteringskrav som gäller för institut som bedriver verksamhet i mer än en medlemsstat. Myndigheten ska vidarebefordra denna information till de övriga berörda behöriga myndigheterna. |
| --- | --- |

4b)

centralisera information som mottagits från behöriga myndigheter i enlighet med artiklarna 12 och 20 till följd av de lagstadgade rapporteringskrav som gäller för institut som bedriver verksamhet i mer än en medlemsstat. Myndigheten ska vidarebefordra denna information till de övriga berörda behöriga myndigheterna.

Artikel 17

Bedömning av marknadsutvecklingen

1.   Myndigheten ska övervaka och bedöma marknadsutvecklingen inom sitt behörighetsområde och när så krävs underrätta
  EIOPA
  ,
  Esma och
  ESRB samt Europaparlamentet, rådet och kommissionen om relevanta mikroprudentiella tendenser, potentiella risker och sårbarheter.
  Myndigheten ska i sin bedömning inkludera en ekonomisk analys av de marknader där finansiella institut är verksamma och en utvärdering av den potentiella marknadsutvecklingens inverkan på dessa.

1a.
     Myndigheten ska ▐ i samarbete med ESRB ta initiativ till och samordna
  unionsomfattande
  utvärderingar av de finansiella institutens förutsättningar för att stå emot en ogynnsam utveckling på marknaden. I detta syfte ska den utarbeta följande för tillämpning av de behöriga myndigheterna:

| a) | Gemensamma metoder för att bedöma effekterna på instituts finansiella ställning under olika ekonomiska scenarier. |
| --- | --- |

a)

Gemensamma metoder för att bedöma effekterna på instituts finansiella ställning under olika ekonomiska scenarier.

| b) | Ett gemensamt tillvägagångssätt för att sprida resultaten av dessa bedömningar av finansiella instituts motståndskraft. |
| --- | --- |

b)

Ett gemensamt tillvägagångssätt för att sprida resultaten av dessa bedömningar av finansiella instituts motståndskraft.

| ba) | Gemensamma metoder för att utvärdera hur specifika produkter eller distributionsprocesser inverkar på ett instituts finansiella ställning och på insättare, investerare och kundinformation. |
| --- | --- |

ba)

Gemensamma metoder för att utvärdera hur specifika produkter eller distributionsprocesser inverkar på ett instituts finansiella ställning och på insättare, investerare och kundinformation.

2.   Myndigheten ska minst en gång per år, och oftare om så krävs – utan att det påverkar ESRB:s uppgifter enligt förordning (EU) nr .../2010 – till Europaparlamentet, rådet, kommissionen och ESRB överlämna bedömningar av tendenser, potentiella risker och sårbarheter inom sitt behörighetsområde.

Myndigheten ska i dessa bedömningar även införa en klassificering av de huvudsakliga riskerna och sårbarheterna och, när så krävs, rekommendera förebyggande eller korrigerande åtgärder.

3.   Myndigheten ska
  genom den gemensamma kommittén föra ett
  nära samarbete med
  EIOPA och Esma för att
  se till att utveckling, risker och sårbarheter bevakas tillfredsställande även i ett sektorövergripande perspektiv.

Artikel 18

Internationella förbindelser

1.
     Myndigheten får, utan att det påverkar
  EU-institutionernas och medlemsstaternas
  behörighetsområden, utveckla kontakter
  och ingå administrativa avtal
  med
  tillsynsmyndigheter,
  internationella organisationer och förvaltningar i tredjeländer.
  Dessa avtal ska inte medföra några juridiska förpliktelser för Europeiska unionen och dess medlemsstater, och de ska heller inte hindra medlemsstaterna och deras behöriga myndigheter från att ingå bilaterala eller multilaterala avtal med tredjeländer.

2.
     Myndigheten ska bistå i förberedelserna för beslut om likvärdighet avseende tillsynsordningar i tredjeländer i enlighet med de rättsakter som avses i artikel 1.2.

3.
     
  I den rapport som avses i artikel 28.4a ska myndigheten ange de administrativa avtal som man kommit överens om med internationella organisationer eller förvaltningar i tredjeländer, och det stöd som tillhandahållits i samband med utarbetandet av beslut om likvärdighet.

Artikel 19

Övriga uppgifter

1.   Myndigheten får efter begäran av Europaparlamentet, rådet eller kommissionen eller på eget initiativ avge yttranden till Europaparlamentet, rådet och kommissionen om alla frågor som har samband med dess behörighetsområde.

1a.
     
  Om myndigheten inte har lämnat något förslag till tekniska regelstandarder eller genomförandestandarder inom den tidsfrist som anges i de rättsakter som avses i artikel 1.2 eller om ingen tidsfrist fastställts, får kommissionen begära ett sådant förslag och fastställa en tidsfrist för dess inlämnande.

Med tanke på ärendets brådskande natur får kommissionen begära att ett förslag till tekniska regelstandarder eller genomförandestandarder lämnas före utgången av den tidsfrist som anges i den rättsakt som avses i artikel 1.2. I detta fall ska kommissionen ange skälen till detta.

2.   När det gäller bedömningar av ▐ fusioner och förvärv som omfattas av
  tillämpningsområdet för
  direktiv 2007/44/EG
  och som enligt det direktivet kräver samråd mellan de behöriga myndigheterna i två eller fler medlemsstater,
  får myndigheten ▐ efter ansökan från
  en av de berörda behöriga myndigheterna
  utfärda och offentliggöra yttranden om en
  bedömning, utom avseende kriterierna i artikel 19a.1 e i direktiv 2006/48/EG
  .
  Yttrandet ska utfärdas snabbt och under alla förhållanden före slutet av bedömningsperioden enligt direktiv 2007/44/EG.
  Artikel 20 ska tillämpas
  för de områden för vilka myndigheten får utfärda ett yttrande
  .

Artikel 20

Insamling av information

1.   På begäran av myndigheten ska medlemsstaternas behöriga myndigheter ▐ lämna alla nödvändiga upplysningar så att den kan fullgöra de uppgifter som den tilldelas genom denna förordning
  , under förutsättning att mottagaren har laglig tillgång till de relevanta uppgifterna, och under förutsättning att begäran om upplysningar står i proportion till den aktuella uppgiftens karaktär
  .

1a.
     Myndigheten kan också begära att information ska lämnas vid återkommande tillfällen.
  Vid dessa begäranden ska om möjligt gemensamma rapporteringsformat användas.

1b.
     
  På en vederbörligen motiverad begäran av en behörig myndighet i en medlemsstat får myndigheten tillhandahålla all information som behövs för att den behöriga myndigheten ska kunna utföra sina uppgifter i enlighet med de krav på yrkessekretess som fastställs i sektorsspecifik lagstiftning och i artikel 56.

1c.
     
  Innan myndigheten begär information enligt denna artikel, och för att undvika att ställa dubbla rapporteringskrav, ska myndigheten först beakta all befintlig statistik som har tagits fram, distribuerats och bearbetats av Europeiska statistiksystemet och Europeiska centralbankssystemet.

2.   Om information inte är tillgänglig eller inte görs tillgänglig i tid av medlemsstaternas behöriga myndigheter ▐ får myndigheten
  rikta
  en
  vederbörligen
  motiverad begäran
  till andra tillsynsmyndigheter, finansministeriet, om detta har tillsynsinformation till sitt förfogande, centralbanken eller statistikkontoret i de berörda medlemsstaterna
  .

2a.
     
  Om information inte är tillgänglig eller inte görs tillgänglig enligt punkterna 1 eller 2 i tid får myndigheten rikta en vederbörligen motiverad begäran direkt till de relevanta finansiella instituten. I den motiverade begäran ska förklaras varför data krävs beträffande respektive enskilda finansiella institut.

Myndigheten ska informera de relevanta behöriga myndigheterna om begärandena i enlighet med punkt 2 och denna punkt.

På begäran av myndigheten ska
  de
  behöriga
  myndigheterna
  bistå den vid insamlingen av sådan information.

3.   Myndigheten får ▐ använda konfidentiell information som den mottagit
  enligt denna artikel endast
  för att utföra uppgifter som den tilldelats genom denna förordning.

Artikel 21

Relationer till ESRB

1.   
  Myndigheten
  ska
  nära och regelbundet
  samarbeta med ESRB.

2.   Myndigheten ska ▐ regelbundet tillhandahålla sådan uppdaterad information som är nödvändig för att ESRB ska kunna utföra sina uppgifter. Alla uppgifter som inte ingår i sammanfattningar eller i kollektiva uppgifter och som är nödvändiga för att ESRB ska kunna utföra sina uppgifter ska utan dröjsmål tillhandahållas ESRB efter en motiverad begäran enligt artikel [15] i förordning (EU) nr .../
  2010 (ESRB)
  .
  Myndigheten ska i samarbete med ESRB förfoga över lämpliga interna förfaranden för överföring av sekretessbelagd information, särskilt rörande enskilda finansiella institut.

3.   Myndigheten ska i enlighet med punkterna 4 och 5 se till att en korrekt uppföljning görs av ESRB:s varningar och rekommendationer enligt artikel [16] i förordning (EU) nr .../2010 [ESRB-förordningen].

4.   När myndigheten tar emot en varning eller rekommendation som ESRB riktar till den, ska den utan dröjsmål kalla till ett sammanträde i tillsynsstyrelsen och bedöma i vilken utsträckning varningen eller rekommendationen påverkar dess utförande av sina uppgifter.

Den ska med relevant beslutsförfarande i enlighet med de befogenheter den tilldelats genom denna förordning fastställa vilka åtgärder som ska vidtas för att åtgärda de frågor som identifierats i varningen eller rekommendationen.

Om myndigheten inte vidtar några åtgärder till följd av en rekommendation ska den överlämna en motivering av detta till
  Europaparlamentet, rådet och
  ESRB.

5.   När myndigheten tar emot en varning eller rekommendation från ESRB som är riktad till en behörig nationell tillsynsmyndighet ska den i tillämpliga fall utöva de befogenheter som den tilldelats genom denna förordning för att säkerställa att en uppföljning görs utan dröjsmål.

Om adressaten avser att inte följa ESRB:s rekommendation, ska den underrätta tillsynsstyrelsen om detta och med den diskutera sina skäl för att inte handla.

Den behöriga myndigheten ska vederbörligen beakta tillsynsstyrelsens synpunkter när den underrättar
  Europaparlamentet, rådet och
  ESRB i enlighet med artikel [17] i förordning (EU) nr .../
  2010
  [ESRB-förordningen.

6.   Vid utförandet av sina uppgifter enligt denna förordning ska myndigheten i högsta grad beakta ESRB:s varningar och rekommendationer.

Artikel 22

Bankintressentgruppen

1.   För
  att underlätta
  samråd med intressenter på områden av betydelse för myndighetens utförande av sina uppgifter ska en bankintressentgrupp inrättas.
  Bankintressentgruppen ska höras om de åtgärder som vidtas i enlighet med artikel 7 om tekniska regel- och genomförandestandarder och, i den mån de inte rör enskilda finansiella institut, artikel 8 om riktlinjer och rekommendationer. Om åtgärder måste vidtas brådskande och samrådet blir omöjligt, ska bankintressentgruppen underrättas så snart som möjligt.

Bankintressentgruppen ska sammanträda minst fyra gånger om året.

2.   Den ska ha 30 ledamöter med en rättvis fördelning mellan företrädare för kreditinstitut och värdepappersföretag
  som bedriver verksamhet
  i unionen, dessas
  arbetstagarföreträdare
  samt
  konsumenter,
  användare av banktjänster
  och företrädare för små och medelstora företag
  .
  Minst fem av ledamöterna ska vara oberoende topprankade akademiker. Tio av ledamöterna ska företräda finansiella institut och tre av dessa ska företräda kooperativa banker och sparbanker.

▐

3.   Ledamöterna i bankintressentgruppen ska utses av myndighetens tillsynsstyrelse på förslag av relevanta intressenter. I sitt beslut ska tillsynsstyrelsen i största möjliga utsträckning se till att en lämplig geografisk
  och könsmässig
  avvägning görs mellan företrädare för intressenter runt om i Europeiska unionen.

▐

4.   
  Myndigheten ska tillhandahålla all nödvändig information och se till att bankintressentgruppen ges tillfredsställande sekretariatsstöd. Ledamöter av intressentgruppen som företräder ideella organisationer ska erhålla tillfredsställande ekonomisk ersättning. Gruppen får inrätta arbetsgrupper i tekniska frågor.
  Ledamöterna i bankintressentgruppen ska förordnas på två och ett halvt år, varefter ett nytt urvalsförfarande ska ske.

Ledamöter får delta under två på varandra följande perioder.

5.   Bankintressentgruppen får avge yttranden och lämna råd till myndigheten i varje fråga som har samband med dennas uppgifter,
  med särskild fokus på de uppgifter som anges i artiklarna 7–7e, 8, 14, 15 och 17
  .

6.   Bankintressentgruppen ska själv anta sin arbetsordning
  på grundval av en överenskommelse med två tredjedelars majoritet bland sina ledamöter
  .

7.   Myndigheten ska offentliggöra bankintressentgruppens yttranden och råd och resultaten av samråden med den.

Artikel 23

Skyddsåtgärder

2.   Om en medlemsstat finner att ett beslut
  som fattats
  enligt
  artikel 10.2 eller
  artikel 11 innebär
  ett direkt och betydande
  intrång i dess finanspolitiska ansvarsområden
  ska
  den, inom
  tio arbetsdagar
  efter det att den myndighetens beslut notifierats till dess
  behöriga myndighet
  ,
  notifiera
  myndigheten,
  Europaparlamentet
  och kommissionen ▐.

I sin notifiering ska medlemsstaten ange motiven för sin åsikt och
  bifoga en konsekvensbedömning som belyser i vilken utsträckning
  beslutet innebär intrång i dess finanspolitiska ansvarsområden.

2a.
     Myndigheten ska inom en tidsfrist av en månad från medlemsstatens notifiering underrätta denna om huruvida den vidhåller, ändrar eller återkallar sitt beslut.

3.   
  Om myndigheten vidhåller eller ändrar sitt beslut ska rådet besluta om huruvida myndighetens beslut ska vidhållas eller återkallas. Beslutet att vidhålla myndighetens beslut ska fattas med enkel majoritet bland medlemmarna. Beslutet att återkalla myndighetens beslut ska fattas med kvalificerad majoritet bland medlemmarna. De berörda medlemmarnas röster ska inte räknas in i något av dessa fall.

3a.
     
  Om rådet inte fattar något beslut inom tio arbetsdagar när artikel 10 tillämpas och inom en månad när artikel 11 tillämpas, ska myndighetens beslut anses ha vidhållits.

3b.
     
  Om ett beslut som antas enligt artikel 10 leder till ett utnyttjande av de fonder som inrättas enligt artikel 12d eller artikel 12e ska medlemsstaterna inte uppmana rådet att vidhålla eller återkalla ett beslut som fattats av myndigheten.

Artikel 24

Beslutsförfaranden

1.   Innan myndigheten fattar beslut enligt
  denna förordning
  ska den underrätta
  alla namngivna adressater
  om sin avsikt att anta beslutet och, med full hänsyn till hur brådskande
  och komplex
  frågan är
  samt vilka konsekvenser den kan få
  , ange en tidsfrist inom vilken adressaten kan lämna synpunkter i ärendet.
  Detta gäller på motsvarande sätt för de rekommendationer som avses i artikel 9.4.

2.   Myndighetens beslut ska innehålla beslutets grunder.

3.   Myndighetens besluts adressater ska underrättas om vilka rättsmedel som står till deras förfogande enligt denna förordning.

4.   Myndigheten ska efter lämpliga tidsintervall regelbundet ompröva beslut som den fattat enligt artikel 10.2 eller 10.3.

5.   Beslut som myndigheten fattar enligt artiklarna 9, 10 och 11 ska offentliggöras, och offentliggörandet ska innehålla identitetsuppgifter för den behöriga myndighet eller det finansiella institut som berörs och det huvudsakliga innehållet i beslutet
  om inte sådant offentliggörande står i strid
  med ▐ finansiella instituts rättmätiga intresse av att skydda sina affärshemligheter
  eller allvarligt äventyrar de finansiella marknadernas korrekta funktion och integritet eller stabiliteten, helt eller delvis, i det finansiella systemet i Europeiska unionen
  .

KAPITEL III

ORGANISATION

AVSNITT 1

TILLSYNSSTYRELSEN

Artikel 25

Sammansättning

1.   Tillsynsstyrelsen ska ha följande ledamöter:

| a) | En ordförande (utan rösträtt). |
| --- | --- |

a)

En ordförande (utan rösträtt).

| b) | Varje medlemsstats chef för den nationella offentliga myndighet som är behörig att utöva tillsyn över kreditinstitut,
  som ska träffas personligen åtminstone två gånger om året
  . |
| --- | --- |

b)

Varje medlemsstats chef för den nationella offentliga myndighet som är behörig att utöva tillsyn över kreditinstitut,
  som ska träffas personligen åtminstone två gånger om året
  .

| c) | En företrädare (utan rösträtt) för kommissionen. |
| --- | --- |

c)

En företrädare (utan rösträtt) för kommissionen.

| d) | En företrädare (utan rösträtt) för Europeiska centralbanken. |
| --- | --- |

d)

En företrädare (utan rösträtt) för Europeiska centralbanken.

| e) | En företrädare (utan rösträtt) för ESRB. |
| --- | --- |

e)

En företrädare (utan rösträtt) för ESRB.

| f) | En företrädare (utan rösträtt) för var och en av de båda andra europeiska tillsynsmyndigheterna. |
| --- | --- |

f)

En företrädare (utan rösträtt) för var och en av de båda andra europeiska tillsynsmyndigheterna.

1a.
     
  Tillsynsstyrelsen ska regelbundet och minst två gånger om året hålla möten med bankintressentgruppen.

2.   Varje behörig myndighet ska ansvara för att från sin myndighet utse en suppleant på hög nivå, som kan ersätta den ledamot i tillsynsstyrelsen som avses i punkt 1 b, om denna person är förhindrad att delta.

3.   Om den myndighet som avses i punkt 1 b inte är en centralbank, får den ledamot i tillsynsstyrelsen som avses i den punkten
  besluta att ta med sig en
  företrädare (utan rösträtt) för respektive medlemsstats centralbank.

3a.
     
  I de medlemsstater där det finns mer än en myndighet med ansvar för tillsyn i enlighet med denna förordning, ska dessa myndigheter enas om en gemensam företrädare. När en punkt som ska diskuteras i tillsynsstyrelsen inte omfattas av behörigheten för den nationella myndighets som företräds av den ledamot som avses i punkt 1 b, får den ledamoten icke desto mindre ta med sig en företrädare (utan rösträtt) från den relevanta nationella myndigheten.

4.   Ledamöter i tillsynsstyrelsen som avses i punkt 1 b ska när frågor inom tillämpningsområdet för direktiv 94/19/EG behandlas, om så krävs, åtföljas av företrädare (utan rösträtt) för de relevanta organ i varje medlemsstat som förvaltar system för garanti av insättningar.

5.   Tillsynsstyrelsen får besluta att inbjuda observatörer.

Verkställande direktören får delta (utan rösträtt) i tillsynsstyrelsens sammanträden.

Artikel 26

Interna kommittéer och paneler

1.   Tillsynsstyrelsen får inrätta interna kommittéer eller paneler för specifika uppgifter som den tilldelats och besluta om att vissa klart definierade uppgifter och beslut ska delegeras till interna kommittéer eller paneler, till förvaltningsstyrelsen eller till ordföranden.

2.   Vid tillämpningen av artikel 11 ska tillsynsstyrelsen sammankalla en
  oberoende
  panel som
  ska ha en välavvägd ledamotssammansättning som underlättar en opartisk tvistlösning och ska
  bestå av dess ordförande och två av dess ledamöter, som inte
  vare sig
  får vara företrädare för de behöriga myndigheter som är tvistande parter,
  eller ha något intresse i konflikten eller direkt anknytning till de berörda behöriga myndigheterna
  .

2a.
     
  Med förbehåll för
  artikel 11.2 ska
  panelen föreslå ett beslut för slutligt antagande
  av tillsynsstyrelsen
  i enlighet med förfarandet i artikel 29.1 tredje stycket
  .

2b.
     
  Tillsynsstyrelsen ska anta en arbetsordning för den panel som avses i punkt 2.

Artikel 27

Oberoende

1.
     När ordföranden och de röstberättigade ledamöterna i tillsynsstyrelsen utför uppgifter enligt denna förordning ska de handla oberoende och objektivt
  uteslutande
  i
  hela
  unionens intresse och varken efterfråga eller ta emot instruktioner från
  EU:s institutioner
  eller
  organ
  , regeringen i någon medlemsstat eller något annat offentligt eller privat organ.

2.
     
  Medlemsstaterna, unionens institutioner och andra offentliga och privata organ får inte försöka påverka hur tillsynsstyrelsens ledamöter utför sina uppgifter.

Artikel 28

Uppgifter

1.   Tillsynsstyrelsen ska ge myndigheten vägledning i dess arbete och ansvara för att fatta sådana beslut som avses i kapitel II.

2.   Tillsynsstyrelsen ska anta sådana yttranden, rekommendationer och beslut och utfärda sådana råd som avses i kapitel II.

3.   Tillsynsstyrelsen ska utse sin ordförande.

4.   Tillsynsstyrelsen ska före den 30 september varje år på förslag av förvaltningsstyrelsen anta myndighetens arbetsprogram för det kommande året och överlämna det för kännedom till Europaparlamentet, rådet och kommissionen.

Detta arbetsprogram ska antas utan att det årliga budgetförfarandet åsidosätts och därefter offentliggöras.

4a.
     
  Tillsynsstyrelsen ska på grundval av ett förslag från förvaltningsstyrelsen anta en årsrapport om myndighetens verksamhet, inbegripet om utförandet av ordförandens uppgifter, som bygger på det utkast till årsrapport som avses i artikel 38.7 och senast den 15 juni varje år överlämna denna rapport till Europaparlamentet, rådet, kommissionen, revisionsrätten och Europeiska ekonomiska och sociala kommittén. Rapporten ska offentliggöras.

5.   Tillsynsstyrelsen ska godkänna myndighetens fleråriga arbetsprogram och överlämna det för kännedom till Europaparlamentet, rådet och kommissionen.

Det fleråriga arbetsprogrammet ska antas utan att det årliga budgetförfarandet åsidosätts och därefter offentliggöras.

6.   Tillsynsstyrelsen ska anta budgeten i enlighet med artikel 49.

7.   Tillsynsstyrelsen ska ha befogenhet att vidta disciplinära åtgärder mot ordföranden och verkställande direktören och kunna återkalla deras uppdrag i enlighet med artikel 33.5 respektive artikel 36.5.

Artikel 29

Beslutsfattande

1.   
  Tillsynsstyrelsens beslut
  ska
  fattas
  med
  enkel
  majoritet bland
  dess
  ledamöter,
  i enlighet med principen en röst för varje ledamot
  .

När det gäller de rättsakter som anges i artiklarna 7 och 8 samt åtgärder och beslut som antas i enlighet med kapitel VI och genom undantag från första stycket, ska tillsynsstyrelsen fatta beslut på grundval av en kvalificerad majoritet bland dess ledamöter, i enlighet med artikel 16.4 i fördraget om Europeiska unionen och artikel 3 till protokoll (nr 36) om övergångsbestämmelser som är fogat till fördraget om Europeiska unionen och EUF-fördraget.

När det gäller beslut i enlighet med artikel 11.3, för beslut som fattas av den samordnande tillsynsmyndigheten, ska det beslut som föreslås av panelen betraktas som antaget om det godkänns av en enkel majoritet, förutsatt att det inte avvisas av ledamöter som representerar en blockerande minoritet av rösterna enligt definitionen i artikel 16.4 i fördraget om Europeiska unionen och artikel 3 i protokoll (nr 36) om övergångsbestämmelser som fogas till fördraget om Europeiska unionen och EUF-fördraget.

När det gäller
  alla övriga beslut i
  enlighet med artikel 11.3
  ska
  det beslut som föreslås av panelen antas med
  enkel majoritet
  bland ledamöterna i tillsynsstyrelsen i enlighet med principen om en röst för varje ledamot
  .

2.   Sammanträdena i tillsynsstyrelsen ska sammankallas av ordföranden på eget initiativ eller efter begäran av minst en tredjedel av dess ledamöter och ledas av ordföranden.

3.   Tillsynsstyrelsen ska själv anta och offentliggöra sin arbetsordning.

4.   I arbetsordningen ska närmare bestämmelser för omröstningar anges, särskilt i tillämpliga fall beträffande beslutförhet. Ledamöter utan rösträtt och observatörer, med undantag av ordföranden och verkställande direktören, ska inte delta i diskussioner i tillsynsstyrelsen som avser enskilda finansiella institut, såvida inte annat föreskrivs i artikel 61 eller de rättsakter som avses i artikel 1.2.

AVSNITT 2

FÖRVALTNINGSSTYRELSEN

Artikel 30

Sammansättning

1.   Förvaltningsstyrelsen ska bestå av ordföranden ▐ och
  sex andra
  ledamöter
  av
  tillsynsstyrelsen
  som valts av och bland tillsynsstyrelsens röstberättigade ledamöter
  .

Varje ledamot utom ordföranden ska ha en suppleant som kan ersätta en ledamot som är förhindrad att delta.

Ledamöterna i förvaltningsstyrelsen ska förordnas på två och ett halvt år. Förordnandet kan förlängas en gång.
  Sammansättningen av förvaltningsstyrelsen ska vara väl avvägd och proportionerlig samt avspegla Europeiska unionen som helhet. Mandaten ska vara saxade och ett lämpligt system för rotation ska tillämpas.

2.   Förvaltningsstyrelsen ska fatta beslut med majoritet bland de närvarande ledamöterna. Varje ledamot ska ha en röst.

Verkställande direktören
  och en företrädare för kommissionen
  ska delta utan rösträtt i förvaltningsstyrelsens sammanträden.

Kommissionens företrädare ska ha rätt att rösta om de frågor som avses i artikel 49.

Förvaltningsstyrelsen ska själv anta och offentliggöra sin arbetsordning.

3.   Sammanträdena i förvaltningsstyrelsen ska sammankallas av ordföranden på eget initiativ eller efter begäran av minst en tredjedel av dess ledamöter och ledas av ordföranden.

Förvaltningsstyrelsen ska sammanträda före varje sammanträde i tillsynsstyrelsen, och så ofta den anser det nödvändigt.
  Förvaltningsstyrelsen ska ha minst
  fem
  ▐ sammanträden per år.

4.   Ledamöterna i förvaltningsstyrelsen får enligt bestämmelserna i arbetsordningen låta sig biträdas av rådgivare eller experter.
  De ledamöter som inte har rösträtt, med undantag för den verkställande direktören, ska inte delta i några diskussioner inom förvaltningsstyrelsen som rör enskilda finansiella institut.

Artikel 31

Oberoende

Ledamöterna i förvaltningsstyrelsen ska handla oberoende och objektivt
  uteslutande
  i hela unionens intresse och varken efterfråga eller ta emot instruktioner från unionens institutioner eller organ, regeringen i någon medlemsstat eller något annat offentligt eller privat organ.

Medlemsstaterna, unionens institutioner eller organ, eller andra offentliga eller privata organ får inte försöka påverka förvaltningsstyrelsens ledamöter.

Artikel 32

Förvaltningsstyrelsens uppgifter

1.   Förvaltningsstyrelsen ska se till att myndigheten utför sitt uppdrag och de uppgifter den tilldelas i enlighet med denna förordning.

2.   Förvaltningsstyrelsen ska föreslå tillsynsstyrelsen ett årligt och ett flerårigt arbetsprogram.

3.   Förvaltningsstyrelsen ska utöva sina budgetbefogenheter i enlighet med artiklarna 49 och 50.

4.   Förvaltningsstyrelsen ska anta myndighetens plan för personalpolitiken och, i enlighet med artikel 54.2, nödvändiga genomförandebestämmelser för tjänsteföreskrifterna för tjänstemän i Europeiska gemenskaperna (nedan kallade tjänsteföreskrifterna).

5.   Förvaltningsstyrelsen ska anta särskilda bestämmelser om tillgång till myndighetens handlingar i enlighet med artikel 58.

▐

6a.
     
  Förvaltningsstyrelsen ska föreslå en årsrapport om myndighetens verksamhet, inbegripet om ordförandens uppgifter, på grundval av det utkast till årsrapport som avses i artikel 38.7 för tillsynsstyrelsen för godkännande och överlämna den till Europaparlamentet.

7.   Förvaltningsstyrelsen ska själv anta och offentliggöra sin arbetsordning.

8.   Förvaltningsstyrelsen ska utse och återkalla överklagandenämndens ledamöter i enlighet med artikel 44.3 och 44.5.

AVSNITT 3

ORDFÖRANDE

Artikel 33

Utseende och uppgifter

1.   Myndigheten ska företrädas av en ordförande på heltid som ska vara en oberoende expert.

Ordföranden ska ansvara för att förbereda arbetet i tillsynsstyrelsen och leda sammanträdena i tillsynsstyrelsen och förvaltningsstyrelsen.

2.   Ordföranden ska efter ett öppet urvalsförfarande
  , som ska anordnas och skötas av tillsynsstyrelsen,
  utses av tillsynsstyrelsen utifrån sina meriter, färdigheter, kunskaper om finansiella institut och marknader och sin erfarenhet med relevans för finansiell tillsyn och reglering.

Kommissionen ska lägga fram en förslagslista med tre kandidater för Europaparlamentet. Efter att ha genomfört utfrågningar med dessa kandidater ska Europaparlamentet välja ut en av dem. Den utvalda kandidaten ska utses av tillsynsstyrelsen.

Tillsynsstyrelsen ska också bland sina ledamöter utse en suppleant som ska utföra ordförandens uppgifter i dennes frånvaro.
  Denne suppleant får inte utses bland ledamöterna i förvaltningsstyrelsen.

3.   Ordförandens mandatperiod ska vara fem år och få förnyas en gång.

4.   Under nio månader före utgången av ordförandens femåriga mandatperiod ska tillsynsstyrelsen utvärdera

| a) | resultaten under den första mandatperioden och hur dessa uppnåtts, och |
| --- | --- |

a)

resultaten under den första mandatperioden och hur dessa uppnåtts, och

| b) | myndighetens uppgifter och behov under de närmaste åren. |
| --- | --- |

b)

myndighetens uppgifter och behov under de närmaste åren.

Tillsynsstyrelsen får med beaktande av utvärderingen förnya ordförandens mandat en gång under förutsättning att Europaparlamentet tillstyrker detta.

5.   Ordföranden får endast avlägsnas från sitt uppdrag ▐ av Europaparlamentet
  efter beslut av tillsynsstyrelsen
  .

Ordföranden får inte hindra tillsynsstyrelsen från att diskutera frågor som rör henne eller honom, särskilt behovet av att skilja henne eller honom från sitt uppdrag, och får inte delta i överväganden om sådana frågor.

Artikel 34

Oberoende

Utan att det påverkar tillsynsstyrelsens funktion i fråga om ordförandens uppgifter, ska ordföranden varken efterfråga eller ta emot instruktioner från Europeiska unionens institutioner eller organ, regeringen i någon medlemsstat eller något annat offentligt eller privat organ.

Medlemsstaterna, unionens institutioner och andra offentliga eller privata organ får inte försöka påverka ordföranden när hon eller han utför sina uppgifter.

I enlighet med de tjänsteföreskrifter som avses i artikel 54 är ordföranden, även efter att ha lämnat tjänsten skyldig att uppträda med heder och omdöme när det gäller att acceptera vissa uppgifter eller motta vissa förmåner.

Artikel 35

Rapportering

1.   Europaparlamentet
  och rådet
  får, med full respekt för ordförandens oberoende, uppmana henne eller honom eller hans eller hennes suppleant att ▐ göra ett uttalande
  . Ordföranden ska, på begäran, göra ett uttalande
  inför
  Europaparlamentet
  och besvara
  alla
  eventuella frågor från
  dess
  ledamöter.

2.   ▐ Ordföranden
  ska, på begäran och minst 15 dagar före det uttalande som avses i punkt 1, skriftligen
  rapportera om
  myndighetens huvudsakliga verksamhet till Europaparlamentet
  .

2a.
     
  Förutom de uppgifter som avses i artiklarna 7a–e, 8, 9, 10, 11a och 18, ska rapporten även innehålla all den information som Europaparlamentet begär på ad hoc-basis.

AVSNITT 4

VERKSTÄLLANDE DIREKTÖR

Artikel 36

Utseende

1.   Verkställande direktören ska ansvara för förvaltningen av myndigheten och förbereda arbetet i förvaltningsstyrelsen.

2.   Verkställande direktören ska, efter ett öppet urvalsförfarande
  och efter att Europaparlamentet har tillstyrkt beslutet,
  utses av tillsynsstyrelsen utifrån sina meriter, färdigheter, kunskaper om finansiella institut och marknader och sina erfarenheter med relevans för finansiell tillsyn och reglering och av arbetsledning.

3.   Verkställande direktörens mandatperiod ska vara fem år och få förnyas en gång.

4.   Under nio månader före utgången av verkställande direktörens femåriga mandatperiod ska tillsynsstyrelsen genomföra en utvärdering.

Vid utvärderingen ska tillsynsstyrelsen särskilt bedöma

| a) | resultaten under den första mandatperioden och hur dessa uppnåtts, och |
| --- | --- |

a)

resultaten under den första mandatperioden och hur dessa uppnåtts, och

| b) | myndighetens uppgifter och behov under de närmaste åren. |
| --- | --- |

b)

myndighetens uppgifter och behov under de närmaste åren.

Tillsynsstyrelsen får med beaktande av utvärderingen förnya verkställande direktörens mandat en gång.

5.   Verkställande direktören får endast avlägsnas från sitt uppdrag genom beslut av tillsynsstyrelsen.

Artikel 37

Oberoende

1.
     Utan att det påverkar förvaltningsstyrelsens och tillsynsstyrelsens respektive funktioner i fråga om verkställande direktörens uppgifter, ska denne varken efterfråga eller ta emot instruktioner från någon regering, myndighet, organisation eller person utanför myndigheten.

1a.
     
  Medlemsstaterna, unionens institutioner och andra offentliga eller privata organ får inte försöka påverka den verkställande direktören när denne utför sina uppgifter.

I enlighet med de tjänsteföreskrifter som avses i artikel 54 är den verkställande direktören även efter att ha lämnat tjänsten skyldig att uppträda med heder och omdöme när det gäller att acceptera vissa uppgifter eller motta vissa förmåner.

Artikel 38

Verkställande direktörens uppgifter

1.   Verkställande direktören ska ansvara för förvaltningen av myndigheten och förbereda arbetet i förvaltningsstyrelsen.

2.   Verkställande direktören ska ha ansvaret för att genomföra myndighetens årliga arbetsprogram under vägledning av tillsynsstyrelsen och kontroll av förvaltningsstyrelsen.

3.   Verkställande direktören ska vidta nödvändiga åtgärder för att se till att myndigheten fungerar i enlighet med denna förordning, vilket i synnerhet omfattar antagande av interna administrativa instruktioner och offentliggörande av meddelanden.

4.   Verkställande direktören ska utarbeta ett flerårigt arbetsprogram i enlighet med artikel 32.2.

5.   Senast den 30 juni varje år ska verkställande direktören föreslå förvaltningsstyrelsen ett arbetsprogram för det följande året.

6.   Verkställande direktören ska utarbeta ett preliminärt förslag till budget för myndigheten enligt artikel 49 och genomföra myndighetens budget i enlighet med artikel 50.

7.   Verkställande direktören ska varje år utarbeta ett utkast till rapport med ett avsnitt om myndighetens reglerings- och tillsynsverksamheter och ett avsnitt om ekonomiska och administrativa frågor.

8.   Verkställande direktören ska, när det gäller myndighetens personal, utöva de befogenheter som anges i artikel 54 och behandla personalfrågor.

KAPITEL IV

DET EUROPEISKA SYSTEMET FÖR FINANSIELL TILLSYN ▐

AVSNITT 2

▐ EUROPEISKA TILLSYNSMYNDIGHETERNA
  (GEMENSAM KOMMITTÉ)

Artikel 40

Inrättande

1.   ▐ De europeiska
  tillsynsmyndigheternas gemensamma kommitté
  ska inrättas.

2.   Den gemensamma kommittén ska fungera som ett forum där myndigheten
  samarbetar
  nära och regelbundet och
  ska
  säkerställa sektorövergripande konvergens med
  de andra europeiska tillsynsmyndigheterna, i synnerhet i fråga om

| — | finansiella konglomerat, |
| --- | --- |

—

finansiella konglomerat,

| — | bokföring och revision, |
| --- | --- |

—

bokföring och revision,

| — | mikroanalyser av sektorövergripande utveckling, risker och sårbarhet när det gäller finansiell stabilitet, |
| --- | --- |

—

mikroanalyser av sektorövergripande utveckling, risker och sårbarhet när det gäller finansiell stabilitet,

| — | investeringsprodukter som riktar sig till enskilda investerare, |
| --- | --- |

—

investeringsprodukter som riktar sig till enskilda investerare,

| — | åtgärder mot penningtvätt, |
| --- | --- |

—

åtgärder mot penningtvätt,

| — | informationsutbyte med ESRB, samt utveckling av förbindelserna mellan ESRB och de europeiska tillsynsmyndigheterna. |
| --- | --- |

—

informationsutbyte med ESRB, samt utveckling av förbindelserna mellan ESRB och de europeiska tillsynsmyndigheterna.

3.   
  Den gemensamma kommittén ska ha en engagerad personal som tillhandahålls av de tre europeiska tillsynsmyndigheterna som ska fungera som ett sekretariat
  . Myndigheten ska tillhandahålla tillfredsställande resurser för ▐ administrations-, infrastruktur- och driftskostnader.

Artikel 40a

Tillsyn

Om ett finansiellt institut bedriver sektorövergripande verksamhet ska den gemensamma kommittén lösa tvister i enlighet med artikel 42.

Artikel 41

Sammansättning

1.   Gemensamma kommittén ska bestå av ordförandena
  för de
  europeiska
  tillsynsmyndigheterna
  samt, i tillämpliga fall, ordföranden i en underkommitté som inrättats enligt artikel 43.

2.   Verkställande direktören,
  en företrädare för
  kommissionen och ESRB ska inbjudas som observatörer till sammanträdena för gemensamma kommittén ▐ och i de underkommittéer som avses i artikel 43.

3.   Ordföranden i gemensamma kommittén ▐ ska utses för ett år i taget enligt ett rullande schema bland ordförandena i Europeiska bankmyndigheten, Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten och Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten.
  Ordföranden i gemensamma kommittén, som utses i enlighet med denna punkt, ska också utses till vice ordförande i ESRB.

4.   Gemensamma kommittén ▐ ska själv anta och offentliggöra sin arbetsordning. I dessa kan ytterligare deltagare i kommitténs sammanträden komma att anges.

Gemensamma kommittén ▐ ska sammanträda minst varannan månad.

Artikel 42

Gemensamma ståndpunkter och handlingar

Inom ramen för sina uppgifter enligt kapitel II, och särskilt i fråga om genomförandet av direktiv 2002/87/EG, ska myndigheten i tillämpliga fall nå fram till gemensamma ståndpunkter tillsammans med Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten och Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten, beroende på vad som är tillämpligt.

Handlingar enligt artikel 7, 9, 10 eller 11 i denna förordning avseende tillämpningen av direktiv 2002/87/EG och av andra rättsakter som avses i artikel 1.2 som också ligger inom behörighetsområdet för Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten eller Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten ska antas parallellt av myndigheten och, beroende på vad som är tillämpligt, Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten och/eller Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten.

Artikel 43

Underkommittéer

1.
     För tillämpningen av artikel 42 ska en underkommitté för finansiella konglomerat inrättas inom gemensamma kommittén ▐.

2.
     Underkommittén ska bestå av de personer som nämns i artikel 41.1 och en företrädare på hög nivå för den tjänstgörande personalen på den relevanta behöriga myndigheten i varje medlemsstat.

3.
     Underkommittén ska utse en ordförande bland sina ledamöter som också ska vara ledamot i gemensamma kommittén ▐.

4.
     Gemensamma kommittén får inrätta ytterligare underkommittéer.

AVSNITT 3

ÖVERKLAGANDENÄMND

Artikel 44

Sammansättning

1.   Överklagandenämnden ska vara ett gemensamt organ för
  de tre
  europeiska
  tillsynsmyndigheterna
  .

2.   Överklagandenämnden ska bestå av sex ledamöter och sex suppleanter
  . Dessa ska vara välrenommerade personer
  med
  styrkta vitsord avseende
  relevanta kunskaper och
  professionella
  erfarenheter,
  inbegripet tillsynsarbete, på en tillräckligt hög nivå inom bankverksamhet, försäkring, värdepappersmarknader eller andra finansiella tjänster,
  som inte då de utses är anställda vid behöriga myndigheter eller andra EU- institutioner eller nationella institutioner som deltar i myndighetens verksamheter.
  Ett stort antal ledamöter i överklagandenämnden ska besitta tillräcklig juridisk sakkunskap för att kunna tillhandahålla juridisk rådgivning avseende lagligheten när det gäller myndighetens utövande av sina befogenheter.

Överklagandenämnden ska utse en ordförande.

Dess beslut ska fattas med en majoritet på minst fyra av dess sex ledamöter.
  När det överklagade beslutet faller inom tillämpningsområdet för denna förordning ska majoriteten på fyra ledamöter åtminstone inbegripa minst en av de två ledamöter av överklagandenämnden som har utsetts av myndigheten.

Överklagandenämnden ska sammankallas av ordföranden vid behov.

3.   Två ledamöter och två suppleanter i överklagandenämnden ska utses av myndighetens förvaltningsstyrelse från en förslagslista från kommissionen efter en offentlig inbjudan till intresseanmälan, som offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning, och efter samråd med tillsynsstyrelsen.

Övriga ledamöter ska utses i enlighet med förordning (EU) nr .../
  2010
  EIOPAE och förordning (EU) nr .../
  2010
  ESMAE.

4.   Mandatperioden för överklagandenämndens ledamöter ska vara fem år. Den kan förnyas en gång.

5.   Ledamöter i överklagandenämnden, som utsetts av myndighetens tillsynsstyrelse, får inte avsättas under sin mandatperiod, så länge de inte har befunnits skyldiga till något allvarligt fel och styrelsen efter samråd med tillsynsnämnden fattar beslut om avsättande efter samråd med tillsynsstyrelsen.

6.   Europeiska bankmyndigheten, Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten och Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten ska se till att överklagandenämnden ges tillfredsställande driftsstöd och sekretariatstjänster
  via den gemensamma kommittén
  .

Artikel 45

Oberoende och opartiskhet

1.   Överklagandenämndens ledamöter ska vara oberoende när de fattar sina beslut. De får inte vara bundna av några instruktioner. De får inte utföra några andra uppgifter inom myndigheten, dess förvaltningsstyrelse eller dess tillsynsstyrelse.

2.   Överklagandenämndens ledamöter får inte delta i några överklagandeförfaranden som på något sätt berör deras personliga intressen, och inte heller om de tidigare företrätt någon av parterna i förfarandena eller deltagit i det beslut som överklagas.

3.   Om en ledamot i överklagandenämnden, av något av skälen i punkt 1 eller 2 eller av något annat skäl, anser att en annan ledamot inte bör delta i ett överklagandeförfarande, ska ledamoten underrätta överklagandenämnden om detta.

4.   En part i ett överklagandeförfarande får invända mot att en ledamot i överklagandenämnden deltar i förfarandet, om parten anser att något av skälen i punkterna 1 och 2 föreligger eller misstänker att ledamoten är partisk.

En invändning får inte baseras på ledamotens nationalitet och ska även förkastas om parten i överklagandeförfarandet, trots att denne var medveten om ett skäl till invändning, har vidtagit åtgärder i förfarandet, förutom eventuella invändningar angående överklagandenämndens sammansättning.

5.   Överklagandenämnden ska besluta om vilka åtgärder som ska vidtas i de fall som anges i punkterna 1 och 2 utan att den berörda ledamoten deltar.

Vid beslutet ska den berörda ledamoten i överklagandenämnden ersättas av sin suppleant, om inte suppleanten befinner sig i en liknande situation. I detta fall ska ordföranden utse en ersättare bland de tillgängliga suppleanterna.

6.   Ledamöterna i överklagandenämnden ska förbinda sig att handla oberoende och i allmänhetens intresse.

De ska i detta syfte göra en åtagandeförklaring och en intresseförklaring, där de anger antingen att det inte föreligger några intressen som skulle kunna inverka negativt på deras oberoende eller att det inte föreligger direkta eller indirekta intressen som skulle kunna inverka negativt på deras oberoende.

Dessa förklaringar ska offentliggöras skriftligen varje år.

KAPITEL V

RÄTTSMEDEL

Artikel 46

Överklaganden

1.   Varje fysisk eller juridisk person, inbegripet behöriga myndigheter, får överklaga varje beslut av myndigheten som fattats enligt artikel 9, 10 eller 11 eller varje annat beslut som myndigheten fattat med tillämpning av någon av de rättsakter som avses i artikel 1.2, om beslutet är riktat till den personen eller om det, trots att det är riktat till en annan person, direkt berör den överklagande personligen.

2.   Överklagandet ska innehålla en motivering och sändas skriftligen till myndigheten inom två månader efter det att beslutet har meddelats den berörda personen eller, om så inte är fallet, inom två månader efter det att myndigheten offentliggjort beslutet.

Överklagandenämnden ska fatta beslut om överklagandet inom två månader efter att det ingivits.

3.   Ett överklagande som ges in enligt punkt 1 får inte medföra att beslutet blir vilande.

Överklagandenämnden får dock, om den anser att omständigheterna så kräver, tillfälligt upphäva tillämpningen av det överklagade beslutet.

4.   Om överklagandet kan tas upp till prövning, ska överklagandenämnden pröva om det är välgrundat. Den ska ▐ anmoda parterna att inom viss tid inkomma med synpunkter på meddelanden från nämnden eller på inlagor från andra parter i överklagandeförfarandet. Parterna i överklagandeförfarandet ska ha rätt att göra en muntlig framställan.

5.   Överklagandenämnden får
  bekräfta det beslut som myndighetens behöriga organ har fattat
  eller hänskjuta ärendet till
  myndighetens
  behöriga organ. Detta organ ska vara bundet av överklagandenämndens beslut
  och ska anta ett ändrat beslut i ärendet
  .

6.   Överklagandenämnden ska själv anta och offentliggöra sin arbetsordning.

7.   Överklagandenämndens beslut ska innehålla en motivering och offentliggöras av myndigheten.

Artikel 47

Talan inför tribunalen och domstolen

1.   Talan får väckas inför tribunalen eller domstolen i enlighet med
  artikel 263 i EUF-fördraget
  mot beslut som fattats av överklagandenämnden eller, i de fall det inte finns någon möjlighet att överklaga till överklagandenämnden, av myndigheten.

1a.
     
  Medlemsstaterna och unionens institutioner, samt alla fysiska eller juridiska personer, får väcka talan direkt inför domstolen mot myndighetens beslut, i enlighet med artikel 263 i EUF-fördraget.

2.   Om myndigheten är skyldig att vidta åtgärder men underlåter att fatta beslut, får passivitetstalan väckas vid tribunalen eller domstolen i enlighet med
  artikel 265 i EUF-fördraget
  .

3.   Myndigheten ska vara skyldig att vidta nödvändiga åtgärder för att rätta sig efter tribunalens eller domstolens dom.

KAPITEL VI

FINANSIELLA BESTÄMMELSER

Artikel 48

Myndighetens budget

1.   
  Myndigheten, som är ett europeiskt organ i enlighet med artikel 185 i rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 (nedan kallad budgetförordningen), har
  intäkter
  som
  särskilt
  ska
  omfatta
  alla kombinationer av
  följande:

| a) | Obligatoriska bidrag från de nationella offentliga myndigheter som är behöriga att utöva tillsyn över finansiella institut
  , vilka ska ges enligt en formel baserad på den viktning av röster som anges i artikel 3.3 i protokoll (nr 36) om övergångsbestämmelser som är fogat till fördraget om Europeiska unionen och EUF-fördraget
  . |
| --- | --- |

a)

Obligatoriska bidrag från de nationella offentliga myndigheter som är behöriga att utöva tillsyn över finansiella institut
  , vilka ska ges enligt en formel baserad på den viktning av röster som anges i artikel 3.3 i protokoll (nr 36) om övergångsbestämmelser som är fogat till fördraget om Europeiska unionen och EUF-fördraget
  .

| b) | Ett bidrag från unionen, vilket tas upp i Europeiska unionens allmänna budget (kommissionens avsnitt).
  Europeiska unionen ska finansiera myndigheten endast efter det att budgetmyndigheten har nått en överenskommelse enligt punkt 47 i det interinstitutionella avtalet av den 17 maj 2006 om budgetdisciplin och sund ekonomisk förvaltning. |
| --- | --- |

b)

Ett bidrag från unionen, vilket tas upp i Europeiska unionens allmänna budget (kommissionens avsnitt).
  Europeiska unionen ska finansiera myndigheten endast efter det att budgetmyndigheten har nått en överenskommelse enligt punkt 47 i det interinstitutionella avtalet av den 17 maj 2006 om budgetdisciplin och sund ekonomisk förvaltning.

| c) | Eventuella avgifter som betalas till myndigheten i de fall som anges i relevanta unionsrättsakter. |
| --- | --- |

c)

Eventuella avgifter som betalas till myndigheten i de fall som anges i relevanta unionsrättsakter.

2.   Myndighetens utgifter ska minst avse personal-, administrations-, infrastruktur-
  , vidareutbildnings-
  och driftskostnader.

3.   Inkomster och utgifter ska vara i balans.

4.   Skattningar av myndighetens totala inkomster och utgifter ska göras för varje budgetår, som ska vara kalenderår, och redovisas i myndighetens budget.

Artikel 49

Upprättande av budgeten

1.   Senast den 15 februari varje år ska verkställande direktören utarbeta ett förslag till skattning av myndighetens inkomster och utgifter för följande budgetår och överlämna detta preliminära budgetförslag till förvaltningsstyrelsen
  och tillsynsstyrelsen
  tillsammans med tjänsteförteckningen.
  Tillsynsstyrelsen
  ska varje år, med stöd av det preliminära förslag som utarbetats av verkställande direktören,
  och godkänts av förvaltningsstyrelsen,
  genomföra en skattning av myndighetens inkomster och utgifter för nästkommande budgetår. Senast den 31 mars ska
  tillsynsstyrelsen
  överlämna denna skattning tillsammans med ett förslag till tjänsteförteckning till kommissionen. Innan skattningen antas ska verkställande direktörens förslag godkännas av
  förvaltningsstyrelsen
  .

2.   Kommissionen ska överlämna skattningarna till Europaparlamentet och rådet (nedan kallade budgetmyndigheten) tillsammans med det preliminära förslaget till Europeiska unionens allmänna budget.

3.   Med utgångspunkt i denna skattning ska kommissionen i det preliminära förslaget till Europeiska unionens allmänna budget ta upp de preliminära anslag som den anser nödvändiga mot bakgrund av tjänsteförteckningen och de bidrag som ska belasta Europeiska unionens allmänna budget i enlighet med artiklarna 313 och 314 i EUF-fördraget.

4.   Budgetmyndigheten ska anta myndighetens tjänsteförteckning. Budgetmyndigheten ska bevilja de anslag som utgör bidrag till myndigheten.

5.   
  Tillsynsstyrelsen
  ska anta myndighetens budget. Budgeten ska bli slutgiltig först när Europeiska unionens allmänna budget slutgiltigt har antagits. Vid behov ska den anpassas i enlighet med det slutgiltiga antagandet.

6.   Förvaltningsstyrelsen ska omedelbart underrätta budgetmyndigheten om den avser att genomföra projekt som kan ha betydande ekonomiska konsekvenser för finansieringen av budgeten, särskilt projekt som rör fast egendom, t.ex. hyra eller förvärv av fastigheter. Den ska underrätta kommissionen om sådana planer. Om en av budgetmyndighetens båda parter avser att avge ett yttrande, ska den inom två veckor efter mottagandet av information om projektet meddela myndigheten sin avsikt att avge ett sådant yttrande. Om inget yttrande inkommer, får myndigheten fullfölja den planerade åtgärden.

6a.
     
  Budgeten för myndighetens första verksamhetsår, som löper ut den 31 december 2011, ska godkännas av medlemmarna av nivå 3-kommittén efter samråd med kommissionen och därefter överlämnas till Europaparlamentet och rådet för godkännande.

Artikel 50

Genomförande och kontroll av budgeten

1.   Verkställande direktören ska fungera som utanordnare och genomföra myndighetens budget.

2.   Senast den 1 mars efter utgången av varje budgetår ska myndighetens räkenskapsförare till kommissionens räkenskapsförare och revisionsrätten överlämna sina preliminära redovisningar samt rapporten om budgetförvaltningen och den ekonomiska förvaltningen under budgetåret i fråga. Myndighetens räkenskapsförare ska också sända rapporten om budgetförvaltningen och den ekonomiska förvaltningen till ledamöterna i tillsynsstyrelsen samt till Europaparlamentet och rådet senast den 31 mars följande år.

Kommissionens räkenskapsförare ska därefter sammanställa institutionernas och de decentraliserade organens preliminära räkenskaper i enlighet med artikel 128 i rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 (36) (nedan kallad budgetförordningen).

3.   Efter att ha mottagit revisionsrättens iakttagelser i fråga om myndighetens preliminära räkenskaper enligt artikel 129 i budgetförordningen ska verkställande direktören på eget ansvar upprätta dess slutliga räkenskaper och överlämna dem till förvaltningsstyrelsen för yttrande.

4.   Förvaltningsstyrelsen ska avge ett yttrande om myndighetens slutliga räkenskaper.

5.   Senast den 1 juli efter utgången av budgetåret ska verkställande direktören tillsammans med styrelsens yttrande överlämna de slutliga redovisningarna till ledamöterna i tillsynsstyrelsen samt till Europaparlamentet, rådet, kommissionen och revisionsrätten.

6.   De slutliga räkenskaperna ska offentliggöras.

7.   Senast den 30 september ska verkställande direktören besvara revisionsrättens synpunkter. Han eller hon ska även sända en kopia av sitt svar till förvaltningsstyrelsen och kommissionen.

8.   Verkställande direktören ska, på Europaparlamentets begäran och i enlighet med artikel 146.3 i budgetförordningen, lägga fram alla uppgifter som behövs för att förfarandet för beviljande av ansvarsfrihet för det berörda budgetåret ska kunna fungera väl.

9.   Europaparlamentet ska före den 15 maj år N + 2, på rekommendation av rådet, som ska fatta sitt beslut med kvalificerad majoritet, bevilja myndigheten ansvarsfrihet för budgetens genomförande
  (inbegripet myndighetens alla kostnader och intäkter)
  budgetår N.

Artikel 51

Finansiella bestämmelser

Förvaltningsstyrelsen ska anta myndighetens finansiella bestämmelser efter samråd med kommissionen. Dessa bestämmelser får inte avvika från kommissionens förordning (EG, Euratom) nr 2343/2002 (37) såvida inte de särskilda behoven för driften av myndigheten kräver det och endast med kommissionens förhandsgodkännande.

Artikel 52

Bestämmelser om bedrägeribekämpning

1.   För bekämpning av bedrägeri, korruption och annan olaglig verksamhet ska bestämmelserna i förordning (EG) nr 1073/1999 gälla för myndigheten utan inskränkning.

2.   Myndigheten ska ansluta sig till det interinstitutionella avtalet av den 25 maj 1999 mellan Europaparlamentet, Europeiska unionens råd och Europeiska gemenskapernas kommission om interna utredningar som utförs av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) (38) och ska omedelbart anta lämpliga bestämmelser för all personal vid myndigheten.

3.   Finansieringsbeslut samt de avtal och genomförandeinstrument som blir en följd av dessa beslut ska innehålla en uttrycklig bestämmelse om att revisionsrätten och Olaf vid behov får genomföra kontroller på plats hos mottagarna av utbetalningar från myndigheten, samt hos de anställda som ansvarar för att fördela dessa utbetalningar.

KAPITEL VII

ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

Artikel 53

Privilegier och immunitet

Protokollet om Europeiska gemenskapernas immunitet och privilegier ska tillämpas på myndigheten och dess personal.

Artikel 54

Personal

1.   Tjänsteföreskrifterna, anställningsvillkoren för övriga anställda och de bestämmelser som antagits gemensamt av unionens institutioner för tillämpningen av tjänsteföreskrifterna och anställningsvillkoren ska gälla för myndighetens personal, inbegripet dess verkställande direktör
  och dess ordförande
  .

2.   Förvaltningsstyrelsen ska i samråd med kommissionen anta de nödvändiga genomförandebestämmelserna i enlighet med bestämmelserna i artikel 110 i tjänsteföreskrifterna.

3.   Myndigheten ska gentemot sin personal utöva de befogenheter som tillkommer tillsättningsmyndigheten enligt tjänsteföreskrifterna och den myndighet som har rätt att ingå avtal enligt anställningsvillkoren för övriga anställda.

4.   Förvaltningsstyrelsen får anta bestämmelser som gör det möjligt för myndigheten att anlita utsända nationella experter från medlemsstaterna.

Artikel 55

Myndighetens ansvar

1.   Vid utomobligatoriskt ansvar ska myndigheten ersätta skada som orsakats av denna eller av dess personal vid tjänsteutövning, i enlighet med de allmänna principer som är gemensamma för medlemsstaternas rättsordningar. Tvister som rör ersättningen av sådana skador ska avgöras av domstolen.

2.   Personalens personliga ekonomiska och disciplinära ansvar gentemot myndigheten ska regleras av de relevanta bestämmelser som gäller för myndighetens personal.

Artikel 56

Tystnadsplikt

1.   Ledamöterna i tillsynsstyrelsen och förvaltningsstyrelsen, verkställande direktören och myndighetens personal, inbegripet tillfälligt utsända nationella experter
  och alla andra personer som utför uppgifter för myndigheten på grundval av avtal
  , ska omfattas av kravet på tystnadsplikt enligt
  artikel 339 i EUF-fördraget
  och de relevanta bestämmelserna i tillämplig unionslagstiftning även efter det att deras förordnanden upphört.

I enlighet med de tjänsteföreskrifter som avses i artikel 54 är personalen, även efter att ha lämnat tjänsten, skyldig att uppträda med heder och omdöme när det gäller att acceptera vissa uppgifter eller motta vissa förmåner.

Medlemsstaterna, unionens institutioner eller organ, eller andra offentliga eller privata organ får inte försöka påverka myndighetens personal.

2.   Med undantag för fall som omfattas av straffrättslig lagstiftning, får inga förtroliga upplysningar som de personer som avses i punkt 1 erhåller i tjänsten röjas till någon person eller myndighet utom i sammandrag eller sammanställning som omöjliggör identifikation av enskilda finansiella institut.

Skyldigheten enligt punkt 1 och första stycket i denna punkt ska inte hindra den europeiska myndigheten och de nationella tillsynsmyndigheterna från att använda upplysningarna vid genomförandet av de rättsakter som avses i artikel 1.2, och i synnerhet vid förfaranden för antagande av beslut.

3.   Punkterna 1 och 2 ska inte förhindra myndigheten från att utbyta information med nationella tillsynsmyndigheter i enlighet med denna förordning och annan gemenskapslagstiftning som är tillämplig på finansiella institut.

För sådan information ska tystnadsplikt gälla enligt punkterna 1 och 2. Myndigheten ska i sina interna verksamhetsregler fastställa hur de regler om konfidentialitet som avses i punkterna 1 och 2 ska tillämpas praktiskt.

4.   Myndigheten ska tillämpa kommissionens beslut 2001/844/EG, EKSG, Euratom (39).

Artikel 57

Skydd av personuppgifter

Denna förordning ska inte påverka medlemsstaternas skyldigheter vid sin behandling av personuppgifter enligt direktiv 95/46/EG eller myndighetens skyldigheter vid sin behandling av personuppgifter enligt förordning (EG) nr 45/2001 inom ramen för dess ansvarsområden.

Artikel 58

Tillgång till handlingar

1.   Förordning (EG) nr 1049/2001 ska tillämpas på handlingar som finns hos myndigheten.

2.   Senast den 31 maj 2011 ska förvaltningsstyrelsen anta närmare föreskrifter för tillämpningen av förordning (EG) nr 1049/2001.

3.   De beslut som fattas av myndigheten i enlighet med artikel 8 i förordning (EG) nr 1049/2001 får överklagas genom klagomål till Europeiska ombudsmannen eller genom talan vid domstolen efter överklagande till överklagandenämnden, beroende på vad som är lämpligast, i enlighet med villkoren i
  artiklarna 228
  respektive
  263 i EUF-fördraget
  .

Artikel 59

Språkordning

1.   Bestämmelserna i rådets förordning nr 1 (40) ska gälla för myndigheten.

2.   Förvaltningsstyrelsen ska fatta beslut om myndighetens interna språkordning.

3.   De översättningar som krävs för myndighetens verksamhet ska tillhandahållas av översättningscentrumet för Europeiska unionens organ.

Artikel 60

Överenskommelse om säte

De nödvändiga arrangemangen beträffande myndighetens lokaler i den medlemsstat där den har sitt säte och de resurser som ska tillhandahållas av den staten samt de särskilda regler som i den staten är tillämpliga på den verkställande direktören, ledamöterna i förvaltningsstyrelsen, myndighetens personal och deras familjemedlemmar ska, efter förvaltningsstyrelsens godkännande, fastställas i en överenskommelse om säte mellan myndigheten och värdmedlemsstaten.

Denna medlemsstat ska garantera bästa möjliga verksamhetsvillkor för myndigheten, däribland en flerspråkig skolundervisning med europeiskt innehåll samt lämpliga kommunikationer.

Artikel 61

Deltagande av tredjeländer

1.
     Länder som inte är medlemmar i Europeiska unionen och som har ingått avtal med Europeiska unionen och därigenom antagit och börjat tillämpa unionsrättsakter inom myndighetens behörighetsområde enligt artikel 1.2 ska kunna delta i myndighetens arbete.

1a.
     
  Myndigheten får låta tredjeländer delta som tillämpar en lagstiftning som har erkänts som likvärdig inom de behörighetsområden för myndigheten som avses i artikel 1.2, såsom föreskrivs i internationella avtal som unionen ingått i enlighet med artikel 216 i EUF-fördraget.

2.
     I dessa avtal ska särskilt anges regler om arten och omfattningen av samt förfarandena för dessa länders deltagande i myndighetens verksamhet, samt om finansiella bidrag och personal. Det får föreskrivas rätt att låta sig företrädas som observatör i tillsynsstyrelsen, men det ska säkerställas att dessa länder inte är företrädda vid diskussioner som rör enskilda finansiella institut, utom i de fall då länderna har direkta intressen i den fråga som behandlas.

KAPITEL VIII

ÖVERGÅNGSBESTÄMMELSER OCH SLUTBESTÄMMELSER

Artikel 62

Förberedande åtgärder

| -1. | Under perioden efter denna förordnings ikraftträdande och innan myndigheten inrättas ska CEIOPS i nära samarbete med kommissionen förbereda ersättandet av CEIOPS med myndigheten. |
| --- | --- |

-1.

Under perioden efter denna förordnings ikraftträdande och innan myndigheten inrättas ska CEIOPS i nära samarbete med kommissionen förbereda ersättandet av CEIOPS med myndigheten.

| 1. | Så snart som myndigheten har inrättats ska
  kommissionen ▐ ansvara för inrättandet av administrationen och den inledande administrativa driften av myndigheten, till dess att myndigheten har den operativa förmågan att genomföra sin egen budget.
  För detta ändamål, och fram till dess att den verkställande direktören tillträder sitt arbete efter att ha utnämnts av tillsynsstyrelsen enligt artikel 36, får kommissionen tillfälligt förordna en tjänsteman för att som ställföreträdare utföra den verkställande direktörens uppgifter.
  Denna period ska begränsas till den tidpunkt då myndigheten har den operativa förmågan att genomföra sin egen budget. |
| --- | --- |

1.

Så snart som myndigheten har inrättats ska
  kommissionen ▐ ansvara för inrättandet av administrationen och den inledande administrativa driften av myndigheten, till dess att myndigheten har den operativa förmågan att genomföra sin egen budget.

För detta ändamål, och fram till dess att den verkställande direktören tillträder sitt arbete efter att ha utnämnts av tillsynsstyrelsen enligt artikel 36, får kommissionen tillfälligt förordna en tjänsteman för att som ställföreträdare utföra den verkställande direktörens uppgifter.
  Denna period ska begränsas till den tidpunkt då myndigheten har den operativa förmågan att genomföra sin egen budget.

| 2. | Den tillfällige verkställande direktören får godkänna alla betalningar som omfattas av de anslagen som ingår i myndighetens budget, när de godkänts av förvaltningsstyrelsen, och får ingå avtal, även anställningsavtal, när tjänsteförteckningen för myndigheten har antagits. |
| --- | --- |

2.

Den tillfällige verkställande direktören får godkänna alla betalningar som omfattas av de anslagen som ingår i myndighetens budget, när de godkänts av förvaltningsstyrelsen, och får ingå avtal, även anställningsavtal, när tjänsteförteckningen för myndigheten har antagits.

| 3. | Punkterna 1 och 2 ska inte påverka tillsynsstyrelsens eller förvaltningsstyrelsens befogenheter. |
| --- | --- |

3.

Punkterna 1 och 2 ska inte påverka tillsynsstyrelsens eller förvaltningsstyrelsens befogenheter.

| 3a. | Myndigheten ska betraktas som den lagliga efterföljaren till CEIOPS. CEIOPS alla tillgångar och skulder samt alla oavslutade transaktioner kan komma att överföras till myndigheten. En oberoende revisor ska upprätta ett bokslut som visar läget när det gäller CEIOPS utgående tillgångar och skulder. Detta bokslut ska revideras och godkännas av ledamöter i CEIOPS och av kommissionen innan någon överföring av tillgångar och skulder kan ske. |
| --- | --- |

3a.

Myndigheten ska betraktas som den lagliga efterföljaren till CEIOPS. CEIOPS alla tillgångar och skulder samt alla oavslutade transaktioner kan komma att överföras till myndigheten. En oberoende revisor ska upprätta ett bokslut som visar läget när det gäller CEIOPS utgående tillgångar och skulder. Detta bokslut ska revideras och godkännas av ledamöter i CEIOPS och av kommissionen innan någon överföring av tillgångar och skulder kan ske.

Artikel 63

Interimistiska personalbestämmelser

1.   Med undantag från artikel 54 ska villkoren i alla anställningsavtal
  och avtal om tillfälliga uppdrag
  som
  CEIOPS
  eller dess sekretariat ingått och som fortfarande är i kraft den dag då denna förordning börjar gälla fortsätta att iakttas fram till den dag då avtalen ska upphöra att gälla. Avtalen får inte förlängas.

2.   Alla kontraktsanställda som avses i punkt 1 ska ges möjlighet att ingå avtal som tillfälligt anställda enligt artikel 2 a i anställningsvillkoren för övriga anställda i de olika lönegrader som anges i myndighetens anställningsplan.

Ett internt urvalsförfarande, begränsat till personal som har avtal med
  CEIOPS
  eller dess sekretariat,
  som avses i punkt 1,
  ska genomföras efter det att denna förordning trätt i kraft av den myndighet som ingår anställningsavtal för att kontrollera kompetensen, lämpligheten och integriteten hos dem som ska anställas.
  Det interna urvalsförfarandet ska till fullo beakta den kompetens och erfarenhet som individen uppvisat före anställningen.

3.   Beroende på art och nivå hos de funktioner som ska utföras ska godkända sökande ges avtal med en löptid som motsvarar minst den återstående tiden enligt det föregående avtalet.

4.   Relevant nationell lagstiftning om anställningsavtal och andra relevanta rättsakter ska fortsätta att tillämpas på medlemmar av personalen med tidigare avtal som väljer att inte söka avtal som tillfälligt anställda eller som inte erbjuds sådana avtal i enlighet med punkt 2.

Artikel 63a

Nationella bestämmelser

Medlemsstaterna ska införa lämpliga bestämmelser för att säkerställa att denna förordning tillämpas på ett effektivt sätt.

Artikel 64

Ändringar

Beslut nr
  716/2009/EG
  ändras så att
  CEIOPS
  avförs från förteckningen över stödmottagare i avsnitt B i bilagan till det beslutet.

Artikel 65

Upphävande

Kommissionens beslut 2009/78/EG om inrättande av
  CEIOPS
  ska upphöra att gälla
  från och med den 1 januari 2011.

Artikel 66

Översynsklausul

| -1. | Senast den ...

   (41)

  ska kommissionen för Europaparlamentet och rådet lägga fram nödvändiga förslag för att stärka tillsynen av de institut som kan utgöra en sådan systemrisk som avses i artikel 12b och för att inrätta nya ramar för hantering av finanskriser, inbegripet finansieringsformer. |
| --- | --- |

-1.

Senast den ...

   (41)

  ska kommissionen för Europaparlamentet och rådet lägga fram nödvändiga förslag för att stärka tillsynen av de institut som kan utgöra en sådan systemrisk som avses i artikel 12b och för att inrätta nya ramar för hantering av finanskriser, inbegripet finansieringsformer.

| 1. | Senast den ...

   (42) och därefter vart tredje år ska kommissionen offentliggöra en allmän rapport om resultaten av myndighetens arbete och förfarandena i denna förordning. Rapporten ska ▐ innehålla en utvärdering av
  bland annat:










  a) | den
  konvergens
  som har uppnåtts av de behöriga myndigheterna när det gäller tillsynspraxis
  , |
| --- | --- | --- |

1.

Senast den ...

   (42) och därefter vart tredje år ska kommissionen offentliggöra en allmän rapport om resultaten av myndighetens arbete och förfarandena i denna förordning. Rapporten ska ▐ innehålla en utvärdering av
  bland annat:

a)

den
  konvergens
  som har uppnåtts av de behöriga myndigheterna när det gäller tillsynspraxis
  ,

| b) | tillsynskollegiernas funktionssätt, |
| --- | --- |

b)

tillsynskollegiernas funktionssätt,

| c) | framsteg som har gjorts på väg mot konvergens inom områdena för förebyggande, hantering och lösning av kriser, inbegripet europeiska finansieringsmekanismer, |
| --- | --- |

c)

framsteg som har gjorts på väg mot konvergens inom områdena för förebyggande, hantering och lösning av kriser, inbegripet europeiska finansieringsmekanismer,

| d) | huruvida, framför allt mot bakgrund av de framsteg som uppnåtts när det gäller de frågor som avses i punkt c, myndighetens roll vid tillsynen av de finansiella institut som utgör en potentiell systemrisk bör stärkas och huruvida den bör utöva förstärkta tillsynsbefogenheter över dessa institut, |
| --- | --- |

d)

huruvida, framför allt mot bakgrund av de framsteg som uppnåtts när det gäller de frågor som avses i punkt c, myndighetens roll vid tillsynen av de finansiella institut som utgör en potentiell systemrisk bör stärkas och huruvida den bör utöva förstärkta tillsynsbefogenheter över dessa institut,

| e) | tillämpningen av skyddsklausulen i artikel 23. |
| --- | --- |

e)

tillämpningen av skyddsklausulen i artikel 23.

| 1a. | Den rapport som avses i punkt 1 ska också innehålla en utvärdering av huruvida










  a) | det är lämpligt att fortsätta med separat tillsyn av bankverksamhet, försäkringar, tjänstepensioner, värdepappers- och finansmarknader, |
| --- | --- | --- |

1a.

Den rapport som avses i punkt 1 ska också innehålla en utvärdering av huruvida

a)

det är lämpligt att fortsätta med separat tillsyn av bankverksamhet, försäkringar, tjänstepensioner, värdepappers- och finansmarknader,

| b) | det är lämpligt att övervaka tillsynsverksamhet och affärsverksamhet separat eller om övervakningen bör utföras av samma tillsynsorgan, |
| --- | --- |

b)

det är lämpligt att övervaka tillsynsverksamhet och affärsverksamhet separat eller om övervakningen bör utföras av samma tillsynsorgan,

| c) | det är lämpligt att förenkla och stärka strukturen för ESFS för att öka samstämmigheten mellan makro- och mikronivåerna och mellan de europeiska tillsynsmyndigheterna, |
| --- | --- |

c)

det är lämpligt att förenkla och stärka strukturen för ESFS för att öka samstämmigheten mellan makro- och mikronivåerna och mellan de europeiska tillsynsmyndigheterna,

| d) | utvecklingen av ESFS följer den globala utvecklingen, |
| --- | --- |

d)

utvecklingen av ESFS följer den globala utvecklingen,

| e) | det finns tillräcklig mångfald och kompetens inom ESFS, |
| --- | --- |

e)

det finns tillräcklig mångfald och kompetens inom ESFS,

| f) | det råder tillräcklig öppenhet och redovisningsskyldighet när det gäller kraven på offentliggörande, |
| --- | --- |

f)

det råder tillräcklig öppenhet och redovisningsskyldighet när det gäller kraven på offentliggörande,

| g) | det är lämpligt att behålla myndighetens säte i Frankfurt. |
| --- | --- |

g)

det är lämpligt att behålla myndighetens säte i Frankfurt.

| 2. | Den rapport som anges i punkt 1 och eventuella åtföljande förslag ska överlämnas till Europaparlamentet och rådet. |
| --- | --- |

2.

Den rapport som anges i punkt 1 och eventuella åtföljande förslag ska överlämnas till Europaparlamentet och rådet.

Artikel 67

Ikraftträdande

Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Den ska tillämpas från och med den 1 januari 2011
  , med undantag för artiklarna 62, 63.1 och 63.2 vilka ska tillämpas från och med den dag denna förordning träder i kraft.Myndigheten ska inrättas den dag då förordningen börjar tillämpas
  .

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i

På Europaparlamentets vägnar

Ordförande

På rådets vägnar

Ordförande

---

(1)  Efter det att ändringen antagits återförvisades ärendet till utskottet i enlighet med artikel 57.2 andra stycket (A7-0166/2010).

1

(2)  Ändringar: ny text eller text som ersätter tidigare text markeras med
  fetkursiv
  stil och strykningar med symbolen ▐.

2

fetkursiv

(3)  Yttrande av den 22 januari 2010 (ännu ej offentliggjord i EUT).

3

(4)  EUT C.

4

(5)  EUT C 13, 20.1.2010, s. 1.

5

(6)  Europaparlamentets ståndpunkt av ....

6

(7)  

  EUT C 40, 7.2.2001, s. 453.

7

EUT C 40, 7.2.2001, s. 453.

(8)  

  EUT C 25 E, 29.1.2004, s. 394.

8

EUT C 25 E, 29.1.2004, s. 394.

(9)  

  EUT C 175 E, 10.7.2008, s. 392.

9

EUT C 175 E, 10.7.2008, s. 392.

(10)  

  EUT C 8 E, 14.1.2010, s. 26.

10

EUT C 8 E, 14.1.2010, s. 26.

(11)  

  EUT C 9 E, 15.1.2010, s. 48.

11

EUT C 9 E, 15.1.2010, s. 48.

(12)  
  Antagna texter, P6_TA(2009)0251.

12

Antagna texter, P6_TA(2009)0251.

(13)  
  Antagna texter, P6_TA(2009)0279.

13

Antagna texter, P6_TA(2009)0279.

(14)  EUT L 25, 29.1.2009, S. 23.

14

(15)  EUT L 25, 29.1.2009, s. 28.

15

(16)  EUT L 25, 29.1.2009, s. 18.

16

(17)  EUT L 177, 30.6.2006, s. 1.

17

(18)  EUT L 177, 30.6.2006, s. 201.

18

(19)  EUT L 135, 31.5.1994, s. 5.

19

(20)  EUT L 35, 11.2.2003, s. 1.

20

(21)  

  EUT L 345, 8.12.2006, s. 1.

21

EUT L 345, 8.12.2006, s. 1.

(22)  

  EUT L 267, 10.10.2009, s. 7.

22

EUT L 267, 10.10.2009, s. 7.

(23)  EUT L 309, 25.11.2005, s. 15.

23

(24)  EUT L 271, 9.10.2002, s. 16.

24

(25)  

  EUT L 319, 5.12.2007, s. 1.

25

EUT L 319, 5.12.2007, s. 1.

(26)  

  EUT L 87, 31.3.2009, s. 164.

26

EUT L 87, 31.3.2009, s. 164.

(27)  

  EGT L 318, 27.11.1998, s. 8.

27

EGT L 318, 27.11.1998, s. 8.

(28)  

  EUT C 139, 14.6.2006, s. 1.

28

EUT C 139, 14.6.2006, s. 1.

(29)  EGT L 136, 31.5.1999, s. 1.

29

(30)  EGT L 136, 31.5.1999, s. 15.

30

(31)  EGT L 56, 4.3.1968, s. 1.

31

(32)  EGT L 281, 23.11.1995, s. 31.

32

(33)  EGT L 8, 12.1.2001, s. 1.

33

(34)  EGT L 145, 31.5.2001, s. 43.

34

(35)  EUT L 253, 25.9.2009, p. 8.

35

(36)  EGT L 248, 16.9.2002, s. 1.

36

(37)  EGT L 357, 31.12.2002, s. 72.

37

(38)  EGT L 136, 31.5.1999, s. 15.

38

(39)  EGT L 317, 3.12.2001, s. 1.

39

(40)  EGT 17, 6.10.1958, s. 385.

40

(41)  
  sex månader efter denna förordnings ikraftträdande.

41

sex månader efter denna förordnings ikraftträdande.

(42)  
  tre år efter denna förordnings tillämpningsdag
  .

42

tre år efter denna förordnings tillämpningsdag

---

| 2.12.2011 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 351/391 |
| --- | --- | --- | --- |

2.12.2011

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 351/391

---

Onsdagen den 7 juli 2010Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten ***I

P7_TA(2010)0273

Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om inrättande av en europeisk försäkrings- och tjänstepensionsmyndighet (KOM(2009)0502 – C7-0168/2009 – 2009/0143(COD))

2011/C 351 E/39

(Ordinarie lagstiftningsförfarande: första behandlingen)

Förslaget ändrades den 7 juli 2010 enligt följande (1):

PARLAMENTETS ÄNDRINGSFÖRSLAG (2)

till kommissionens förslag

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING

om inrättande av en europeisk
  tillsynsmyndighet (försäkringar
  och
  tjänstepensioner)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 114,

med beaktande av kommissionens förslag,

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (3),

med beaktande av Regionkommitténs yttrande (4),

med beaktande av ECB:s yttrande (5),

i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (6), och

av följande skäl:

| (1) | Under finanskrisen 2007/2008 framträdde betydande brister i den finansiella tillsynen, både i fråga om enskilda fall som när det gäller det finansiella systemet som helhet. De nationellt baserade tillsynsmodellerna har inte hållit jämna steg med
  den finansiella globaliseringen och
  den faktiska utvecklingen på de integrerade och sammanflätade europeiska finansiella marknaderna, där många finansiella företag opererar över nationsgränserna. Genom krisen uppdagades brister när det gäller samarbete, samordning, konsekvens i tillämpningen av
  unionslagstiftningen
  och ömsesidigt förtroende. |
| --- | --- |

(1)

Under finanskrisen 2007/2008 framträdde betydande brister i den finansiella tillsynen, både i fråga om enskilda fall som när det gäller det finansiella systemet som helhet. De nationellt baserade tillsynsmodellerna har inte hållit jämna steg med
  den finansiella globaliseringen och
  den faktiska utvecklingen på de integrerade och sammanflätade europeiska finansiella marknaderna, där många finansiella företag opererar över nationsgränserna. Genom krisen uppdagades brister när det gäller samarbete, samordning, konsekvens i tillämpningen av
  unionslagstiftningen
  och ömsesidigt förtroende.

| (1a) | Långt innan den finansiella krisen uppstod lyfte parlamentet regelbundet fram behovet av att skapa lika villkor för alla berörda parter på unionsnivå samtidigt som man erinrade om de stora bristerna när det gäller EU:s övervakning av alltmer integrerade finansiella marknader (i sina resolutioner av den 13 april 2000 om meddelandet från kommissionen – Att genomföra handlingsramen för finansmarknaderna: en handlingsplan (7), av den 21 november 2002 om tillsynsregler i Europeiska unionen (8), av den 11 juli 2007 om politiken på området finansiella tjänster (2005–2010) – vitbok (9), av den 23 september 2008 med rekommendationer till kommissionen om hedgefonder och private equity (10), av den 9 oktober 2008 med rekommendationer till kommissionen om uppföljningen av Lamfalussyprocessen: framtida tillsynsstrukturer (11), av den 22 april 2009 om det ändrade förslaget till Europaparlamentets och rådets direktiv om upptagande och utövande av försäkrings- och återförsäkringsverksamhet (omarbetning) (12) och av den 23 april 2009 om förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om kreditvärderingsinstitut (13)). |
| --- | --- |

(1a)

Långt innan den finansiella krisen uppstod lyfte parlamentet regelbundet fram behovet av att skapa lika villkor för alla berörda parter på unionsnivå samtidigt som man erinrade om de stora bristerna när det gäller EU:s övervakning av alltmer integrerade finansiella marknader (i sina resolutioner av den 13 april 2000 om meddelandet från kommissionen – Att genomföra handlingsramen för finansmarknaderna: en handlingsplan (7), av den 21 november 2002 om tillsynsregler i Europeiska unionen (8), av den 11 juli 2007 om politiken på området finansiella tjänster (2005–2010) – vitbok (9), av den 23 september 2008 med rekommendationer till kommissionen om hedgefonder och private equity (10), av den 9 oktober 2008 med rekommendationer till kommissionen om uppföljningen av Lamfalussyprocessen: framtida tillsynsstrukturer (11), av den 22 april 2009 om det ändrade förslaget till Europaparlamentets och rådets direktiv om upptagande och utövande av försäkrings- och återförsäkringsverksamhet (omarbetning) (12) och av den 23 april 2009 om förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om kreditvärderingsinstitut (13)).

| (2) | I en rapport som, på begäran av kommissionen, offentliggjordes den 25 februari 2009 av en expertgrupp på hög nivå med Jacques de Larosière (
  de Larosière-rapporten
  ) som ordförande drogs slutsatsen att ramarna för tillsynen behövde stärkas för att minska risken för ytterligare finanskriser och skadeverkningarna av kriser som trots detta kan komma att inträffa. ▐ Reformer rekommenderades av tillsynsstrukturen för den finansiella sektorn i
  unionen
  . Expertgruppen fann också att ett europeiskt system för finansiell tillsyn borde inrättas. Det skulle omfatta tre europeiska tillsynsmyndigheter:
  en för banksektorn, en för värdepapperssektorn och
  en för försäkrings- och tjänstepensionssektorn ▐. Dessutom borde ett europeiskt systemriskråd inrättas.
  Rekommendationerna i rapporten utgjorde den lägsta förändringsnivå som experterna ansåg nödvändig för att undvika en liknande kris i framtiden. |
| --- | --- |

(2)

I en rapport som, på begäran av kommissionen, offentliggjordes den 25 februari 2009 av en expertgrupp på hög nivå med Jacques de Larosière (
  de Larosière-rapporten
  ) som ordförande drogs slutsatsen att ramarna för tillsynen behövde stärkas för att minska risken för ytterligare finanskriser och skadeverkningarna av kriser som trots detta kan komma att inträffa. ▐ Reformer rekommenderades av tillsynsstrukturen för den finansiella sektorn i
  unionen
  . Expertgruppen fann också att ett europeiskt system för finansiell tillsyn borde inrättas. Det skulle omfatta tre europeiska tillsynsmyndigheter:
  en för banksektorn, en för värdepapperssektorn och
  en för försäkrings- och tjänstepensionssektorn ▐. Dessutom borde ett europeiskt systemriskråd inrättas.
  Rekommendationerna i rapporten utgjorde den lägsta förändringsnivå som experterna ansåg nödvändig för att undvika en liknande kris i framtiden.

| (3) | I sitt meddelande av den 4 mars 2009 med titeln Främja återhämtning i Europa ▐ föreslog kommissionen att utkast till lagstiftning om inrättande av ett europeiskt system för finansiell tillsyn och ett europeiskt systemriskråd
  (ESRB)
  skulle tas fram och i meddelandet av den 27 maj 2009, Den finansiella tillsynen i Europa ▐, presenterades närmare hur strukturen för ett sådant nytt tillsynssystem skulle kunna utformas
  , men i meddelandet togs inte alla rekommendationer från de Larosière-rapporten upp
  . |
| --- | --- |

(3)

I sitt meddelande av den 4 mars 2009 med titeln Främja återhämtning i Europa ▐ föreslog kommissionen att utkast till lagstiftning om inrättande av ett europeiskt system för finansiell tillsyn och ett europeiskt systemriskråd
  (ESRB)
  skulle tas fram och i meddelandet av den 27 maj 2009, Den finansiella tillsynen i Europa ▐, presenterades närmare hur strukturen för ett sådant nytt tillsynssystem skulle kunna utformas
  , men i meddelandet togs inte alla rekommendationer från de Larosière-rapporten upp
  .

| (4) | I sina slutsatser av den 19 juni 2009 rekommenderade Europeiska rådet att ett europeiskt system för finansiell tillsyn, bestående av tre nya europeiska tillsyns-myndigheter, skulle inrättas. Systemet borde syfta till att förbättra kvalitet och enhetlighet i den nationella tillsynen, stärka kontrollen av gränsöverskridande företagsgrupper och införa ett enhetligt europeiskt regelverk som ska tillämpas på alla finansiella institut på den inre marknaden. Europeiska rådet framhöll vidare att de europeiska tillsynsmyndigheterna också borde ha tillsyns-befogenheter när det gäller kredit-värderings-institut och uppmanade kommissionen att lämna konkreta förslag till hur det europeiska systemet för finansiell tillsyn i krislägen ska kunna agera kraftfullt i krissituationer, men betonade samtidigt att de nya myndigheternas beslut inte fick utgöra intrång i medlemsstaternas finanspolitiska ansvarsområden. |
| --- | --- |

(4)

I sina slutsatser av den 19 juni 2009 rekommenderade Europeiska rådet att ett europeiskt system för finansiell tillsyn, bestående av tre nya europeiska tillsyns-myndigheter, skulle inrättas. Systemet borde syfta till att förbättra kvalitet och enhetlighet i den nationella tillsynen, stärka kontrollen av gränsöverskridande företagsgrupper och införa ett enhetligt europeiskt regelverk som ska tillämpas på alla finansiella institut på den inre marknaden. Europeiska rådet framhöll vidare att de europeiska tillsynsmyndigheterna också borde ha tillsyns-befogenheter när det gäller kredit-värderings-institut och uppmanade kommissionen att lämna konkreta förslag till hur det europeiska systemet för finansiell tillsyn i krislägen ska kunna agera kraftfullt i krissituationer, men betonade samtidigt att de nya myndigheternas beslut inte fick utgöra intrång i medlemsstaternas finanspolitiska ansvarsområden.

| (4a) | I internationella valutafondens (IMF) rapport av den 16 april 2010”A Fair and Substantial Contribution by the Financial Sector”, vilken hade utarbetats på begäran av G20-mötet i Pittsburgh, fastställdes att den kostnad som förlusterna inom finanssektorn orsakar bör omfattas och täckas av ett bidrag till finansiell stabilitet, som kopplas till en trovärdig och effektiv krislösningsmekanism. Med hjälp av korrekt utformade mekanismer för krislösning skulle man kunna undvika att regeringar i framtiden blir tvungna att rädda institut som är för viktiga, för stora eller för sammankopplade för att gå i konkurs. |
| --- | --- |

(4a)

I internationella valutafondens (IMF) rapport av den 16 april 2010”A Fair and Substantial Contribution by the Financial Sector”, vilken hade utarbetats på begäran av G20-mötet i Pittsburgh, fastställdes att den kostnad som förlusterna inom finanssektorn orsakar bör omfattas och täckas av ett bidrag till finansiell stabilitet, som kopplas till en trovärdig och effektiv krislösningsmekanism. Med hjälp av korrekt utformade mekanismer för krislösning skulle man kunna undvika att regeringar i framtiden blir tvungna att rädda institut som är för viktiga, för stora eller för sammankopplade för att gå i konkurs.

| (4b) | I kommissionens meddelande av den 3 mars 2010”Europa 2020” fastställdes även att en avgörande prioritering på kort sikt kommer att vara att bättre förhindra, och vid behov hantera, eventuella finanskriser och att, med hänsyn till finanssektorernas särskilda ansvar för den nuvarande krisen, också undersöka lämpliga bidrag från finanssektorn. |
| --- | --- |

(4b)

I kommissionens meddelande av den 3 mars 2010”Europa 2020” fastställdes även att en avgörande prioritering på kort sikt kommer att vara att bättre förhindra, och vid behov hantera, eventuella finanskriser och att, med hänsyn till finanssektorernas särskilda ansvar för den nuvarande krisen, också undersöka lämpliga bidrag från finanssektorn.

| (4c) | Europeiska rådet kom vid sitt möte den 25 mars 2010 överens om att det behövs framsteg särskilt i sådana frågor som systemviktiga instituts finansiering av instrument för krishantering. |
| --- | --- |

(4c)

Europeiska rådet kom vid sitt möte den 25 mars 2010 överens om att det behövs framsteg särskilt i sådana frågor som systemviktiga instituts finansiering av instrument för krishantering.

| (4d) | Den 17 juni 2010 uttalade sig Europeiska rådet slutligen för att medlemsstaterna bör införa system för avgifter och skatter för finansinstitut, för att säkerställa en rättvis fördelning av bördan och ge incitament att undvika systemrisker. Sådana avgifter bör utgöra en del av en trovärdig avvecklingsordning. |
| --- | --- |

(4d)

Den 17 juni 2010 uttalade sig Europeiska rådet slutligen för att medlemsstaterna bör införa system för avgifter och skatter för finansinstitut, för att säkerställa en rättvis fördelning av bördan och ge incitament att undvika systemrisker. Sådana avgifter bör utgöra en del av en trovärdig avvecklingsordning.

| (5) | Den finansiella och ekonomiska krisen har skapat påtagliga allvarliga risker för stabiliteten
  i det finansiella systemet och för
  den inre
  marknadens sätt att fungera
  . Att ett stabilt och tillförlitligt finansiellt system återställs och upprätthålls är en absolut första förutsättning för att bevara förtroendet för den inre marknaden och dess enhetliga funktion och för att bevara och förbättra förutsättningarna för en fullt ut integrerad fungerande inre marknad för finansiella tjänster. Djupare, mer integrerade finansiella marknader ger dessutom större möjligheter till diversifiering av finansiering och risker och bidrar därför till att öka kapaciteten för att absorbera ekonomiska chocker. |
| --- | --- |

(5)

Den finansiella och ekonomiska krisen har skapat påtagliga allvarliga risker för stabiliteten
  i det finansiella systemet och för
  den inre
  marknadens sätt att fungera
  . Att ett stabilt och tillförlitligt finansiellt system återställs och upprätthålls är en absolut första förutsättning för att bevara förtroendet för den inre marknaden och dess enhetliga funktion och för att bevara och förbättra förutsättningarna för en fullt ut integrerad fungerande inre marknad för finansiella tjänster. Djupare, mer integrerade finansiella marknader ger dessutom större möjligheter till diversifiering av finansiering och risker och bidrar därför till att öka kapaciteten för att absorbera ekonomiska chocker.

| (6) | Unionen
  har nått gränsen för vad som kan åstadkommas med oförändrad status för kommittéerna för europeiska tillsynsmyndigheter ▐.
  Unionen
  kan inte fortsatt acceptera en situation där det inte finns någon mekanism för att säkerställa att de nationella tillsynsorganen kommer fram till bästa möjliga beslut inom tillsynen över gränsöverskridande institut i de fall då samarbetet och informationsutbytet mellan de nationella tillsynsorganen är otillfredsställande, då gemensamma åtgärder av de nationella myndigheterna kräver komplicerade arrangemang för att ta hänsyn till en mängd skiftande reglerings- och tillsynsordningar och då nationella lösningar ofta är det enda framkomliga alternativet för att åtgärda problem med EU-dimensioner när olika tolkningar görs av samma rättsakt. Det ▐ europeiska
  systemet för finansiell tillsyn
  (ESFS) bör utformas så att dessa brister undanröjs, och det bör vara anpassat till målet att skapa en stabil inre marknad för finansiella tjänster inom EU och binda samman de nationella tillsynsmyndigheterna i ett starkt EU-nät. |
| --- | --- |

(6)

Unionen
  har nått gränsen för vad som kan åstadkommas med oförändrad status för kommittéerna för europeiska tillsynsmyndigheter ▐.
  Unionen
  kan inte fortsatt acceptera en situation där det inte finns någon mekanism för att säkerställa att de nationella tillsynsorganen kommer fram till bästa möjliga beslut inom tillsynen över gränsöverskridande institut i de fall då samarbetet och informationsutbytet mellan de nationella tillsynsorganen är otillfredsställande, då gemensamma åtgärder av de nationella myndigheterna kräver komplicerade arrangemang för att ta hänsyn till en mängd skiftande reglerings- och tillsynsordningar och då nationella lösningar ofta är det enda framkomliga alternativet för att åtgärda problem med EU-dimensioner när olika tolkningar görs av samma rättsakt. Det ▐ europeiska
  systemet för finansiell tillsyn
  (ESFS) bör utformas så att dessa brister undanröjs, och det bör vara anpassat till målet att skapa en stabil inre marknad för finansiella tjänster inom EU och binda samman de nationella tillsynsmyndigheterna i ett starkt EU-nät.

| (7) | ESFS bör vara ett
  integrerat
  nätverk för tillsynsmyndigheter på nationell nivå och EU-nivå som låter den dagliga tillsynen över finansiella institut ligga kvar på nationell nivå ▐.
  Myndigheten bör inneha en ledande roll i de tillsynskollegier som utövar tillsyn över gränsöverskridande finansiella institut, och det bör fastställas tydliga tillsynsregler för dessa. Myndigheten bör särskilt uppmärksamma finansiella institut som kan utgöra en systemrisk eftersom deras kollaps skulle kunna äventyra stabiliteten i unionens finansiella system, om en nationell myndighet underlåtit att utöva sina befogenheter.
  Man bör också skapa större harmonisering och enhetlighet i tillämpningen av bestämmelserna om finansiella institut och marknader i hela
  unionen
  .
  Utöver myndigheten bör
  en europeisk
  tillsynsmyndighet (bankverksamhet) och en europeisk tillsynsmyndighet (värdepapper och marknader)
  inrättas,
  liksom en europeisk tillsynsmyndighet
  (nedan
  kallad den gemensamma kommittén
  ).
  ESRB bör utgöra en del av EFSF. |
| --- | --- |

(7)

ESFS bör vara ett
  integrerat
  nätverk för tillsynsmyndigheter på nationell nivå och EU-nivå som låter den dagliga tillsynen över finansiella institut ligga kvar på nationell nivå ▐.
  Myndigheten bör inneha en ledande roll i de tillsynskollegier som utövar tillsyn över gränsöverskridande finansiella institut, och det bör fastställas tydliga tillsynsregler för dessa. Myndigheten bör särskilt uppmärksamma finansiella institut som kan utgöra en systemrisk eftersom deras kollaps skulle kunna äventyra stabiliteten i unionens finansiella system, om en nationell myndighet underlåtit att utöva sina befogenheter.
  Man bör också skapa större harmonisering och enhetlighet i tillämpningen av bestämmelserna om finansiella institut och marknader i hela
  unionen
  .
  Utöver myndigheten bör
  en europeisk
  tillsynsmyndighet (bankverksamhet) och en europeisk tillsynsmyndighet (värdepapper och marknader)
  inrättas,
  liksom en europeisk tillsynsmyndighet
  (nedan
  kallad den gemensamma kommittén
  ).
  ESRB bör utgöra en del av EFSF.

| (8) | Den
  europeiska
  tillsynsmyndigheten
  bör ersätta europeiska banktillsynskommittén (CEBS), inrättad genom kommissionens beslut 2009/78/EG (14), kommittén för europeiska myndigheter med tillsyn över försäkringar och tjänstepensioner (CEIOPS), inrättad genom kommissionens beslut 2009/79/EG (15), och europeiska värdepapperstillsynskommittén (CESR), inrättad genom kommissionens beslut 2009/77/EG (16) och överta alla dessa kommittéers uppgifter och befogenheter
  , inbegripet fortsättningen av pågående arbete och projekt, i tillämpliga fall
  . Varje myndighets behörighetsområde bör definieras tydligt. Om så krävs av institutionella skäl eller på grund av dess ansvar enligt fördraget
  om Europeiska unionens funktionssätt
  , bör även kommissionen ingå i nätverket av tillsynsmyndigheter. |
| --- | --- |

(8)

Den
  europeiska
  tillsynsmyndigheten
  bör ersätta europeiska banktillsynskommittén (CEBS), inrättad genom kommissionens beslut 2009/78/EG (14), kommittén för europeiska myndigheter med tillsyn över försäkringar och tjänstepensioner (CEIOPS), inrättad genom kommissionens beslut 2009/79/EG (15), och europeiska värdepapperstillsynskommittén (CESR), inrättad genom kommissionens beslut 2009/77/EG (16) och överta alla dessa kommittéers uppgifter och befogenheter
  , inbegripet fortsättningen av pågående arbete och projekt, i tillämpliga fall
  . Varje myndighets behörighetsområde bör definieras tydligt. Om så krävs av institutionella skäl eller på grund av dess ansvar enligt fördraget
  om Europeiska unionens funktionssätt
  , bör även kommissionen ingå i nätverket av tillsynsmyndigheter.

| (9) | Myndigheten
  bör agera i syfte att förbättra den inre marknadens funktion,
  särskilt
  genom att säkerställa en hög grad av effektiv och konsekvent reglering och tillsyn med beaktande av samtliga medlemsstaters specifika intressen
  och de finansiella institutens olika karaktär. Myndigheten bör skydda allmänna intressen såsom det finansiella systemets stabilitet, marknadstransparens och transparens i finansiella produkter och
  skydd
  av insättare
  och
  investerare
  .
  Myndigheten bör också förebygga regelarbitrage och säkerställa likvärdiga konkurrensvillkor samt
  stärka den internationella samordningen mellan tillsynsmyndigheterna till gagn för ekonomin som helhet, däribland de finansiella instituten och andra intressenter, konsumenter och arbetstagare.
  Dess uppgifter bör även omfatta att främja konvergens i tillsynen och ge råd till EU-institutionerna när det gäller försäkringar, återförsäkringar, tjänstepensioner och försäkringsförmedling, samt tillhörande frågor som rör bolagsstyrning, revision och ekonomisk redovisning. Myndigheten bör också ges ett allmänt tillsynsansvar för befintliga och nya finansiella produkter/transaktionstyper. |
| --- | --- |

(9)

Myndigheten
  bör agera i syfte att förbättra den inre marknadens funktion,
  särskilt
  genom att säkerställa en hög grad av effektiv och konsekvent reglering och tillsyn med beaktande av samtliga medlemsstaters specifika intressen
  och de finansiella institutens olika karaktär. Myndigheten bör skydda allmänna intressen såsom det finansiella systemets stabilitet, marknadstransparens och transparens i finansiella produkter och
  skydd
  av insättare
  och
  investerare
  .
  Myndigheten bör också förebygga regelarbitrage och säkerställa likvärdiga konkurrensvillkor samt
  stärka den internationella samordningen mellan tillsynsmyndigheterna till gagn för ekonomin som helhet, däribland de finansiella instituten och andra intressenter, konsumenter och arbetstagare.
  Dess uppgifter bör även omfatta att främja konvergens i tillsynen och ge råd till EU-institutionerna när det gäller försäkringar, återförsäkringar, tjänstepensioner och försäkringsförmedling, samt tillhörande frågor som rör bolagsstyrning, revision och ekonomisk redovisning. Myndigheten bör också ges ett allmänt tillsynsansvar för befintliga och nya finansiella produkter/transaktionstyper.

| (9a) | Myndigheten bör ta vederbörlig hänsyn till den inverkan som dess verksamhet har på konkurrensen och innovationen på den inre marknaden, unionens globala konkurrenskraft, den finansiella integreringen och unionens nya strategi för sysselsättning och tillväxt. |
| --- | --- |

(9a)

Myndigheten bör ta vederbörlig hänsyn till den inverkan som dess verksamhet har på konkurrensen och innovationen på den inre marknaden, unionens globala konkurrenskraft, den finansiella integreringen och unionens nya strategi för sysselsättning och tillväxt.

| (9b) | För att myndigheten ska kunna förverkliga sina syften måste den inrättas som ett organ som är en i administrativt och finansiellt avseende självständig juridisk person. Myndigheten bör ges befogenheter att hantera efterlevnaden av lagar, särskilt lagar som rör systemrisk och gränsöverskridande risk. |
| --- | --- |

(9b)

För att myndigheten ska kunna förverkliga sina syften måste den inrättas som ett organ som är en i administrativt och finansiellt avseende självständig juridisk person. Myndigheten bör ges befogenheter att hantera efterlevnaden av lagar, särskilt lagar som rör systemrisk och gränsöverskridande risk.

| (9c) | Internationella valutafonden, rådet för finansiell stabilitet och Banken för internationell betalningsutjämning definierar systemrisk som en ”risk för avbrott i de finansiella tjänsterna som i) orsakas av en försämring av hela eller en del av det finansiella systemet och ii) kan få allvarliga negativa konsekvenser för realekonomin. Alla typer av finansiella mellanhänder, marknader och infrastrukturer kan potentiellt vara systemviktiga i någon utsträckning.” |
| --- | --- |

(9c)

Internationella valutafonden, rådet för finansiell stabilitet och Banken för internationell betalningsutjämning definierar systemrisk som en ”risk för avbrott i de finansiella tjänsterna som i) orsakas av en försämring av hela eller en del av det finansiella systemet och ii) kan få allvarliga negativa konsekvenser för realekonomin. Alla typer av finansiella mellanhänder, marknader och infrastrukturer kan potentiellt vara systemviktiga i någon utsträckning.”

| (9d) | Enligt dessa institutioner innefattar gränsöverskridande risk alla risker som orsakas av ekonomisk obalans eller ekonomiska brister i hela eller en del av unionen som kan få betydande negativa konsekvenser för transaktionerna mellan ekonomiska operatörer i två eller flera medlemsstater, för den inre marknadens funktion eller för de offentliga finanserna i unionen eller någon av dess medlemsstater. |
| --- | --- |

(9d)

Enligt dessa institutioner innefattar gränsöverskridande risk alla risker som orsakas av ekonomisk obalans eller ekonomiska brister i hela eller en del av unionen som kan få betydande negativa konsekvenser för transaktionerna mellan ekonomiska operatörer i två eller flera medlemsstater, för den inre marknadens funktion eller för de offentliga finanserna i unionen eller någon av dess medlemsstater.

| (10) | Europeiska gemenskapernas domstol har i sin dom av den 2 maj 2006 mål C-217/04 (Förenade kungariket mot Europaparlamentet och rådet) fastslagit att
  ”det skall (...) påpekas att det inte finns något stöd i ordalydelsen i artikel 95 EG [numera artikel 114 EUF-fördraget] för att de åtgärder som vidtas av gemenskapslagstiftaren med stöd av denna artikel är begränsade på så sätt att endast medlemsstaterna kan vara åtgärdernas adressater. Det kan således visa sig vara nödvändigt, enligt gemenskapslagstiftarens bedömning, att anta bestämmelser om att inrätta ett gemenskapsorgan, vars syfte är att bidra till genomförandet av en harmoniseringsprocess i situationer där det förefaller lämpligt att vidta icke-bindande kompletterings- och ramåtgärder för att underlätta genomförandet och den enhetliga tillämpningen av rättsakter som har antagits med stöd av artikeln”.
  Myndighetens syfte och uppgifter – att bistå de behöriga nationella tillsynsmyndigheterna med att säkerställa en konsekvent tolkning och tillämpning av
  unionsbestämmelserna
  och bidra till att skapa den finansiella stabilitet som krävs för finansiell integrering – står i nära samband med målen för
  unionens
  regelverk på området för finansiella tjänster. Myndigheten bör därför inrättas med
  artikel 114 i EUF-fördraget
  som rättslig grund. |
| --- | --- |

(10)

Europeiska gemenskapernas domstol har i sin dom av den 2 maj 2006 mål C-217/04 (Förenade kungariket mot Europaparlamentet och rådet) fastslagit att
  ”det skall (...) påpekas att det inte finns något stöd i ordalydelsen i artikel 95 EG [numera artikel 114 EUF-fördraget] för att de åtgärder som vidtas av gemenskapslagstiftaren med stöd av denna artikel är begränsade på så sätt att endast medlemsstaterna kan vara åtgärdernas adressater. Det kan således visa sig vara nödvändigt, enligt gemenskapslagstiftarens bedömning, att anta bestämmelser om att inrätta ett gemenskapsorgan, vars syfte är att bidra till genomförandet av en harmoniseringsprocess i situationer där det förefaller lämpligt att vidta icke-bindande kompletterings- och ramåtgärder för att underlätta genomförandet och den enhetliga tillämpningen av rättsakter som har antagits med stöd av artikeln”.
  Myndighetens syfte och uppgifter – att bistå de behöriga nationella tillsynsmyndigheterna med att säkerställa en konsekvent tolkning och tillämpning av
  unionsbestämmelserna
  och bidra till att skapa den finansiella stabilitet som krävs för finansiell integrering – står i nära samband med målen för
  unionens
  regelverk på området för finansiella tjänster. Myndigheten bör därför inrättas med
  artikel 114 i EUF-fördraget
  som rättslig grund.

| (11) | I följande rättsakter fastställs medlemsstaternas nationella tillsynsmyndigheters uppgifter, även i fråga om samarbete inbördes och med kommissionen (17): direktiv 64/225/EEG av den 25 februari 1964 om avskaffande av inskränkningar i etableringsfriheten och i friheten att tillhandahålla tjänster avseende återförsäkring och retrocession (18), rådets första direktiv 73/239/EEG av den 24 juli 1973 om samordning av lagar och andra författningar angående rätten att etablera och driva verksamhet med annan direkt försäkring än livförsäkring (19), rådets direktiv 73/240/EEG av den 24 juli 1973 om avskaffande av inskränkningar i etableringsfriheten för verksamhet med annan direkt försäkring än livförsäkring (20), rådets direktiv 76/580/EEG av den 29 juni 1976 om ändring av direktiv 73/239/EEG om samordning av lagar och andra författningar angående rätten att etablera och driva verksamhet med annan direkt försäkring än livförsäkring (21), rådets direktiv 78/473/EEG av den 30 maj 1978 om samordning av lagar och andra författningar som avser koassuransverksamhet inom gemenskapen (22), rådets direktiv 84/641/EEG av den 10 december 1984 om ändring, speciellt med avseende på reserisker, i första direktivet (73/239/EEG) om samordning av lagar och andra författningar om rätten att etablera och driva verksamhet med annan direkt försäkring än livförsäkring (23), rådets direktiv 87/344/EEG av den 22 juni 1987 om samordning av lagar och andra författningar angående rättsskyddsförsäkring (24), rådets andra direktiv 88/357/EEG av den 22 juni 1988 om samordning av lagar och andra författningar som avser annan direkt försäkring än livförsäkring, och med bestämmelser avsedda att göra det lättare att effektivt utöva friheten att tillhandahålla tjänster (25), rådets direktiv 92/49/EEG av den 18 juni 1992 om samordning av lagar och andra författningar som avser annan direkt försäkring än livförsäkring (tredje direktivet om annan direkt försäkring än livförsäkring) (26), Europaparlamentets och rådets direktiv nr 98/78/EG av den 27 oktober 1998 om extra tillsyn över försäkringsföretag som ingår i en försäkringsgrupp (27), Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/17/EG av den 19 mars 2001 om rekonstruktion och likvidation av försäkringsföretag (28), Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/83/EG av den 5 november 2002 om livförsäkring (29), Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/92/EG av den 9 december 2002 om försäkringsförmedling (30) och Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/41/EG av den 3 juni 2003 om verksamhet i och tillsyn över tjänstepensionsinstitut (31). |
| --- | --- |

(11)

I följande rättsakter fastställs medlemsstaternas nationella tillsynsmyndigheters uppgifter, även i fråga om samarbete inbördes och med kommissionen (17): direktiv 64/225/EEG av den 25 februari 1964 om avskaffande av inskränkningar i etableringsfriheten och i friheten att tillhandahålla tjänster avseende återförsäkring och retrocession (18), rådets första direktiv 73/239/EEG av den 24 juli 1973 om samordning av lagar och andra författningar angående rätten att etablera och driva verksamhet med annan direkt försäkring än livförsäkring (19), rådets direktiv 73/240/EEG av den 24 juli 1973 om avskaffande av inskränkningar i etableringsfriheten för verksamhet med annan direkt försäkring än livförsäkring (20), rådets direktiv 76/580/EEG av den 29 juni 1976 om ändring av direktiv 73/239/EEG om samordning av lagar och andra författningar angående rätten att etablera och driva verksamhet med annan direkt försäkring än livförsäkring (21), rådets direktiv 78/473/EEG av den 30 maj 1978 om samordning av lagar och andra författningar som avser koassuransverksamhet inom gemenskapen (22), rådets direktiv 84/641/EEG av den 10 december 1984 om ändring, speciellt med avseende på reserisker, i första direktivet (73/239/EEG) om samordning av lagar och andra författningar om rätten att etablera och driva verksamhet med annan direkt försäkring än livförsäkring (23), rådets direktiv 87/344/EEG av den 22 juni 1987 om samordning av lagar och andra författningar angående rättsskyddsförsäkring (24), rådets andra direktiv 88/357/EEG av den 22 juni 1988 om samordning av lagar och andra författningar som avser annan direkt försäkring än livförsäkring, och med bestämmelser avsedda att göra det lättare att effektivt utöva friheten att tillhandahålla tjänster (25), rådets direktiv 92/49/EEG av den 18 juni 1992 om samordning av lagar och andra författningar som avser annan direkt försäkring än livförsäkring (tredje direktivet om annan direkt försäkring än livförsäkring) (26), Europaparlamentets och rådets direktiv nr 98/78/EG av den 27 oktober 1998 om extra tillsyn över försäkringsföretag som ingår i en försäkringsgrupp (27), Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/17/EG av den 19 mars 2001 om rekonstruktion och likvidation av försäkringsföretag (28), Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/83/EG av den 5 november 2002 om livförsäkring (29), Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/92/EG av den 9 december 2002 om försäkringsförmedling (30) och Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/41/EG av den 3 juni 2003 om verksamhet i och tillsyn över tjänstepensionsinstitut (31).

| (12) | Gällande
  unionslagstiftning
  om tillämpningsområdet för denna förordning omfattar även Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/87/EG av den 16 december 2002 om extra tillsyn över kreditinstitut, försäkringsföretag och värdepappersföretag i ett finansiellt konglomerat (32)

  , Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1781/2006 av den 15 november 2006 om information om betalaren som skall åtfölja överföringar av medel (33), Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/110/EG av den 16 september 2009 om rätten att starta och driva affärsverksamhet i institut för elektroniska pengar samt om tillsyn av sådan verksamhet (34) och relevanta delar av
  Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/60/EG av den 26 oktober 2005 om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för penningtvätt och finansiering av terrorism (35)

  ,
  Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/65/EG av den 23 september 2002 om distansförsäljning av finansiella tjänster till konsumenter (36)

  och Europaparlamentets och rådets direktiv 2007/64/EG av den 13 november 2007 om betaltjänster på den inre marknaden

   (37). |
| --- | --- |

(12)

Gällande
  unionslagstiftning
  om tillämpningsområdet för denna förordning omfattar även Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/87/EG av den 16 december 2002 om extra tillsyn över kreditinstitut, försäkringsföretag och värdepappersföretag i ett finansiellt konglomerat (32)

  , Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1781/2006 av den 15 november 2006 om information om betalaren som skall åtfölja överföringar av medel (33), Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/110/EG av den 16 september 2009 om rätten att starta och driva affärsverksamhet i institut för elektroniska pengar samt om tillsyn av sådan verksamhet (34) och relevanta delar av
  Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/60/EG av den 26 oktober 2005 om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för penningtvätt och finansiering av terrorism (35)

  ,
  Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/65/EG av den 23 september 2002 om distansförsäljning av finansiella tjänster till konsumenter (36)

  och Europaparlamentets och rådets direktiv 2007/64/EG av den 13 november 2007 om betaltjänster på den inre marknaden

   (37).

| (12a) | Det är önskvärt att myndigheten främjar en enhetlig tillämpning på området för insättargarantier för att säkerställa jämbördiga konkurrensvillkor och en rättvis behandling av insättare inom hela unionen. Eftersom system för garanti av insättningar omfattas av medlemsstatskontroll och inte lagstadgad tillsyn i egentlig mening är det lämpligt att myndigheten kan utöva sina befogenheter enligt denna förordning när det gäller själva garantisystemen och dessas förvaltare. Myndighetens roll kommer att ses över så snart en europeisk insättningsgarantifond inrättas. |
| --- | --- |

(12a)

Det är önskvärt att myndigheten främjar en enhetlig tillämpning på området för insättargarantier för att säkerställa jämbördiga konkurrensvillkor och en rättvis behandling av insättare inom hela unionen. Eftersom system för garanti av insättningar omfattas av medlemsstatskontroll och inte lagstadgad tillsyn i egentlig mening är det lämpligt att myndigheten kan utöva sina befogenheter enligt denna förordning när det gäller själva garantisystemen och dessas förvaltare. Myndighetens roll kommer att ses över så snart en europeisk insättningsgarantifond inrättas.

| (13) | Det finns behov av att införa ett effektivt instrument för att fastställa harmoniserade tekniska
  regelstandarder
  för finansiella tjänster för att – också genom ”en enda regelbok” – säkerställa jämbördiga konkurrensvillkor och tillfredsställande skydd av insättare, investerare och konsumenter i hela
  unionen
  . Eftersom myndigheten är ett organ som besitter ett avancerat kunnande på det specifika området, är det lämpligt och ändamålsenligt att den, på områden som fastställs i
  unionslagstiftningen
  , anförtros utarbetandet av förslag till tekniska
  regelstandarder
  som inte inbegriper politiska ställningstaganden. Kommissionen bör godkänna dessa tekniska
  regel- och genomförandestandarder
  i enlighet med
  artikel 290 i EUF-fördraget
  för att göra dem rättsligt bindande. ▐ |
| --- | --- |

(13)

Det finns behov av att införa ett effektivt instrument för att fastställa harmoniserade tekniska
  regelstandarder
  för finansiella tjänster för att – också genom ”en enda regelbok” – säkerställa jämbördiga konkurrensvillkor och tillfredsställande skydd av insättare, investerare och konsumenter i hela
  unionen
  . Eftersom myndigheten är ett organ som besitter ett avancerat kunnande på det specifika området, är det lämpligt och ändamålsenligt att den, på områden som fastställs i
  unionslagstiftningen
  , anförtros utarbetandet av förslag till tekniska
  regelstandarder
  som inte inbegriper politiska ställningstaganden. Kommissionen bör godkänna dessa tekniska
  regel- och genomförandestandarder
  i enlighet med
  artikel 290 i EUF-fördraget
  för att göra dem rättsligt bindande. ▐

| (14) | Förslag till tekniska regelstandarder bör ändras endast under väldigt begränsade och exceptionella omständigheter, förutsatt att myndigheten är den som står i nära kontakt med finansiella marknaderna och bekräftar deras dagliga arbete. De bör ändras till exempel om de är oförenliga med unionslagstiftningen, inte iakttar proportionalitetsprincipen eller strider mot de grundläggande principer för den inre marknaden för finansiella tjänster som kommer till uttryck i unionens regelverk för finansiella tjänster. Kommissionen bör inte ändra innehållet i de tekniska standarder som utarbetats av myndigheten utan att detta först har samordnats med myndigheten. För att säkerställa ett smidigt och snabbt antagningsförfarande för dessa standarder bör kommissionen ges en tidsfrist för sitt godkännandebeslut. |
| --- | --- |

(14)

Förslag till tekniska regelstandarder bör ändras endast under väldigt begränsade och exceptionella omständigheter, förutsatt att myndigheten är den som står i nära kontakt med finansiella marknaderna och bekräftar deras dagliga arbete. De bör ändras till exempel om de är oförenliga med unionslagstiftningen, inte iakttar proportionalitetsprincipen eller strider mot de grundläggande principer för den inre marknaden för finansiella tjänster som kommer till uttryck i unionens regelverk för finansiella tjänster. Kommissionen bör inte ändra innehållet i de tekniska standarder som utarbetats av myndigheten utan att detta först har samordnats med myndigheten. För att säkerställa ett smidigt och snabbt antagningsförfarande för dessa standarder bör kommissionen ges en tidsfrist för sitt godkännandebeslut.

| (14a) | Kommissionen bör också ges befogenhet att genomföra rättsligt bindande unionsakter i enlighet med vad som anges i artikel 291 i EUF-fördraget. De tekniska regel- och genomförandestandarderna måste beakta proportionalitetsprincipen, dvs. de krav som fastställs i dessa standarder måste stå i proportion till arten, omfattningen och komplexiteten av de inneboende riskerna i det berörda finansiella institutets verksamhet. |
| --- | --- |

(14a)

Kommissionen bör också ges befogenhet att genomföra rättsligt bindande unionsakter i enlighet med vad som anges i artikel 291 i EUF-fördraget. De tekniska regel- och genomförandestandarderna måste beakta proportionalitetsprincipen, dvs. de krav som fastställs i dessa standarder måste stå i proportion till arten, omfattningen och komplexiteten av de inneboende riskerna i det berörda finansiella institutets verksamhet.

| (15) | På områden som inte omfattas av tekniska
  regelstandarder
  bör myndigheten ha befogenhet att utfärda ▐ riktlinjer och rekommendationer om tillämpningen av
  unionslagstiftningen
  . För att säkerställa överblickbarhet och öka överensstämmelsen med dessa riktlinjer och rekommendationer i de nationella tillsynsmyndigheternas agerande, bör dessa vara skyldiga att
  offentliggöra
  en motivering i de fall då de inte följer riktlinjer eller rekommendationer
  för att vara helt transparenta gentemot marknadsaktörerna
  . |
| --- | --- |

(15)

På områden som inte omfattas av tekniska
  regelstandarder
  bör myndigheten ha befogenhet att utfärda ▐ riktlinjer och rekommendationer om tillämpningen av
  unionslagstiftningen
  . För att säkerställa överblickbarhet och öka överensstämmelsen med dessa riktlinjer och rekommendationer i de nationella tillsynsmyndigheternas agerande, bör dessa vara skyldiga att
  offentliggöra
  en motivering i de fall då de inte följer riktlinjer eller rekommendationer
  för att vara helt transparenta gentemot marknadsaktörerna
  .

| (16) | Att en korrekt och fullständig tillämpning av
  unionslagstiftningen
  säkerställs är en oeftergivlig förutsättning för
  transparenta,
  ändamålsenliga och korrekt fungerande finansiella marknader, för deras integritet, för det finansiella systemets stabilitet och för neutrala konkurrensvillkor för finansiella institut inom hela
  unionen
  . Det bör därför inrättas en mekanism genom vilken myndigheten kan åtgärda fall av
  bristande uppfyllande eller
  felaktig ▐ tillämpning
  , vilket utgör en överträdelse av unionslagstiftningen
  . Denna mekanism bör tillämpas på områden där otvetydiga och ovillkorliga skyldigheter fastställs genom
  unionslagstiftningen
  . |
| --- | --- |

(16)

Att en korrekt och fullständig tillämpning av
  unionslagstiftningen
  säkerställs är en oeftergivlig förutsättning för
  transparenta,
  ändamålsenliga och korrekt fungerande finansiella marknader, för deras integritet, för det finansiella systemets stabilitet och för neutrala konkurrensvillkor för finansiella institut inom hela
  unionen
  . Det bör därför inrättas en mekanism genom vilken myndigheten kan åtgärda fall av
  bristande uppfyllande eller
  felaktig ▐ tillämpning
  , vilket utgör en överträdelse av unionslagstiftningen
  . Denna mekanism bör tillämpas på områden där otvetydiga och ovillkorliga skyldigheter fastställs genom
  unionslagstiftningen
  .

| (17) | För att möjliggöra reaktioner som står i proportion till allvaret i fall av felaktig eller ofullständig tillämpning av
  unionslagstiftningen
  bör en trestegsmekanism tillämpas. Som ett första steg bör myndigheten ha befogenhet att göra utredningar om det hävdas att nationella myndigheter i utövandet av sin tillsyn tillämpat skyldigheter enligt
  unionsslagstiftningen
  felaktigt eller ofullständigt, och dessa bör leda till en rekommendation.
  Om de behöriga nationella myndigheterna inte följer rekommendationen bör kommissionen ha befogenhet att utfärda ett formellt yttrande med beaktande av myndighetens rekommendation där det krävs av den behöriga myndigheten att den vidtar de åtgärder som behövs för att uppfylla bestämmelserna i unionslagstiftningen. |
| --- | --- |

(17)

För att möjliggöra reaktioner som står i proportion till allvaret i fall av felaktig eller ofullständig tillämpning av
  unionslagstiftningen
  bör en trestegsmekanism tillämpas. Som ett första steg bör myndigheten ha befogenhet att göra utredningar om det hävdas att nationella myndigheter i utövandet av sin tillsyn tillämpat skyldigheter enligt
  unionsslagstiftningen
  felaktigt eller ofullständigt, och dessa bör leda till en rekommendation.
  Om de behöriga nationella myndigheterna inte följer rekommendationen bör kommissionen ha befogenhet att utfärda ett formellt yttrande med beaktande av myndighetens rekommendation där det krävs av den behöriga myndigheten att den vidtar de åtgärder som behövs för att uppfylla bestämmelserna i unionslagstiftningen.

| (18) | Om den nationella myndigheten inte följer rekommendationen
  inom en frist som fastställs av myndigheten
  , bör
  myndigheten utan dröjsmål
  rikta ett beslut till den nationella tillsynsmyndigheten i fråga för att säkerställa att
  unionslagstiftningen
  iakttas. Detta beslut ska ha direkt rättslig effekt och kunna åberopas inför nationella domstolar och myndigheter och genomdrivas i enlighet med
  artikel 258
  i
  EUF-fördraget
  . |
| --- | --- |

(18)

Om den nationella myndigheten inte följer rekommendationen
  inom en frist som fastställs av myndigheten
  , bör
  myndigheten utan dröjsmål
  rikta ett beslut till den nationella tillsynsmyndigheten i fråga för att säkerställa att
  unionslagstiftningen
  iakttas. Detta beslut ska ha direkt rättslig effekt och kunna åberopas inför nationella domstolar och myndigheter och genomdrivas i enlighet med
  artikel 258
  i
  EUF-fördraget
  .

| (19) | Om i exceptionella fall den nationella tillsynsmyndigheten i fråga ihållande underlåter att agera, bör den europeiska myndigheten ha befogenhet att, för att få denna situation att upphöra, som en sista utväg anta beslut riktade till enskilda finansiella institut. Denna befogenhet bör endast gälla under exceptionella omständigheter då en behörig myndighet inte följer
  det formella yttrande
  som riktats till den i fall då
  unionslagstiftningen
  är direkt tillämplig på finansiella institut med stöd av nu gällande eller kommande EU-förordningar.
  I detta sammanhang ser Europaparlamentet och rådet fram emot genomförandet av kommissionens program för 2010, särskilt med avseende på förslaget om en omarbetning av kapitalkravsdirektivet. |
| --- | --- |

(19)

Om i exceptionella fall den nationella tillsynsmyndigheten i fråga ihållande underlåter att agera, bör den europeiska myndigheten ha befogenhet att, för att få denna situation att upphöra, som en sista utväg anta beslut riktade till enskilda finansiella institut. Denna befogenhet bör endast gälla under exceptionella omständigheter då en behörig myndighet inte följer
  det formella yttrande
  som riktats till den i fall då
  unionslagstiftningen
  är direkt tillämplig på finansiella institut med stöd av nu gällande eller kommande EU-förordningar.
  I detta sammanhang ser Europaparlamentet och rådet fram emot genomförandet av kommissionens program för 2010, särskilt med avseende på förslaget om en omarbetning av kapitalkravsdirektivet.

| (20) | Allvarliga hot mot de finansiella marknadernas korrekta funktion och integritet eller mot stabiliteten i det finansiella systemet i
  Europeiska unionen
  kräver snabba och samfällda reaktioner på
  unionsnivå
  . Myndigheten bör därför kunna kräva att nationella tillsynsmyndigheter ska vidta specifika åtgärder för att undanröja ett omedelbart hot.
  Med hänsyn till hur känslig frågan är, bör befogenheten att fastställa förekomsten av en krissituation överlåtas till kommissionen, antingen på dess egna initiativ eller på begäran av rådet, ESRB, Europaparlamentet eller myndigheten. Om Europaparlamentet, rådet, ESRB eller de europeiska tillsynsmyndigheterna bedömer att en krissituation sannolikt kommer att uppstå bör de kontakta kommissionen. Under denna process är det av största vikt att vederbörlig hänsyn tas till sekretessen. Om kommissionen fastslår att det föreligger en krissituation bör den vederbörligen informera Europaparlamentet och rådet. |
| --- | --- |

(20)

Allvarliga hot mot de finansiella marknadernas korrekta funktion och integritet eller mot stabiliteten i det finansiella systemet i
  Europeiska unionen
  kräver snabba och samfällda reaktioner på
  unionsnivå
  . Myndigheten bör därför kunna kräva att nationella tillsynsmyndigheter ska vidta specifika åtgärder för att undanröja ett omedelbart hot.
  Med hänsyn till hur känslig frågan är, bör befogenheten att fastställa förekomsten av en krissituation överlåtas till kommissionen, antingen på dess egna initiativ eller på begäran av rådet, ESRB, Europaparlamentet eller myndigheten. Om Europaparlamentet, rådet, ESRB eller de europeiska tillsynsmyndigheterna bedömer att en krissituation sannolikt kommer att uppstå bör de kontakta kommissionen. Under denna process är det av största vikt att vederbörlig hänsyn tas till sekretessen. Om kommissionen fastslår att det föreligger en krissituation bör den vederbörligen informera Europaparlamentet och rådet.

| (21) | För att säkerställa en ändamålsenlig och effektiv tillsyn och ett välavvägt hänsynstagande till olika medlemsstaters nationella tillsynsmyndigheters ståndpunkter bör myndigheten med bindande verkan kunna lösa tvister mellan dessa myndigheter, bland annat inom tillsynskollegierna. Det bör föreskrivas en förlikningsfas, under vilken de nationella tillsynsmyndigheterna kan nå en överenskommelse.
  Om en sådan överenskommelse inte kan nås bör myndigheten kräva att de berörda behöriga myndigheterna vidtar särskilda åtgärder eller avstår från åtgärder, så att frågan kan lösas och överensstämmelse med unionslagstiftningen säkras. Åtgärderna är bindande för dessa behöriga myndigheter. Om de berörda nationella tillsynsmyndigheterna underlåter att agera bör myndigheten ges befogenhet att, som en sista utväg, anta beslut riktade direkt till finansiella institut på områden av unionslagstiftningen som är direkt tillämpliga på dem. |
| --- | --- |

(21)

För att säkerställa en ändamålsenlig och effektiv tillsyn och ett välavvägt hänsynstagande till olika medlemsstaters nationella tillsynsmyndigheters ståndpunkter bör myndigheten med bindande verkan kunna lösa tvister mellan dessa myndigheter, bland annat inom tillsynskollegierna. Det bör föreskrivas en förlikningsfas, under vilken de nationella tillsynsmyndigheterna kan nå en överenskommelse.
  Om en sådan överenskommelse inte kan nås bör myndigheten kräva att de berörda behöriga myndigheterna vidtar särskilda åtgärder eller avstår från åtgärder, så att frågan kan lösas och överensstämmelse med unionslagstiftningen säkras. Åtgärderna är bindande för dessa behöriga myndigheter. Om de berörda nationella tillsynsmyndigheterna underlåter att agera bör myndigheten ges befogenhet att, som en sista utväg, anta beslut riktade direkt till finansiella institut på områden av unionslagstiftningen som är direkt tillämpliga på dem.

| (21a) | Krisen har visat att enbart samarbete mellan nationella myndigheter vars jurisdiktion slutar vid de nationella gränserna är klart otillräckligt för att utöva tillsyn över finansiella institut som bedriver verksamhet över gränserna. |
| --- | --- |

(21a)

Krisen har visat att enbart samarbete mellan nationella myndigheter vars jurisdiktion slutar vid de nationella gränserna är klart otillräckligt för att utöva tillsyn över finansiella institut som bedriver verksamhet över gränserna.

| (21b) | I Turner-rapporten påpekar man dessutom att de nuvarande arrangemangen, där man kombinerar rättigheter att inrätta filialer, hemlandstillsyn och enbart nationell insättningsgaranti inte är en sund bas för en framtida reglering och tillsyn av europeiska gränsöverskridande banker som riktar sig till privatpersoner. |
| --- | --- |

(21b)

I Turner-rapporten påpekar man dessutom att de nuvarande arrangemangen, där man kombinerar rättigheter att inrätta filialer, hemlandstillsyn och enbart nationell insättningsgaranti inte är en sund bas för en framtida reglering och tillsyn av europeiska gränsöverskridande banker som riktar sig till privatpersoner.

| (21c) | I Turner-rapporten drog man slutsatsen att sundare bestämmelser kräver antingen utökade nationella befogenheter, vilket innebär en mindre öppen inre marknad, eller en högre europeisk integrationsnivå. |
| --- | --- |

(21c)

I Turner-rapporten drog man slutsatsen att sundare bestämmelser kräver antingen utökade nationella befogenheter, vilket innebär en mindre öppen inre marknad, eller en högre europeisk integrationsnivå.

| (21d) | Den ”nationella” lösningen innebär att värdlandet kan tvinga utländska institut att agera enbart via dotterbolagen och inte via filialer, och övervaka kapital och likviditeter i banker som bedriver verksamhet i deras länder, vilket skulle innebära mer protektionism. |
| --- | --- |

(21d)

Den ”nationella” lösningen innebär att värdlandet kan tvinga utländska institut att agera enbart via dotterbolagen och inte via filialer, och övervaka kapital och likviditeter i banker som bedriver verksamhet i deras länder, vilket skulle innebära mer protektionism.

| (21e) | Den ”europeiska” lösningen kräver en förstärkning av myndigheten i tillsynskollegierna och en utökad tillsyn av finansiella institut som utgör en systemrisk. |
| --- | --- |

(21e)

Den ”europeiska” lösningen kräver en förstärkning av myndigheten i tillsynskollegierna och en utökad tillsyn av finansiella institut som utgör en systemrisk.

| (22) | Tillsynskollegierna är av stor betydelse för att översynen av finansiella institut med verksamhet över nationsgränserna ska bli ändamålsenlig, effektiv och konsekvent. Myndigheten bör
  spela en ledande roll och
  ha oinskränkt rätt att delta i tillsynskollegiernas arbete i syfte att effektivisera dessas funktion och informationsutbytet inom kollegierna samt främja konvergens och enhetlighet mellan kollegierna i tillämpningen av
  unionslagstiftningen
  .
  I de Larosière-rapporten påpekas det att snedvridningar av konkurrensen och regelarbitrage på grund av olika tillsynsrutiner måste undvikas, eftersom det kan äventyra den finansiella stabiliteten, bland annat genom att det främjar en överföring av den finansiella verksamheten till länder med slappare tillsyn. Tillsynssystemet måste uppfattas som rättvist och väl avvägt. |
| --- | --- |

(22)

Tillsynskollegierna är av stor betydelse för att översynen av finansiella institut med verksamhet över nationsgränserna ska bli ändamålsenlig, effektiv och konsekvent. Myndigheten bör
  spela en ledande roll och
  ha oinskränkt rätt att delta i tillsynskollegiernas arbete i syfte att effektivisera dessas funktion och informationsutbytet inom kollegierna samt främja konvergens och enhetlighet mellan kollegierna i tillämpningen av
  unionslagstiftningen
  .
  I de Larosière-rapporten påpekas det att snedvridningar av konkurrensen och regelarbitrage på grund av olika tillsynsrutiner måste undvikas, eftersom det kan äventyra den finansiella stabiliteten, bland annat genom att det främjar en överföring av den finansiella verksamheten till länder med slappare tillsyn. Tillsynssystemet måste uppfattas som rättvist och väl avvägt.

| (22a) | Myndigheten och nationella tillsynsmyndigheter bör stärka tillsynen av finansiella institut som uppfyller systemriskkriterierna eftersom deras kollaps skulle kunna äventyra stabiliteten i unionens finansiella system och skada realekonomin. |
| --- | --- |

(22a)

Myndigheten och nationella tillsynsmyndigheter bör stärka tillsynen av finansiella institut som uppfyller systemriskkriterierna eftersom deras kollaps skulle kunna äventyra stabiliteten i unionens finansiella system och skada realekonomin.

| (22b) | Systemrisk bör fastställas på grundval av internationella standarder, särskilt de som fastställts av FSB, Internationella valutafonden, Internationella organisationen för försäkringstillsynsmyndigheter (IAIS) och G20-gruppen. Sammankoppling, utbytbarhet och val av tidpunkt är de kriterier som vanligen tillämpas för fastställande av systemrisk. |
| --- | --- |

(22b)

Systemrisk bör fastställas på grundval av internationella standarder, särskilt de som fastställts av FSB, Internationella valutafonden, Internationella organisationen för försäkringstillsynsmyndigheter (IAIS) och G20-gruppen. Sammankoppling, utbytbarhet och val av tidpunkt är de kriterier som vanligen tillämpas för fastställande av systemrisk.

| (22c) | Det bör inrättas en ram för hantering av nödställda institutioner för att stabilisera dem eller försätta dem i likvidation eftersom det enligt de Larosière-rapporten klart visats att en bankkris innebär att mycket kommer att stå på spel också för staten och samhället i stort eftersom en sådan situation kan utveckla sig till en fara för den finansiella stabiliteten och realekonomin. Kommissionen bör ta fram lämpliga förslag till en ny ram för hantering av finanskriser. Nyckelelement i krishanteringen består av en gemensam uppsättning regler och instrument för finansiella lösningar (genomförande och finansiering av krishantering i stora gränsöverskridande och/eller sammankopplade institut). |
| --- | --- |

(22c)

Det bör inrättas en ram för hantering av nödställda institutioner för att stabilisera dem eller försätta dem i likvidation eftersom det enligt de Larosière-rapporten klart visats att en bankkris innebär att mycket kommer att stå på spel också för staten och samhället i stort eftersom en sådan situation kan utveckla sig till en fara för den finansiella stabiliteten och realekonomin. Kommissionen bör ta fram lämpliga förslag till en ny ram för hantering av finanskriser. Nyckelelement i krishanteringen består av en gemensam uppsättning regler och instrument för finansiella lösningar (genomförande och finansiering av krishantering i stora gränsöverskridande och/eller sammankopplade institut).

| (22d) | För att garantera att gränsöverskridande finansiella institut delar ansvaret, för att skydda de europeiska försäkringstagarnas intressen och för att minska kostnaderna för skattebetalarna i samband med en systemfinanskris bör en europeisk fond för finansiellt skydd (fonden) inrättas. Det europeiska garantisystemet för försäkringssektorn (fonden) bör inrättas för att finansiera likvidation under ordnade former eller räddningsaktioner för nödlidande gränsöverskridande finansiella institut där konsekvenserna skulle äventyra den finansiella stabiliteten på unionens gemensamma finansmarknad och för att internalisera kostnaderna för sådana aktioner i situationer då dessa instituts bidrag till de nationella garantisystemen för försäkringssektorn inte är tillräckliga. Fonden bör finansieras genom bidrag från dessa institut, genom skuldförbindelser som emitteras av fonden eller, i undantagsfall, genom bidrag från den berörda medlemsstaten i enlighet med kriterier som man på förhand kommit överens om (reviderat samförståndsavtal). Bidragen till fonden bör ersätta bidragen till de nationella garantisystemen för försäkringssektorn. |
| --- | --- |

(22d)

För att garantera att gränsöverskridande finansiella institut delar ansvaret, för att skydda de europeiska försäkringstagarnas intressen och för att minska kostnaderna för skattebetalarna i samband med en systemfinanskris bör en europeisk fond för finansiellt skydd (fonden) inrättas. Det europeiska garantisystemet för försäkringssektorn (fonden) bör inrättas för att finansiera likvidation under ordnade former eller räddningsaktioner för nödlidande gränsöverskridande finansiella institut där konsekvenserna skulle äventyra den finansiella stabiliteten på unionens gemensamma finansmarknad och för att internalisera kostnaderna för sådana aktioner i situationer då dessa instituts bidrag till de nationella garantisystemen för försäkringssektorn inte är tillräckliga. Fonden bör finansieras genom bidrag från dessa institut, genom skuldförbindelser som emitteras av fonden eller, i undantagsfall, genom bidrag från den berörda medlemsstaten i enlighet med kriterier som man på förhand kommit överens om (reviderat samförståndsavtal). Bidragen till fonden bör ersätta bidragen till de nationella garantisystemen för försäkringssektorn.

| (22e) | En europeisk stabilitetsfond för försäkringar och tjänstepensioner bör inrättas för att finansiera likvidation under ordnade former eller räddningsaktioner för finansiella institut som brottas med svårigheter vars konsekvenser skulle kunna äventyra den finansiella stabiliteten på unionens gemensamma finansmarknad. Fonden bör finansieras genom lämpliga bidrag från försäkrings- och tjänstepensionssektorn. Bidragen till fonden bör ersätta bidrag som betalas in till liknande nationella fonder. |
| --- | --- |

(22e)

En europeisk stabilitetsfond för försäkringar och tjänstepensioner bör inrättas för att finansiera likvidation under ordnade former eller räddningsaktioner för finansiella institut som brottas med svårigheter vars konsekvenser skulle kunna äventyra den finansiella stabiliteten på unionens gemensamma finansmarknad. Fonden bör finansieras genom lämpliga bidrag från försäkrings- och tjänstepensionssektorn. Bidragen till fonden bör ersätta bidrag som betalas in till liknande nationella fonder.

| (23) | Delegering av uppgifter och ansvar kan bidra positivt till tillsynsnätverkens funktion genom att dubbelarbete i tillsynsarbetet undviks och genom det ökade inslaget av samarbete. Därigenom effektiviseras tillsynsprocessen och belastningen på de finansiella instituten
  , framför allt de finansiella institut som inte har någon EU-dimension,
  minskas.
  Denna förordning
  bör därför klart ange den rättsliga grunden för sådan delegering. Delegering av uppgifter innebär att uppgifterna utförs av en annan tillsynsmyndighet än den ansvariga myndigheten, samtidigt som ansvaret för tillsynsbesluten ligger kvar hos den delegerande myndigheten. Genom delegering av ansvar
  bör
  en nationell tillsynsmyndighet, ”delegatmyndigheten”, kunna besluta i ett visst tillsynsärende i
  den europeiska myndighetens eller
  i en annan nationell tillsynsmyndighets ställe. Sådan delegering bör styras av principen att behörigheten bör tilldelas en myndighet som har goda förutsättningar att vidta åtgärder i ett enskilt ärende. Det
  vore
  lämpligt att överflytta ansvar t.ex. för att uppnå skal- eller diversifieringsfördelar, undvika att splittra upp tillsynen över företagsgrupper och på bästa sätt utnyttja de olika slag av teknisk expertis som finns hos de nationella tillsynsmyndigheterna. I
  unionslagstiftningen
  på området kan principerna för överenskommelser om överflyttning av ansvar komma att ytterligare specificeras. Myndigheten bör med alla lämpliga medel underlätta
  och övervaka
  överenskommelser om delegering mellan nationella tillsynsmyndigheter. Den bör underrättas i förväg om planerade överenskommelser om delegering så att den i tillämpliga fall kan yttra sig i frågan. Den bör också centralt svara för offentliggörandena av sådana överenskommelser så att alla berörda parter utan dröjsmål ges lätt tillgänglig och överblickbar information om sådana överenskommelser.
  Den bör fastställa och sprida god praxis inom området för delegering och överenskommelser om delegering. |
| --- | --- |

(23)

Delegering av uppgifter och ansvar kan bidra positivt till tillsynsnätverkens funktion genom att dubbelarbete i tillsynsarbetet undviks och genom det ökade inslaget av samarbete. Därigenom effektiviseras tillsynsprocessen och belastningen på de finansiella instituten
  , framför allt de finansiella institut som inte har någon EU-dimension,
  minskas.
  Denna förordning
  bör därför klart ange den rättsliga grunden för sådan delegering. Delegering av uppgifter innebär att uppgifterna utförs av en annan tillsynsmyndighet än den ansvariga myndigheten, samtidigt som ansvaret för tillsynsbesluten ligger kvar hos den delegerande myndigheten. Genom delegering av ansvar
  bör
  en nationell tillsynsmyndighet, ”delegatmyndigheten”, kunna besluta i ett visst tillsynsärende i
  den europeiska myndighetens eller
  i en annan nationell tillsynsmyndighets ställe. Sådan delegering bör styras av principen att behörigheten bör tilldelas en myndighet som har goda förutsättningar att vidta åtgärder i ett enskilt ärende. Det
  vore
  lämpligt att överflytta ansvar t.ex. för att uppnå skal- eller diversifieringsfördelar, undvika att splittra upp tillsynen över företagsgrupper och på bästa sätt utnyttja de olika slag av teknisk expertis som finns hos de nationella tillsynsmyndigheterna. I
  unionslagstiftningen
  på området kan principerna för överenskommelser om överflyttning av ansvar komma att ytterligare specificeras. Myndigheten bör med alla lämpliga medel underlätta
  och övervaka
  överenskommelser om delegering mellan nationella tillsynsmyndigheter. Den bör underrättas i förväg om planerade överenskommelser om delegering så att den i tillämpliga fall kan yttra sig i frågan. Den bör också centralt svara för offentliggörandena av sådana överenskommelser så att alla berörda parter utan dröjsmål ges lätt tillgänglig och överblickbar information om sådana överenskommelser.
  Den bör fastställa och sprida god praxis inom området för delegering och överenskommelser om delegering.

| (24) | Myndigheten bör aktivt främja konvergens i tillsynen inom hela
  Europeiska unionen
  i syfte att upprätta en gemensam tillsynskultur. |
| --- | --- |

(24)

Myndigheten bör aktivt främja konvergens i tillsynen inom hela
  Europeiska unionen
  i syfte att upprätta en gemensam tillsynskultur.

| (25) | Kollegiala utvärderingar är ett lämpligt och effektivt medel för att främja enhetlighet inom de finansiella tillsynsnätverken Myndigheten bör därför utveckla en metodik för sådana utvärderingar och genomföra dem regelbundet. Utvärderingarna bör inte endast inriktas på konvergens i tillsynspraxis utan också på tillsynsorganens kapacitet att nå hög kvalitet i verksamheten och på de nationella tillsynsmyndigheternas oberoende.
  Resultatet av kollegiala utvärderingar bör offentliggöras och bästa praxis bör fastställas och också offentliggöras. |
| --- | --- |

(25)

Kollegiala utvärderingar är ett lämpligt och effektivt medel för att främja enhetlighet inom de finansiella tillsynsnätverken Myndigheten bör därför utveckla en metodik för sådana utvärderingar och genomföra dem regelbundet. Utvärderingarna bör inte endast inriktas på konvergens i tillsynspraxis utan också på tillsynsorganens kapacitet att nå hög kvalitet i verksamheten och på de nationella tillsynsmyndigheternas oberoende.
  Resultatet av kollegiala utvärderingar bör offentliggöras och bästa praxis bör fastställas och också offentliggöras.

| (26) | Myndigheten bör aktivt främja samordnade reaktioner från
  EU-myndigheterna
  , särskilt
  för att garantera
  de finansiella marknadernas integritet och korrekta funktion eller stabiliteten i det finansiella systemet inom unionen. Utöver sina befogenheter för åtgärder i brådskande situationer bör den därför anförtros en allmänt samordnande funktion inom
  ESFS
  . Att få all relevant information att snabbt och effektivt cirkulera mellan
  behöriga myndigheter
  bör höra till myndighetens centrala uppgifter. |
| --- | --- |

(26)

Myndigheten bör aktivt främja samordnade reaktioner från
  EU-myndigheterna
  , särskilt
  för att garantera
  de finansiella marknadernas integritet och korrekta funktion eller stabiliteten i det finansiella systemet inom unionen. Utöver sina befogenheter för åtgärder i brådskande situationer bör den därför anförtros en allmänt samordnande funktion inom
  ESFS
  . Att få all relevant information att snabbt och effektivt cirkulera mellan
  behöriga myndigheter
  bör höra till myndighetens centrala uppgifter.

| (27) | För att bevara den finansiella stabiliteten är det nödvändigt att i ett tidigt skede identifiera gräns- och sektorövergripande trender och potentiella risker och sårbara punkter med ursprung i den mikroprudentiella nivån. Myndigheten bör övervaka och bedöma sådan utveckling inom sitt behörighetsområde och regelbundet och då omständigheterna så kräver underrätta Europaparlamentet, rådet, kommissionen, övriga europeiska tillsynsmyndigheter och
  ESRB
  om omständigheter av betydelse. Myndigheten bör också
  inleda och
  samordna stresstester inom hela
  unionen
  för att bedöma de finansiella institutens förmåga att stå emot en ogynnsam marknadsutveckling och säkerställa att så enhetliga metoder som möjligt tillämpas på nationell nivå för dessa tester.
  För att på ett mer informerat sätt kunna utföra sina uppgifter bör myndigheten utföra ekonomiska analyser av marknaderna och av följderna av en potentiell marknadsutveckling. |
| --- | --- |

(27)

För att bevara den finansiella stabiliteten är det nödvändigt att i ett tidigt skede identifiera gräns- och sektorövergripande trender och potentiella risker och sårbara punkter med ursprung i den mikroprudentiella nivån. Myndigheten bör övervaka och bedöma sådan utveckling inom sitt behörighetsområde och regelbundet och då omständigheterna så kräver underrätta Europaparlamentet, rådet, kommissionen, övriga europeiska tillsynsmyndigheter och
  ESRB
  om omständigheter av betydelse. Myndigheten bör också
  inleda och
  samordna stresstester inom hela
  unionen
  för att bedöma de finansiella institutens förmåga att stå emot en ogynnsam marknadsutveckling och säkerställa att så enhetliga metoder som möjligt tillämpas på nationell nivå för dessa tester.
  För att på ett mer informerat sätt kunna utföra sina uppgifter bör myndigheten utföra ekonomiska analyser av marknaderna och av följderna av en potentiell marknadsutveckling.

| (28) | Med hänsyn till de finansiella tjänsternas globala omfattning och de internationella standardernas ökade betydelse bör myndigheten
  företräda unionen i dialoger
  och samarbete med tillsynsmyndigheter
  i tredjeländer
  . |
| --- | --- |

(28)

Med hänsyn till de finansiella tjänsternas globala omfattning och de internationella standardernas ökade betydelse bör myndigheten
  företräda unionen i dialoger
  och samarbete med tillsynsmyndigheter
  i tredjeländer
  .

| (29) | Myndigheten bör inom sitt behörighetsområde fungera som ett oberoende rådgivande organ för Europaparlamentet, rådet och kommissionen. Den bör kunna yttra sig om bedömningar av förvärv och ökning av innehav enligt direktiv 2006/48/EG. |
| --- | --- |

(29)

Myndigheten bör inom sitt behörighetsområde fungera som ett oberoende rådgivande organ för Europaparlamentet, rådet och kommissionen. Den bör kunna yttra sig om bedömningar av förvärv och ökning av innehav enligt direktiv 2006/48/EG.

| (30) | För att myndigheten ska kunna utföra sina uppgifter på ett effektivt sätt bör den ha rätt att få tillgång till all nödvändig information
  avseende stabilitetstillsyn
  . För att undvika att ställa dubbla rapporteringskrav på de finansiella instituten bör sådan information normalt lämnas av de nationella tillsynsmyndigheter som befinner sig närmast de finansiella marknaderna och instituten
  , varvid redan befintlig statistik bör beaktas
  . Myndigheten bör dock
  , i sista hand, kunna rikta en vederbörligen motiverad begäran om
  information direkt
  till ett finansiellt
  institut ▐ om en nationell myndighet inte tillhandahåller – eller kan tillhandahålla – informationen inom rimlig tid. Medlemsstaternas myndigheter bör vara skyldiga att bistå myndigheten med att genomdriva sådana direkt riktade informationskrav.
  I detta sammanhang är arbetet med gemensamma rapporteringsformat väsentligt. |
| --- | --- |

(30)

För att myndigheten ska kunna utföra sina uppgifter på ett effektivt sätt bör den ha rätt att få tillgång till all nödvändig information
  avseende stabilitetstillsyn
  . För att undvika att ställa dubbla rapporteringskrav på de finansiella instituten bör sådan information normalt lämnas av de nationella tillsynsmyndigheter som befinner sig närmast de finansiella marknaderna och instituten
  , varvid redan befintlig statistik bör beaktas
  . Myndigheten bör dock
  , i sista hand, kunna rikta en vederbörligen motiverad begäran om
  information direkt
  till ett finansiellt
  institut ▐ om en nationell myndighet inte tillhandahåller – eller kan tillhandahålla – informationen inom rimlig tid. Medlemsstaternas myndigheter bör vara skyldiga att bistå myndigheten med att genomdriva sådana direkt riktade informationskrav.
  I detta sammanhang är arbetet med gemensamma rapporteringsformat väsentligt.

| (30a) | Åtgärderna för insamling av information bör inte påverka den rättsliga ramen för det europeiska statistiksystemet (ESS) och det europeiska centralbankssystemet (ECBS) inom statistikområdet. Denna förordning bör därför inte påverka Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 223/2009 av den 11 mars 2009 om europeisk statistik (38) eller rådets förordning (EG) nr 2533/98 av den 23 november 1998 om Europeiska centralbankens insamling av statistiska uppgifter (39). |
| --- | --- |

(30a)

Åtgärderna för insamling av information bör inte påverka den rättsliga ramen för det europeiska statistiksystemet (ESS) och det europeiska centralbankssystemet (ECBS) inom statistikområdet. Denna förordning bör därför inte påverka Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 223/2009 av den 11 mars 2009 om europeisk statistik (38) eller rådets förordning (EG) nr 2533/98 av den 23 november 1998 om Europeiska centralbankens insamling av statistiska uppgifter (39).

| (31) | Ett nära samarbete mellan myndigheten och
  ESRB
  är av väsentlig betydelse för att
  ESRB
  ska kunna fungera med all önskvärd effektivitet och för uppföljningen av dess varningar och rekommendationer. Myndigheten och
  ESRB
  bör utbyta all relevant information
  sinsemellan
  . Uppgifter om enskilda företag bör lämnas ut endast om begäran åtföljs av en skälig motivering. Myndigheten bör se till att en
  lämplig
  uppföljning görs när den har tagit emot varningar eller rekommendationer som
  ESRB
  riktat till den eller till någon nationell myndighet. |
| --- | --- |

(31)

Ett nära samarbete mellan myndigheten och
  ESRB
  är av väsentlig betydelse för att
  ESRB
  ska kunna fungera med all önskvärd effektivitet och för uppföljningen av dess varningar och rekommendationer. Myndigheten och
  ESRB
  bör utbyta all relevant information
  sinsemellan
  . Uppgifter om enskilda företag bör lämnas ut endast om begäran åtföljs av en skälig motivering. Myndigheten bör se till att en
  lämplig
  uppföljning görs när den har tagit emot varningar eller rekommendationer som
  ESRB
  riktat till den eller till någon nationell myndighet.

| (32) | ▐ Myndigheten bör samråda med berörda parter om
  regelstandarder
  , riktlinjer och rekommendationer och ge dem skälig möjlighet att yttra sig om föreslagna åtgärder.
  Innan myndigheten antar förslag till regelstandarder, riktlinjer eller rekommendationer bör den genomföra en konsekvensanalys.
  Av effektivitetsskäl bör en intressentgrupp för försäkring, återförsäkring och tjänstepensionsfonder inrättas i detta syfte med en välavvägd fördelning av företrädare för
  unionens
  finansiella försäkrings- och återförsäkringsföretag samt tjänstepensionsfonder (och även i lämplig utsträckning institutionella investerare och andra finansiella institut som själva utnyttjar försäkringstjänster)
  , fackföreningar, akademiker
  samt konsumenter och andra icke-professionella utnyttjare av försäkrings-, återförsäkrings- och tjänstepensionstjänster, däribland också små och medelstora företag. Intressentgruppen för försäkring, återförsäkring och tjänstepensionsfonder bör arbeta aktivt som en förmedlande länk för andra grupper av användare av finansiella tjänster som inrättats av kommissionen eller på annat sätt enligt
  unionslagstiftningen
  . |
| --- | --- |

(32)

▐ Myndigheten bör samråda med berörda parter om
  regelstandarder
  , riktlinjer och rekommendationer och ge dem skälig möjlighet att yttra sig om föreslagna åtgärder.
  Innan myndigheten antar förslag till regelstandarder, riktlinjer eller rekommendationer bör den genomföra en konsekvensanalys.
  Av effektivitetsskäl bör en intressentgrupp för försäkring, återförsäkring och tjänstepensionsfonder inrättas i detta syfte med en välavvägd fördelning av företrädare för
  unionens
  finansiella försäkrings- och återförsäkringsföretag samt tjänstepensionsfonder (och även i lämplig utsträckning institutionella investerare och andra finansiella institut som själva utnyttjar försäkringstjänster)
  , fackföreningar, akademiker
  samt konsumenter och andra icke-professionella utnyttjare av försäkrings-, återförsäkrings- och tjänstepensionstjänster, däribland också små och medelstora företag. Intressentgruppen för försäkring, återförsäkring och tjänstepensionsfonder bör arbeta aktivt som en förmedlande länk för andra grupper av användare av finansiella tjänster som inrättats av kommissionen eller på annat sätt enligt
  unionslagstiftningen
  .

| (32a) | Jämfört med välfinansierade branschföreträdare med goda kontaktnät är ideella organisationer marginaliserade i debatten om de framtida finansiella tjänsterna och i den följande beslutsprocessen. Denna nackdel måste kompenseras genom tillräcklig finansiering av deras företrädare i intressentgruppen. |
| --- | --- |

(32a)

Jämfört med välfinansierade branschföreträdare med goda kontaktnät är ideella organisationer marginaliserade i debatten om de framtida finansiella tjänsterna och i den följande beslutsprocessen. Denna nackdel måste kompenseras genom tillräcklig finansiering av deras företrädare i intressentgruppen.

| (33) | Medlemsstaterna har ett centralt ansvar
  för att samordna
  krishanteringen
  och
  för att bevara den finansiella stabiliteten
  i krissituationer
  , särskilt när det gäller att stabilisera och avveckla nödlidande finansiella institut.
  Deras åtgärder bör nära samordnas med EMU:s principer och ramar.
  Myndighetens åtgärder i brådskande ärenden eller avvecklingssituationer som påverkar ett finansiellt instituts stabilitet bör inte innebära
  betydande
  intrång i medlemsstaternas finanspolitiska ansvarsområden. En mekanism bör inrättas genom vilken medlemsstaterna kan åberopa denna skyddsklausul och i sista instans begära att Europeiska unionens råd ska besluta i ärendet. Det är lämpligt att rådet ges uppgifter i sådana frågor med hänsyn till medlemsstaternas särskilda ansvar i sådana frågor. |
| --- | --- |

(33)

Medlemsstaterna har ett centralt ansvar
  för att samordna
  krishanteringen
  och
  för att bevara den finansiella stabiliteten
  i krissituationer
  , särskilt när det gäller att stabilisera och avveckla nödlidande finansiella institut.
  Deras åtgärder bör nära samordnas med EMU:s principer och ramar.
  Myndighetens åtgärder i brådskande ärenden eller avvecklingssituationer som påverkar ett finansiellt instituts stabilitet bör inte innebära
  betydande
  intrång i medlemsstaternas finanspolitiska ansvarsområden. En mekanism bör inrättas genom vilken medlemsstaterna kan åberopa denna skyddsklausul och i sista instans begära att Europeiska unionens råd ska besluta i ärendet. Det är lämpligt att rådet ges uppgifter i sådana frågor med hänsyn till medlemsstaternas särskilda ansvar i sådana frågor.

| (33a) | Kommissionen bör inom tre år efter det att en förordning om inrättande av en sådan mekanism har trätt i kraft fastställa tydliga och sunda riktlinjer på unionsnivå om när medlemsstaterna kan åberopa skyddsklausulen, på grundval av de erfarenheter som vunnits. Medlemsstaternas tillämpning av skyddsklausulen bör bedömas på grundval av dessa riktlinjer. |
| --- | --- |

(33a)

Kommissionen bör inom tre år efter det att en förordning om inrättande av en sådan mekanism har trätt i kraft fastställa tydliga och sunda riktlinjer på unionsnivå om när medlemsstaterna kan åberopa skyddsklausulen, på grundval av de erfarenheter som vunnits. Medlemsstaternas tillämpning av skyddsklausulen bör bedömas på grundval av dessa riktlinjer.

| (33b) | Om en medlemsstat väljer att åberopa skyddsklausulen bör den underrätta Europaparlamentet samtidigt som myndigheten, rådet och kommissionen, dock utan att detta påverkar medlemsstaternas särskilda ansvar i krissituationer. Dessutom bör medlemsstaten förklara varför den åberopat skyddsklausulen. Myndigheten bör, i samarbete med kommissionen, fastställa vilka åtgärder som därefter ska vidtas. |
| --- | --- |

(33b)

Om en medlemsstat väljer att åberopa skyddsklausulen bör den underrätta Europaparlamentet samtidigt som myndigheten, rådet och kommissionen, dock utan att detta påverkar medlemsstaternas särskilda ansvar i krissituationer. Dessutom bör medlemsstaten förklara varför den åberopat skyddsklausulen. Myndigheten bör, i samarbete med kommissionen, fastställa vilka åtgärder som därefter ska vidtas.

| (34) | I sitt beslutsfattande bör myndigheten vara bunden av gemenskapsbestämmelserna och av de allmänna principerna om rättssäkerhet och överblickbarhet. Rätten att bli hörd bör respekteras fullt ut i kontakterna med adressaterna för myndighetens beslut. Myndighetens handlingar bör ingå som en integrerad del i
  unionslagstiftningen
  . |
| --- | --- |

(34)

I sitt beslutsfattande bör myndigheten vara bunden av gemenskapsbestämmelserna och av de allmänna principerna om rättssäkerhet och överblickbarhet. Rätten att bli hörd bör respekteras fullt ut i kontakterna med adressaterna för myndighetens beslut. Myndighetens handlingar bör ingå som en integrerad del i
  unionslagstiftningen
  .

| (35) | En tillsynsstyrelse, bestående av cheferna för de behöriga myndigheterna på det respektive området i varje medlemsstat under ledning av myndighetens ordförande, bör vara myndighetens huvudsakliga beslutsfattande organ. Företrädare för kommissionen,
  ESRB
  , Europeiska centralbanken
  , den europeiska tillsynsmyndigheten (bankverksamhet)
  och
  den
  europeiska
  tillsynsmyndigheten (värdepapper och marknader)
  bör delta som observatörer. Ledamöterna i tillsynsstyrelsen bör handla oberoende och uteslutande i
  unionens
  intressen. För handlingar av allmän natur, däribland sådana som rör antagande av
  regelstandarder
  , riktlinjer och rekommendationer samt budgetfrågor
  vore
  det lämpligt att tillämpa
  bestämmelserna
  om kvalificerad majoritet
  enligt artikel 16 i EUF-fördraget
  , medan vid alla andra beslut enkel majoritet bland ledamöterna bör vara tillräckligt. Ärenden som rör lösning av tvister mellan nationella myndigheter bör bedömas av en begränsad panel. |
| --- | --- |

(35)

En tillsynsstyrelse, bestående av cheferna för de behöriga myndigheterna på det respektive området i varje medlemsstat under ledning av myndighetens ordförande, bör vara myndighetens huvudsakliga beslutsfattande organ. Företrädare för kommissionen,
  ESRB
  , Europeiska centralbanken
  , den europeiska tillsynsmyndigheten (bankverksamhet)
  och
  den
  europeiska
  tillsynsmyndigheten (värdepapper och marknader)
  bör delta som observatörer. Ledamöterna i tillsynsstyrelsen bör handla oberoende och uteslutande i
  unionens
  intressen. För handlingar av allmän natur, däribland sådana som rör antagande av
  regelstandarder
  , riktlinjer och rekommendationer samt budgetfrågor
  vore
  det lämpligt att tillämpa
  bestämmelserna
  om kvalificerad majoritet
  enligt artikel 16 i EUF-fördraget
  , medan vid alla andra beslut enkel majoritet bland ledamöterna bör vara tillräckligt. Ärenden som rör lösning av tvister mellan nationella myndigheter bör bedömas av en begränsad panel.

| (35a) | Som en allmän regel bör tillsynsstyrelsen fatta sina beslut med enkel majoritet i enlighet med principen en man en röst. För åtgärder som rör antagande av tekniska standarder, riktlinjer och rekommendationer samt budgetfrågor är det emellertid lämpligt att tillämpa bestämmelserna om kvalificerad majoritet i fördraget om Europeiska unionen och EUF-fördraget och i protokollet (nr 36) om övergångsbestämmelser, som är fogat till dessa. Ärenden som rör lösning av tvister mellan nationella tillsynsmyndigheter bör bedömas av en begränsad, objektiv panel, bestående av medlemmar som inte företräder de behöriga myndigheter som är parter i tvisten och inte heller har några intressen i konflikten eller direkta kopplingar till de berörda behöriga myndigheterna. Panelens sammansättning bör vara lämpligt avvägd. Panelens beslut bör godkännas av tillsynsstyrelsen med enkel majoritet enligt principen att varje ledamot har en röst. När det gäller beslut som fattas av den samordnande tillsynsmyndigheten kan emellertid det beslut som föreslås av panelen avvisas av ledamöter som representerar en blockerande minoritet av rösterna enligt definitionen i artikel 16.4 i föredraget om Europeiska unionen och artikel 3 i protokollet (nr 36) om övergångsbestämmelser, som fogas till fördraget om Europeiska unionen och EUF-fördraget. |
| --- | --- |

(35a)

Som en allmän regel bör tillsynsstyrelsen fatta sina beslut med enkel majoritet i enlighet med principen en man en röst. För åtgärder som rör antagande av tekniska standarder, riktlinjer och rekommendationer samt budgetfrågor är det emellertid lämpligt att tillämpa bestämmelserna om kvalificerad majoritet i fördraget om Europeiska unionen och EUF-fördraget och i protokollet (nr 36) om övergångsbestämmelser, som är fogat till dessa. Ärenden som rör lösning av tvister mellan nationella tillsynsmyndigheter bör bedömas av en begränsad, objektiv panel, bestående av medlemmar som inte företräder de behöriga myndigheter som är parter i tvisten och inte heller har några intressen i konflikten eller direkta kopplingar till de berörda behöriga myndigheterna. Panelens sammansättning bör vara lämpligt avvägd. Panelens beslut bör godkännas av tillsynsstyrelsen med enkel majoritet enligt principen att varje ledamot har en röst. När det gäller beslut som fattas av den samordnande tillsynsmyndigheten kan emellertid det beslut som föreslås av panelen avvisas av ledamöter som representerar en blockerande minoritet av rösterna enligt definitionen i artikel 16.4 i föredraget om Europeiska unionen och artikel 3 i protokollet (nr 36) om övergångsbestämmelser, som fogas till fördraget om Europeiska unionen och EUF-fördraget.

| (36) | En förvaltningsstyrelse bestående av myndighetens ordförande samt företrädare för nationella tillsynsmyndigheter och kommissionen bör säkerställa att myndigheten verkar i föreskrivet syfte och utför de uppgifter som åläggs den. Förvaltningsstyrelsen bör tilldelas nödvändiga befogenheter för att bland annat föreslå det fleråriga arbetsprogrammet, anta det årliga arbetsprogrammet, utöva vissa budgetbefogenheter, anta myndighetens plan för personalpolitiken, anta särskilda bestämmelser om rätt till tillgång till handlingar och anta årsrapporten. |
| --- | --- |

(36)

En förvaltningsstyrelse bestående av myndighetens ordförande samt företrädare för nationella tillsynsmyndigheter och kommissionen bör säkerställa att myndigheten verkar i föreskrivet syfte och utför de uppgifter som åläggs den. Förvaltningsstyrelsen bör tilldelas nödvändiga befogenheter för att bland annat föreslå det fleråriga arbetsprogrammet, anta det årliga arbetsprogrammet, utöva vissa budgetbefogenheter, anta myndighetens plan för personalpolitiken, anta särskilda bestämmelser om rätt till tillgång till handlingar och anta årsrapporten.

| (37) | En ordförande på heltid, vald av
  Europaparlamentet
  efter öppet uttagningsförfarande
  administrerat av kommissionen varefter en lista upprättas för kommissionen
  , bör företräda myndigheten. Förvaltningen av myndigheten bör anförtros en verkställande direktör, som ska ha rätt att utan rösträtt delta i tillsyns- och förvaltningsstyrelsernas sammanträden. |
| --- | --- |

(37)

En ordförande på heltid, vald av
  Europaparlamentet
  efter öppet uttagningsförfarande
  administrerat av kommissionen varefter en lista upprättas för kommissionen
  , bör företräda myndigheten. Förvaltningen av myndigheten bör anförtros en verkställande direktör, som ska ha rätt att utan rösträtt delta i tillsyns- och förvaltningsstyrelsernas sammanträden.

| (38) | För att säkerställa enhetlighet över sektorsgränserna i de europeiska tillsynsmyndigheterna bör dessa samarbeta nära
  genom
  de europeiska tillsynsmyndigheterna
  (gemensam kommitté) (nedan kallad den gemensamma kommittén)
  och i tillämpliga fall anta gemensamma ståndpunkter.
  Den
  gemensamma
  kommittén bör samordna de tre europeiska tillsynsmyndigheternas arbete när det gäller
  finansiella konglomerat. I tillämpliga fall bör handlingar som ligger inom behörighetsområdet för Europeiska
  tillsynsmyndigheten (bankverksamhet)
  eller Europeiska
  tillsynsmyndigheten (värdepapper och marknader)
  antas parallellt av berörda europeiska tillsynsmyndigheter.
  Ordförandeskapet för den gemensamma kommittén bör rotera varje år mellan respektive ordförande för de tre europeiska tillsynsmyndigheterna. Ordföranden för den gemensamma kommittén bör vara en vice ordförande för ESRB. Den gemensamma kommittén bör ha ett permanent sekretariat som bemannas med personal som avdelats från de tre europeiska tillsynsmyndigheterna, för att ge möjlighet till informellt informationsutbyte och utveckling av en gemensam kultur i de tre europeiska tillsynsmyndigheterna. |
| --- | --- |

(38)

För att säkerställa enhetlighet över sektorsgränserna i de europeiska tillsynsmyndigheterna bör dessa samarbeta nära
  genom
  de europeiska tillsynsmyndigheterna
  (gemensam kommitté) (nedan kallad den gemensamma kommittén)
  och i tillämpliga fall anta gemensamma ståndpunkter.
  Den
  gemensamma
  kommittén bör samordna de tre europeiska tillsynsmyndigheternas arbete när det gäller
  finansiella konglomerat. I tillämpliga fall bör handlingar som ligger inom behörighetsområdet för Europeiska
  tillsynsmyndigheten (bankverksamhet)
  eller Europeiska
  tillsynsmyndigheten (värdepapper och marknader)
  antas parallellt av berörda europeiska tillsynsmyndigheter.
  Ordförandeskapet för den gemensamma kommittén bör rotera varje år mellan respektive ordförande för de tre europeiska tillsynsmyndigheterna. Ordföranden för den gemensamma kommittén bör vara en vice ordförande för ESRB. Den gemensamma kommittén bör ha ett permanent sekretariat som bemannas med personal som avdelats från de tre europeiska tillsynsmyndigheterna, för att ge möjlighet till informellt informationsutbyte och utveckling av en gemensam kultur i de tre europeiska tillsynsmyndigheterna.

| (39) | Det är nödvändigt att de parter som berörs av beslut som myndigheten antar har nödvändiga rättsmedel till sitt förfogande. För att skapa ett effektivt skydd av parternas rättigheter och ekonomi i förfarandena bör parterna ges rätt att få beslut prövade av en överklagandenämnd i de fall där myndigheten har beslutsbefogenheter. Av effektivitets- och konsekvensskäl bör överklagandenämnden vara gemensam för de tre europeiska tillsynsmyndigheterna och oberoende av dessas administrations- och regleringsstrukturer. Överklagandenämndens beslut bör kunna överklagas i förstainstansrätten och i Europeiska unionens domstol. |
| --- | --- |

(39)

Det är nödvändigt att de parter som berörs av beslut som myndigheten antar har nödvändiga rättsmedel till sitt förfogande. För att skapa ett effektivt skydd av parternas rättigheter och ekonomi i förfarandena bör parterna ges rätt att få beslut prövade av en överklagandenämnd i de fall där myndigheten har beslutsbefogenheter. Av effektivitets- och konsekvensskäl bör överklagandenämnden vara gemensam för de tre europeiska tillsynsmyndigheterna och oberoende av dessas administrations- och regleringsstrukturer. Överklagandenämndens beslut bör kunna överklagas i förstainstansrätten och i Europeiska unionens domstol.

| (40) | För att garantera myndigheten oinskränkt självständighet och oberoende bör den ges en egen budget med intäkter huvudsakligen i form av obligatoriska bidrag från de nationella tillsynsmyndigheterna och från Europeiska unionens allmänna budget.
  Europeiska unionen bör finansiera myndigheten endast efter det att budgetmyndigheten har nått en överenskommelse enligt punkt 47 i det interinstitutionella avtalet mellan Europaparlamentet, rådet och kommissionen av den 17 maj 2006 om budgetdisciplin och sund ekonomisk förvaltning

   (40)

  .
  ▐
  Unionens
  budgetförfarande
  bör
  tillämpas. Revisionen av räkenskaperna bör göras av revisionsrätten.
  Hela budgeten bör vara underställd ansvarsfrihetsförfarandet. |
| --- | --- |

(40)

För att garantera myndigheten oinskränkt självständighet och oberoende bör den ges en egen budget med intäkter huvudsakligen i form av obligatoriska bidrag från de nationella tillsynsmyndigheterna och från Europeiska unionens allmänna budget.
  Europeiska unionen bör finansiera myndigheten endast efter det att budgetmyndigheten har nått en överenskommelse enligt punkt 47 i det interinstitutionella avtalet mellan Europaparlamentet, rådet och kommissionen av den 17 maj 2006 om budgetdisciplin och sund ekonomisk förvaltning

   (40)

  .
  ▐
  Unionens
  budgetförfarande
  bör
  tillämpas. Revisionen av räkenskaperna bör göras av revisionsrätten.
  Hela budgeten bör vara underställd ansvarsfrihetsförfarandet.

| (41) | Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1073/1999 av den 25 maj 1999 om utredningar som utförs av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF) (41) ska vara tillämplig på myndigheten. Myndigheten bör också ansluta sig till det interinstitutionella avtalet av den 25 maj 1999 mellan Europaparlamentet, Europeiska unionens råd och Europeiska gemenskapernas kommission om interna utredningar som utförs av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF) (42). |
| --- | --- |

(41)

Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1073/1999 av den 25 maj 1999 om utredningar som utförs av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF) (41) ska vara tillämplig på myndigheten. Myndigheten bör också ansluta sig till det interinstitutionella avtalet av den 25 maj 1999 mellan Europaparlamentet, Europeiska unionens råd och Europeiska gemenskapernas kommission om interna utredningar som utförs av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF) (42).

| (42) | För att säkerställa öppna och överblickbara anställningsförhållanden och lika behandling av personalen bör tjänsteföreskrifterna för tjänstemän i Europeiska gemenskaperna och anställningsvillkoren för övriga anställda i Europeiska gemenskaperna (43) tillämpas på myndighetens personal. |
| --- | --- |

(42)

För att säkerställa öppna och överblickbara anställningsförhållanden och lika behandling av personalen bör tjänsteföreskrifterna för tjänstemän i Europeiska gemenskaperna och anställningsvillkoren för övriga anställda i Europeiska gemenskaperna (43) tillämpas på myndighetens personal.

| (43) | Det är av väsentlig betydelse att affärshemligheter och annan konfidentiell information skyddas. Det bör ▐ säkerställas att information som
  görs tillgänglig för myndigheten och
  utbyts inom nätverket
  omfattas av strikta och effektiva regler om sekretesskydd
  . |
| --- | --- |

(43)

Det är av väsentlig betydelse att affärshemligheter och annan konfidentiell information skyddas. Det bör ▐ säkerställas att information som
  görs tillgänglig för myndigheten och
  utbyts inom nätverket
  omfattas av strikta och effektiva regler om sekretesskydd
  .

| (44) | Skyddet för enskilda vid behandling av personuppgifter regleras genom Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (44) och Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 45/2001 av den 18 december 2000 om skydd för enskilda då gemenskapsinstitutionerna och gemenskapsorganen behandlar personuppgifter och om den fria rörligheten för sådana uppgifter (45) som ska tillämpas fullt ut på behandlingen av personuppgifter inom ramen för denna förordning. |
| --- | --- |

(44)

Skyddet för enskilda vid behandling av personuppgifter regleras genom Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (44) och Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 45/2001 av den 18 december 2000 om skydd för enskilda då gemenskapsinstitutionerna och gemenskapsorganen behandlar personuppgifter och om den fria rörligheten för sådana uppgifter (45) som ska tillämpas fullt ut på behandlingen av personuppgifter inom ramen för denna förordning.

| (45) | För att säkerställa att myndighetens verksamhet är överblickbar bör den omfattas av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1049/2001 av den 30 maj 2001 om allmänhetens tillgång till Europaparlamentets, rådets och kommissionens handlingar (46). |
| --- | --- |

(45)

För att säkerställa att myndighetens verksamhet är överblickbar bör den omfattas av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1049/2001 av den 30 maj 2001 om allmänhetens tillgång till Europaparlamentets, rådets och kommissionens handlingar (46).

| (46) | Länder som inte är medlemmar i Europeiska unionen bör tillåtas delta i myndighetens arbete i enlighet med lämpliga avtal som ska ingås av
  unionen
  . |
| --- | --- |

(46)

Länder som inte är medlemmar i Europeiska unionen bör tillåtas delta i myndighetens arbete i enlighet med lämpliga avtal som ska ingås av
  unionen
  .

| (47) | Eftersom målen för denna förordning, nämligen att förbättra den inre marknadens funktion genom att säkerställa en hög, effektiv och enhetlig nivå på reglering och tillsyn, skydda
  insättare
  och
  investerare
  , skydda de finansiella marknadernas integritet, effektivitet och korrekta funktion, upprätthålla stabiliteten i det finansiella systemet och stärka den internationella samordningen av tillsynen, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna, och de därför på grund av åtgärdens omfattning bättre kan uppnås på
  EU-nivå
  , kan
  Europeiska unionen
  vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget
  om Europeiska unionen
  . I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går förordningen inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål. |
| --- | --- |

(47)

Eftersom målen för denna förordning, nämligen att förbättra den inre marknadens funktion genom att säkerställa en hög, effektiv och enhetlig nivå på reglering och tillsyn, skydda
  insättare
  och
  investerare
  , skydda de finansiella marknadernas integritet, effektivitet och korrekta funktion, upprätthålla stabiliteten i det finansiella systemet och stärka den internationella samordningen av tillsynen, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna, och de därför på grund av åtgärdens omfattning bättre kan uppnås på
  EU-nivå
  , kan
  Europeiska unionen
  vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget
  om Europeiska unionen
  . I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går förordningen inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.

| (48) | Myndigheten övertar alla nu gällande uppgifter och befogenheter från kommittén för europeiska myndigheter med tillsyn över försäkringar och tjänstepensioner (CEIOPS). Kommissionens beslut 2009/79/EG av den 23 januari 2009 om inrättande av kommittén för europeiska myndigheter med tillsyn över försäkringar och tjänstepensioner bör därför upphävas, och Europaparlamentets och rådets beslut nr 716/2009/EG av den 16 september 2009 om inrättande av ett gemenskapsprogram till stöd för särskild verksamhet på området finansiella tjänster, finansiell rapportering och revision (47) bör ändras i enlighet med detta. |
| --- | --- |

(48)

Myndigheten övertar alla nu gällande uppgifter och befogenheter från kommittén för europeiska myndigheter med tillsyn över försäkringar och tjänstepensioner (CEIOPS). Kommissionens beslut 2009/79/EG av den 23 januari 2009 om inrättande av kommittén för europeiska myndigheter med tillsyn över försäkringar och tjänstepensioner bör därför upphävas, och Europaparlamentets och rådets beslut nr 716/2009/EG av den 16 september 2009 om inrättande av ett gemenskapsprogram till stöd för särskild verksamhet på området finansiella tjänster, finansiell rapportering och revision (47) bör ändras i enlighet med detta.

| (49) | Det är lämpligt att ange en tidsfrist för tillämpningen av denna förordning för att säkerställa att myndigheten är tillräckligt väl förberedd för att inleda sin verksamhet och för att se till att övergången till den från CEIOPS sker friktionsfritt. |
| --- | --- |

(49)

Det är lämpligt att ange en tidsfrist för tillämpningen av denna förordning för att säkerställa att myndigheten är tillräckligt väl förberedd för att inleda sin verksamhet och för att se till att övergången till den från CEIOPS sker friktionsfritt.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

KAPITEL I

INRÄTTANDE OCH RÄTTSLIG STATUS

Artikel 1

Inrättande och verksamhetsområde

1.   Genom denna förordning inrättas en europeisk
  tillsynsmyndighet (försäkringar
  och
  tjänstepensioner)
  (nedan kallad (den europeiska) myndigheten).

2.   Myndigheten ska vara verksam
  i enlighet med befogenheterna enligt denna förordning och
  inom tillämpningsområdet för direktiven
  2009/138/EG,
  2002/92/EG, 2003/41/EG, 2002/87/EG
  samt – i den mån dessa rättsakter tillämpas på försäkringsföretag, återförsäkringsföretag, tjänstepensionsinstitut, försäkringsförmedlare och de behöriga myndigheter som utövar tillsyn över dem – inom de relevanta delarna av direktiven
  2005/60/EG och 2002/65/EG,
  inbegripet
  alla direktiv, förordningar och beslut som grundar sig på dessa rättsakter och alla
  ytterligare unionsrättsakter
  avseende myndighetens uppgifter som kan komma att antas.

2a.
     
  Myndigheten ska även verka inom verksamhetsområdet för försäkringsföretag, återförsäkringsföretag, tjänstepensionsinstitut och försäkringsförmedlare, inbegripet frågor som rör företagsstyrning, revision och finansrapportering, förutsatt att sådana åtgärder från myndighetens sida är nödvändiga för att säkerställa att de rättsakter som avses i punkt 2 tillämpas på ett verkningsfullt och effektivt sätt.

3.   Denna förordning ska inte påverka kommissionens befogenheter, däribland befogenheten enligt
  artikel 258
  i
  EUF-fördraget
  att säkerställa att
  unionslagstiftningen
  iakttas.

4.   Myndighetens syfte ska vara att
  skydda allmänintresset genom att bidra till det finansiella systemets stabilitet och effektivitet på kort, medellång och lång sikt, till förmån för EU:s ekonomi, dess medborgare och företag. Myndigheten ska
  bidra till att

| i) | få den inre marknaden att fungera bättre, bland annat genom att reglering och tillsyn i stabilitetssyfte når en
  sund
  , verkningsfull och enhetlig nivå,
  ▐ |
| --- | --- |

i)

få den inre marknaden att fungera bättre, bland annat genom att reglering och tillsyn i stabilitetssyfte når en
  sund
  , verkningsfull och enhetlig nivå,

▐

| iii) | säkerställa de finansiella marknadernas integritet,
  transparens,
  effektivitet och korrekta funktion,
  ▐ |
| --- | --- |

iii)

säkerställa de finansiella marknadernas integritet,
  transparens,
  effektivitet och korrekta funktion,

▐

| v) | stärka den internationella samordningen mellan tillsynsorganen
  , |
| --- | --- |

v)

stärka den internationella samordningen mellan tillsynsorganen
  ,

| va) | förebygga regelarbitrage och bidra till likvärdiga konkurrensvillkor, |
| --- | --- |

va)

förebygga regelarbitrage och bidra till likvärdiga konkurrensvillkor,

| vb) | säkerställa att försäkringar, pensioner och andra risker regleras och övervakas på lämpligt sätt, |
| --- | --- |

vb)

säkerställa att försäkringar, pensioner och andra risker regleras och övervakas på lämpligt sätt,

| vc) | få till stånd ett starkare konsumentskydd
  . |
| --- | --- |

vc)

få till stånd ett starkare konsumentskydd
  .

I detta syfte ska myndigheten bidra till att säkerställa en konsekvent, ändamålsenlig och effektiv tillämpning av de
  unionsrättsakter
  som avses i
  punkt 2
  , främja enhetlighet i tillsynen och avge yttranden till Europaparlamentet, rådet och kommissionen
  samt genomföra ekonomiska analyser av marknaderna för att verka för att myndighetens mål uppnås
  .

5.   
  Myndigheten ska vid utövandet av de uppgifter som den tilldelats enligt denna förordning särskilt uppmärksamma de systemrisker som uppvisas av finansiella institut vars brister kan inverka negativt på finanssystemets eller realekonomins sätt att fungera.

När myndigheten fullgör sina åligganden ska den handla självständigt och objektivt uteslutande i Europeiska unionens intresse.

▐

Artikel 1a

EU-systemet för finansiell tillsyn

1.
     
  Myndigheten ska ingå i ett europeiskt system för finansiell tillsyn (ESFS). ESFS huvudsakliga syfte ska vara att se till att gällande regler för finanssektorn tillämpas på ett sätt som bevarar den finansiella stabiliteten och därmed garanterar förtroendet för det finansiella systemet som helhet och ett tillräckligt skydd för konsumenter av finansiella tjänster.

2.
     
  Det europeiska systemet för finansiell tillsyn ska bestå av följande:

| a) | Europeiska systemrisknämnden (ESRB), när det gäller de uppgifter som fastställs i förordning (EU) nr .../2010 (ESRB) och i denna förordning. |
| --- | --- |

a)

Europeiska systemrisknämnden (ESRB), när det gäller de uppgifter som fastställs i förordning (EU) nr .../2010 (ESRB) och i denna förordning.

| b) | Myndigheten. |
| --- | --- |

b)

Myndigheten.

| c) | Europeiska tillsynsmyndigheten (Europeiska bankmyndigheten), inrättad genom förordning (EU) nr .../ 2010 [EBA]. |
| --- | --- |

c)

Europeiska tillsynsmyndigheten (Europeiska bankmyndigheten), inrättad genom förordning (EU) nr .../ 2010 [EBA].

| d) | Europeiska tillsynsmyndigheten (Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten), inrättad genom förordning (EU) nr .../2010 [ESMA]. |
| --- | --- |

d)

Europeiska tillsynsmyndigheten (Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten), inrättad genom förordning (EU) nr .../2010 [ESMA].

| e) | Europeiska tillsynsmyndigheten (gemensamma kommittén), när det gäller utförandet av de uppgifter som anges i artiklarna 40–43 (”gemensamma kommittén”). |
| --- | --- |

e)

Europeiska tillsynsmyndigheten (gemensamma kommittén), när det gäller utförandet av de uppgifter som anges i artiklarna 40–43 (”gemensamma kommittén”).

| f) | De myndigheter i medlemsstaterna som anges i artikel 2.2 i förordning (EU) nr .../2010 (EBA), i förordning (EU) nr .../2010 (EIOPA) och i förordning (EU) nr .../2010 (ESMA). |
| --- | --- |

f)

De myndigheter i medlemsstaterna som anges i artikel 2.2 i förordning (EU) nr .../2010 (EBA), i förordning (EU) nr .../2010 (EIOPA) och i förordning (EU) nr .../2010 (ESMA).

| g) | Kommissionen, när det gäller utförandet av de uppgifter som avses i artiklarna 7 och 9. |
| --- | --- |

g)

Kommissionen, när det gäller utförandet av de uppgifter som avses i artiklarna 7 och 9.

3.
     
  Myndigheten ska genom den gemensamma kommittén samarbeta nära och regelbundet med Europeiska systemrisknämnden samt med Europeiska tillsynsmyndigheten (Europeiska bankmyndigheten) och Europeiska tillsynsmyndigheten (Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten), och därvid säkerställa sektorövergripande konvergens och nå fram till gemensamma ståndpunkter på området för tillsyn över finansiella konglomerat och andra sektorövergripande frågor.

4.
     
  I enlighet med principen om lojalt samarbete i artikel 4.3 i EU-fördraget ska parterna inom ESFS samarbeta i en anda av förtroende och med full ömsesidig respekt, i synnerhet genom att tillse att lämplig och tillförlitlig information utbyts.

5.
     
  De tillsynsmyndigheter som ingår i ESFS ska vara skyldiga att utöva tillsyn över finansiella institut i unionen i enlighet med de rättsakter som avses i artikel 1.2.

Artikel 1b

Skyldighet att rapportera till Europaparlamentet

De myndigheter som avses i artikel 1a.2 ska vara skyldiga att rapportera till Europaparlamentet.

Artikel 2

Definitioner

I denna förordning avses med

(1)   finansiella institut:
  företag, enheter och fysiska och juridiska personer som omfattas av någon av de rättsakter som nämns i artikel 1.2, med undantag för att ”finansiella institut” när det gäller direktiv 2005/60/EG avser försäkringsföretag och försäkringsförmedlare enligt definitionen i det direktivet
  .

(2)   behöriga myndigheter:

| i) | tillsynsmyndigheter enligt definitionen i direktiv 2009/138/EG, och behöriga myndigheter enligt definitionen i direktiven 2003/41/EG och 2002/92/EG. |
| --- | --- |

i)

tillsynsmyndigheter enligt definitionen i direktiv 2009/138/EG, och behöriga myndigheter enligt definitionen i direktiven 2003/41/EG och 2002/92/EG.

| ii) | när det gäller direktiven 2002/65/EG och 2005/60/EG de myndigheter som har behörighet att säkerställa att finansiella institut uppfyller kraven i de direktiven enligt definitionen i punkt 1. |
| --- | --- |

ii)

när det gäller direktiven 2002/65/EG och 2005/60/EG de myndigheter som har behörighet att säkerställa att finansiella institut uppfyller kraven i de direktiven enligt definitionen i punkt 1.

Artikel 3

Rättslig status

1.   Myndigheten ska vara ett
  EU-organ
  med status som juridisk person.

2.   Myndigheten ska i varje medlemsstat ha den mest vittgående rättskapacitet som tillerkänns juridiska personer enligt den nationella lagstiftningen. Den får i synnerhet förvärva och avyttra lös och fast egendom samt föra talan inför domstolar och andra myndigheter.

3.   Myndigheten ska företrädas av sin ordförande.

Artikel 4

Sammansättning

Myndigheten ska bestå av följande:

| (1) | En tillsynsstyrelse, som ska ha de uppgifter som anges i artikel 28. |
| --- | --- |

(1)

En tillsynsstyrelse, som ska ha de uppgifter som anges i artikel 28.

| (2) | En förvaltningsstyrelse, som ska ha de uppgifter som anges i artikel 32. |
| --- | --- |

(2)

En förvaltningsstyrelse, som ska ha de uppgifter som anges i artikel 32.

| (3) | En ordförande, som ska ha de uppgifter som anges i artikel 33. |
| --- | --- |

(3)

En ordförande, som ska ha de uppgifter som anges i artikel 33.

| (4) | En verkställande direktör, som ska ha de uppgifter som anges i artikel 38. |
| --- | --- |

(4)

En verkställande direktör, som ska ha de uppgifter som anges i artikel 38.

| (5) | En överklagandenämnd enligt artikel 44, som ska ha de uppgifter som anges i artikel 46. |
| --- | --- |

(5)

En överklagandenämnd enligt artikel 44, som ska ha de uppgifter som anges i artikel 46.

Artikel 5

Säte

Myndigheten ska ha sitt säte i Frankfurt.

Den får vara representerad i de viktigaste finanscentrumen i Europeiska unionen.

KAPITEL II

MYNDIGHETENS UPPGIFTER OCH BEFOGENHETER

Artikel 6

Myndighetens uppgifter och befogenheter

1.   Myndigheten ska ha följande uppgifter:

| a) | Att bidra till upprättandet av gemensamma standarder och metoder av hög kvalitet för
  teknisk
  reglering och
  teknisk
  tillsyn, bland annat genom att avge yttranden till
  EU-institutionerna
  och utarbeta riktlinjer, rekommendationer och förslag till tekniska
  regel- och genomförandestandarder
  som ska grundas på de rättsakter som anges i artikel 1.2. |
| --- | --- |

a)

Att bidra till upprättandet av gemensamma standarder och metoder av hög kvalitet för
  teknisk
  reglering och
  teknisk
  tillsyn, bland annat genom att avge yttranden till
  EU-institutionerna
  och utarbeta riktlinjer, rekommendationer och förslag till tekniska
  regel- och genomförandestandarder
  som ska grundas på de rättsakter som anges i artikel 1.2.

| b) | Att bidra till en konsekvent tillämpning av
  unionsrättsakterna
  , bland annat genom att bidra till en gemensam tillsynskultur, säkerställa en konsekvent, ändamålsenlig och effektiv tillämpning av de rättsakter som anges i artikel 1.2, förebygga regelarbitrage, medla och lösa tvister mellan
  behöriga myndigheter
  ,
  garantera en effektiv och enhetlig tillsyn av finansiella institut och
  inbördes överensstämmelse i tillsynskollegiernas verksamhet och vidta åtgärder
  bland annat
  i krissituationer. |
| --- | --- |

b)

Att bidra till en konsekvent tillämpning av
  unionsrättsakterna
  , bland annat genom att bidra till en gemensam tillsynskultur, säkerställa en konsekvent, ändamålsenlig och effektiv tillämpning av de rättsakter som anges i artikel 1.2, förebygga regelarbitrage, medla och lösa tvister mellan
  behöriga myndigheter
  ,
  garantera en effektiv och enhetlig tillsyn av finansiella institut och
  inbördes överensstämmelse i tillsynskollegiernas verksamhet och vidta åtgärder
  bland annat
  i krissituationer.

| c) | Stimulera och
  underlätta delegering av uppgifter och ansvar mellan
  behöriga myndigheter
  . |
| --- | --- |

c)

Stimulera och
  underlätta delegering av uppgifter och ansvar mellan
  behöriga myndigheter
  .

| d) | Samarbeta nära med ESRB, bland annat genom att ge detta organ all information som krävs för att det ska kunna genomföra sina uppgifter och säkerställa att dess varningar och rekommendationer följs upp korrekt. |
| --- | --- |

d)

Samarbeta nära med ESRB, bland annat genom att ge detta organ all information som krävs för att det ska kunna genomföra sina uppgifter och säkerställa att dess varningar och rekommendationer följs upp korrekt.

| e) | Organisera och
  genomföra kollegiala utvärderingar av
  behöriga myndigheter, inbegripet rådgivning,
  i syfte att öka den inbördes överensstämmelsen mellan resultaten av tillsynen. |
| --- | --- |

e)

Organisera och
  genomföra kollegiala utvärderingar av
  behöriga myndigheter, inbegripet rådgivning,
  i syfte att öka den inbördes överensstämmelsen mellan resultaten av tillsynen.

| f) | Övervaka och bedöma marknadens utveckling inom sitt behörighetsområde. |
| --- | --- |

f)

Övervaka och bedöma marknadens utveckling inom sitt behörighetsområde.

| fa) | Utföra ekonomiska analyser av marknaderna för att på ett mer informerat sätt kunna utföra sina uppgifter. |
| --- | --- |

fa)

Utföra ekonomiska analyser av marknaderna för att på ett mer informerat sätt kunna utföra sina uppgifter.

| fb) | Främja skyddet av försäkrings- och förmånstagare. |
| --- | --- |

fb)

Främja skyddet av försäkrings- och förmånstagare.

| fc) | Bidra till krishantering i gränsöverskridande institut som skulle kunna utgöra en systemrisk enligt artikel 12b, genom att via sin avvecklingsenhet enligt artikel 12c leda och genomföra alla förfaranden för tidiga insatser, avveckling eller insolvens. |
| --- | --- |

fc)

Bidra till krishantering i gränsöverskridande institut som skulle kunna utgöra en systemrisk enligt artikel 12b, genom att via sin avvecklingsenhet enligt artikel 12c leda och genomföra alla förfaranden för tidiga insatser, avveckling eller insolvens.

| g) | Fullgöra varje annan specifik uppgift som anges i denna förordning eller i de
  unionsrättsakter
  som avses i artikel 1.2. |
| --- | --- |

g)

Fullgöra varje annan specifik uppgift som anges i denna förordning eller i de
  unionsrättsakter
  som avses i artikel 1.2.

| ga) | Utöva tillsyn över de finansiella institut som inte omfattas av behöriga myndigheters tillsyn. |
| --- | --- |

ga)

Utöva tillsyn över de finansiella institut som inte omfattas av behöriga myndigheters tillsyn.

| gb) | Offentliggöra och regelbundet uppdatera information som rör dess verksamhetsområde på den egna webbplatsen, i synnerhet om registrerade finansiella institut inom sitt behörighetsområde, i syfte att ge allmänheten lättillgänglig information. |
| --- | --- |

gb)

Offentliggöra och regelbundet uppdatera information som rör dess verksamhetsområde på den egna webbplatsen, i synnerhet om registrerade finansiella institut inom sitt behörighetsområde, i syfte att ge allmänheten lättillgänglig information.

| gc) | När så är lämpligt överta alla befintliga och pågående uppgifter från kommittén för europeiska myndigheter med tillsyn över försäkringar och tjänstepensioner. |
| --- | --- |

gc)

När så är lämpligt överta alla befintliga och pågående uppgifter från kommittén för europeiska myndigheter med tillsyn över försäkringar och tjänstepensioner.

2.   Vid utförandet av de uppgifter som anges i punkt 1 ska myndigheten ha de befogenheter som fastställs genom denna förordning, ▐ i synnerhet ▐ att

| a) | utarbeta förslag till tekniska
  regelstandarder
  i de specifika fall som avses i artikel 7, |
| --- | --- |

a)

utarbeta förslag till tekniska
  regelstandarder
  i de specifika fall som avses i artikel 7,

| aa) | utarbeta förslag till tekniska genomförandestandarder i de specifika fall som avses i artikel 7e, |
| --- | --- |

aa)

utarbeta förslag till tekniska genomförandestandarder i de specifika fall som avses i artikel 7e,

| b) | utfärda riktlinjer och rekommendationer enligt artikel 8, |
| --- | --- |

b)

utfärda riktlinjer och rekommendationer enligt artikel 8,

| c) | utfärda rekommendationer i specifika fall i enlighet med artikel 9.3, |
| --- | --- |

c)

utfärda rekommendationer i specifika fall i enlighet med artikel 9.3,

| d) | fatta enskilda beslut riktade till
  behöriga myndigheter
  i de specifika fall som avses i artiklarna 10 och 11, |
| --- | --- |

d)

fatta enskilda beslut riktade till
  behöriga myndigheter
  i de specifika fall som avses i artiklarna 10 och 11,

| e) | fatta enskilda beslut riktade till finansiella institut i de specifika fall som avses i artiklarna 9.6, 10.3 och 11.4, ▐ |
| --- | --- |

e)

fatta enskilda beslut riktade till finansiella institut i de specifika fall som avses i artiklarna 9.6, 10.3 och 11.4, ▐

| f) | avge yttranden till Europaparlamentet, rådet och kommissionen i enlighet med artikel 19
  , |
| --- | --- |

f)

avge yttranden till Europaparlamentet, rådet och kommissionen i enlighet med artikel 19
  ,

| fa) | samla in nödvändig information om finansiella institut i enlighet med artikel 20, |
| --- | --- |

fa)

samla in nödvändig information om finansiella institut i enlighet med artikel 20,

| fb) | utveckla gemensamma metoder för att utvärdera hur produktens särdrag och distributionsprocesserna inverkar på institutens finansiella ställning och konsumentskyddet, |
| --- | --- |

fb)

utveckla gemensamma metoder för att utvärdera hur produktens särdrag och distributionsprocesserna inverkar på institutens finansiella ställning och konsumentskyddet,

| fc) | tillhandahålla en databas med registrerade finansiella institut inom sitt behörighetsområde och, om detta specificeras i de rättsakter som avses i artikel 1.2, på en central nivå, |
| --- | --- |

fc)

tillhandahålla en databas med registrerade finansiella institut inom sitt behörighetsområde och, om detta specificeras i de rättsakter som avses i artikel 1.2, på en central nivå,

| fd) | utarbeta en regelstandard för att fastställa hur mycket information som myndigheten åtminstone måste tillhandahållas om transaktioner och marknadsaktörer, hur samordningen av insamlingen ska utföras och hur befintliga nationella databaser ska kopplas samman för att garantera att myndigheten alltid har tillgång till de relevanta uppgifter om transaktioner och marknadsaktörer som krävs för att den ska kunna fullgöra de uppgifter som den tilldelas genom denna förordning, och |
| --- | --- |

fd)

utarbeta en regelstandard för att fastställa hur mycket information som myndigheten åtminstone måste tillhandahållas om transaktioner och marknadsaktörer, hur samordningen av insamlingen ska utföras och hur befintliga nationella databaser ska kopplas samman för att garantera att myndigheten alltid har tillgång till de relevanta uppgifter om transaktioner och marknadsaktörer som krävs för att den ska kunna fullgöra de uppgifter som den tilldelas genom denna förordning, och

| fe) | fullgöra varje annan specifik uppgift som anges i denna förordning eller i de unionsrättsakter som avses i artikel 1.2
  . |
| --- | --- |

fe)

fullgöra varje annan specifik uppgift som anges i denna förordning eller i de unionsrättsakter som avses i artikel 1.2
  .

3.   Myndigheten ska i fråga om juridiska personer eller verksamheter med
  EU-dimensioner
  utöva alla exklusiva tillsynsbefogenheter som den tilldelats genom de rättsakter som avses i artikel 1.2.

3a.
     I ▐ syfte
  att utöva sina exklusiva tillsynsbefogenheter enligt punkt 3
  ska myndigheten ha tillräckliga utrednings- och verkställandebefogenheter enligt tillämplig lagstiftning och möjlighet att ta ut avgifter.
  Myndigheten ska samarbeta nära med de behöriga myndigheterna och ta till vara deras expertis, resurser och befogenheter när den utför sina uppgifter.

Artikel 6a

Uppgifter rörande konsumentskydd och finansiell verksamhet

1.
     
  För att främja skyddet av försäkringstagare och förmånstagare ska myndigheten påta sig en ledande roll till förmån för transparens, enkelhet och rättvisa på marknaden för finansiella produkter eller tjänster på hela den inre marknaden, bl.a. genom att

| i) | samla in uppgifter om, analysera och rapportera om konsumenttrender, |
| --- | --- |

i)

samla in uppgifter om, analysera och rapportera om konsumenttrender,

| ii) | se över och samordna initiativ för att öka konsumenternas förmåga att förstå finansiell information, samt utbildningsinitiativ, |
| --- | --- |

ii)

se över och samordna initiativ för att öka konsumenternas förmåga att förstå finansiell information, samt utbildningsinitiativ,

| iii) | ta fram utbildningsstandarder för näringslivet, |
| --- | --- |

iii)

ta fram utbildningsstandarder för näringslivet,

| iv) | bidra till utvecklingen av gemensamma regler för offentliggörande, och |
| --- | --- |

iv)

bidra till utvecklingen av gemensamma regler för offentliggörande, och

| v) | framför allt bedöma tillgången och försäkringskostnaderna för hushåll och företag, särskilt små och medelstora företag. |
| --- | --- |

v)

framför allt bedöma tillgången och försäkringskostnaderna för hushåll och företag, särskilt små och medelstora företag.

2.
     
  Myndigheten ska övervaka ny och befintlig finansiell verksamhet och får anta riktlinjer och rekommendationer för att främja säkra och sunda marknader och enhetliga regleringsmetoder.

3.
     
  Myndigheten får även utfärda varningar om en finansiell verksamhet allvarligt hotar målen i artikel 1.4.

4.
     
  Myndigheten ska inrätta en kommitté för finansiell innovation, som ska vara en integrerad del av myndigheten och omfatta alla berörda behöriga myndigheter i syfte att samordna regleringen och övervakningen av ny eller innovativ finansiell verksamhet och bistå rådet, Europaparlamentet och kommissionen med råd.

5.
     
  Myndigheten får tillfälligt förbjuda eller begränsa vissa typer av finansiell verksamhet som hotar finansmarknadernas funktion och integritet eller stabiliteten i hela eller delar av unionens finansiella system, i de fall och på de villkor som anges i rättsakterna enligt artikel 1.2 eller, om så krävs i en krissituation, i enlighet med artikel 10 och på de villkor som anges där. Myndigheten får även införa ett sådant förbud eller en sådan begränsning genom att anta tekniska regelstandarder i enlighet med artikel 7.

Myndigheten ska med jämna och lämpliga mellanrum se över detta beslut.

Artikel 7

Tekniska
  regelstandarder

1.   
  Europaparlamentet och rådet får i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget till kommissionen delegera befogenheten att anta tekniska regelstandarder för att skapa en konsekvent harmonisering
  inom de områden som särskilt anges i de rättsakter som avses i artikel 1.2.
  Dessa standarder ska vara tekniska och inte inbegripa några strategiska beslut eller policyval, och deras innehåll ska avgränsas av de rättsakter som de grundas på. Förslag till tekniska regelstandarder ska utarbetas av myndigheten och överlämnas till kommissionen för godkännande.

Om myndigheten inte överlämnar ett förslag till kommissionen inom de tidsfrister som anges i de rättsakter som avses i artikel 1.2, får kommissionen anta en teknisk regelstandard.

1a.
     
  Innan myndigheten överlämnar sitt förslag till kommissionen ska myndigheten genomföra öppna offentliga samråd om de tekniska regelstandarderna och analysera de möjliga kostnaderna och fördelarna, utom då sådana samråd och analyser inte står i proportion till omfattningen och konsekvenserna av de tekniska regelstandarderna eller till hur brådskande ärendet är. Myndigheten ska även begära ett yttrande eller råd från de intressentgrupper som avses i artikel 22.

1b.
     
  När kommissionen har erhållit ett förslag till tekniska regelstandarder från myndigheten ska den omgående vidarebefordra det till Europaparlamentet och rådet.

1c.
     
  Kommissionen ska inom tre månader efter inlämnandet besluta huruvida den ska anta förslaget till tekniska regelstandarder. De tekniska regelstandarderna ska antas genom förordningar eller beslut. Om kommissionen har för avsikt att inte anta standarden ska den informera Europaparlamentet och rådet om detta och om orsakerna till sitt beslut.

Artikel 7a

Underkännande eller ändring av förslag till regelstandard

1.
     
  Om kommissionen har för avsikt att inte godkänna förslaget till tekniska regelstandarder eller att godkänna det endast delvis eller med ändringar ska den sända tillbaka förslaget till tekniska regelstandarder till myndigheten, med förslag till motiverade ändringar.

2.
     
  Myndigheten får inom sex veckor ändra förslaget till tekniska regelstandarder på grundval av kommissionens föreslagna ändringar och på nytt överlämna det till kommissionen för godkännande. Myndigheten ska informera Europaparlamentet, rådet och kommissionen om sitt beslut.

3.
     
  Om myndigheten inte godtar kommissionens beslut att avvisa eller ändra det ursprungliga förslaget får Europaparlamentet eller rådet inom en månad sammankalla den ansvarige kommissionsledamoten och myndighetens ordförande till ett särskilt sammanträde i Europaparlamentets behöriga utskott eller rådets behöriga kommitté, så att dessa kan lägga fram och förklara sina meningsskiljaktigheter.

Artikel 7b

Utövande av delegering

1.
     
  Befogenhet att anta de tekniska regelstandarder som avses i artikel 7 ska ges till kommissionen för en period på fyra år från det att denna förordning har trätt i kraft. Kommissionen ska utarbeta en rapport om de delegerade befogenheterna senast sex månader innan fyraårsperioden. Delegeringen av befogenhet ska automatiskt förlängas med perioder av samma längd, om den inte återkallas av Europaparlamentet eller rådet i enlighet med artikel 7c.

2.
     
  Så snart kommissionen antar en teknisk regelstandard ska den samtidigt underrätta Europaparlamentet och rådet.

3.
     
  I den rapport som avses i artikel 35.2 ska myndighetens ordförande informera Europaparlamentet och rådet om de regelstandarder som har godkänts och som de behöriga myndigheterna inte har rättat sig efter.

Artikel 7c

Invändning mot tekniska regelstandarder

1.
     
  Europaparlamentet eller rådet får invända mot den tekniska regelstandarden inom tre månader efter den dag då de blivit underrättade av kommissionen. På Europaparlamentets eller rådets initiativ får tidsfristen förlängas med ytterligare tre månader.

2.
     
  Den tekniska regelstandarden ska offentliggöras i Europeiska unions officiella tidning och träda i kraft innan tidsfristen löpt ut om både Europaparlamentet och rådet har meddelat kommissionen att de inte tänker göra några invändningar. Om varken Europaparlamentet eller rådet vid utgången av tidsfristen har invänt mot den tekniska regelstandarden ska den offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.

3.
     
  Så snart kommissionen har vidarebefordrat förslaget får Europaparlamentet och rådet anta en villkorad förhandsförklaring om att inte göra invändningar, vilken ska träda i kraft när kommissionen antar regelstandarden utan att ändra förslaget.

4.
     
  Om Europaparlamentet eller rådet invänder mot en teknisk regelstandard ska den inte träda i kraft. I enlighet med artikel 296 i EUF-fördraget ska den institution som invänder mot den tekniska regelstandarden ange skälen för detta.

Artikel 7d

Återkallande av delegering

1.
     
  Den delegering av befogenheter som avses i artikel 7 får återkallas av Europaparlamentet eller rådet.

2.
     
  Beslutet om återkallande innebär att delegeringen upphör att gälla.

3.
     
  Den institution som har inlett ett internt förfarande för att besluta huruvida en delegering ska återkallas ska sträva efter att underrätta den andra institutionen och kommissionen i rimlig tid innan det slutliga beslutet fattas, och ange vilka befogenheter avseende tekniska regelstandarder som kan komma att återkallas.

Artikel 7e

Tekniska genomförandestandarder

1.
     
  Om Europaparlamentet och rådet, när det behövs enhetliga villkor för genomförandet av unionens rättsligt bindande akter på de områden som särskilt anges i rättsakterna enligt artikel 1.2, ger kommissionen befogenhet att anta tekniska genomförandestandarder i enlighet med artikel 291 i EUF-fördraget, ska följande gälla:

| a) | Om myndigheten i enlighet med ovan nämnda lagstiftning utarbetar förslag till tekniska genomförandestandarder som ska överlämnas till kommissionen, ska dessa standarder vara tekniska, inte inbegripa policyval och begränsas till att fastställa villkoren för genomförandet av unionens rättsligt bindande akter. |
| --- | --- |

a)

Om myndigheten i enlighet med ovan nämnda lagstiftning utarbetar förslag till tekniska genomförandestandarder som ska överlämnas till kommissionen, ska dessa standarder vara tekniska, inte inbegripa policyval och begränsas till att fastställa villkoren för genomförandet av unionens rättsligt bindande akter.

| b) | Om myndigheten inte överlämnar ett förslag till kommissionen inom de tidsfrister som anges i rättsakterna enligt artikel 1.2 eller som anges i en begäran som kommissionen lämnat till myndigheten i enlighet med artikel 19, får kommissionen anta en teknisk genomförandestandard genom en genomförandeakt. |
| --- | --- |

b)

Om myndigheten inte överlämnar ett förslag till kommissionen inom de tidsfrister som anges i rättsakterna enligt artikel 1.2 eller som anges i en begäran som kommissionen lämnat till myndigheten i enlighet med artikel 19, får kommissionen anta en teknisk genomförandestandard genom en genomförandeakt.

2.
     
  Innan myndigheten överlämnar sitt förslag till kommissionen ska myndigheten genomföra öppna offentliga samråd om de tekniska genomförandestandarderna och analysera de möjliga kostnaderna och fördelarna, utom då sådana samråd och analyser inte står i proportion till omfattningen och konsekvenserna av de tekniska standarderna eller till hur brådskande ärendet är.

Myndigheten ska även begära ett yttrande eller råd från den intressentgrupp som avses i artikel 22.

3.
     
  Myndigheten ska i enlighet med artikel 291 i EUF-fördraget överlämna sitt förslag till tekniska genomförandestandarder till kommissionen för godkännande och samtidigt till Europaparlamentet och rådet.

4.
     
  Kommissionen ska inom tre månader efter att ha mottagit förslaget till tekniska genomförandestandarder besluta huruvida den ska godkänna förslaget. Kommissionen får förlänga denna tidsfrist med en månad. Om det ligger i Europeiska unionens intresse får kommissionen godkänna standarderna endast till viss del eller med ändringar.

Om kommissionen antar tekniska genomförandestandarder som avviker från det förslag till teknisk genomförandestandard som myndigheten överlämnat, ska kommissionen alltid underrätta Europaparlamentet och rådet.

5.
     
  Standarderna ska antas av kommissionen genom förordningar eller beslut och offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.

Artikel 8

Riktlinjer och rekommendationer

1.
     Myndigheten ska, i syfte att upprätta en konsekvent, ändamålsenlig och effektiv tillsynspraxis inom ESFS och säkerställa en gemensam, enhetlig och konsekvent tillämpning av
  unionslagstiftningen
  , utfärda riktlinjer och rekommendationer riktade till
  behöriga myndigheter
  eller finansiella institut.

1a.
     
  Myndigheten ska vid behov genomföra öppna offentliga samråd om riktlinjerna och rekommendationerna och analysera de möjliga kostnaderna och fördelarna. Myndigheten ska vid behov även begära ett yttrande eller råd från de intressentgrupper som avses i artikel 22. Sådana samråd, analyser, yttranden och råd ska vara proportionerliga i förhållande till riktlinjernas eller rekommendationernas omfattning, art och konsekvenser.

2.
     De
  behöriga myndigheterna och de finansiella instituten
  ska med alla tillgängliga medel söka följa dessa riktlinjer och rekommendationer.
  Inom två månader efter det att en riktlinje eller rekommendation utfärdats ska varje behörig myndighet bekräfta huruvida den tänker följa den. Om en behörig myndighet inte tänker följa riktlinjen eller rekommendationen ska den informera myndigheten och ange skälen för detta. Myndigheten ska offentliggöra dessa skäl.

Om en behörig myndighet inte tillämpar en riktlinje eller en rekommendation ska den europeiska myndigheten offentliggöra detta.

Myndigheten får från fall till fall besluta att offentliggöra de skäl som en behörig myndighet angett för att inte följa en riktlinje eller rekommendation. Den behöriga myndigheten ska få en förhandsanmälan om ett sådant offentliggörande.

Om så krävs i en riktlinje eller rekommendation ska de finansiella instituten årligen och på ett klart och detaljerat sätt rapportera om huruvida de följer den berörda riktlinjen eller rekommendationen.

2a.
     
  I den rapport som avses i artikel 28.4a ska myndigheten informera Europaparlamentet, rådet och kommissionen om de riktlinjer och rekommendationer som har utfärdats, ange vilka behöriga myndigheter som inte följer dem samt redogöra för vad den tänker göra för att se till att de i framtiden följer dess rekommendationer och riktlinjer.

Artikel 9

Överträdelse av unionslagstiftningen

1.   Om en
  behörig myndighet
  inte har tillämpat de rättsakter som avses i artikel 1.2
  eller har tillämpat dem
  på ett ▐ sätt
  som tycks strida mot unionslagstiftningen, inklusive de tekniska regelstandarder och tekniska genomförandestandarder som upprättats i enlighet med artikel 7 och 7e
  , till exempel genom att underlåta att säkerställa att ett finansiellt institut uppfyller kraven i dessa rättsakter, ska myndigheten kunna utöva de befogenheter som anges i punkterna 2, 3 och 6 i denna artikel.

2.   Myndigheten får, på begäran av en eller flera
  behöriga myndigheter
  eller av kommissionen,
  Europaparlamentet, rådet eller intressentgrupperna,
  eller på eget initiativ och efter att ha underrättat den berörda
  behöriga myndigheten
  , utreda hävdad
  överträdelse
  av
  eller underlåtenhet att tillämpa unionslagstiftningen
  .

2a.
     Utan att det påverkar de befogenheter som fastställs genom artikel 20, ska den
  behöriga myndigheten
  utan dröjsmål förse den europeiska myndigheten med alla de uppgifter som denna finner vara nödvändiga för sin utredning.

3.   Den europeiska myndigheten kan senast inom två månader från det att den inledde sin utredning till den
  behöriga myndigheten
  rikta en rekommendation i vilken den anger vilka åtgärder som krävs för att följa
  unionslagstiftningen
  .

3a.
     Den
  behöriga myndigheten
  ska inom tio arbetsdagar från mottagandet av rekommendationen underrätta den europeiska myndigheten om de åtgärder den har vidtagit, eller avser att vidta, för att säkerställa överensstämmelse med
  unionslagstiftningen
  .

4.   Om den
  behöriga myndigheten
  inte har rättat sig efter
  unionslagstiftningen
  inom en månad från mottagandet av den europeiska myndighetens rekommendation får kommissionen, efter underrättelse från denna myndighet eller på eget initiativ,
  utfärda ett formellt yttrande med
  krav på den
  behöriga myndigheten
  att vidta nödvändiga åtgärder för att rätta sig efter
  unionslagstiftningen
  .
  Kommissionens formella yttrande ska beakta den europeiska myndighetens rekommendation.

Kommissionen ska
  utfärda ett sådant formellt yttrande
  senast tre månader efter antagandet av rekommendationen. Kommissionen får förlänga denna tidsfrist med en månad.

▐

Den europeiska myndigheten och de
  behöriga myndigheterna
  ska överlämna alla nödvändiga uppgifter till kommissionen.

5.   Den
  behöriga myndigheten
  ska inom tio arbetsdagar från mottagandet av det
  formella yttrande
  som avses i punkt 4 underrätta kommissionen och den europeiska myndigheten om de åtgärder den har vidtagit eller avser att vidta för att
  rätta sig efter
  kommissionens
  formella yttrande
  .

6.   Om en
  behörig myndighet
  inte rättar sig efter ett sådant
  formellt yttrande
  som avses i punkt 4 ▐ inom den där angivna tidsfristen, och om det är nödvändigt att utan dröjsmål åtgärda
  det
  bristande
  iakttagandet
  av
  unionslagstiftningen
  för att upprätthålla eller återställa neutrala konkurrensvillkor på marknaden eller för att säkerställa att det finansiella systemet fungerar korrekt och med integritet, får den europeiska myndigheten – utan att det påverkar kommissionens befogenheter enligt
  artikel 258 i EUF-fördraget
  – om de relevanta kraven i de rättsakter som avses i artikel 1.2 är direkt tillämpliga på finansiella institut
  i enlighet med dessa rättsakter
  , anta ett enskilt beslut riktat till ett finansiellt institut om krav på att vidta nödvändiga åtgärder för att uppfylla sina skyldigheter enligt
  unionslagstiftningen
  , däribland även att upphöra att tillämpa eventuell oförenlig praxis.

Den europeiska myndighetens beslut ska överensstämma med det
  formella yttrande
  som kommissionen
  utfärdat
  enligt punkt 4.

7.   Beslut som antagits enligt punkt 6 ska ha företräde framför varje tidigare beslut i samma ärende som antagits av de
  behöriga myndigheterna
  .

När de behöriga myndigheterna vidtar
  åtgärder ▐ avseende
  frågor
  som är föremål för ett
  formellt yttrande
  enligt punkt 4 eller
  ett beslut enligt punkt 6

  , ska
  de följa
  det
  formella yttrandet eller
  beslutet.

7a.
     
  I den rapport som avses i artikel 28.4a ska myndigheten ange vilka behöriga myndigheter och finansiella institut som inte har följt de beslut som avses i punkterna 4 och 6.

Artikel 10

Åtgärder i krissituationer

1.   Vid ogynnsam utveckling som kan komma att allvarligt äventyra de finansiella marknadernas korrekta funktion och integritet eller stabiliteten i det finansiella systemet, helt eller delvis, inom
  Europeiska unionen ska den europeiska myndigheten aktivt underlätta och, när så bedöms nödvändigt, samordna alla åtgärder som vidtas av berörda behöriga nationella tillsynsmyndigheter
  .

För att kunna utföra uppgiften att underlätta och samordna åtgärder ska myndigheten ha fullständig information om relevant utveckling och ska inbjudas att delta som observatör vid alla relevanta sammanträden för berörda behöriga nationella tillsynsmyndigheter.

1a.
     
  Kommissionen får på eget initiativ eller på begäran av Europaparlamentet, rådet, ESRB eller myndigheten anta ett beslut riktat till myndigheten om att en krissituation enligt denna förordning föreligger. Kommissionen ska se över detta beslut månadsvis och förklara att krissituationen upphört så snart det är lämpligt.

Om kommissionen fastslår att det föreligger en krissituation ska den vederbörligen och omedelbart informera Europaparlamentet och rådet.

2.   Om kommissionen har antagit ett beslut enligt
  punkt 1a, och under exceptionella omständigheter om samordnade åtgärder av nationella myndigheter är nödvändiga för att åtgärda en ogynnsam utveckling som kan komma att äventyra de finansiella marknadernas korrekta funktion och integritet eller stabiliteten i det finansiella systemet, helt eller delvis, inom Europeiska unionen
  , får myndigheten anta enskilda beslut om krav på de
  behöriga myndigheterna
  att vidta nödvändiga åtgärder i enlighet med de rättsakter som avses i artikel 1.2 för att åtgärda
  varje sådan utveckling
  genom att säkerställa att de finansiella instituten och de
  behöriga myndigheterna
  uppfyller kraven i dessa rättsakter.

3.   Om en
  behörig myndighet
  inte rättar sig efter det beslut av den europeiska myndigheten som avses i punkt 2 inom den där angivna tidsfristen, får den europeiska myndigheten – utan att det påverkar kommissionens befogenheter
  artikel 258 i EUF-fördraget
  – om de relevanta kraven i de rättsakter som avses i artikel 1.2 är direkt tillämpliga på finansiella institut, anta ett enskilt beslut riktat till ett finansiellt institut om krav på att vidta nödvändiga åtgärder för att uppfylla sina skyldigheter enligt dessa rättsakter, däribland även att upphöra att tillämpa eventuell oförenlig praxis.

4.   Beslut som antagits enligt punkt 3 ska ha företräde framför varje tidigare beslut i samma ärende som antagits av de
  behöriga myndigheterna
  .

Alla åtgärder de
  behöriga myndigheterna
  vidtar avseende
  frågor
  som är föremål för ett beslut enligt punkt 2 eller 3 ska vara förenliga med det beslutet.

Artikel 11

Lösande av tvister mellan
  behöriga myndigheter

1.   Om en
  behörig myndighet
  ogillar en annan
  behörig myndighets
  förfarande, med avseende på innehållet i en av dennas åtgärder eller på grund av att den avstått från att vidta åtgärder inom ett område där det i enlighet med de rättsakter som avses i artikel 1.2 krävs samarbete, samordning eller gemensamma beslut av
  behöriga myndigheter
  från mer än en medlemsstat,
  ska
  den europeiska myndigheten – utan att det påverkar de befogenheter som fastställs genom artikel 9 –
  på eget initiativ eller
  på begäran av en eller flera av de berörda
  behöriga myndigheterna gå i spetsen när det gäller att
  bistå dessa myndigheter med att nå fram till en överenskommelse enligt förfarandet i
  punkterna 2–4
  .

2.   Myndigheten ska ange en tidsfrist för förlikningen mellan de
  behöriga myndigheterna
  med beaktande av eventuella relevanta föreskrivna tidsfrister i de rättsakter som avses i artikel 1.2 och av hur komplex och brådskande frågan är.
  I detta läge ska myndigheten agera som medlare.

3.   Om de berörda
  behöriga myndigheterna
  vid slutet av förlikningsskedet inte har lyckats nå någon överenskommelse,
  ska
  den europeiska myndigheten
  , i enlighet med det förfarande som anges i artikel 29.1 tredje stycket,
  fatta ett beslut
  för att lösa tvisten och ålägga
  dem att vidta en specifik åtgärd
  , med bindande verkan för berörda behöriga myndigheter,
  i enlighet med
  unionslagstiftningen
  .

4.   Om en
  behörig myndighet
  inte rättar sig efter den europeiska myndighetens beslut och därigenom inte säkerställer att ett finansiellt institut uppfyller krav som är direkt riktade till det enligt de rättsakter som avses i artikel 1.2,
  ska
  den europeiska myndigheten – utan att det påverkar kommissionens befogenheter enligt
  artikel 258 i EUF-fördraget
  – anta ett enskilt beslut riktat till ett finansiellt institut om krav på nödvändiga åtgärder som institutet ska vidta för att uppfylla sina skyldigheter enligt
  unionslagstiftningen
  , däribland även krav på att upphöra med viss praxis.

4a.
     
  Beslut som antagits enligt punkt 4 ska ha företräde framför varje tidigare beslut i samma ärende som antagits av de behöriga myndigheterna. Alla åtgärder som de behöriga myndigheterna vidtar avseende förhållanden som är föremål för ett beslut enligt punkt 3 eller 4 ska vara förenliga med det beslutet.

4b.
     
  I den rapport som avses i artikel 35.2 ska ordföranden redogöra för tvisterna mellan de behöriga myndigheterna samt för vilka överenskommelser som nåtts och vilka beslut som fattats för att lösa tvisterna.

Artikel 11a

Lösande av sektorsövergripande tvister mellan behöriga myndigheter

Den gemensamma kommittén ska i enlighet med förfarandet i artiklarna 11 och 42 lösa sektorsövergripande tvister som kan uppstå mellan en eller flera behöriga myndigheter enligt definitionen i artikel 2.2 i denna förordning och i förordning (EU) nr .../2010 [om ESMA] och förordning (EU) nr .../2010 [om EBA].

Artikel 12

Tillsynskollegier

1.   Myndigheten ska bidra till att främja
  och övervaka effektivitet,
  ändamålsenlighet och konsekvens i arbetet i
  de
  tillsynskollegier
  som avses i direktiv 2006/48/EG
  och verka för enhetlighet i de olika kollegiernas tillämpning av
  unionslagstiftningen
  .
  Personal från myndigheten ska kunna delta i all verksamhet, däribland undersökningar på plats, som utförs gemensamt av två eller flera behöriga myndigheter.

2.   Myndigheten ska i den utsträckning den finner lämpligt
  leda
  tillsynskollegiernas arbete.
  I detta syfte
  ska den betraktas som ”behörig myndighet” enligt definitionen i relevant lagstiftning ▐.
  Den ska åtminstone

| a) | samla in och vidarebefordra all relevant information på löpande basis och i krissituationer i syfte att underlätta tillsynskollegiernas arbete samt upprätta och driva ett centralt system för att göra informationen tillgänglig för de behöriga myndigheterna i tillsynskollegierna, |
| --- | --- |

a)

samla in och vidarebefordra all relevant information på löpande basis och i krissituationer i syfte att underlätta tillsynskollegiernas arbete samt upprätta och driva ett centralt system för att göra informationen tillgänglig för de behöriga myndigheterna i tillsynskollegierna,

| b) | inleda och samordna stresstester inom hela unionen för att bedöma förmågan hos de finansiella instituten, särskilt de som avses i artikel 12b, att stå emot en ogynnsam marknadsutveckling och säkerställa att så enhetliga metoder som möjligt tillämpas på nationell nivå för dessa tester, |
| --- | --- |

b)

inleda och samordna stresstester inom hela unionen för att bedöma förmågan hos de finansiella instituten, särskilt de som avses i artikel 12b, att stå emot en ogynnsam marknadsutveckling och säkerställa att så enhetliga metoder som möjligt tillämpas på nationell nivå för dessa tester,

| c) | planera och leda tillsynsverksamhet både på löpande basis och i krissituationer, inbegripet bedömning av de risker som finansiella institut är eller kan vara utsatta för, och |
| --- | --- |

c)

planera och leda tillsynsverksamhet både på löpande basis och i krissituationer, inbegripet bedömning av de risker som finansiella institut är eller kan vara utsatta för, och

| d) | övervaka de uppgifter som de behöriga myndigheterna utför. |
| --- | --- |

d)

övervaka de uppgifter som de behöriga myndigheterna utför.

3a.
     
  Myndigheten får utfärda regelstandarder, genomförandestandarder, riktlinjer och rekommendationer som antagits enligt artiklarna 7, 7e och 8, för att harmonisera tillsynsrutinerna och de bästa metoder som antagits av tillsynskollegierna. Myndigheterna ska godkänna skriftliga arrangemang för varje kollegiums verksamhet för att garantera samstämmighet mellan alla kollegiers verksamhet.

3b.
     
  En rättsligt bindande medlarroll ska göra det möjligt för myndigheten att lösa tvister mellan behöriga myndigheter enligt det förfarande som fastställs i artikel 11. Om en överenskommelse inte kan nås inom det berörda tillsynskollegiet får myndigheten fatta tillsynsbeslut som är direkt tillämpliga på det berörda institutet.

Artikel 12a

Allmänna bestämmelser

1.
     
  Myndigheten ska fästa särskild uppmärksamhet vid och åtgärda risker för avbrott i de finansiella tjänsterna som i) orsakas av en försämring av hela eller en del av det finansiella systemet och ii) kan få allvarliga negativa konsekvenser för den inre marknaden och realekonomin (systemrisk). Alla typer av finansiella mellanhänder, marknader och infrastrukturer kan vara systemviktiga i någon utsträckning.

2.
     
  Myndigheten ska i samarbete med ESRB utarbeta en gemensam uppsättning kvantitativa och kvalitativa indikatorer (risk dashboard), som ska utgöra grund för att fastställa en tillsynsrankning för de gränsöverskridande institut som avses i artikel 12b. Denna rankning ska ses över regelbundet så att hänsyn tas till betydande ändringar i ett instituts riskprofil. Tillsynsrankningen ska spela en avgörande roll i beslutet att utöva direkt tillsyn över eller ingripa i ett nödlidande finansiellt institut.

3.
     
  Myndigheten ska utan att det påverkar tillämpningen av de rättsakter som avses i artikel 1.2 vid behov lägga fram ytterligare förslag till regelstandarder och genomförandestandarder samt riktlinjer och rekommendationer till de institut som avses i artikel 12b.

4.
     
  Myndigheten ska utöva tillsyn över gränsöverskridande institut som skulle kunna utgöra en systemrisk enligt artikel 12b. I sådana fall ska myndigheten agera via de behöriga myndigheterna.

5.
     
  Myndigheten ska inrätta en avvecklingsenhet med mandat att i enlighet med tydligt fastställda styrmetoder och förfaringssätt genomföra krishanteringen, från tidiga insatser till avveckling och insolvens, samt leda sådana förfaranden.

Artikel 12b

Fastställande av gränsöverskridande institut som skulle kunna utgöra en systemrisk

1.
     
  Tillsynsstyrelsen får, efter samråd med ESRB och i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 29.1, fastställa gränsöverskridande finansiella institut som på grund av den systemrisk de kan utgöra måste underställas direkt tillsyn från den europeiska myndighetens sida eller underställas den avvecklingsenhet som avses i artikel 12c.

2.
     
  De kriterier som används för att fastställa sådana finansiella institut ska vara samstämmiga med de kriterier som har fastställts av FSB, IMF och BIS.

Artikel 12c

Avvecklingsenhet

1.
     
  Bankavvecklingsenheten ska bevara den finansiella stabiliteten och minimera spridningen av negativa effekter från de nödlidande institut som avses i artikel 12b till övriga delar av systemet och ekonomin som helhet, samt begränsa kostnaderna för skattebetalarna genom att respektera proportionalitetsprincipen och rangordningen av fordringsägare samt garantera lika behandling över gränserna.

2.
     
  Avvecklingsenheten ska ges befogenhet att utföra de uppgifter som fastställs i punkt 1 i syfte att rehabilitera sina nödlidande institut eller besluta om avveckling av icke lönsamma institut (viktigt för att begränsa moraliska risker). Den skulle bland annat kunna kräva justering av kapital eller likviditet, anpassa affärsmixen, förbättra förfaranden, utse eller ersätta personer i ledningen, rekommendera garantier, lån och likviditetsstöd samt total eller partiell försäljning, skapa en bank för säkra tillgångar/en bank för osäkra fordringar eller en ”brobank”, byta ut skulder mot aktier (med lämpliga nedskrivningar) eller tillfälligt låta institutet övergå i offentlig ägo.

3.
     
  Bankavvecklingsenheten ska bestå av experter som utsetts av myndighetens tillsynsstyrelse och som besitter kunskaper och sakkännedom om omstruktureringar, kursomläggningar och avveckling när det gäller finansiella institut.

Artikel 12d

Europeisk ram för nationella garantisystem för försäkringssektorn

1.
     
  Myndigheten ska bidra till utvecklingen av en europeisk ram för nationella garantisystem för försäkringssektorn genom att verka i enlighet med de befogenheter den tilldelats genom denna förordning, i syfte att se till att nationella garantisystem för försäkringssektorn får adekvat finansiering genom bidrag från relevanta finansiella institut, även från sådana finansiella institut inom unionen som har sitt säte i en annan medlemsstat eller utanför unionen, samt tillhandahålla en hög skyddsnivå för alla försäkringstagare inom en harmoniserad ram över hela EU.

2.
     
  Artikel 8 om myndighetens befogenheter att anta riktlinjer och rekommendationer ska gälla för system för försäkringsersättning.

3.
     
  Kommissionen får anta tekniska regel- och genomförandestandarder, i enlighet med vad som fastställs i de rättsakter som avses i artikel 1.2, enligt det förfarande som fastställs i artikel 7–7d i denna förordning.

Artikel 12e

Europeiska stabilitetsfonden för försäkringar och tjänstepensioner

1.
     
  En europeisk stabilitetsfond för försäkringar och tjänstepensioner (stabilitetsfonden) ska inrättas i syfte att förbättra internaliseringen av det finansiella systemets kostnader, inbegripet full täckning av kostnader för den offentliga sektorn, och för att bistå vid krislösning för gränsöverskridande finansiella institut som kollapsat. Finansiella institut som är verksamma i endast en medlemsstat ska kunna välja att ansluta sig till fonden. Stabilitetsfonden ska anta lämpliga åtgärder för att undvika att tillgången till stöd genererar moraliska risker.

2.
     
  Stabilitetsfonden ska finansieras genom direkta bidrag från alla finansiella institut som fastställs i artikel 12b. Dessa bidrag ska vara proportionella i förhållande till varje enskilt instituts risknivå och bidrag till systemrisk samt variationer i den totala risken över tiden, såsom denna fastställs på basis av institutens indikatorer (risk dashboard). I den bidragsnivå som krävs ska hänsyn tas till mer allmänna ekonomiska villkor och de finansiella institutens behov av att bibehålla kapital för andra lagstadgade eller verksamhetsrelaterade krav.

3.
     
  Stabilitetsfonden ska förvaltas av en styrelse som utses av myndigheten för en femårsperiod. Ledamöterna av styrelsen ska väljas bland personal som föreslagits av de nationella myndigheterna. Stabilitetsfonden ska även inrätta en rådgivande nämnd som består av icke röstberättigade företrädare för de finansiella institut som deltar i stabilitetsfonden. Stabilitetsfondens styrelse får föreslå att myndigheten lägger ut stabilitetsfondens likviditetsförvaltning på erkända institut (såsom EIB), och likviditeten ska investeras i säkra och likvida instrument.

4.
     
  Om de samlade resurserna från de bidrag som lämnas av de finansiella instituten är otillräckliga för att hantera svårigheterna, får stabilitetsfonden utöka sina medel genom att emittera skuldförbindelser eller genom andra finansiella medel.

Artikel 13

Delegering av uppgifter och ansvar

1.   De
  behöriga myndigheterna
  får
  med delegatmyndighetens samtycke
  delegera uppgifter och ansvar till
  den europeiska myndigheten eller
  andra
  behöriga myndigheter på de villkor som fastställs i denna artikel
  .
  Medlemsstaterna får fastställa särskilda arrangemang avseende delegering av ansvar som måste uppfyllas innan deras behöriga myndigheter ingår sådana överenskommelser och får begränsa räckvidden för delegering till vad som är nödvändigt för ändamålsenlig övervakning av gränsöverskridande finansiella institut eller företagsgrupper.

2.   Myndigheten ska
  stimulera och
  underlätta delegering av uppgifter och ansvar mellan
  behöriga myndigheter
  genom att identifiera vilka slag av uppgifter och ansvar som kan delegeras eller utövas gemensamt och genom att främja bästa praxis.

2a.
     
  Delegering av ansvar ska resultera i en omfördelning av de befogenheter som fastställs i de rättsakter som avses i artikel 1.2. Bestämmelserna för den delegerande myndigheten ska styra förfarandet, tillämpningen och den administrativa och rättsliga prövningen avseende de delegerade ansvarsområdena.

3.   De
  behöriga myndigheterna
  ska underrätta den europeiska myndigheten om de avtal om delegering som de avser att ingå. De får inte sätta i kraft avtalen förrän tidigast en månad efter att ha underrättat den europeiska myndigheten.

Denna får yttra sig om det avsedda avtalet inom en månad från det att den underrättats om det.

Den europeiska myndigheten ska på lämpligt sätt offentliggöra varje avtal om delegering som ingås mellan
  behöriga myndigheter
  så att det säkerställs att alla berörda parter underrättas i tillfredsställande utsträckning.

Artikel 14

Gemensam tillsynskultur

1.   Myndigheten ska bidra aktivt till att bygga upp en gemensam europeisk tillsynskultur och en konsekvent tillsynspraxis samt säkerställa att enhetliga förfaranden och konsekventa metoder tillämpas i hela
  EU
  , och den ska minst utföra följande:

| a) | Avge yttranden till
  behöriga myndigheter
  . |
| --- | --- |

a)

Avge yttranden till
  behöriga myndigheter
  .

| b) | Främja ett effektivt bilateralt och multilateralt informationsutbyte mellan
  behöriga myndigheter
  under fullständigt iakttagande av tillämpliga bestämmelser om sekretess och skydd av personuppgifter i
  unionslagstiftningen
  på området. |
| --- | --- |

b)

Främja ett effektivt bilateralt och multilateralt informationsutbyte mellan
  behöriga myndigheter
  under fullständigt iakttagande av tillämpliga bestämmelser om sekretess och skydd av personuppgifter i
  unionslagstiftningen
  på området.

| c) | Bidra till utvecklingen av enhetliga tillsynsstandarder av hög kvalitet, även avseende rapportering
  , och internationella redovisningsstandarder i enlighet med artikel 1.2a
  . |
| --- | --- |

c)

Bidra till utvecklingen av enhetliga tillsynsstandarder av hög kvalitet, även avseende rapportering
  , och internationella redovisningsstandarder i enlighet med artikel 1.2a
  .

| d) | Utvärdera tillämpningen av de tekniska
  regel- och genomförandestandarder
  på området som antagits av kommissionen och av de riktlinjer och rekommendationer som den själv utfärdat och i tillämpliga fall föreslå ändringar. |
| --- | --- |

d)

Utvärdera tillämpningen av de tekniska
  regel- och genomförandestandarder
  på området som antagits av kommissionen och av de riktlinjer och rekommendationer som den själv utfärdat och i tillämpliga fall föreslå ändringar.

| e) | Upprätta sektorsspecifika och sektorövergripande utbildningsprogram, underlätta personalutbyte och uppmuntra de
  behöriga myndigheterna
  att öka utnyttjandet av system för utsändning av personal och andra instrument. |
| --- | --- |

e)

Upprätta sektorsspecifika och sektorövergripande utbildningsprogram, underlätta personalutbyte och uppmuntra de
  behöriga myndigheterna
  att öka utnyttjandet av system för utsändning av personal och andra instrument.

2.   Myndigheten får i tillämplig utsträckning utveckla nya praktiska instrument och konvergensskapande medel för att främja gemensam metodik och praxis i tillsynen.

Artikel 15

Kollegial utvärdering av
  behöriga myndigheter

1.   Myndigheten ska regelbundet
  organisera och
  genomföra kollegiala utvärderingar av vissa av eller alla de
  behöriga myndigheternas
  verksamheter för att ytterligare öka jämförbarheten mellan tillsynsresultaten. Den ska i detta syfte utarbeta metoder för att objektivt bedöma och jämföra de myndigheter som utvärderas.
  Vid kollegiala utvärderingar ska hänsyn tas till befintlig information och redan gjorda utvärderingar som avser den berörda behöriga myndigheten.

2.   Den kollegiala utvärderingen ska särskilt, men inte uteslutande, omfatta följande:

| a) | Lämpligheten hos
  den
  behöriga myndighetens resurser och styrformer
  med särskild hänsyn till möjligheterna att effektivt tillämpa
  de tekniska regel- och genomförandestandarder som avses i artiklarna 7–7e och
  de rättsakter som avses i artikel 1.2 och kapaciteten att anpassa sig till marknadsutvecklingen. |
| --- | --- |

a)

Lämpligheten hos
  den
  behöriga myndighetens resurser och styrformer
  med särskild hänsyn till möjligheterna att effektivt tillämpa
  de tekniska regel- och genomförandestandarder som avses i artiklarna 7–7e och
  de rättsakter som avses i artikel 1.2 och kapaciteten att anpassa sig till marknadsutvecklingen.

| b) | Den grad av konvergens som uppnåtts i tillämpningen av
  unionslagstiftningen
  och i tillsynspraxis, även med avseende på
  de
  tekniska
  regel- och genomförandestandarder
  , riktlinjer och rekommendationer som antagits enligt artiklarna 7 och 8 och den utsträckning i vilken tillsynspraxis uppfyller målen i
  unionslagstiftningen
  . |
| --- | --- |

b)

Den grad av konvergens som uppnåtts i tillämpningen av
  unionslagstiftningen
  och i tillsynspraxis, även med avseende på
  de
  tekniska
  regel- och genomförandestandarder
  , riktlinjer och rekommendationer som antagits enligt artiklarna 7 och 8 och den utsträckning i vilken tillsynspraxis uppfyller målen i
  unionslagstiftningen
  .

| c) | God praxis som utvecklats av vissa
  behöriga myndigheter
  och som med fördel kan antas av andra
  behöriga myndigheter
  . |
| --- | --- |

c)

God praxis som utvecklats av vissa
  behöriga myndigheter
  och som med fördel kan antas av andra
  behöriga myndigheter
  .

| d) | Den effektivitet och den grad av konvergens som uppnåtts i genomförandet av de bestämmelser som antagits för att genomföra unionslagstiftningen, även med avseende på administrativa åtgärder och påföljder gentemot ansvariga personer då dessa bestämmelser inte har följts. |
| --- | --- |

d)

Den effektivitet och den grad av konvergens som uppnåtts i genomförandet av de bestämmelser som antagits för att genomföra unionslagstiftningen, även med avseende på administrativa åtgärder och påföljder gentemot ansvariga personer då dessa bestämmelser inte har följts.

3.   Den europeiska myndigheten kan med utgångspunkt i den kollegiala utvärderingen utfärda
  riktlinjer och
  rekommendationer
  i enlighet med artikel 8
  till
  de behöriga myndigheterna
  .
  Myndigheten ska ta hänsyn till resultaten av den kollegiala utvärderingen när den utarbetar förslag till tekniska regel- eller genomförandestandarder i enlighet med artikel 7–7e. De behöriga myndigheterna ska sträva efter att följa myndighetens råd. Om en behörig myndighet inte följer dessa råd ska den underrätta myndigheten om skälen till detta.

Myndigheten ska offentliggöra bästa metoder som kan fastställas utifrån dessa kollegiala utvärderingar. Dessutom får alla andra resultat av den kollegiala utvärderingen offentliggöras, förutsatt att den behöriga myndighet som är föremål för den kollegiala utvärderingen ger sitt samtycke.

Artikel 16

Samordningsuppgifter

1.
     Myndigheten ska svara för den allmänna samordningen mellan de
  behöriga myndigheterna
  , även i händelse av att en ogynnsam utveckling kan komma att äventyra de finansiella marknadernas korrekta funktion och integritet eller stabiliteten hos det finansiella systemet i
  Europeiska unionen
  .

2.
     Myndigheten ska främja samordnade reaktioner från
  Europeiska unionen
  , bland annat genom att

| (1) | underlätta informationsutbytet mellan de
  behöriga myndigheterna
  , |
| --- | --- |

(1)

underlätta informationsutbytet mellan de
  behöriga myndigheterna
  ,

| (2) | fastställa omfattningen
  och, när så är möjligt och lämpligt,
  kontrollera tillförlitligheten hos den information som ska göras tillgänglig för alla
  behöriga myndigheter
  , |
| --- | --- |

(2)

fastställa omfattningen
  och, när så är möjligt och lämpligt,
  kontrollera tillförlitligheten hos den information som ska göras tillgänglig för alla
  behöriga myndigheter
  ,

| (3) | fungera som medlare efter begäran av
  behöriga myndigheter
  eller på eget initiativ, utan att detta ska påverka artikel 11, och |
| --- | --- |

(3)

fungera som medlare efter begäran av
  behöriga myndigheter
  eller på eget initiativ, utan att detta ska påverka artikel 11, och

| (4) | utan dröjsmål underrätta ESRB om krissituationer som kan komma att uppstå. |
| --- | --- |

(4)

utan dröjsmål underrätta ESRB om krissituationer som kan komma att uppstå.

| (4a) | vidta alla lämpliga åtgärder i samband med en utveckling som kan äventyra de finansiella marknadernas funktion, i syfte att underlätta samordningen av de åtgärder som vidtagits av berörda behöriga myndigheter, |
| --- | --- |

(4a)

vidta alla lämpliga åtgärder i samband med en utveckling som kan äventyra de finansiella marknadernas funktion, i syfte att underlätta samordningen av de åtgärder som vidtagits av berörda behöriga myndigheter,

| (4b) | centralisera information som mottagits från behöriga myndigheter i enlighet med artiklarna 12 och 20 till följd av de lagstadgade rapporteringskrav som gäller för institut som bedriver verksamhet i mer än en medlemsstat. Myndigheten ska vidarebefordra denna information till de övriga berörda behöriga myndigheterna. |
| --- | --- |

(4b)

centralisera information som mottagits från behöriga myndigheter i enlighet med artiklarna 12 och 20 till följd av de lagstadgade rapporteringskrav som gäller för institut som bedriver verksamhet i mer än en medlemsstat. Myndigheten ska vidarebefordra denna information till de övriga berörda behöriga myndigheterna.

Artikel 17

Bedömning av marknadsutvecklingen

1.   Myndigheten ska övervaka och bedöma marknadsutvecklingen inom sitt behörighetsområde och när så krävs underrätta Europeiska
  tillsynsmyndigheten (Europeiska bankmyndigheten)
  , Europeiska
  tillsynsmyndigheten (Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten)
  och ESRB samt Europaparlamentet, rådet och kommissionen om relevanta mikroprudentiella tendenser, potentiella risker och sårbarheter.
  Myndigheten ska i sin bedömning inkludera en ekonomisk analys av de marknader där finansiella institut är verksamma och en utvärdering av den potentiella marknadsutvecklingens inverkan på dessa.

1a.
     Myndigheten ska särskilt i samarbete med ESRB ta initiativ till och samordna EU-omfattande utvärderingar av de finansiella institutens förutsättningar för att stå emot en ogynnsam utveckling på marknaden. I detta syfte ska den utarbeta följande för tillämpning av de
  behöriga myndigheterna
  .

| a) | Gemensamma metoder för att bedöma effekterna på instituts finansiella ställning under olika ekonomiska scenarier. |
| --- | --- |

a)

Gemensamma metoder för att bedöma effekterna på instituts finansiella ställning under olika ekonomiska scenarier.

| b) | Ett gemensamt tillvägagångssätt för att sprida resultaten av dessa bedömningar av finansiella instituts motståndskraft. |
| --- | --- |

b)

Ett gemensamt tillvägagångssätt för att sprida resultaten av dessa bedömningar av finansiella instituts motståndskraft.

| ba) | Gemensamma metoder för att utvärdera hur specifika produkter eller distributionsprocesser inverkar på ett instituts finansiella ställning och på försäkringstagare, förmånstagare och kundinformation. |
| --- | --- |

ba)

Gemensamma metoder för att utvärdera hur specifika produkter eller distributionsprocesser inverkar på ett instituts finansiella ställning och på försäkringstagare, förmånstagare och kundinformation.

2.   Myndigheten ska minst en gång per år, och oftare om så krävs – utan att det påverkar ESRB:s uppgifter enligt förordning (EU) nr .../2010 – till Europaparlamentet, rådet, kommissionen och ESRB överlämna bedömningar av tendenser, potentiella risker och sårbarheter inom sitt behörighetsområde.

Myndigheten ska i dessa bedömningar även införa en klassificering av de huvudsakliga riskerna och sårbarheterna och, när så krävs, rekommendera förebyggande eller korrigerande åtgärder.

3.   Myndigheten ska i nära samarbete med Europeiska
  tillsynsmyndigheten (Europeiska bankmyndigheten)
  och Europeiska
  tillsynsmyndigheten (Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten) genom den gemensamma kommittén
  se till att utveckling, risker och sårbarheter bevakas tillfredsställande även i ett sektorövergripande perspektiv.

Artikel 18

Internationella förbindelser

1.
     Myndigheten kan, utan att det påverkar
  EU-institutionernas och medlemsstaternas
  behörighetsområden, utveckla kontakter
  och
  ingå administrativa avtal med
  tillsynsmyndigheter,
  internationella organisationer och förvaltningar i tredjeländer.
  Dessa avtal ska inte medföra några juridiska förpliktelser för Europeiska unionen och dess medlemsstater, och de ska heller inte hindra medlemsstaterna och deras behöriga myndigheter från att ingå bilaterala eller multilaterala avtal med tredjeländer.

2.
     Myndigheten ska bistå i förberedelserna för beslut om likvärdighet avseende tillsynsordningar i tredjeländer i enlighet med de rättsakter som avses i artikel 1.2.

3.
     
  I den rapport som avses i artikel 28.4a ska myndigheten ange administrativa avtal och likvärdiga beslut samt det stöd som tillhandahållits i förberedelserna för beslut om likvärdighet som man kommit överens om med internationella organisationer eller förvaltningar i tredjeländer och det stöd som tillhandahållits i förberedelserna för beslut om likvärdighet.

Artikel 19

Övriga uppgifter

1.   Myndigheten får efter begäran av Europaparlamentet, rådet eller kommissionen eller på eget initiativ avge yttranden till Europaparlamentet, rådet och kommissionen om alla frågor som har samband med dess behörighetsområde.

1a.
     
  Om myndigheten inte har lämnat något förslag till tekniska regel- eller genomförandestandarder inom den tidsfrist som anges i de rättsakter som avses i artikel 1.2, eller om ingen tidsfrist fastställts, får kommissionen begära ett sådant förslag och fastställa en tidsfrist för dess inlämnande.

Med tanke på ärendets brådskande natur får kommissionen begära att ett förslag till tekniska regelstandarder eller tekniska genomförandestandarder lämnas före utgången av den tidsfrist som anges i de rättsakter som avses i artikel 1.2. I detta fall ska kommissionen ange skälen till detta.

2.   När det gäller bedömningar av den finansiella stabiliteten i fusioner och förvärv som omfattas av
  tillämpningsområdet för direktiv 2009/138/EG och som enligt det direktivet kräver samråd mellan de behöriga myndigheterna i två eller fler medlemsstater
  , får myndigheten ▐ efter ansökan från någon
  av de berörda behöriga myndigheterna
  utfärda och offentliggöra
  ett yttrande
  om en stabilitetsbedömning ▐.
  Yttrandet ska utfärdas snabbt och under alla förhållanden före utgången av bedömningsperioden enligt direktiv 2009/138/EG.
  Artikel 20 ska
  gälla för de områden för vilka den europeiska myndigheten får utfärda ett yttrande
  .

Artikel 20

Insamling av information

1.   På begäran av myndigheten ska medlemsstaternas
  behöriga myndigheter ▐
  lämna alla nödvändiga upplysningar så att den kan fullgöra de uppgifter som den tilldelas genom denna förordning
  , under förutsättning att mottagaren har laglig tillgång till de relevanta uppgifterna och att begäran om upplysningar står i proportion till den aktuella uppgiftens karaktär
  .

1a.
     Myndigheten kan också begära att information ska lämnas vid återkommande tillfällen.
  Vis sådana framställningar ska om möjligt gemensamma rapporteringsformat användas.

1b.
     
  På en vederbörligen motiverad begäran av en behörig myndighet i en medlemsstat får myndigheten tillhandahålla all information som behövs för att den behöriga myndigheten ska kunna utföra sina uppgifter, i enlighet med de krav på tystnadsplikt som fastställs i sektorsspecifik lagstiftning och i artikel 56.

1c.
     
  Innan myndigheten begär information enligt denna artikel, och för att undvika dubbla rapporteringskrav, ska myndigheten först beakta all befintlig statistik som har framställts, spridits och bearbetats av Europeiska statistiksystemet och Europeiska centralbankssystemet.

2.   Om information inte är tillgänglig eller inte görs tillgänglig i tid av
  de behöriga myndigheterna
  ▐ får den europeiska myndigheten sända en
  vederbörligen
  motiverad begäran till
  andra tillsynsmyndigheter, finansministeriet, om detta har tillgång till tillsynsinformation, centralbanken eller statistikmyndigheten i den berörda medlemsstaten
  .

2a.
     
  Om information inte är tillgänglig eller inte görs tillgänglig i tid enligt punkterna 1 eller 2 får den europeiska myndigheten sända en vederbörligen motiverad begäran direkt till de berörda finansiella instituten. Den motiverade begäran ska innehålla en förklaring till varför det krävs data om det enskilda finansiella institutet.

Myndigheten ska informera de relevanta behöriga myndigheterna om framställningarna i enlighet med punkterna 2 och 2a.

På begäran av den europeiska myndigheten ska
  de behöriga myndigheterna
  ▐ bistå den vid insamlingen av sådan information.

3.   Myndigheten får använda konfidentiell information som den mottagit
  enligt denna artikel
  endast för att utföra de uppgifter som den tilldelats genom denna förordning.

Artikel 21

Relationer till ESRB

1.   ▐ Myndigheten ska
  ha ett nära och regelbundet samarbete
  med ESRB.

2.   Myndigheten ska ▐ regelbundet tillhandahålla sådan uppdaterad information som är nödvändig för att ESRB ska kunna utföra sina uppgifter. Alla uppgifter som inte ingår i sammanfattningar eller i kollektiva uppgifter och som är nödvändiga för att ESRB ska kunna utföra sina uppgifter ska utan dröjsmål tillhandahållas ESRB efter en motiverad begäran enligt artikel [15] i förordning (EU) nr .../2010.
  Myndigheten ska i samarbete med ESRB förfoga över lämpliga interna förfaranden för överföring av sekretessbelagd information, särskilt rörande enskilda finansiella institut.

3.   Myndigheten ska i enlighet med punkterna 4 och 5 se till att en korrekt uppföljning görs av ESRB:s varningar och rekommendationer enligt artikel [16] i förordning (EU) nr .../2010 [ESRB-förordningen].

4.   När myndigheten tar emot en varning eller rekommendation som ESRB riktar till den ska den utan dröjsmål kalla till sammanträde i tillsynsstyrelsen och bedöma i vilken utsträckning varningen eller rekommendationen påverkar dess utförande av sina uppgifter.

Den ska med relevant beslutsförfarande i enlighet med de befogenheter den tilldelats genom denna förordning fastställa vilka
  eventuella
  åtgärder som ska vidtas för att åtgärda de frågor som identifierats i varningen eller rekommendationen.

Om myndigheten inte vidtar några åtgärder till följd av en rekommendation ska den överlämna en motivering av detta till
  Europaparlamentet, rådet och
  ESRB.

5.   När myndigheten tar emot en varning eller rekommendation från ESRB som är riktad till en
  behörig myndighet
  ska den i tillämpliga fall utöva de befogenheter som den tilldelats genom denna förordning för att säkerställa att en uppföljning görs utan dröjsmål.

Om adressaten avser att inte följa ESRB:s rekommendation, ska den underrätta tillsynsstyrelsen om detta och med den diskutera sina skäl för att inte handla.

Den
  behöriga myndigheten
  ska vederbörligen beakta tillsynsstyrelsens synpunkter när den underrättar
  rådet och
  ESRB i enlighet med artikel [17] i förordning (EU) nr .../2010 [ESRB-förordningen].

6.   Vid utförandet av sina uppgifter enligt denna förordning ska myndigheten i högsta grad beakta ESRB:s varningar och rekommendationer.

Artikel 22

Intressentgrupp för försäkring
  och
  återförsäkring och
  intressentgrupp för
  tjänstepensioner

1.   För
  att underlätta
  samråd med intressenter på områden av betydelse för myndighetens utförande av sina uppgifter ska en intressentgrupp för försäkring
  och
  återförsäkring och
  en intressentgrupp för
  tjänstepensioner
  (nedan kallade intressentgrupperna)
  inrättas.
  Intressentgrupperna ska höras om de åtgärder som vidtas i enlighet med artikel 7 om tekniska regel- och genomförandestandarder och, i den mån de inte rör enskilda finansiella institut, artikel 8 om riktlinjer och rekommendationer. Om åtgärder måste vidtas brådskande och samrådet blir omöjligt ska intressentgrupperna underrättas så snart som möjligt.

Intressentgrupperna ska sammanträda minst fyra gånger om året på samma dag och samma plats och ska underrätta varandra om frågor som diskuterats och som inte brukar tas upp till diskussion.

Ledamöter i den ena intressentgruppen får även vara ledamöter i den andra.

2.   
  Intressentgruppen för försäkring och återförsäkring
  ska ha 30 ledamöter med en rättvis fördelning mellan företrädare för försäkrings- och återförsäkringsföretag samt
  försäkringsförmedlare verksamma i unionen
  , dessas anställda samt konsumenter
  ,
  användare av försäkrings-
  och återförsäkringstjänster
  och
  företrädare för små och medelstora företag
  .
  Minst fem av ledamöterna ska vara oberoende topprankade akademiker. Tio av ledamöterna ska företräda finansiella institut och tre av dessa ska företräda kooperativa och ömsesidiga försäkrings- eller återförsäkringsföretag.

2a.
     
  Intressentgruppen för tjänstepensioner ska ha 30 ledamöter med en rättvis fördelning mellan företrädare för tjänstepensionsinstitut verksamma i unionen, företrädare för dessas anställda samt konsumenter, användare av tjänstepensionstjänster och företrädare för små och medelstora företag. Minst fem av ledamöterna ska vara oberoende topprankade akademiker. Tio av ledamöterna ska företräda finansiella institut.

3.   Ledamöterna i
  intressentgrupperna
  ska utses av myndighetens tillsynsstyrelse på förslag av relevanta intressenter. I sitt beslut ska tillsynsstyrelsen i största möjliga utsträckning se till att en lämplig geografisk
  och könsmässig
  avvägning görs mellan företrädare för intressenter runtom i
  Europeiska unionen
  .

I sitt beslut ska tillsynsstyrelsen se till att alla ledamöter som inte företräder professionella marknadsaktörer eller deras anställda redovisar alla potentiella intressekonflikter.

3a.
     Myndigheten ska
  tillhandahålla all nödvändig information och se till att intressentgrupperna ges tillfredsställande sekretariatsstöd
  .
  Ledamöter i intressentgrupperna som företräder ideella organisationer ska få adekvat reseersättning. Grupperna får inrätta arbetsgrupper i tekniska frågor.

4.   Ledamöterna i
  intressentgrupperna
  ska förordnas på två och ett halvt år, varefter ett nytt urvalsförfarande ska ske.

Ledamöter får delta under två på varandra följande perioder.

5.   
  Intressentgrupperna
  får avge yttranden och lämna råd till myndigheten i varje fråga som har samband med dennas uppgifter
  , med särskild tonvikt vid de uppgifter som anges i artiklarna 7–7e, 8, 14, 15 och 17
  .

6.   
  Intressentgrupperna
  ska
  själva
  anta
  sina arbetsordningar på grundval av en överenskommelse med två tredjedelars majoritet bland sina ledamöter
  .

7.   Myndigheten ska offentliggöra
  intressentgruppernas
  yttranden och råd och resultaten av samråden med
  dem
  .

Artikel 23

Skyddsklausul

1.   
  Om en medlemsstat finner att ett beslut enligt artikel 10.2 eller artikel 11 innebär ett direkt och betydande intrång i dess finanspolitiska ansvarsområden ska den, inom tio arbetsdagar efter det att den europeiska myndighetens beslut notifierats till medlemsstatens behöriga myndighet, notifiera den europeiska myndigheten, kommissionen och Europaparlamentet. I sin notifiering ska medlemsstaten ange motiven och göra en konsekvensbedömning av i vilken utsträckning beslutet innebär intrång i dess finanspolitiska ansvarsområden.

2.   
  Den europeiska myndigheten ska inom en tidsfrist av en månad från medlemsstatens notifiering underrätta denna om huruvida den vidhåller, ändrar eller återkallar sitt beslut.

3.   
  Om myndigheten vidhåller eller ändrar sitt beslut ska rådet besluta om huruvida myndighetens beslut ska vidhållas eller återkallas. Beslut att vidhålla myndighetens beslut ska fattas med enkel majoritet bland medlemmarna. Beslut att återkalla myndighetens beslut ska fattas med kvalificerad majoritet bland medlemmarna. De berörda medlemmarnas röster ska inte räknas in i något av dessa fall.

3a.
     Om rådet inte fattar något beslut inom tio arbetsdagar
  när artikel 10 tillämpas och inom en månad när artikel 11 tillämpas,
  ska myndighetens beslut anses ha vidhållits.

3b.
     
  Om ett beslut som antas enligt artikel 10 leder till ett utnyttjande av de fonder som inrättats i enlighet med artikel 12d eller artikel 12e, får medlemsstaterna inte uppmana rådet att vidhålla eller återkalla ett beslut som fattats av myndigheten.

Artikel 24

Beslutsförfaranden

1.   Innan myndigheten fattar beslut enligt
  denna förordning
  ska den underrätta
  alla namngivna adressater
  om sin avsikt att anta beslutet och, med full hänsyn till hur brådskande
  och komplex
  frågan är
  samt vilka konsekvenser den kan få
  , ange en tidsfrist inom vilken adressaten kan lämna synpunkter i ärendet.
  Detta gäller på motsvarande sätt för de rekommendationer som avses i artikel 9.4.

2.   Myndighetens beslut ska innehålla beslutets grunder.

3.   Myndighetens besluts adressater ska underrättas om vilka rättsmedel som står till deras förfogande enligt denna förordning.

4.   Myndigheten ska efter lämpliga tidsintervall regelbundet ompröva beslut som den fattat enligt artikel 10.2 eller 10.3.

5.   Beslut som myndigheten fattar enligt artiklarna 9, 10 och 11 ska offentliggöras, och offentliggörandet ska innehålla identitetsuppgifter för den
  behöriga myndighet
  eller det finansiella institut som berörs och det huvudsakliga innehållet i beslutet
  , såvida inte offentliggörandet strider mot
  finansiella instituts rättmätiga intresse av att skydda sina affärshemligheter
  eller skulle kunna utgöra en allvarlig risk för finansmarknadernas korrekta funktion eller för stabiliteten hos hela eller delar av Europeiska unionens finansiella system
  .

KAPITEL III

ORGANISATION

Avsnitt 1

TILLSYNSSTYRELSE

Artikel 25

Sammansättning

1.   Tillsynsstyrelsen ska ha följande ledamöter:

| a) | En ordförande (utan rösträtt). |
| --- | --- |

a)

En ordförande (utan rösträtt).

| b) | Varje medlemsstats chef för den nationella
  myndighet
  som är behörig att utöva tillsyn över finansiella institut
  enligt artikel 2.1, som ska träffas personligen minst två gånger om året
  . ▐ |
| --- | --- |

b)

Varje medlemsstats chef för den nationella
  myndighet
  som är behörig att utöva tillsyn över finansiella institut
  enligt artikel 2.1, som ska träffas personligen minst två gånger om året
  . ▐

| c) | En företrädare (utan rösträtt) för kommissionen. |
| --- | --- |

c)

En företrädare (utan rösträtt) för kommissionen.

| d) | En företrädare (utan rösträtt) för ESRB. |
| --- | --- |

d)

En företrädare (utan rösträtt) för ESRB.

| e) | En företrädare (utan rösträtt) för var och en av de båda andra europeiska tillsynsmyndigheterna. |
| --- | --- |

e)

En företrädare (utan rösträtt) för var och en av de båda andra europeiska tillsynsmyndigheterna.

1a.
     
  Tillsynsstyrelsen ska regelbundet och minst två gånger om året hålla möten med intressentgrupperna.

2.   Varje
  behörig myndighet
  ▐ ska ansvara för att inom sig utse en suppleant på hög nivå, som kan ersätta den ledamot i tillsynsstyrelsen som avses i punkt 1 b, om denna person är förhindrad att delta.

2a.
     
  I medlemsstater med mer än en myndighet som är behörig att utöva tillsyn enligt denna förordning ska dessa myndigheter bestämma sinsemellan hur representationen ska utövas, bland annat vid eventuella omröstningar enligt artikel 29.

3.   Tillsynsstyrelsen får besluta att inbjuda observatörer.

Verkställande direktören får delta (utan rösträtt ) i tillsynsstyrelsens sammanträden.

Artikel 26

Interna kommittéer och paneler

1.   Tillsynsstyrelsen får inrätta interna kommittéer eller paneler för specifika uppgifter som den tilldelats och besluta om att vissa klart definierade uppgifter och beslut ska delegeras till interna kommittéer eller paneler, till förvaltningsstyrelsen eller till ordföranden.

2.   Vid tillämpningen av artikel 11 ska tillsynsstyrelsen sammankalla en
  oberoende
  panel som ska
  ha en välavvägd ledamotssammansättning som underlättar en opartisk tvistlösning och ska
  bestå av dess ordförande och två av dess ledamöter, som inte får vara företrädare för de
  behöriga myndigheter
  som är tvistande parter
  och inte heller får ha något intresse i konflikten eller direkt anknytning till de berörda behöriga myndigheterna
  .

2a.
     
  Med förbehåll för artikel 11.2 ska panelen föreslå ett beslut som ska antas slutgiltigt av tillsynsstyrelsen i enlighet med förfarandet i artikel 29.1 tredje stycket.

2b.
     
  Tillsynsstyrelsen ska anta en arbetsordning för den panel som avses i punkt 2.

Artikel 27

Oberoende

1.
     När ordföranden och de röstberättigade ledamöterna i tillsynsstyrelsen utför uppgifter enligt denna förordning ska de handla oberoende och objektivt
  uteslutande i hela unionens
  intresse och varken efterfråga eller ta emot instruktioner från
  EU:s institutioner eller organ
  , regeringen i någon medlemsstat eller något annat offentligt eller privat organ.

2.
     
  Medlemsstaterna, EU: institutioner och andra offentliga och privata organ får inte försöka påverka hur tillsynsstyrelsens ledamöter utför sina uppgifter.

Artikel 28

Tillsynsstyrelsens uppgifter

1.   Tillsynsstyrelsen ska ge myndigheten vägledning i dess arbete och ansvara för att fatta sådana beslut som avses i kapitel II.

2.   Tillsynsstyrelsen ska anta sådana yttranden, rekommendationer och beslut och utfärda sådana råd som avses i kapitel II.

3.   Tillsynsstyrelsen ska utse sin ordförande.

4.   Tillsynsstyrelsen ska före den 30 september varje år på förslag från förvaltningsstyrelsen anta myndighetens arbetsprogram för det kommande året och överlämna det för kännedom till Europaparlamentet, rådet och kommissionen.

Detta arbetsprogram ska antas utan att det årliga budgetförfarandet åsidosätts och därefter offentliggöras.

4a.
     
  Tillsynsstyrelsen ska på grundval av ett förslag från förvaltningsstyrelsen anta en årsrapport om myndighetens verksamhet, inbegripet om utförandet av ordförandens uppgifter, som bygger på det utkast till årsrapport som avses i artikel 38.7, och senast den 15 juni varje år överlämna denna rapport till Europaparlamentet, rådet, kommissionen, revisionsrätten och Europeiska ekonomiska och sociala kommittén. Rapporten ska offentliggöras.

5.   Tillsynsstyrelsen ska anta myndighetens fleråriga arbetsprogram och överlämna det för kännedom till Europaparlamentet, rådet och kommissionen.

Det fleråriga arbetsprogrammet ska antas utan att det årliga budgetförfarandet åsidosätts och därefter offentliggöras.

6.   Tillsynsstyrelsen ska
  anta budgeten
  i enlighet med artikel 49.

7.   Tillsynsstyrelsen ska ha befogenhet att vidta disciplinära åtgärder mot ordföranden och verkställande direktören och kunna återkalla deras uppdrag i enlighet med artikel 33.5 respektive artikel 36.5.

Artikel 29

Beslutsfattande

1.   
  ▐ Tillsynsstyrelsens beslut
  ska
  fattas
  med
  enkel
  majoritet bland dess ledamöter
  , i enlighet med principen om en röst för varje ledamot
  . ▐

När det gäller de rättsakter som anges i artiklarna 7 och 8 samt åtgärder och beslut som antas i enlighet med kapitel VI och genom undantag från första stycket, ska tillsynsstyrelsen fatta beslut på grundval av en kvalificerad majoritet av dess ledamöter, i enlighet med artikel 16.4 i fördraget om Europeiska unionen och artikel 3 i protokoll nr 36 om övergångsbestämmelser som är fogat till fördraget om Europeiska unionen och EUF-fördraget.

När det gäller beslut i enlighet med artikel 11.3, för beslut som fattas av den samordnande tillsynsmyndigheten, ska det beslut som föreslås av panelen betraktas som antaget, om det godkänns av en enkel majoritet, förutsatt att det inte avvisas av ledamöter som representerar en blockerande minoritet av rösterna enligt definitionen i artikel 16.4 i fördraget om Europeiska unionen och artikel 3 i protokoll nr 36 om övergångsbestämmelser som är fogat till fördraget om Europeiska unionen och EUF-fördraget.

När det gäller alla övriga beslut i enlighet med artikel 11.3 ska det beslut som föreslås av panelen antas av en enkel majoritet av ledamöterna i tillsynsstyrelsen i enlighet med principen om en röst för varje ledamot.

2.   Sammanträdena i tillsynsstyrelsen ska sammankallas av ordföranden på eget initiativ eller efter begäran av minst en tredjedel av dess ledamöter och ledas av ordföranden.

3.   Tillsynsstyrelsen ska själv anta och offentliggöra sin arbetsordning.

4.   I arbetsordningen ska närmare bestämmelser för omröstningar anges, särskilt i tillämpliga fall beträffande beslutförhet. Ledamöter utan rösträtt och observatörer, med undantag av ordföranden och verkställande direktören, ska inte delta i diskussioner i tillsynsstyrelsen som avser enskilda finansiella institut, såvida inte annat föreskrivs i artikel 61 eller i de rättsakter som avses i artikel 1.2.

Avsnitt 2

FÖRVALTNINGSSTYRELSE

Artikel 30

Sammansättning

1.   Förvaltningsstyrelsen ska bestå av ordföranden ▐ och
  sex andra
  ledamöter
  av
  tillsynsstyrelsen
  , som valts av tillsynsstyrelsens röstberättigade ledamöter
  .

Varje ledamot utom ordföranden ska ha en suppleant som kan ersätta en ledamot som är förhindrad att delta.

Ledamöterna i förvaltningsstyrelsen ska förordnas på två och ett halvt år. Förordnandet kan förlängas en gång.
  Sammansättningen av förvaltningsstyrelsen ska vara väl avvägd och proportionerlig samt avspegla Europeiska unionen som helhet. Mandaten ska vara saxade och ett lämpligt rotationssystem ska tillämpas.

2.   Förvaltningsstyrelsen ska fatta beslut med majoritet bland de närvarande ledamöterna. Varje ledamot ska ha en röst.

Verkställande direktören
  och en företrädare för kommissionen
  ska delta utan rösträtt i förvaltningsstyrelsens sammanträden.

Kommissionens företrädare ska ha rösträtt i frågor som avses i artikel 49.

Förvaltningsstyrelsen ska själv anta och offentliggöra sin arbetsordning.

3.   Sammanträdena i förvaltningsstyrelsen ska sammankallas av ordföranden på eget initiativ eller efter begäran av minst en tredjedel av dess ledamöter och ledas av ordföranden.

Förvaltningsstyrelsen ska sammanträda före varje sammanträde med tillsynsstyrelsen, och så ofta den anser det nödvändigt.
  Förvaltningsstyrelsen ska ha minst
  fem
  ▐ sammanträden per år.

4.   Ledamöterna i förvaltningsstyrelsen får enligt bestämmelserna i arbetsordningen låta sig biträdas av rådgivare eller experter.
  De ledamöter som inte har rösträtt, med undantag för den verkställande direktören, ska inte delta i några diskussioner inom förvaltningsstyrelsen som rör enskilda finansiella institut.

Artikel 31

Oberoende

Ledamöterna i förvaltningsstyrelsen ska handla oberoende och objektivt
  uteslutande i hela unionens
  intresse och varken efterfråga eller ta emot instruktioner från
  EU:s institutioner eller organ
  , regeringen i någon medlemsstat eller något annat offentligt eller privat organ.

Medlemsstaterna, EU:s institutioner eller organ eller andra offentliga eller privata organ får inte försöka påverka förvaltningsstyrelsens ledamöter.

Artikel 32

Förvaltningsstyrelsens uppgifter

1.   Förvaltningsstyrelsen ska se till att myndigheten utför sitt uppdrag och de uppgifter den tilldelas i enlighet med denna förordning.

2.   Förvaltningsstyrelsen ska föreslå tillsynsstyrelsen ett årligt och ett flerårigt arbetsprogram.

3.   Förvaltningsstyrelsen ska utöva sina budgetbefogenheter i enlighet med artiklarna 49 och 50.

4.   Förvaltningsstyrelsen ska anta myndighetens plan för personalpolitiken och, i enlighet med artikel 54.2, nödvändiga genomförandebestämmelser för tjänsteföreskrifterna för tjänstemän i Europeiska gemenskaperna (nedan kallade tjänsteföreskrifterna).

5.   Förvaltningsstyrelsen ska anta särskilda bestämmelser om tillgång till myndighetens handlingar i enlighet med artikel 56.

6.   Förvaltningsstyrelsen ska ▐
  föreslå
  en årsrapport om myndighetens verksamhet
  , inbegripet om ordförandens uppgifter,
  på grundval av det utkast till årsrapport som avses i artikel 38.7 ▐
  , för tillsynsstyrelsen för godkännande och överlämnande till Europaparlamentet
  .

7.   Förvaltningsstyrelsen ska själv anta och offentliggöra sin arbetsordning.

8.   Förvaltningsstyrelsen ska utse och återkalla överklagandenämndens ledamöter i enlighet med artikel 44.3 och 44.5.

Avsnitt 3

ORDFÖRANDE

Artikel 33

Utseende och uppgifter

1.   Myndigheten ska företrädas av en ordförande på heltid som ska vara en oberoende expert.

Ordföranden ska ansvara för att förbereda arbetet i tillsynsstyrelsen och leda sammanträdena i tillsynsstyrelsen och förvaltningsstyrelsen.

2.   Ordföranden ska efter ett öppet urvalsförfarande
  , som ska anordnas och skötas av kommissionen,
  utses av tillsynsstyrelsen utifrån sina meriter, färdigheter, kunskaper om finansiella institut och marknader och sin erfarenhet med relevans för finansiell tillsyn och reglering.

Kommissionen ska lägga fram en förslagslista med tre kandidater för Europaparlamentet. Efter att ha genomfört utfrågningar med dessa kandidater ska Europaparlamentet välja ut en av dem. Den utvalda kandidaten ska utses av tillsynsstyrelsen.

Tillsynsstyrelsen ska också bland sina ledamöter utse en suppleant som ska utföra ordförandens uppgifter i dennes frånvaro.
  Denna suppleant ska inte vara ledamot av förvaltningsstyrelsen.

3.   Ordförandens mandatperiod ska vara fem år och få förnyas en gång.

4.   Under nio månader före utgången av ordförandens femåriga mandatperiod ska tillsynsstyrelsen utvärdera

| a) | resultaten under den första mandatperioden och hur dessa uppnåtts, och |
| --- | --- |

a)

resultaten under den första mandatperioden och hur dessa uppnåtts, och

| b) | myndighetens uppgifter och behov under de närmaste åren. |
| --- | --- |

b)

myndighetens uppgifter och behov under de närmaste åren.

Tillsynsstyrelsen får med beaktande av utvärderingen förnya ordförandens mandat en gång under förutsättning att Europaparlamentet tillstyrker detta.

5.   Ordföranden får endast avlägsnas från sitt uppdrag
  av Europaparlamentet efter beslut av tillsynsstyrelsen.

Ordföranden får inte hindra tillsynsstyrelsen från att diskutera frågor som rör henne eller honom, särskilt behovet av att skilja henne eller honom från sitt uppdrag, och får inte delta i överväganden om sådana frågor.

Artikel 34

Oberoende

Utan att det påverkar tillsynsstyrelsens funktion i fråga om ordförandens uppgifter, ska ordföranden varken efterfråga eller ta emot instruktioner från
  unionsinstitutioner eller –organ
  , regeringen i någon medlemsstat eller något annat offentligt eller privat organ.

Medlemsstaterna, unionens institutioner och andra offentliga eller privata organ får inte försöka påverka ordföranden när denne utför sina uppgifter.

I enlighet med de tjänsteföreskrifter som avses i artikel 54 ska ordföranden även efter att ha lämnat tjänsten vara skyldig att uppträda med heder och omdöme när det gäller att acceptera vissa uppgifter eller ta emot vissa förmåner.

Artikel 35

Rapportering

1.   Europaparlamentet
  och rådet
  får, med full respekt för ordförandens oberoende, uppmana honom eller henne eller hans eller hennes suppleant att ▐ göra ett uttalande
  . Ordföranden ska på begäran göra ett uttalande
  inför
  Europaparlamentet
  och besvara
  alla
  eventuella frågor från
  dess
  ledamöter.

2.   ▐ Ordföranden
  ska, på begäran och minst 15 dagar före det uttalande som avses i punkt 1, skriftligen
  rapportera om
  myndighetens huvudsakliga verksamhet till Europaparlamentet
  .

2a.
     
  Förutom de uppgifter som avses i artiklarna 7a–7e, 8, 9, 10, 11a och 18 ska rapporten innehålla all den information som Europaparlamentet begär på ad hoc-basis.

Avsnitt 4

VERKSTÄLLANDE DIREKTÖR

Artikel 36

Utseende

1.   Myndigheten ska förvaltas av en verkställande direktör på heltid som ska vara en oberoende expert.

2.   Verkställande direktören ska, efter ett öppet urvalsförfarande
  och efter att Europaparlamentet har tillstyrkt beslutet,
  utses av tillsynsstyrelsen utifrån sina meriter, färdigheter, kunskaper om finansiella institut och marknader och sina erfarenheter med relevans för finansiell tillsyn och reglering och av arbetsledning.

3.   Verkställande direktörens mandatperiod ska vara fem år och få förnyas en gång.

4.   Under nio månader före utgången av verkställande direktörens femåriga mandatperiod ska tillsynsstyrelsen genomföra en utvärdering.

Vid utvärderingen ska tillsynsstyrelsen särskilt bedöma

| a) | resultaten under den första mandatperioden och hur dessa uppnåtts, och |
| --- | --- |

a)

resultaten under den första mandatperioden och hur dessa uppnåtts, och

| b) | myndighetens uppgifter och behov under de närmaste åren. |
| --- | --- |

b)

myndighetens uppgifter och behov under de närmaste åren.

Tillsynsstyrelsen får med beaktande av utvärderingen förnya verkställande direktörens mandat en gång.

5.   Verkställande direktören får endast avlägsnas från sitt uppdrag genom beslut av tillsynsstyrelsen.

Artikel 37

Oberoende

1.
     Utan att det påverkar förvaltningsstyrelsens och tillsynsstyrelsens respektive funktioner i fråga om verkställande direktörens uppgifter, ska denne varken efterfråga eller ta emot instruktioner från någon regering, myndighet, organisation eller person utanför myndigheten.

2.
     
  Medlemsstaterna, unionens institutioner eller något annat offentligt eller privat organ får inte försöka påverka den verkställande direktören när denne utför sina uppgifter.

I enlighet med de tjänsteföreskrifter som avses i artikel 54 ska verkställande direktören även efter att ha lämnat tjänsten vara skyldig att uppträda med heder och omdöme när det gäller att acceptera vissa uppgifter eller ta emot vissa förmåner.

Artikel 38

Verkställande direktörens uppgifter

1.   Verkställande direktören ska ansvara för förvaltningen av myndigheten och förbereda arbetet i förvaltningsstyrelsen.

2.   Verkställande direktören ska ha ansvaret för att genomföra myndighetens årliga arbetsprogram under vägledning av tillsynsstyrelsen och kontroll av förvaltningsstyrelsen.

3.   Verkställande direktören ska vidta nödvändiga åtgärder för att se till att myndigheten fungerar i enlighet med denna förordning, vilket i synnerhet omfattar antagande av interna administrativa instruktioner och offentliggörande av meddelanden.

4.   Verkställande direktören ska utarbeta ett flerårigt arbetsprogram i enlighet med artikel 32.2.

5.   Senast den 30 juni varje år ska verkställande direktören föreslå förvaltningsstyrelsen ett arbetsprogram för det följande året i enlighet med artikel 32.2.

6.   Verkställande direktören ska utarbeta ett preliminärt förslag till budget för myndigheten enligt artikel 49 och genomföra myndighetens budget i enlighet med artikel 50.

7.   Verkställande direktören ska varje år utarbeta ett utkast till årsrapport med ett avsnitt om myndighetens reglerings- och tillsynsverksamheter och ett avsnitt om ekonomiska och administrativa frågor.

8.   Verkställande direktören ska, när det gäller myndighetens personal, utöva de befogenheter som anges i artikel 54 och behandla personalfrågor.

KAPITEL IV

DET EUROPEISKA SYSTEMET FÖR FINANSIELL TILLSYN ▐

Avsnitt 2

GEMENSAMMA KOMMITTÉN FÖR DE EUROPEISKA TILLSYNSMYNDIGHETERNA

Artikel 40

Inrättande

1.   
  Den europeiska tillsynsmyndigheten (
  gemensam kommitté
  )
  ska inrättas.

2.   Den gemensamma kommittén ska fungera som ett forum där myndigheten
  samarbetar
  nära och regelbundet och säkerställer sektorövergripande konvergens med
  de andra europeiska tillsynsmyndigheterna, i synnerhet i fråga om

| — | finansiella konglomerat, |
| --- | --- |

—

finansiella konglomerat,

| — | bokföring och revision, |
| --- | --- |

—

bokföring och revision,

| — | analyser i form av mikroövervakning av sektorsöverskridande utveckling, risker och sårbarhet när det gäller finansiell stabilitet, |
| --- | --- |

—

analyser i form av mikroövervakning av sektorsöverskridande utveckling, risker och sårbarhet när det gäller finansiell stabilitet,

| — | investeringsprodukter som riktar sig till enskilda investerare, |
| --- | --- |

—

investeringsprodukter som riktar sig till enskilda investerare,

| — | åtgärder mot penningtvätt, samt |
| --- | --- |

—

åtgärder mot penningtvätt, samt

| — | informationsutbytet med ESRB och upprättandet av förbindelser mellan ESRB och de europeiska tillsynsmyndigheterna
  . |
| --- | --- |

—

informationsutbytet med ESRB och upprättandet av förbindelser mellan ESRB och de europeiska tillsynsmyndigheterna
  .

3.   
  Den gemensamma kommittén ska ha särskilt tillsatt personal som tillhandahålls av de tre europeiska tillsynsmyndigheterna som ska fungera som ett sekretariat.
  Myndigheten ska
  bidra med adekvata medel för
  administrations-, infrastruktur- och driftskostnader.

Artikel 40a

Tillsyn

Om ett finansiellt institut bedriver sektorsövergripande verksamhet ska gemensamma kommittén lösa tvister i enlighet med artikel 42 i denna förordning.

Artikel 41

Sammansättning

1.   Gemensamma kommittén ska bestå av ▐ ordförandena
  för de
  europeiska
  tillsynsmyndigheterna
  samt, i tillämpliga fall, ordföranden i en underkommitté som inrättats enligt artikel 43.

2.   Verkställande direktören,
  en företrädare för
  kommissionen och ESRB ska inbjudas som observatörer till sammanträdena för gemensamma kommittén ▐ och i de underkommittéer som avses i artikel 43.

3.   Ordföranden i gemensamma kommittén ▐ ska utses för ett år i taget enligt ett rullande schema bland ordförandena i Europeiska bankmyndigheten, Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten och Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten.
  Ordföranden i gemensamma kommittén som utses enligt denna punkt ska även utses till vice ordförande i Europeiska systemrisknämnden.

4.   Gemensamma kommittén ▐ ska själv anta och offentliggöra sin arbetsordning. I denna kan ytterligare deltagare i kommitténs sammanträden komma att anges.

Gemensamma kommittén ▐ ska sammanträda minst varannan månad.

Artikel 42

Gemensamma ståndpunkter och handlingar

Inom ramen för sina uppgifter enligt kapitel II, och särskilt i fråga om genomförandet av direktiv 2002/87/EG, ska myndigheten i tillämpliga fall nå fram till gemensamma ståndpunkter tillsammans med Europeiska bankmyndigheten och Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten, beroende på vad som är tillämpligt.

Handlingar enligt artikel 7, 9, 10 eller 11 i denna förordning avseende tillämpningen av direktiv 2002/87/EG och av andra rättsakter som avses i artikel 1.2 som också ligger inom behörighetsområdet för Europeiska bankmyndigheten eller Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten ska antas parallellt av myndigheten och, beroende på vad som är tillämpligt, Europeiska bankmyndigheten och/eller Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten.

Artikel 43

Underkommittéer

1.
     För tillämpningen av artikel 42 ska en underkommitté för finansiella konglomerat inrättas inom gemensamma kommittén ▐.

2.
     Underkommittén ska bestå av de personer som nämns i artikel 41.1 och en företrädare på hög nivå för den tjänstgörande personalen på den relevanta
  behöriga
  myndigheten i varje medlemsstat.

3.
     Underkommittén ska utse en ordförande bland sina ledamöter som också ska vara ledamot i gemensamma kommittén ▐.

4.
     Gemensamma kommittén får inrätta ytterligare underkommittéer.

Avsnitt 3

ÖVERKLAGANDENÄMND

Artikel 44

Sammansättning

1.   Överklagandenämnden ska vara ett gemensamt organ för
  de tre europeiska tillsynsmyndigheterna
  .

2.   Överklagandenämnden ska bestå av sex ledamöter och sex suppleanter,
  välrenommerade personer med styrkta vitsord avseende
  relevanta kunskaper och
  professionella
  erfarenheter
  , inbegripet av ledande ställning, på en tillräckligt hög nivå inom bankverksamhet, försäkring, värdepappersmarknader eller andra finansiella tjänster,
  som inte då de utses är anställda vid behöriga myndigheter eller andra
  EU-institutioner
  eller nationella institutioner som deltar i myndighetens verksamheter.
  Ett betydande antal ledamöter i överklagandenämnden ska besitta tillräcklig juridisk sakkunskap för att kunna tillhandahålla juridisk rådgivning avseende lagligheten när det gäller myndighetens utövande av sina befogenheter.

Överklagandenämnden ska utse en ordförande.

Dess beslut ska fattas med en majoritet på minst fyra av dess sex ledamöter.
  När det överklagade beslutet faller inom tillämpningsområdet för denna förordning ska majoriteten på fyra ledamöter inbegripa minst en av de två ledamöter av överklagandenämnden som har utsetts av myndigheten.

Överklagandenämnden ska sammankallas vid behov av ordföranden.

3.   Två ledamöter och två suppleanter i överklagandenämnden ska utses av myndighetens förvaltningsstyrelse från en förslagslista från kommissionen efter en offentlig inbjudan till intresseanmälan, som offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning, och efter samråd med tillsynsstyrelsen.

Övriga ledamöter ska utses i enlighet med förordning (EU) nr .../2010 [EBA] och förordning (EU) nr .../2010 [ESMA].

4.   Mandatperioden för överklagandenämndens ledamöter ska vara fem år. Den kan förnyas en gång.

5.   Ledamöter i överklagandenämnden, som utsetts av myndighetens förvaltningsstyrelse, får inte avsättas under sin mandatperiod, så länge de inte har befunnits skyldiga till något allvarligt fel och förvaltningsstyrelsen fattar beslut om avsättande efter samråd med tillsynsstyrelsen.

6.   ▐ Europeiska bankmyndigheten
  , Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten
  och Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten ska se till att överklagandenämnden ges tillfredsställande driftsstöd och sekretariatstjänster
  via gemensamma kommittén
  .

Artikel 45

Oberoende och opartiskhet

1.   Överklagandenämndens ledamöter ska vara oberoende när de fattar sina beslut. De får inte vara bundna av några instruktioner. De får inte utföra några andra uppgifter inom myndigheten, dess förvaltnings-styrelse eller dess tillsyns-styrelse.

2.   Överklagandenämndens ledamöter får inte delta i några överklagandeförfaranden som på något sätt berör deras personliga intressen, och inte heller om de tidigare företrätt någon av parterna i förfarandena eller deltagit i det beslut som överklagas.

3.   Om en ledamot i överklagandenämnden, av något av skälen i punkt 1 eller 2 eller av något annat skäl, anser att en annan ledamot inte bör delta i ett överklagandeförfarande, ska ledamoten underrätta överklagandenämnden om detta.

4.   En part i ett överklagandeförfarande får invända mot att en ledamot i överklagandenämnden deltar i förfarandet, om parten anser att något av skälen i punkterna 1 och 2 föreligger eller misstänker att ledamoten är partisk.

En invändning får inte baseras på ledamotens nationalitet och ska även förkastas om parten i överklagandeförfarandet, trots att denne var medveten om ett skäl till invändning, har vidtagit åtgärder i förfarandet, förutom eventuella invändningar angående överklagandenämndens sammansättning.

5.   Överklagandenämnden ska besluta om vilka åtgärder som ska vidtas i de fall som anges i punkterna 1 och 2 utan att den berörda ledamoten deltar.

Vid beslutet ska den berörda ledamoten ersättas av sin suppleant, om inte suppleanten befinner sig i en liknande situation. I detta fall ska ordföranden utse en ersättare bland de tillgängliga suppleanterna.

6.   Ledamöterna i överklagandenämnden ska förbinda sig att handla oberoende och i allmänhetens intresse.

De ska i detta syfte göra en åtagandeförklaring och en intresseförklaring, där de anger antingen att det inte föreligger några intressen som skulle kunna inverka negativt på deras oberoende eller att det inte föreligger direkta eller indirekta intressen som skulle kunna inverka negativt på deras oberoende.

Dessa förklaringar ska offentliggöras skriftligen varje år.

KAPITEL V

RÄTTSMEDEL

Artikel 46

Överklaganden

1.   Varje fysisk eller juridisk person, inbegripet
  behöriga
  myndigheter, får överklaga varje beslut av myndigheten som fattats enligt artikel 9, 10 eller 11 eller varje annat beslut som myndigheten fattat med tillämpning av någon av de rättsakter som avses i artikel 1.2, om beslutet är riktat till den personen eller om det, trots att det är riktat till en annan person, direkt berör den överklagande personligen.

2.   Överklagandet ska innehålla en motivering och sändas skriftligen till myndigheten inom två månader efter det att beslutet har meddelats den berörda personen eller, om så inte är fallet, inom två månader efter det att myndigheten offentliggjort beslutet.

Överklagandenämnden ska fatta beslut om överklagandet inom två månader efter att det ingivits.

3.   Ett överklagande som ges in enligt punkt 1 får inte medföra att beslutet blir vilande.

Överklagandenämnden får dock, om den anser att omständigheterna så kräver, tillfälligt upphäva tillämpningen av det överklagade beslutet.

4.   Om överklagandet kan tas upp till prövning, ska överklagandenämnden pröva om det är välgrundat. Den ska ▐ anmoda parterna att inom viss tid inkomma med synpunkter på meddelanden från nämnden eller på inlagor från andra parter i överklagandeförfarandet. Parterna i överklagandeförfarandet ska ha rätt att göra en muntlig framställan.

5.   Överklagandenämnden
  får bekräfta det beslut som myndighetens behöriga organ har fattat
  eller hänskjuta ärendet till
  myndighetens
  behöriga organ. Detta organ ska vara bundet av överklagandenämndens beslut
  och ska anta ett ändrat beslut i ärendet
  .

6.   Överklagandenämnden ska själv anta och offentliggöra sin arbetsordning.

7.   Överklagandenämndens beslut ska innehålla en motivering och offentliggöras av myndigheten.

Artikel 47

Talan inför
  tribunalen
  och domstolen

1.   Talan får väckas inför
  tribunalen
  ▐ eller domstolen i enlighet med
  artikel 263
  i
  EUF-fördraget
  mot beslut som fattats av överklagandenämnden eller, i de fall det inte finns någon möjlighet att överklaga till överklagandenämnden, av myndigheten.

1a.
     
  Medlemsstaterna och unionens institutioner, samt alla fysiska eller juridiska personer, får väcka talan direkt inför domstolen mot myndighetens beslut, i enlighet med artikel 263 i EUF-fördraget.

2.   Om myndigheten är skyldig att vidta åtgärder men underlåter att fatta beslut, får passivitetstalan väckas vid
  tribunalen ▐
  eller domstolen i enlighet med artikel 265 i
  EUF-fördraget
  .

3.   Myndigheten ska vara skyldig att vidta nödvändiga åtgärder för att rätta sig efter
  tribunalens
  ▐ eller domstolens dom.

KAPITEL VI

FINANSIELLA BESTÄMMELSER

Artikel 48

Myndighetens budget

1.   Intäkter till myndigheten,
  som är ett europeiskt organ i enlighet med artikel 185 i rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002,
  ska särskilt omfatta
  vilken som helst kombination av
  följande:

| a) | Obligatoriska bidrag från de nationella offentliga myndigheter som är behöriga att utöva tillsyn över finansiella institut
  , vilka ska ges enligt en formel baserad på den viktning av röster som anges i artikel 3.3 i protokoll (nr 36) om övergångsbestämmelser som är fogat till fördraget om Europeiska unionen och EUF-fördraget
  . |
| --- | --- |

a)

Obligatoriska bidrag från de nationella offentliga myndigheter som är behöriga att utöva tillsyn över finansiella institut
  , vilka ska ges enligt en formel baserad på den viktning av röster som anges i artikel 3.3 i protokoll (nr 36) om övergångsbestämmelser som är fogat till fördraget om Europeiska unionen och EUF-fördraget
  .

| b) | Ett bidrag från
  Europeiska unionen
  , vilket tas upp i Europeiska unionens allmänna budget (kommissionens avsnitt).
  Europeiska unionen ska finansiera myndigheten endast efter det att budgetmyndigheten har nått en överenskommelse enligt punkt 47 i det interinstitutionella avtalet av den 17 maj 2006 om budgetdisciplin och sund ekonomisk förvaltning. |
| --- | --- |

b)

Ett bidrag från
  Europeiska unionen
  , vilket tas upp i Europeiska unionens allmänna budget (kommissionens avsnitt).
  Europeiska unionen ska finansiera myndigheten endast efter det att budgetmyndigheten har nått en överenskommelse enligt punkt 47 i det interinstitutionella avtalet av den 17 maj 2006 om budgetdisciplin och sund ekonomisk förvaltning.

| c) | Eventuella avgifter som ska betalas till myndigheten i de fall som anges i relevanta
  EU-rättsakter
  . |
| --- | --- |

c)

Eventuella avgifter som ska betalas till myndigheten i de fall som anges i relevanta
  EU-rättsakter
  .

2.   Myndighetens utgifter ska minst avse personal-, administrations-, infrastruktur-
  , fortbildnings-
  och driftskostnader.

3.   Inkomster och utgifter ska vara i balans.

4.   Skattningar av myndighetens totala inkomster och utgifter ska göras för varje budgetår, som ska vara kalenderår, och redovisas i myndighetens budget.

Artikel 49

Upprättande av budgeten

1.   Senast den 15 februari varje år ska verkställande direktören utarbeta ett förslag till skattning av myndighetens inkomster och utgifter för följande budgetår och överlämna detta preliminära budgetförslag till förvaltningsstyrelsen
  och tillsynsstyrelsen
  tillsammans med tjänsteförteckningen.
  Tillsynsstyrelsen
  ska varje år, med stöd av det preliminära förslag som utarbetats av verkställande direktören
  och godkänts av förvaltningsstyrelsen
  , genomföra en skattning av myndighetens inkomster och utgifter för nästkommande budgetår. Senast den 31 mars ska
  tillsynsstyrelsen
  överlämna denna skattning tillsammans med ett förslag till tjänsteförteckning till kommissionen. Innan skattningen antas ska verkställande direktörens förslag godkännas av
  förvaltningsstyrelsen
  .

2.   Kommissionen ska överlämna skattningarna till Europaparlamentet och rådet (nedan kallade budgetmyndigheten) tillsammans med det preliminära förslaget till Europeiska unionens allmänna budget.

3.   Med utgångspunkt i denna skattning ska kommissionen i det preliminära förslaget till Europeiska unionens allmänna budget ta upp de preliminära anslag som den anser nödvändiga mot bakgrund av tjänsteförteckningen och de bidrag som ska belasta Europeiska unionens allmänna budget i enlighet med
  artiklarna 313 och 314 i EUF-fördraget
  .

4.   Budgetmyndigheten ska anta myndighetens tjänsteförteckning. Budgetmyndigheten ska bevilja de anslag som utgör bidrag till myndigheten.

5.   
  Tillsynsstyrelsen
  ska anta myndighetens budget. Budgeten ska bli slutgiltig först när Europeiska unionens allmänna budget slutgiltigt har antagits. Vid behov ska den anpassas i enlighet med det slutgiltiga antagandet.

6.   Förvaltningsstyrelsen ska omedelbart underrätta budgetmyndigheten om den avser att genomföra projekt som kan ha betydande ekonomiska konsekvenser för finansieringen av budgeten, särskilt projekt som rör fast egendom, t.ex. hyra eller förvärv av fastigheter. Den ska underrätta kommissionen om sådana planer. Om en av budgetmyndighetens båda parter avser att avge ett yttrande, ska den inom två veckor efter mottagandet av information om projektet meddela myndigheten sin avsikt att avge ett sådant yttrande. Om inget yttrande inkommer, får myndigheten fullfölja den planerade åtgärden.

6a.
     
  Budgeten för myndighetens första verksamhetsår, som löper ut den 31 december 2011, ska godkännas av medlemmarna av nivå 3-kommittén efter samråd med kommissionen och därefter överlämnas till Europaparlamentet och rådet för godkännande.

Artikel 50

Genomförande och kontroll av budgeten

1.   Verkställande direktören ska fungera som utanordnare och genomföra myndighetens budget.

2.   Senast den 1 mars efter utgången av varje budgetår ska myndighetens räkenskapsförare till kommissionens räkenskapsförare och revisionsrätten överlämna sina preliminära redovisningar samt rapporten om budgetförvaltningen och den ekonomiska förvaltningen under budgetåret i fråga. Myndighetens räkenskapsförare ska också sända rapporten om budgetförvaltningen och den ekonomiska förvaltningen till ledamöterna i tillsynsstyrelsen samt till Europaparlamentet och rådet senast den 31 mars följande år.

Kommissionens räkenskapsförare ska därefter sammanställa institutionernas och de decentraliserade organens preliminära räkenskaper i enlighet med artikel 128 i rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 (48) (nedan kallad budgetförordningen).

3.   Efter att ha mottagit revisionsrättens iakttagelser i fråga om myndighetens preliminära räkenskaper enligt artikel 129 i budgetförordningen ska verkställande direktören på eget ansvar upprätta dess slutliga räkenskaper och överlämna dem till förvaltningsstyrelsen för yttrande.

4.   Förvaltningsstyrelsen ska avge ett yttrande om myndighetens slutliga räkenskaper.

5.   Senast den 1 juli efter utgången av budgetåret ska verkställande direktören tillsammans med styrelsens yttrande överlämna de slutliga redovisningarna till ledamöterna i tillsynsstyrelsen samt till Europaparlamentet, rådet, kommissionen och revisionsrätten.

6.   De slutliga räkenskaperna ska offentliggöras.

7.   Senast den 30 september ska verkställande direktören besvara revisionsrättens synpunkter. Han eller hon ska även sända en kopia av sitt svar till förvaltningsstyrelsen och kommissionen.

8.   Verkställande direktören ska, på Europaparlamentets begäran och i enlighet med artikel 146.3 i budgetförordningen, lägga fram alla uppgifter som behövs för att förfarandet för beviljande av ansvarsfrihet för det berörda budgetåret ska kunna fungera väl.

9.   Europaparlamentet ska före den 15 maj år N + 2, på rekommendation av rådet, som ska fatta sitt beslut med kvalificerad majoritet, bevilja myndigheten ansvarsfrihet för budgetens genomförande
  (inbegripet myndighetens alla kostnader och intäkter)
  budgetår N.

Artikel 51

Finansiella bestämmelser

Förvaltningsstyrelsen ska anta myndighetens finansiella bestämmelser efter samråd med kommissionen. Dessa bestämmelser får inte avvika från kommissionens förordning (EG, Euratom) nr 2343/2002 (49) såvida inte de särskilda behoven för driften av myndigheten kräver det och endast med kommissionens förhandsgodkännande.

Artikel 52

Bestämmelser om bedrägeribekämpning

1.   För bekämpning av bedrägeri, korruption och annan olaglig verksamhet ska bestämmelserna i förordning (EG) nr 1073/1999 gälla för myndigheten utan inskränkning.

2.   Myndigheten ska ansluta sig till det interinstitutionella avtalet av den 25 maj 1999 mellan Europaparlamentet, Europeiska unionens råd och Europeiska gemenskapernas kommission om interna utredningar som utförs av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) (50) och ska omedelbart anta lämpliga bestämmelser för all personal vid myndigheten.

3.   Finansieringsbeslut samt de avtal och genomförandeinstrument som blir en följd av dessa beslut ska innehålla en uttrycklig bestämmelse om att revisionsrätten och Olaf vid behov får genomföra kontroller på plats hos mottagarna av utbetalningar från myndigheten, samt hos de anställda som ansvarar för att fördela dessa utbetalningar.

KAPITEL VII

ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

Artikel 53

Privilegier och immunitet

Protokollet om Europeiska gemenskapernas immunitet och privilegier ska tillämpas på myndigheten och dess personal.

Artikel 54

Personal

1.   Tjänsteföreskrifterna, anställningsvillkoren för övriga anställda och de bestämmelser som antagits gemensamt av Europeiska
  unionens
  institutioner för tillämpningen av tjänsteföreskrifterna och anställningsvillkoren ska gälla för myndighetens personal, inbegripet dess verkställande direktör
  och dess ordförande
  .

2.   Förvaltningsstyrelsen ska i samråd med kommissionen anta de nödvändiga genomförandebestämmelserna i enlighet med bestämmelserna i artikel 110 i tjänsteföreskrifterna.

3.   Myndigheten ska gentemot sin personal utöva de befogenheter som tillkommer tillsättningsmyndigheten enligt tjänsteföreskrifterna och den myndighet som har rätt att ingå avtal enligt anställningsvillkoren för övriga anställda.

4.   Förvaltningsstyrelsen får anta bestämmelser som gör det möjligt för myndigheten att anlita utsända nationella experter från medlemsstaterna.

Artikel 55

Myndighetens ansvar

1.   Vid utomobligatoriskt ansvar ska myndigheten ersätta skada som orsakats av denna eller av dess personal vid tjänsteutövning, i enlighet med de allmänna principer som är gemensamma för medlemsstaternas rättsordningar. Tvister som rör ersättningen av sådana skador ska avgöras av domstolen.

2.   Personalens personliga ekonomiska och disciplinära ansvar gentemot myndigheten ska regleras av de relevanta bestämmelser som gäller för myndighetens personal.

Artikel 56

Tystnadsplikt

1.   Ledamöterna i tillsynsstyrelsen och förvaltningsstyrelsen, verkställande direktören och myndighetens personal, inbegripet tillfälligt utsända nationella experter
  och alla andra personer som utför uppgifter för myndigheten på grundval av avtal
  , ska omfattas av kravet på tystnadsplikt enligt artikel 339 i EUF-fördraget och de relevanta bestämmelserna i tillämplig unionslagstiftning även efter det att deras förordnanden upphört.

I enlighet med de tjänsteföreskrifter som avses i artikel 54 ska personalen även efter att ha lämnat tjänsten vara skyldig att uppträda med heder och omdöme när det gäller att acceptera vissa uppgifter eller ta emot vissa förmåner.

Medlemsstaternas eller unionens institutioner eller organ, eller något annat offentligt eller privat organ, får inte försöka påverka myndighetens personal.

2.   Med undantag för fall som omfattas av straffrättslig lagstiftning, får inga förtroliga upplysningar som de personer som avses i punkt 1 erhåller i tjänsten röjas till någon person eller myndighet utom i sammandrag eller sammanställning som omöjliggör identifikation av enskilda finansiella institut.

Skyldigheten enligt punkt 1 och första stycket i denna punkt ska inte hindra den europeiska myndigheten och de nationella tillsynsmyndigheterna från att använda upplysningarna vid genomförandet av de rättsakter som avses i artikel 1.2, och i synnerhet vid förfaranden för antagande av beslut.

3.   Punkterna 1 och 2 ska inte förhindra myndigheten från att utbyta information med nationella tillsynsmyndigheter i enlighet med denna förordning och annan unionslagstiftning som är tillämplig på finansiella institut.

För sådan information ska tystnadsplikt gälla enligt punkterna 1 och 2. Myndigheten ska i sina interna verksamhetsregler fastställa hur de regler om konfidentialitet som avses i punkterna 1 och 2 ska tillämpas praktiskt.

4.   Myndigheten ska tillämpa kommissionens beslut 2001/844/EG, EKSG, Euratom (51).

Artikel 57

Skydd av personuppgifter

Denna förordning ska inte påverka medlemsstaternas skyldigheter vid sin behandling av personuppgifter enligt direktiv 95/46/EG eller myndighetens skyldigheter vid sin behandling av personuppgifter enligt förordning (EG) nr 45/2001 inom ramen för dess ansvarsområden.

Artikel 58

Tillgång till handlingar

1.   Förordning (EG) nr 1049/2001 ska tillämpas på handlingar som finns hos myndigheten.

2.   Senast den 31 maj 2011 ska förvaltningsstyrelsen anta närmare föreskrifter för tillämpningen av förordning (EG) nr 1049/2001.

3.   De beslut som fattas av myndigheten i enlighet med artikel 8 i förordning (EG) nr 1049/2001 får överklagas genom klagomål till Europeiska ombudsmannen eller genom talan vid domstolen efter överklagande till överklagandenämnden, beroende på vad som är lämpligast, i enlighet med villkoren i
  artiklarna 228 respektive 263
  i
  EUF-fördraget
  .

Artikel 59

Språkordning

1.   Bestämmelserna i rådets förordning nr 1 (52) ska gälla för myndigheten.

2.   Förvaltningsstyrelsen ska fatta beslut om myndighetens interna språkordning.

3.   De översättningar som krävs för myndighetens verksamhet ska tillhandahållas av översättningscentrumet för Europeiska unionens organ.

Artikel 60

Överenskommelse om säte

De nödvändiga arrangemangen beträffande Myndighetens lokaler i den medlemsstat där den har sitt säte och de resurser som ska tillhandahållas av den staten samt de särskilda regler som i den staten är tillämpliga på den verkställande direktören, ledamöterna i förvaltningsstyrelsen, myndighetens personal och deras familjemedlemmar ska, efter förvaltningsstyrelsens godkännande, fastställas i en överenskommelse om säte mellan Myndigheten och värdmedlemsstaten.

Denna medlemsstat ska garantera bästa möjliga verksamhetsvillkor för myndigheten, däribland en flerspråkig skolundervisning med europeiskt innehåll samt lämpliga kommunikationer.

Artikel 61

Deltagande av tredjeländer

1.
     Länder som inte är medlemmar i Europeiska unionen och som har ingått avtal med
  unionen
  och därigenom antagit och börjat tillämpa EU-rättsakter inom Myndighetens behörighetsområde enligt artikel 1.2 ska kunna delta i myndighetens arbete.

1a.
     
  Myndigheten får medge att tredjeländer deltar som tillämpar en lagstiftning som har erkänts som likvärdig inom de behörighetsområden för myndigheten som avses i artikel 1.2, såsom föreskrivs i internationella avtal som unionen ingått i enlighet med artikel 216 i EUF-fördraget.

2.
     I dessa avtal ska särskilt anges regler om arten och omfattningen av samt förfarandena för dessa länders deltagande i myndighetens verksamhet, samt om finansiella bidrag och personal. Det får föreskrivas rätt att låta sig företrädas som observatör i tillsynsstyrelsen, men det ska säkerställas att dessa länder inte är företrädda vid diskussioner som rör enskilda finansiella institut, utom i de fall då länderna har direkta intressen i den fråga som behandlas.

KAPITEL VIII

ÖVERGÅNGSBESTÄMMELSER OCH SLUTBESTÄMMELSER

Artikel 62

Förberedande åtgärder

| -1. | Under perioden efter denna förordnings ikraftträdande och innan myndigheten inrättas ska CEIOPS i nära samarbete med kommissionen förbereda ersättandet av CEIOPS med myndigheten. |
| --- | --- |

-1.

Under perioden efter denna förordnings ikraftträdande och innan myndigheten inrättas ska CEIOPS i nära samarbete med kommissionen förbereda ersättandet av CEIOPS med myndigheten.

| 1. | Så snart som myndigheten har inrättats ska
  kommissionen ansvara för administrationen vid bildandet av myndigheten och dess inledande administrativa verksamhet fram till dess att den har operativ förmåga ▐.
  I detta syfte får kommissionen, till dess att verkställande direktören tillträder sitt arbete efter att ha utnämnts av tillsynsstyrelsen enligt artikel 36, tillfälligt förordna en tjänsteman för att som ställföreträdare utföra verkställande direktörens uppgifter.
  Denna period ska begränsas till den tidpunkt då myndigheten har den operativa förmågan att genomföra sin egen budget. |
| --- | --- |

1.

Så snart som myndigheten har inrättats ska
  kommissionen ansvara för administrationen vid bildandet av myndigheten och dess inledande administrativa verksamhet fram till dess att den har operativ förmåga ▐.

I detta syfte får kommissionen, till dess att verkställande direktören tillträder sitt arbete efter att ha utnämnts av tillsynsstyrelsen enligt artikel 36, tillfälligt förordna en tjänsteman för att som ställföreträdare utföra verkställande direktörens uppgifter.
  Denna period ska begränsas till den tidpunkt då myndigheten har den operativa förmågan att genomföra sin egen budget.

| 2. | Den interimistiske verkställande direktören får godkänna alla betalningar som omfattas av de anslag som anges i myndighetens budget, när den godkänts av förvaltningsstyrelsen, och får ingå avtal, bland annat anställningsavtal när tjänsteförteckningen för myndigheten har antagits. |
| --- | --- |

2.

Den interimistiske verkställande direktören får godkänna alla betalningar som omfattas av de anslag som anges i myndighetens budget, när den godkänts av förvaltningsstyrelsen, och får ingå avtal, bland annat anställningsavtal när tjänsteförteckningen för myndigheten har antagits.

| 3. | Punkterna 1 och 2 ska inte påverka tillsynsstyrelsens och förvaltningsstyrelsens befogenheter. |
| --- | --- |

3.

Punkterna 1 och 2 ska inte påverka tillsynsstyrelsens och förvaltningsstyrelsens befogenheter.

| 3a. | Myndigheten ska betraktas som den lagliga arvtagaren till CEIOPS. CEIOPS alla tillgångar och skulder samt alla oavslutade transaktioner kan komma att överföras till myndigheten. En oberoende revisor ska upprätta ett bokslut som visar läget när det gäller CEIOPS utgående tillgångar och skulder. Detta bokslut ska revideras och godkännas av CEIOPS och av kommissionen innan någon överföring av tillgångar och skulder har skett. |
| --- | --- |

3a.

Myndigheten ska betraktas som den lagliga arvtagaren till CEIOPS. CEIOPS alla tillgångar och skulder samt alla oavslutade transaktioner kan komma att överföras till myndigheten. En oberoende revisor ska upprätta ett bokslut som visar läget när det gäller CEIOPS utgående tillgångar och skulder. Detta bokslut ska revideras och godkännas av CEIOPS och av kommissionen innan någon överföring av tillgångar och skulder har skett.

Artikel 63

Interimistiska personalbestämmelser

1.   Med undantag från artikel 54 ska villkoren i alla anställningsavtal
  och avtal om tillfälliga uppdrag
  som CEIOPS eller dess sekretariat ingått och som fortfarande är i kraft den dag då denna förordning börjar gälla fortsätta att iakttas fram till den dag då avtalen ska upphöra att gälla. Avtalen får inte förlängas.

2.   Alla
  anställda
  som avses i punkt 1 ska ges möjlighet att ingå avtal som tillfälligt anställda enligt artikel 2 a i anställningsvillkoren för övriga anställda i de olika lönegrader som anges i myndighetens anställningsplan.

Ett internt urvalsförfarande, begränsat till personal som har avtal med
  CEIOPS
  eller dess sekretariat,
  som nämns i punkt 1,
  ska genomföras efter det att denna förordning trätt i kraft av den myndighet som ingår anställningsavtal för att kontrollera kompetensen, lämpligheten och integriteten hos dem som ska anställas.
  Det interna urvalsförfarandet ska till fullo beakta den yrkesskicklighet och erfarenhet individen uppvisat före anställningen.

3.   Beroende på art och nivå hos de funktioner som ska utföras ska godkända sökande ges avtal med en löptid som motsvarar minst den återstående tiden enligt det föregående avtalet.

4.   Relevant nationell lagstiftning om anställningsavtal och andra relevanta rättsakter ska fortsätta att tillämpas på medlemmar av personalen med tidigare avtal som väljer att inte söka avtal som tillfälligt anställda eller som inte erbjuds sådana avtal i enlighet med punkt 2.

Artikel 63a

Nationella bestämmelser

Medlemsstaterna ska vidta alla lämpliga åtgärder för att säkerställa att denna förordning tillämpas i praktiken.

Artikel 64

Ändringar

Beslut 716/2009/EG ändras härmed
  så att CEIOPS avförs från förteckningen över stödmottagare i avsnitt B i bilagan till det beslutet.

Artikel 65

Upphävande

Beslut 2009/79/EG om inrättande av kommittén för europeiska myndigheter med tillsyn över försäkringar och tjänstepensioner ska upphöra att gälla
  från och med den 1 januari 2011.

Artikel 66

Översynsklausul

| -1. | Senast den ...

   (53)

  ska kommissionen för Europaparlamentet och rådet lägga fram nödvändiga förslag för att stärka tillsynen över de institut som kan utgöra en sådan systemrisk som avses i artikel 12b och för att inrätta nya ramar för hantering av finanskriser, inbegripet finansieringsformer. |
| --- | --- |

-1.

Senast den ...

   (53)

  ska kommissionen för Europaparlamentet och rådet lägga fram nödvändiga förslag för att stärka tillsynen över de institut som kan utgöra en sådan systemrisk som avses i artikel 12b och för att inrätta nya ramar för hantering av finanskriser, inbegripet finansieringsformer.

| 1. | Senast den ...

   (54) och därefter vart tredje år ska kommissionen
  för Europaparlamentet och rådet
  lägga fram
  de förslag som behövs för att se till att det inrättas trovärdiga ramar för avveckling, inbegripet system för bidrag från finansiella institut för att begränsa systemrisker och offentliggöra
  en allmän rapport om
  de erfarenheter som vunnits som ett resultat
  av myndighetens arbete och förfarandena i denna förordning.
  Rapporten ska innehålla en utvärdering av bland annat










  a) | den konvergens som har uppnåtts av de behöriga myndigheterna när det gäller tillsynspraxis, |
| --- | --- | --- |

1.

Senast den ...

   (54) och därefter vart tredje år ska kommissionen
  för Europaparlamentet och rådet
  lägga fram
  de förslag som behövs för att se till att det inrättas trovärdiga ramar för avveckling, inbegripet system för bidrag från finansiella institut för att begränsa systemrisker och offentliggöra
  en allmän rapport om
  de erfarenheter som vunnits som ett resultat
  av myndighetens arbete och förfarandena i denna förordning.
  Rapporten ska innehålla en utvärdering av bland annat

a)

den konvergens som har uppnåtts av de behöriga myndigheterna när det gäller tillsynspraxis,

| b) | tillsynskollegiernas funktionssätt, |
| --- | --- |

b)

tillsynskollegiernas funktionssätt,

| c) | framsteg som uppnåtts på väg mot konvergens inom områdena för förebyggande, hantering och lösande av kriser, inbegripet europeiska finansieringsmekanismer, |
| --- | --- |

c)

framsteg som uppnåtts på väg mot konvergens inom områdena för förebyggande, hantering och lösande av kriser, inbegripet europeiska finansieringsmekanismer,

| d) | huruvida, framför allt mot bakgrund av de framsteg som uppnåtts när det gäller frågorna i punkt c, myndighetens roll vid tillsyn av finansiella institut som utgör en potentiell systemrisk bör stärkas och huruvida den bör utöva förstärkta tillsynsbefogenheter över dessa institut, |
| --- | --- |

d)

huruvida, framför allt mot bakgrund av de framsteg som uppnåtts när det gäller frågorna i punkt c, myndighetens roll vid tillsyn av finansiella institut som utgör en potentiell systemrisk bör stärkas och huruvida den bör utöva förstärkta tillsynsbefogenheter över dessa institut,

| e) | tillämpningen av skyddsklausulen i artikel 23. |
| --- | --- |

e)

tillämpningen av skyddsklausulen i artikel 23.

| 1a. | Den rapport som avses i punkt 1 ska också innehålla en utvärdering av huruvida










  a) | det är lämpligt att flytta myndigheterna till ett enda säte för att förbättra samordningen mellan dem, |
| --- | --- | --- |

1a.

Den rapport som avses i punkt 1 ska också innehålla en utvärdering av huruvida

a)

det är lämpligt att flytta myndigheterna till ett enda säte för att förbättra samordningen mellan dem,

| b) | det är lämpligt att fortsätta att utöva separat tillsyn av bankverksamhet, försäkringar, tjänstepensioner, värdepapper och finansmarknader, |
| --- | --- |

b)

det är lämpligt att fortsätta att utöva separat tillsyn av bankverksamhet, försäkringar, tjänstepensioner, värdepapper och finansmarknader,

| c) | det är lämpligt att stabilitetstillsyn och tillsyn av affärsverksamhet utförs separat eller om de bör utföras av samma tillsynsorgan, |
| --- | --- |

c)

det är lämpligt att stabilitetstillsyn och tillsyn av affärsverksamhet utförs separat eller om de bör utföras av samma tillsynsorgan,

| d) | det är lämpligt att förenkla och stärka strukturen för ESFS för att öka samstämmigheten mellan makro- och mikronivåerna och mellan de europeiska tillsynsmyndigheterna, |
| --- | --- |

d)

det är lämpligt att förenkla och stärka strukturen för ESFS för att öka samstämmigheten mellan makro- och mikronivåerna och mellan de europeiska tillsynsmyndigheterna,

| e) | utvecklingen av ESFS följer den globala utvecklingen, |
| --- | --- |

e)

utvecklingen av ESFS följer den globala utvecklingen,

| f) | det finns tillräcklig mångfald och kompetens i ESFS, |
| --- | --- |

f)

det finns tillräcklig mångfald och kompetens i ESFS,

| g) | det råder tillräcklig transparens och redovisningsskyldighet när det gäller kraven på offentliggörande, |
| --- | --- |

g)

det råder tillräcklig transparens och redovisningsskyldighet när det gäller kraven på offentliggörande,

| h) | myndighetens säte är lämpligt, |
| --- | --- |

h)

myndighetens säte är lämpligt,

| i) | inrättandet av en stabilitetsfond för försäkringar på EU-nivå är det bästa försvaret mot konkurrenssnedvridning och den effektivaste metoden för att hantera en kollaps av ett gränsöverskridande institut. |
| --- | --- |

i)

inrättandet av en stabilitetsfond för försäkringar på EU-nivå är det bästa försvaret mot konkurrenssnedvridning och den effektivaste metoden för att hantera en kollaps av ett gränsöverskridande institut.

| 2. | Rapporten och eventuella åtföljande förslag ska överlämnas till Europaparlamentet och rådet. |
| --- | --- |

2.

Rapporten och eventuella åtföljande förslag ska överlämnas till Europaparlamentet och rådet.

Artikel 67

Ikraftträdande

Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Den ska tillämpas från och med den 1 januari 2011
  , med undantag för artiklarna 62, 63.1 och 63.2, vilka ska tillämpas från och med den dag denna förordning träder i kraft
  .
  Myndigheten ska inrättas på tillämpningsdagen.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i

På Europaparlaments vägnar

Ordförande

På rådets vägnar

Ordförande

---

(1)  Efter det att ändringen antagits återförvisades ärendet till utskottet i enlighet med artikel 57.2 andra stycket (A7-0170/2010).

1

(2)  Politiska ändringar: ny text eller text som ersätter tidigare text markeras med
  fetkursiv
  stil och strykningar med symbolen ▐.

2

fetkursiv

(3)  Yttrande av den 22 januari 2010 (ännu inte offentliggjort i EUT).

3

(4)  EUT C ..., s.

4

(5)  EUT C 13, 20.1.2010, s. 1.

5

(6)  Europaparlamentets ståndpunkt av ....

6

(7)  

  EGT C 40, 7.2.2001, s. 453.

7

EGT C 40, 7.2.2001, s. 453.

(8)  

  EUT C 25 E, 29.1.2004, s. 394.

8

EUT C 25 E, 29.1.2004, s. 394.

(9)  

  EUT C 175 E, 10.7.2008, s. 392.

9

EUT C 175 E, 10.7.2008, s. 392.

(10)  

  EUT C 8 E, 14.1.2010, s. 26.

10

EUT C 8 E, 14.1.2010, s. 26.

(11)  

  EUT C 9 E, 15.1.2010, s. 48.

11

EUT C 9 E, 15.1.2010, s. 48.

(12)  
  Antagna texter, P6_TA(2009)0251.

12

Antagna texter, P6_TA(2009)0251.

(13)  
  Antagna texter, P6_TA(2009)0279.

13

Antagna texter, P6_TA(2009)0279.

(14)  EUT L 25, 29.1.2009, s. 23.

14

(15)  EUT L 25, 29.1.2009, s. 28.

15

(16)  EUT L 25, 29.1.2009, s. 18.

16

(17)  Märk väl att direktiven 64/225/EEG, 73/239/EEG, 73/240/EEG, 76/580/EEG, 78/473/EEG, 84/641/EEG, 87/344/EEG, 88/357/EEG, 92/49/EEG, 98/78/EG, 2001/17/EG, 2002/83/EG och 2005/68/EG ingår som del i det omarbetade Solvens II (Ändrat förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om upptagande och utövande av försäkrings- och återförsäkringsverksamhet (omarbetning) (KOM(2008)0119 – C6-0231/2007 – 2007/0143(COD)), dvs. ska upphöra att gälla från och med den 1 november 2012.

17

(18)  EGT 56, 4.4.1964, s. 878.

18

(19)  EGT L 228, 16.8.1973, s. 3.

19

(20)  EGT L 228, 16.8.1973, s. 20.

20

(21)  EGT L 189, 13.7.1976, s. 13.

21

(22)  EGT L 151, 7.6.1978, s. 25.

22

(23)  EGT L 339, 27.12.1984, s. 21.

23

(24)  EGT L 185, 4.7.1987, s. 77.

24

(25)  EGT L 172, 4.7.1988, s. 1.

25

(26)  EGT L 228, 11.8.1992, s. 1.

26

(27)  EGT L 330, 5.12.1998, s. 1.

27

(28)  EGT L 110, 20.4.2001, s. 28.

28

(29)  EGT L 345, 19.12.2002, s. 1.

29

(30)  EGT L 9, 15.1.2003, s. 3.

30

(31)  EUT L 235, 23.9.2003, s. 10.

31

(32)  EUT L 35, 11.2.2003, s. 1.

32

(33)  

  EUT L 345, 8.12.2006, s. 1.

33

EUT L 345, 8.12.2006, s. 1.

(34)  

  EUT L 267, 10.10.2009, s. 7.

34

EUT L 267, 10.10.2009, s. 7.

(35)  EUT L 309, 25.11.2005, s. 15.

35

(36)  EUT L 271, 9.10.2002, s. 16.

36

(37)  

  EGT L 319, 5.12.2007, s. 1.

37

EGT L 319, 5.12.2007, s. 1.

(38)  

  EUT L 87, 31.3.2009, s. 164.

38

EUT L 87, 31.3.2009, s. 164.

(39)  

  EGT L 318, 27.11.1998, s. 8.

39

EGT L 318, 27.11.1998, s. 8.

(40)  

  EUT C 139, 14.6.2006, s. 1.

40

EUT C 139, 14.6.2006, s. 1.

(41)  EGT L 136, 31.5.1999, s. 1.

41

(42)  EGT L 136, 31.5.1999, s. 15.

42

(43)  EGT L 56, 4.3.1968, s. 1.

43

(44)  EGT L 281, 23.11.1995, s. 31.

44

(45)  EGT L 8, 12.1.2001, s. 1.

45

(46)  EGT L 145, 31.5.2001, s. 43.

46

(47)  EUT L 253, 25.9.2009, s. 8.

47

(48)  EGT L 248, 16.9.2002, s. 1.

48

(49)  EGT L 357, 31.12.2002, s. 72.

49

(50)  EGT L 136, 31.5.1999, s. 15.

50

(51)  EGT L 317, 3.12.2001, s. 1.

51

(52)  EGT 17, 6.10.1958, s. 385/58.

52

(53)  
  Sex månader efter det att denna förordning har trätt i kraft.

53

Sex månader efter det att denna förordning har trätt i kraft.

(54)  
  Tre månader efter det att denna förordning har trätt i kraft.

54

Tre månader efter det att denna förordning har trätt i kraft.

---

| 2.12.2011 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 351/446 |
| --- | --- | --- | --- |

2.12.2011

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 351/446

---

Onsdagen den 7 juli 2010Kapitalkrav för handelslager och omvärdepapperisering samt samlad tillsynsbedömning av ersättningspolitik ***I

P7_TA(2010)0274

Europaparlamentets lagstiftningsresolution av den 7 juli 2010 om förslaget till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av direktiv 2006/48/EG och 2006/49/EG i fråga om kapitalkrav för handelslager och omvärdepapperisering samt samlad tillsynsbedömning av ersättningspolitik (KOM(2009)0362 – C7-0096/2009 – 2009/0099(COD))

2011/C 351 E/40

(Ordinarie lagstiftningsförfarandet: första behandlingen)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

med beaktande av kommissionens förslag till parlamentet och rådet (KOM(2009)0362),

med beaktande av artikel 251.2 och artikel 47.2 i EG-fördraget, i enlighet med vilka kommissionen har lagt fram sitt förslag (C7-0096/2009),

med beaktande av kommissionens meddelande till parlamentet och rådet ”Konsekvenser av Lissabonfördragets ikraftträdande för pågående interinstitutionella beslutsförfaranden” (KOM(2009)0665),

med beaktande av artiklarna 294.3 och 53 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av yttrandet från Europeiska centralbanken av den 12 november 2009 (1),

med beaktande av yttrandet från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén av den 20 januari 2010 (2),

med beaktande av artikel 55 i arbetsordningen,

med beaktande av betänkandet från utskottet för ekonomi och valutafrågor och yttrandena från utskottet för sysselsättning och sociala frågor och utskottet för rättsliga frågor (A7-0205/2010).

| 1. | Europaparlamentet antar nedanstående ståndpunkt vid första behandlingen. |
| --- | --- |

1.

Europaparlamentet antar nedanstående ståndpunkt vid första behandlingen.

| 2. | Europaparlamentet uppmanar kommissionen att lägga fram en ny text för parlamentet om kommissionen har för avsikt att väsentligt ändra sitt förslag eller ersätta det med ett nytt. |
| --- | --- |

2.

Europaparlamentet uppmanar kommissionen att lägga fram en ny text för parlamentet om kommissionen har för avsikt att väsentligt ändra sitt förslag eller ersätta det med ett nytt.

| 3. | Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att delge rådet, kommissionen och de nationella parlamenten parlamentets ståndpunkt. |
| --- | --- |

3.

Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att delge rådet, kommissionen och de nationella parlamenten parlamentets ståndpunkt.

---

(1)  EUT C 291, 1.12.2009, s. 1.

(2)  Ännu ej offentliggjort i EUT.

---

Onsdagen den 7 juli 2010P7_TC1-COD(2009)0099

Europaparlamentets ståndpunkt fastställd vid första behandlingen den 7 juli 2010 inför antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/.../EU om förslaget till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av direktiv 2006/48/EG och 2006/49/EG i fråga om kapitalkrav för handelslager och omvärdepapperisering samt samlad tillsynsbedömning av ersättningspolitik

(Eftersom det nåddes en överenskommelse mellan parlamentet och rådet, motsvarar parlamentets ståndpunkt den slutliga rättsakten, direktiv 2010/76/EU.)

---

| 2.12.2011 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 351/447 |
| --- | --- | --- | --- |

2.12.2011

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 351/447

---

Onsdagen den 7 juli 2010Särskilda uppgifter för Europeiska centralbanken i samband med Europeiska systemrisknämndens verksamhet *

P7_TA(2010)0275

Förslag till rådets förordning om särskilda uppgifter för Europeiska centralbanken med avseende på Europeiska systemrisknämndens verksamhet (05551/2010 – C7-0014/2010 – 2009/0141(CNS))

2011/C 351 E/41

(Särskilt lagstiftningsförfarande: samråd)

Förslaget ändrades den 7 juli 2010 enligt följande (1):

| RÅDETS FÖRSLAG | ÄNDRINGSFÖRSLAG |
| --- | --- |
| Ändringsförslag 1 |
| Förslag till förordning


  Skäl 1a (nytt) |
| | (1a) | Långt innan finanskrisen bröt ut efterlyste Europaparlamentet upprepade gånger ökade insatser för att skapa lika villkor för samtliga aktörer inom unionen, samtidigt som man pekade på allvarliga brister i unionens tillsyn av de allt mer integrerade finansmarknaderna (i sina resolutioner av den 13 april 2000 om meddelandet från kommissionen – Att genomföra handlingsramen för finansmarknaderna: en handlingsplan (2), av den 25 november 2002 om tillsynsregler i Europeiska unionen (3), av den 11 juli 2007 om politiken på området finansiella tjänster (2005–2010) – vitbok (4), av den 23 september 2008 med rekommendationer till kommissionen om hedgefonder och private equity (5), av den 9 oktober 2008 med rekommendationer till kommissionen om uppföljningen av Lamfalussyprocessen: framtida tillsynsstrukturer (6), av den 22 april 2009 om det ändrade förslaget till Europaparlamentets och rådets direktiv om upptagande och utövande av försäkrings- och återförsäkringsverksamhet (SOLVENS II) (7) och av den 23 april 2009 om förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om kreditvärderingsinstitut (8)). |

RÅDETS FÖRSLAG

ÄNDRINGSFÖRSLAG

Ändringsförslag 1

Förslag till förordning

Skäl 1a (nytt)

(1a)

Långt innan finanskrisen bröt ut efterlyste Europaparlamentet upprepade gånger ökade insatser för att skapa lika villkor för samtliga aktörer inom unionen, samtidigt som man pekade på allvarliga brister i unionens tillsyn av de allt mer integrerade finansmarknaderna (i sina resolutioner av den 13 april 2000 om meddelandet från kommissionen – Att genomföra handlingsramen för finansmarknaderna: en handlingsplan (2), av den 25 november 2002 om tillsynsregler i Europeiska unionen (3), av den 11 juli 2007 om politiken på området finansiella tjänster (2005–2010) – vitbok (4), av den 23 september 2008 med rekommendationer till kommissionen om hedgefonder och private equity (5), av den 9 oktober 2008 med rekommendationer till kommissionen om uppföljningen av Lamfalussyprocessen: framtida tillsynsstrukturer (6), av den 22 april 2009 om det ändrade förslaget till Europaparlamentets och rådets direktiv om upptagande och utövande av försäkrings- och återförsäkringsverksamhet (SOLVENS II) (7) och av den 23 april 2009 om förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om kreditvärderingsinstitut (8)).

Ändringsförslag 2

Förslag till förordning

Skäl 8a

| (8a) | De åtgärder för
  insamling av uppgifter som anges i denna förordning är
  nödvändiga
  för att Europeiska systemrisknämnden ska kunna fullgöra sitt uppdrag
  och bör inte påverka den rättsliga ramen för det europeiska statistiksystemet (ESS) och
  Europeiska centralbankssystemet (ECBS)
  på statistikområdet. Denna förordning bör därför inte påverka Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 223/2009 av den 11 mars 2009 om europeisk statistik eller
  rådets förordning (EG) nr 2533/98 av den 23 november 1998 om Europeiska centralbankens insamling av statistiska uppgifter. |
| --- | --- |

(8a)

De åtgärder för
  insamling av uppgifter som anges i denna förordning är
  nödvändiga
  för att Europeiska systemrisknämnden ska kunna fullgöra sitt uppdrag
  och bör inte påverka den rättsliga ramen för det europeiska statistiksystemet (ESS) och
  Europeiska centralbankssystemet (ECBS)
  på statistikområdet. Denna förordning bör därför inte påverka Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 223/2009 av den 11 mars 2009 om europeisk statistik eller
  rådets förordning (EG) nr 2533/98 av den 23 november 1998 om Europeiska centralbankens insamling av statistiska uppgifter.

| (8a) | ECB bör ges i uppgift att förse Europeiska systemrisknämnden med statistiskt underlag. Den
  insamling
  och bearbetning
  av uppgifter som anges i denna förordning
  och som
  är
  nödvändig
  för att Europeiska systemrisknämnden ska kunna fullgöra sitt uppdrag
  bör därför omfattas av bestämmelserna i artikel 5 i stadgan för
  Europeiska centralbankssystemet (ECBS)
  och ECB och av
  rådets förordning (EG) nr 2533/98 av den 23 november 1998 om Europeiska centralbankens insamling av statistiska uppgifter
   (9)
  .
  Europeiska systemrisknämnden bör därför även få ta del av konfidentiella statistiska uppgifter som samlats in av ECB eller ECBS. |
| --- | --- |

(8a)

ECB bör ges i uppgift att förse Europeiska systemrisknämnden med statistiskt underlag. Den
  insamling
  och bearbetning
  av uppgifter som anges i denna förordning
  och som
  är
  nödvändig
  för att Europeiska systemrisknämnden ska kunna fullgöra sitt uppdrag
  bör därför omfattas av bestämmelserna i artikel 5 i stadgan för
  Europeiska centralbankssystemet (ECBS)
  och ECB och av
  rådets förordning (EG) nr 2533/98 av den 23 november 1998 om Europeiska centralbankens insamling av statistiska uppgifter
   (9)
  .
  Europeiska systemrisknämnden bör därför även få ta del av konfidentiella statistiska uppgifter som samlats in av ECB eller ECBS.

Ändringsförslag 3

Förslag till förordning

Artikel 1 – punkt 1a (ny)

1a.
     
  Europeiska systemrisknämndens ordförande ska vara ECB:s ordförande. Ordförandens mandatperiod i Europeiska systemrisknämnden ska sammanfalla med mandatperioden som ordförande för ECB.

Ändringsförslag 4

Förslag till förordning

Artikel 1 – punkt 1b (ny)

1b.
     
  Förste vice ordföranden ska väljas av ledamöterna ECB:s styrelse för samma mandatperiod som denna persons medlemskap av styrelsen, med hänsyn till att medlemsstaterna och länderna inom och utanför euroområdet bör vara representerade på ett välavvägt sätt. Förste vice ordföranden kan återväljas.

Ändringsförslag 5

Förslag till förordning

Artikel 1 – punkt 1c (ny)

1c.
     
  Andre vice ordföranden ska vara ordföranden för den gemensamma kommittén för Europeiska tillsynsmyndigheterna (gemensam kommitté) inrättad genom artikel 40 i förordning (EU) nr .../2010 [ESMA], i förordning (EU) nr .../2010 [EIOPA] och i förordning (EU) nr .../2010 [EBA] (nedan kallad den gemensamma kommittén).

Ändringsförslag 6

Förslag till förordning

Artikel 1 – punkt 1d (ny)

1d.
     
  Innan de tillträder sina uppdrag ska ordföranden och förste vice ordföranden vid en offentlig utfrågning i Europaparlamentet redogöra för hur de avser utföra sina uppdrag enligt denna förordning. Andre vice ordföranden ska höras av Europaparlamentet i egenskap av sin roll som ordförande för den gemensamma kommittén.

Ändringsförslag 7

Förslag till förordning

Artikel 1 – punkt 1e (ny)

1e.
     
  Ordföranden ska leda styrelsens och styrkommitténs sammanträden.

Ändringsförslag 8

Förslag till förordning

Artikel 1 – punkt 1f (ny)

1f.
     
  Vice ordförandena ska enligt rangordning leda styrelsens och styrkommitténs sammanträden, när ordföranden är förhindrad att delta.

Ändringsförslag 9

Förslag till förordning

Artikel 1 – punkt 1g (ny)

1g.
     
  Om vice ordförandena är förhindrade att utföra sina uppdrag ska nya vice ordföranden väljas i enlighet med punkterna 1b och 1c.

Ändringsförslag 10

Förslag till förordning

Artikel 1 – punkt 1h (ny)

1h.
     
  Ordföranden ska företräda Europeiska systemrisknämnden utåt.

Ändringsförslag 11

Förslag till förordning

Artikel 1 – punkt 1i (ny)

1i.
     
  Ordföranden ska bjudas in till en årlig utfrågning som Europaparlamentet anordnar i samband med offentliggörandet av Europeiska systemrisknämndens årsrapport, vilken ska ske inom andra ramar än den monetära dialogen mellan Europaparlamentet och ECB:s ordförande.

Ändringsförslag 12

Förslag till förordning

Artikel 2 – inledningen

Europeiska centralbanken
  ska svara för ett sekretariat och därigenom ge stöd till nämnden i form av analyser, statistik, administration och logistik. Sekretariatets uppgifter
  föreskrivs i
  artikel 4.4 i förordning XXXX och
  ska bland annat omfatta följande:

ECB
  ska svara för ett sekretariat och därigenom ge stöd till nämnden i form av analyser, statistik, administration och logistik.
  Sekretariatet ska även utnyttja tekniska utlåtanden från de europeiska tillsynsmyndigheterna, nationella centralbanker och nationella tillsynsmyndigheter. Sekretariatet ska även ansvara för alla personalfrågor.
  Sekretariatets uppgifter
  , som omnämns i
  artikel 4.4 i förordning (EU) nr .../2010 [ESRB]
  , ska bland annat omfatta följande:

Ändringsförslag 13

Förslag till förordning

Artikel 2 – led e

| (e) | Stödet till arbetet i styrelsen, styrkommittén och den rådgivande
  tekniska
  kommittén. |
| --- | --- |

(e)

Stödet till arbetet i styrelsen, styrkommittén och den rådgivande
  tekniska
  kommittén.

| (e) | Stödet till arbetet i styrelsen, styrkommittén och den rådgivande
  vetenskapliga
  kommittén. |
| --- | --- |

(e)

Stödet till arbetet i styrelsen, styrkommittén och den rådgivande
  vetenskapliga
  kommittén.

Ändringsförslag 14

Förslag till förordning

Artikel 2 – led ea (nytt)

| (ea) | Vid behov, förmedling av information till de europeiska tillsynsmyndigheterna. |
| --- | --- |

(ea)

Vid behov, förmedling av information till de europeiska tillsynsmyndigheterna.

Ändringsförslag 15

Förslag till förordning

Artikel 3 – punkt 1

1.   Europeiska centralbanken ska se till att det finns tillräckligt med personal och medel för att den ska kunna svara för sekretariatet.

1.   Europeiska centralbanken ska se till att det finns tillräckligt med personal och medel för att den ska kunna svara för
  sekretariatets arbetsuppgifter. ECB ska garantera att sekretariatet har en högkvalificerad personal som återspeglar Europeiska systemrisknämndens omfattande ansvarsområde och styrelsens sammansättning
  .
  ECB ska genom sina egna medel garantera en skälig finansiering av
  sekretariatet.

Ändringsförslag 16

Förslag till förordning

Artikel 3 – punkt 2

2.   Chefen för sekretariatet ska utses av Europeiska centralbanken,
  i samråd med
  styrelsen för nämnden.

2.   Chefen för sekretariatet utses av Europeiska centralbanken,
  på förslag av
  styrelsen för nämnden

Ändringsförslag 17

Förslag till förordning

Artikel 3 – punkt 2a (ny)

2a.
     
  Samtliga ledamöter i sekretariatet ska vara förpliktiga att inte lämna ut upplysningar som omfattas av tystnadsplikt, även efter det att deras tjänsteutövning har upphört, i enlighet med artikel 8 i förordning (EU) nr .../2010 [ESRB] för att garantera att syftet som avses i artikel 6 i denna förordning uppfylls.

Ändringsförslag 18

Förslag till förordning

Artikel 4 – punkt 2

2.   Chefen för sekretariatet eller dennes företrädare ska närvara vid möten i nämndens styrelse, styrkommitté och rådgivande
  tekniska
  kommitté.

2.   Chefen för sekretariatet eller dennes företrädare ska närvara vid möten i nämndens styrelse, styrkommitté och rådgivande
  vetenskapliga
  kommitté.

Ändringsförslag 19

Förslag till förordning

Artikel 5 – punkt 2a (ny)

2a.
     
  Uppgifter om finansinstitut eller marknader som är relevanta för Europeiska systemrisknämndens uppdrag får begäras in av sekretariatet – i enskild, sammanfattande eller kollektiv form – från de europeiska tillsynsmyndigheterna och, i de fall som anges i artikel 15 i förordning (EU) nr .../2010 [ESRB], de nationella tillsynsmyndigheterna, nationella centralbankerna eller andra myndigheter i medlemsstaterna eller, på basis av en motiverad begäran, direkt från finansinstituten.

Ändringsförslag 20

Förslag till förordning

Artikel 5 – punkt 2b (ny)

2b.
     
  Informationen enligt punkt 2 får omfatta uppgifter relaterade till Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, unionen eller euroområdet eller nationella aggregerade och enskilda uppgifter. Nationella uppgifter får endast samlas in om en motiverad begäran gjorts. Innan uppgifter begärs in ska sekretariatet först beakta befintlig statistik som tagits fram, distribuerats och utveckats både av Europeiska statistiksystemet och ESCB och därefter rådfråga berörd europeisk tillsynsmyndighet, för att se till att begäran är rimlig.

Ändringsförslag 21

Förslag till förordning

Artikel 7

På grundval av en rapport från kommissionen, ska rådet granska denna förordning
  tre år efter det datum som anges i artikel 8
  och
  avgöra om den behöver ses över
  efter yttrande från Europeiska centralbanken
  och från de europeiska tillsynsmyndigheterna
  .

På grundval av en rapport från kommissionen ska
  Europaparlamentet och
  rådet granska denna förordning
  senast ... (10)

  och efter yttrande från Europeiska centralbanken
  avgöra om Europeiska systemrisknämndens syften och organisation behöver ses över
  .

I rapporten ska det särskilt bedömas om

| a) | det är lämpligt att förenkla och stärka strukturen för Europeiska systemet för finansiell tillsyn (ESFS) för att öka samstämmigheten mellan makro- och mikronivåerna och mellan de europeiska tillsynsmyndigheterna, |
| --- | --- |

a)

det är lämpligt att förenkla och stärka strukturen för Europeiska systemet för finansiell tillsyn (ESFS) för att öka samstämmigheten mellan makro- och mikronivåerna och mellan de europeiska tillsynsmyndigheterna,

| b) | det är lämpligt att öka de europeiska tillsynsmyndigheternas tillsynsbefogenheter, |
| --- | --- |

b)

det är lämpligt att öka de europeiska tillsynsmyndigheternas tillsynsbefogenheter,

| c) | ESFS:s utveckling stämmer överens med den globala utvecklingen på detta område, |
| --- | --- |

c)

ESFS:s utveckling stämmer överens med den globala utvecklingen på detta område,

| d) | det finns tillräcklig mångfald och kompetens i ESFS, |
| --- | --- |

d)

det finns tillräcklig mångfald och kompetens i ESFS,

| e) | det råder tillräcklig redovisningsskyldighet och transparens när det gäller kraven på offentliggörande. |
| --- | --- |

e)

det råder tillräcklig redovisningsskyldighet och transparens när det gäller kraven på offentliggörande.

---

(1)  Efter det att ändringen antagits återförvisades ärendet till utskottet i enlighet med artikel 57.2 andra stycket (A7-0167/2010).

(2)  

  EGT C 40, 7.2.2001, s. 453.

(3)  

  EUT C 25 E, 29.1.2004, s. 394.

(4)  
  EUT C 175 E, 10.7.2008, s. xx.

(5)  

  EUT C 8 E, 14.1.2010, s. 26.

(6)  

  EUT C 9 E, 15.1.2010, s. 48.

(7)  
  Antagna texter, P6_TA(2009)0251.

(8)  
  Antagna texter, P6_TA(2009)0279.

(9)  EGT L 318, 27.11.1998, s. 8.

(10)  
  Tre år efter det att denna förordning har trätt i kraft.

---

Torsdagen den 8 juli 2010

| 2.12.2011 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 351/453 |
| --- | --- | --- | --- |

2.12.2011

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 351/453

---

Torsdagen den 8 juli 2010Avtal EU/Amerikas förenta stater om behandling och överföring av uppgifter om finansiella betalningsmeddelanden från EU till Förenta staterna i enlighet med programmet för att spåra finansiering av terrorism ***

P7_TA(2010)0279

Europaparlamentets lagstiftningsresolution av den 8 juli 2010 om utkastet till rådets beslut om ingående av avtalet mellan Europeiska unionen och Amerikas förenta stater om behandling och överföring av uppgifter om finansiella betalningsmeddelanden från Europeiska unionen till Förenta staterna i enlighet med programmet för att spåra finansiering av terrorism (TFTP) (11222/1/2010/REV 1 och COR 1 – C7-0158/2010 – 2010/0178(NLE))

2011/C 351 E/42

(Godkännande)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

med beaktande av utkastet till rådets beslut (11222/1/2010/REV 1 och COR 1),

med beaktande av texten i avtalet mellan Europeiska unionen och Amerikas förenta stater om behandling och överföring av uppgifter om finansiella betalningsmeddelanden från Europeiska unionen till Förenta staterna i enlighet med programmet för att spåra finansiering av terrorism, som är bifogad ovannämnda utkast till rådets beslut,

med beaktande av sin resolution av den 5 maj 2010 om rekommendationen från kommissionen till rådet om ett bemyndigande att inleda förhandlingar mellan Europeiska unionen och Amerikas förenta stater om ett internationellt avtal enligt vilket finansiella betalningsmeddelanden ska göras tillgängliga för Förenta staternas finansministerium i syfte att bekämpa terrorism och finansiering av terrorism (1),

med beaktande av yttrandet från Europeiska datatillsynsmannen av den 22 juni 2010 (2),

med beaktande av yttrandet från arbetsgruppen för skydd av enskilda med avseende på behandlingen av personuppgifter (artikel 29-gruppen) och arbetsgruppen om polis och rättsväsen av den 25 juni 2010,

med beaktande av rådets begäran om parlamentets godkännande i enlighet med artikel 218.6 a andra stycket jämförd med artiklarna 87.2 a och 88.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (C7-0158/2010),

med beaktande av artiklarna 81 och 90.8 i arbetsordningen,

med beaktande av rekommendationen från utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter samt rättsliga och inrikes frågor (A7-0224/2010).

| 1. | Europaparlamentet godkänner att avtalet ingås. |
| --- | --- |

1.

Europaparlamentet godkänner att avtalet ingås.

| 2. | Europaparlamentet uppmanar kommissionen att snarast möjligt till Europaparlamentet och rådet överlämna en förteckning över tre kandidater till rollen som den oberoende övervakare från EU som avses i artikel 12.1 i avtalet, i överensstämmelse med artikel 8 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, enligt vilken personuppgifter ska vara föremål för kontroll av ”oberoende myndigheter”. Förfarandet ska vara detsamma, med nödvändiga anpassningar, som det som följdes av Europaparlamentet och rådet vid utnämningen av Europeiska datatillsynsmannen enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 45/2001 (3) om genomförande av artikel 286 i EG-fördraget. |
| --- | --- |

2.

Europaparlamentet uppmanar kommissionen att snarast möjligt till Europaparlamentet och rådet överlämna en förteckning över tre kandidater till rollen som den oberoende övervakare från EU som avses i artikel 12.1 i avtalet, i överensstämmelse med artikel 8 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, enligt vilken personuppgifter ska vara föremål för kontroll av ”oberoende myndigheter”. Förfarandet ska vara detsamma, med nödvändiga anpassningar, som det som följdes av Europaparlamentet och rådet vid utnämningen av Europeiska datatillsynsmannen enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 45/2001 (3) om genomförande av artikel 286 i EG-fördraget.

| 3. | Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända parlamentets ståndpunkt till rådet och kommissionen, regeringarna och parlamenten i medlemsstaterna samt till regeringen i Amerikas förenta stater. Vidare uppdrar parlamentet åt talmannen att inleda en interparlamentarisk dialog med talmannen i Förenta staternas representanthus och den tillförordnade ordföranden för Förenta staternas senat om det framtida ramavtalet om dataskydd mellan Europeiska unionen och Amerikas förenta stater. |
| --- | --- |

3.

Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända parlamentets ståndpunkt till rådet och kommissionen, regeringarna och parlamenten i medlemsstaterna samt till regeringen i Amerikas förenta stater. Vidare uppdrar parlamentet åt talmannen att inleda en interparlamentarisk dialog med talmannen i Förenta staternas representanthus och den tillförordnade ordföranden för Förenta staternas senat om det framtida ramavtalet om dataskydd mellan Europeiska unionen och Amerikas förenta stater.

---

(1)  Antagna texter, P7_TA(2010)0143.

(2)  Ännu ej offentliggjort i EUT.

(3)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 45/2001 av den 18 december 2000 om skydd för enskilda då gemenskapsinstitutionerna och gemenskapsorganen behandlar personuppgifter och om den fria rörligheten för sådana uppgifter, (EGT L 8, 12.1.2001, s. 1).

---

| 2.12.2011 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 351/454 |
| --- | --- | --- | --- |

2.12.2011

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 351/454

---

Torsdagen den 8 juli 2010Europeiska avdelningen för yttre åtgärder *

P7_TA(2010)0280

Europaparlamentets lagstiftningsresolution av den 8 juli 2010 om förslaget till rådets beslut om hur den europeiska avdelningen för yttre åtgärder ska organiseras och arbeta (08029/2010 – C7-0090/2010 – 2010/0816(NLE))

2011/C 351 E/43

(Samråd)

Europaparlamentet utfärdar denna resolution

med beaktande av förslaget från den höga representanten för utrikes frågor och säkerhetspolitik (08029/2010),

med beaktande av den höga representantens uttalande vid Europaparlamentets plenarsammanträde den 8 juli 2010 om hur den centrala förvaltningen av den europeiska avdelningen för yttre åtgärder ska organiseras i stort,

med beaktande av den höga representantens uttalande om politiskt ansvar,

med beaktande av artikel 27.3 i EU-fördraget, i enlighet med vilken rådet har hört parlamentet (C7-0090/2010),

med beaktande av artikel 55 i arbetsordningen,

med beaktande av betänkandet från utskottet för utrikesfrågor och yttrandena från utskottet för konstitutionella frågor, utskottet för utveckling, utskottet för internationell handel, budgetutskottet, budgetkontrollutskottet samt utskottet för kvinnors rättigheter och jämställdhet mellan kvinnor och män (A7-0228/2010).

| 1. | Europaparlamentet godkänner förslaget från unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik såsom ändrat av parlamentet. |
| --- | --- |

1.

Europaparlamentet godkänner förslaget från unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik såsom ändrat av parlamentet.

| 2. | Europaparlamentet avser att förstärka sitt samarbete med medlemsstaternas nationella parlament, i enlighet med fördraget, när det gäller unionens yttre åtgärder, särskilt Gusp och GSFP. |
| --- | --- |

2.

Europaparlamentet avser att förstärka sitt samarbete med medlemsstaternas nationella parlament, i enlighet med fördraget, när det gäller unionens yttre åtgärder, särskilt Gusp och GSFP.

| 3. | Europaparlamentet anser att förutom det föreliggande rådsbeslutet bör man genom ändringar av budgetförordningen närmare specificera kommissionens roll när det gäller vidaredelegering av befogenhet till delegationscheferna att genomföra driftsanslag, och särskilt, genom budgetförordningen, se till att kommissionen vidtar de åtgärder som krävs för att garantera att vidaredelegeringen av befogenheter inte påverkar ansvarsfrihetsförfarandet. |
| --- | --- |

3.

Europaparlamentet anser att förutom det föreliggande rådsbeslutet bör man genom ändringar av budgetförordningen närmare specificera kommissionens roll när det gäller vidaredelegering av befogenhet till delegationscheferna att genomföra driftsanslag, och särskilt, genom budgetförordningen, se till att kommissionen vidtar de åtgärder som krävs för att garantera att vidaredelegeringen av befogenheter inte påverkar ansvarsfrihetsförfarandet.

| 4. | Europaparlamentet uppmanar kommissionen att i sitt omfattande arbetsdokument om utgifterna i samband med EU:s yttre åtgärder, som ska utarbetas tillsammans med förslaget till EU-budget, bl.a. ta med uppgifter om unionsdelegationernas tjänsteförteckningar samt utgifterna för yttre åtgärder per land och per uppdrag. Parlamentet framhåller att man avser att ändra budgetförordningen så att den stämmer överens med ovanstående. |
| --- | --- |

4.

Europaparlamentet uppmanar kommissionen att i sitt omfattande arbetsdokument om utgifterna i samband med EU:s yttre åtgärder, som ska utarbetas tillsammans med förslaget till EU-budget, bl.a. ta med uppgifter om unionsdelegationernas tjänsteförteckningar samt utgifterna för yttre åtgärder per land och per uppdrag. Parlamentet framhåller att man avser att ändra budgetförordningen så att den stämmer överens med ovanstående.

| 5. | Europaparlamentet upprepar att i fall av oenighet avseende kommissionens instruktioner till cheferna för EU:s delegationer som enligt artikel 221.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt är underställda den höga representanten samt i fall av oenighet mellan den höga representanten och den kommissionsledamot som är ansvarig för programplaneringen av de relevanta externa biståndsinstrumenten ska kommissionärskollegiet fatta det avgörande beslutet. |
| --- | --- |

5.

Europaparlamentet upprepar att i fall av oenighet avseende kommissionens instruktioner till cheferna för EU:s delegationer som enligt artikel 221.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt är underställda den höga representanten samt i fall av oenighet mellan den höga representanten och den kommissionsledamot som är ansvarig för programplaneringen av de relevanta externa biståndsinstrumenten ska kommissionärskollegiet fatta det avgörande beslutet.

| 6. | Europaparlamentet uppmanar enträget den höga representanten att se till att bestämmelserna i artikel 6 i rådets beslut, enligt vilket minst 60 procent av personalen på AD-tjänster hos den europeiska avdelningen för yttre åtgärder ska vara fast anställda EU-tjänstemän, återspeglas i alla avdelningens lönegrader. |
| --- | --- |

6.

Europaparlamentet uppmanar enträget den höga representanten att se till att bestämmelserna i artikel 6 i rådets beslut, enligt vilket minst 60 procent av personalen på AD-tjänster hos den europeiska avdelningen för yttre åtgärder ska vara fast anställda EU-tjänstemän, återspeglas i alla avdelningens lönegrader.

| 7. | Europaparlamentet anser att de ytterligare specifika åtgärderna i artikel 6.6 i rådets beslut för att förstärka den geografiska balansen och uppnå jämn könsfördelning också, när det gäller den geografiska balansen, bör innehålla samma slags åtgärder som återfinns i rådets förordning (EG, Euratom) nr 401/2004 (1). |
| --- | --- |

7.

Europaparlamentet anser att de ytterligare specifika åtgärderna i artikel 6.6 i rådets beslut för att förstärka den geografiska balansen och uppnå jämn könsfördelning också, när det gäller den geografiska balansen, bör innehålla samma slags åtgärder som återfinns i rådets förordning (EG, Euratom) nr 401/2004 (1).

| 8. | Rådet uppmanas att underrätta Europaparlamentet om rådet har för avsikt att avvika från den text som parlamentet har godkänt. |
| --- | --- |

8.

Rådet uppmanas att underrätta Europaparlamentet om rådet har för avsikt att avvika från den text som parlamentet har godkänt.

| 9. | Rådet uppmanas att på nytt höra Europaparlamentet om rådet har för avsikt att ändra förslaget från unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik. |
| --- | --- |

9.

Rådet uppmanas att på nytt höra Europaparlamentet om rådet har för avsikt att ändra förslaget från unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik.

| 10. | Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att delge rådet, unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik och kommissionen parlamentets ståndpunkt. |
| --- | --- |

10.

Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att delge rådet, unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik och kommissionen parlamentets ståndpunkt.

---

(1)  Rådets förordning (EG, Euratom) nr 401/2004 av den 23 februari 2004 om särskilda och temporära åtgärder för rekrytering av tjänstemän till Europeiska gemenskaperna i samband med Cyperns, Estlands, Lettlands, Litauens, Maltas, Polens, Slovakiens, Sloveniens, Tjeckiens och Ungerns anslutning (EUT L 67, 5.3.2004, s. 1).

---

Torsdagen den 8 juli 2010P7_TC1-NLE(2010)0816

Europaparlamentets ståndpunkt fastställd vid första behandlingen den 8 juli 2010 inför antagandet av Europaparlamentets och rådets beslut om hur den europeiska avdelningen för yttre åtgärder ska organiseras och arbeta

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om Europeiska unionen, särskilt artikel 27.3,

med beaktande av förslaget från unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik (nedan kallad den höga representanten) (1),

med beaktande av Europaparlamentets yttrande (2),

med beaktande av kommissionens godkännande (1), och

av följande skäl:

| (1) | Syftet med detta beslut är att fastställa hur den europeiska avdelningen för yttre åtgärder (nedan kallad avdelningen), ett i funktionellt hänseende självständigt unionsorgan som inrättas genom artikel 27.3 i fördraget om Europeiska unionen (nedan kallat EU-fördraget), ändrat genom Lissabonfördraget, ska organiseras och arbeta under ledning av den höga representanten.
  Beslutet, och särskilt hänvisningen till uttrycket den höga representanten, kommer att tolkas mot bakgrund av de olika uppgifter som hon har enligt artikel 18 i EU-fördraget. |
| --- | --- |

(1)

Syftet med detta beslut är att fastställa hur den europeiska avdelningen för yttre åtgärder (nedan kallad avdelningen), ett i funktionellt hänseende självständigt unionsorgan som inrättas genom artikel 27.3 i fördraget om Europeiska unionen (nedan kallat EU-fördraget), ändrat genom Lissabonfördraget, ska organiseras och arbeta under ledning av den höga representanten.
  Beslutet, och särskilt hänvisningen till uttrycket den höga representanten, kommer att tolkas mot bakgrund av de olika uppgifter som hon har enligt artikel 18 i EU-fördraget.

| (2) | Enligt artikel 21.3 andra stycket i EU-fördraget ska unionen sörja för samstämmigheten mellan de olika områden som omfattas av dess yttre åtgärder och mellan dessa och övrig politik. Rådet och kommissionen ska, med bistånd av den höga representanten, säkerställa denna samstämmighet och samarbeta i detta syfte. |
| --- | --- |

(2)

Enligt artikel 21.3 andra stycket i EU-fördraget ska unionen sörja för samstämmigheten mellan de olika områden som omfattas av dess yttre åtgärder och mellan dessa och övrig politik. Rådet och kommissionen ska, med bistånd av den höga representanten, säkerställa denna samstämmighet och samarbeta i detta syfte.

| (3) | Avdelningen kommer att bistå den höga representanten
  , som också är en av kommissionens vice ordförande och ordförande i rådet i konstellationen utrikes frågor,
  med genomförandet av uppgiften att leda Europeiska unionens gemensamma utrikes- och säkerhetspolitik (nedan kallad Gusp) och säkerställa enhetlighet i unionens handlande,
  särskilt i enlighet med artiklarna 18 och 27 i EU-fördraget
  . Avdelningen kommer att bistå den höga representanten när hon fungerar som ordförande i rådet (utrikes frågor) utan att detta påverkar de ordinarie arbetsuppgifterna för rådets generalsekretariat. Avdelningen kommer även att bistå den höga representanten i hennes egenskap av vice ordförande för kommissionen, när det gäller hennes ansvar inom kommissionen för dess åligganden i fråga om yttre förbindelser och när det gäller samordningen av andra aspekter av unionens yttre åtgärder, utan att detta påverkar de ordinarie arbetsuppgifter som kommissionens avdelningar har. |
| --- | --- |

(3)

Avdelningen kommer att bistå den höga representanten
  , som också är en av kommissionens vice ordförande och ordförande i rådet i konstellationen utrikes frågor,
  med genomförandet av uppgiften att leda Europeiska unionens gemensamma utrikes- och säkerhetspolitik (nedan kallad Gusp) och säkerställa enhetlighet i unionens handlande,
  särskilt i enlighet med artiklarna 18 och 27 i EU-fördraget
  . Avdelningen kommer att bistå den höga representanten när hon fungerar som ordförande i rådet (utrikes frågor) utan att detta påverkar de ordinarie arbetsuppgifterna för rådets generalsekretariat. Avdelningen kommer även att bistå den höga representanten i hennes egenskap av vice ordförande för kommissionen, när det gäller hennes ansvar inom kommissionen för dess åligganden i fråga om yttre förbindelser och när det gäller samordningen av andra aspekter av unionens yttre åtgärder, utan att detta påverkar de ordinarie arbetsuppgifter som kommissionens avdelningar har.

| (4) | I sitt bidrag till EU:s externa samarbetsprogram bör avdelningen bemöda sig om att säkerställa att dessa program uppfyller målen för yttre åtgärder enligt artikel 21 i EUF-fördraget, särskilt punkt 2 d, och att målen för EU:s utvecklingspolitik iakttas i enlighet med artikel 208 i fördraget om den Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget). I detta sammanhang bör avdelningen också främja målen för det europeiska samförståndet om utveckling och det europeiska samförståndet om humanitärt bistånd. |
| --- | --- |

(4)

I sitt bidrag till EU:s externa samarbetsprogram bör avdelningen bemöda sig om att säkerställa att dessa program uppfyller målen för yttre åtgärder enligt artikel 21 i EUF-fördraget, särskilt punkt 2 d, och att målen för EU:s utvecklingspolitik iakttas i enlighet med artikel 208 i fördraget om den Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget). I detta sammanhang bör avdelningen också främja målen för det europeiska samförståndet om utveckling och det europeiska samförståndet om humanitärt bistånd.

| (5) | Det följer av Lissabonfördraget att för att det fördragets bestämmelser ska kunna genomföras måste avdelningen bli operativ så snart som möjligt efter fördragets ikraftträdande. |
| --- | --- |

(5)

Det följer av Lissabonfördraget att för att det fördragets bestämmelser ska kunna genomföras måste avdelningen bli operativ så snart som möjligt efter fördragets ikraftträdande.

| (6) | Europaparlamentet kommer att fullständigt genomföra sina åligganden på området unionens yttre åtgärder, bland annat politisk kontroll enligt artikel 14.1 i EU-fördraget, samt i lagstiftnings- och budgetärenden i enlighet med fördragen. Den höga representanten kommer dessutom att, enligt artikel 36 i EU-fördraget, regelbundet höra Europaparlamentet om de viktigaste aspekterna och de grundläggande möjligheterna när det gäller Gusp och se till att vederbörlig hänsyn tas till Europaparlamentets uppfattning. Avdelningen kommer att stödja den höga representanten i detta avseende.
  Särskilda ordningar bör upprättas för tillgång till sekretessbelagda handlingar och sekretessbelagd information på Gusp-området för Europaparlamentets ledamöter. Fram till dess att sådana ordningar antas kommer befintliga bestämmelser i det interinstitutionella avtalet från 2002 om sekretessbelagda handlingar och sekretessbelagd information inom den europeiska säkerhets- och försvarspolitiken att tillämpas. |
| --- | --- |

(6)

Europaparlamentet kommer att fullständigt genomföra sina åligganden på området unionens yttre åtgärder, bland annat politisk kontroll enligt artikel 14.1 i EU-fördraget, samt i lagstiftnings- och budgetärenden i enlighet med fördragen. Den höga representanten kommer dessutom att, enligt artikel 36 i EU-fördraget, regelbundet höra Europaparlamentet om de viktigaste aspekterna och de grundläggande möjligheterna när det gäller Gusp och se till att vederbörlig hänsyn tas till Europaparlamentets uppfattning. Avdelningen kommer att stödja den höga representanten i detta avseende.
  Särskilda ordningar bör upprättas för tillgång till sekretessbelagda handlingar och sekretessbelagd information på Gusp-området för Europaparlamentets ledamöter. Fram till dess att sådana ordningar antas kommer befintliga bestämmelser i det interinstitutionella avtalet från 2002 om sekretessbelagda handlingar och sekretessbelagd information inom den europeiska säkerhets- och försvarspolitiken att tillämpas.

| (7) | Den höga representanten, eller hennes företrädare, bör i fråga om Europeiska försvarsbyrån, Europeiska unionens satellitcentrum, Europeiska unionens institut för säkerhetsstudier och Europeiska säkerhets- och försvarsakademin utöva de åligganden som föreskrivs i deras respektive grundrättsakt. Avdelningen bör ge dessa enheter samma stöd som rådets generalsekretariat för närvarande bidrar med. |
| --- | --- |

(7)

Den höga representanten, eller hennes företrädare, bör i fråga om Europeiska försvarsbyrån, Europeiska unionens satellitcentrum, Europeiska unionens institut för säkerhetsstudier och Europeiska säkerhets- och försvarsakademin utöva de åligganden som föreskrivs i deras respektive grundrättsakt. Avdelningen bör ge dessa enheter samma stöd som rådets generalsekretariat för närvarande bidrar med.

| (8) | Bestämmelser om avdelningens personal och dess rekrytering bör antas
  när sådana bestämmelser behövs för att fastställa hur avdelningen ska organiseras och arbeta. Parallellt med detta bör nödvändiga ändringar i enlighet med artikel 336 i EUF-fördraget göras i tjänsteföreskrifterna för tjänstemän i Europeiska gemenskaperna (nedan kallade tjänsteföreskrifterna) och anställningsvillkoren för övriga anställda i gemenskaperna (nedan kallade anställningsvillkoren), utan att det påverkar tillämpningen av artikel 298 i EUF-fördraget
  . Avdelningen bör i fråga om sin personal behandlas som en institution i den mening som avses i tjänsteföreskrifterna. ▐ Den höga representanten kommer att vara tillsättningsmyndighet vad avser såväl tjänstemän som omfattas av tjänsteföreskrifterna ▐ som anställda som omfattas av
  anställningsvillkoren
  . I samband med budgetförfarandet kommer det varje år att fastställas hur många tjänstemän och anställda avdelningen ska ha, vilket kommer att avspeglas i tjänsteförteckningen. |
| --- | --- |

(8)

Bestämmelser om avdelningens personal och dess rekrytering bör antas
  när sådana bestämmelser behövs för att fastställa hur avdelningen ska organiseras och arbeta. Parallellt med detta bör nödvändiga ändringar i enlighet med artikel 336 i EUF-fördraget göras i tjänsteföreskrifterna för tjänstemän i Europeiska gemenskaperna (nedan kallade tjänsteföreskrifterna) och anställningsvillkoren för övriga anställda i gemenskaperna (nedan kallade anställningsvillkoren), utan att det påverkar tillämpningen av artikel 298 i EUF-fördraget
  . Avdelningen bör i fråga om sin personal behandlas som en institution i den mening som avses i tjänsteföreskrifterna. ▐ Den höga representanten kommer att vara tillsättningsmyndighet vad avser såväl tjänstemän som omfattas av tjänsteföreskrifterna ▐ som anställda som omfattas av
  anställningsvillkoren
  . I samband med budgetförfarandet kommer det varje år att fastställas hur många tjänstemän och anställda avdelningen ska ha, vilket kommer att avspeglas i tjänsteförteckningen.

| (9) | Avdelningens personal kommer att fullgöra sina uppgifter och uppträda med enbart unionens bästa för ögonen. |
| --- | --- |

(9)

Avdelningens personal kommer att fullgöra sina uppgifter och uppträda med enbart unionens bästa för ögonen.

| (10) | Rekryteringen kommer att bygga på meriter samtidigt som en lämplig geografisk balans och en jämn könsfördelning säkerställs. Avdelningens personal bör på ett meningsfullt sätt bestå av medborgare från alla medlemsstater. Den planerade översynen 2013 bör omfatta även denna fråga, samt vid behov inbegripa förslag till ytterligare särskilda åtgärder som syftar till att undanröja eventuella obalanser. |
| --- | --- |

(10)

Rekryteringen kommer att bygga på meriter samtidigt som en lämplig geografisk balans och en jämn könsfördelning säkerställs. Avdelningens personal bör på ett meningsfullt sätt bestå av medborgare från alla medlemsstater. Den planerade översynen 2013 bör omfatta även denna fråga, samt vid behov inbegripa förslag till ytterligare särskilda åtgärder som syftar till att undanröja eventuella obalanser.

| (11) | I enlighet med artikel 27.3 i EU-fördraget kommer avdelningen att omfatta personal från rådets generalsekretariat och kommissionen samt personal från medlemsstaternas diplomattjänster. I detta syfte kommer berörda enheter och befattningar i rådets generalsekretariat och i kommissionen att överföras till avdelningen, tillsammans med tjänstemän och tillfälligt anställda som innehar en tjänst i en sådan enhet eller en sådan befattning. Före den 1 juli 2013 kommer avdelningen uteslutande att rekrytera tjänstemän från rådets generalsekretariat och kommissionen samt personal från medlemsstaternas diplomattjänster. Efter detta datum bör alla tjänstemän och andra anställda i Europeiska unionen kunna söka lediga tjänster inom avdelningen. |
| --- | --- |

(11)

I enlighet med artikel 27.3 i EU-fördraget kommer avdelningen att omfatta personal från rådets generalsekretariat och kommissionen samt personal från medlemsstaternas diplomattjänster. I detta syfte kommer berörda enheter och befattningar i rådets generalsekretariat och i kommissionen att överföras till avdelningen, tillsammans med tjänstemän och tillfälligt anställda som innehar en tjänst i en sådan enhet eller en sådan befattning. Före den 1 juli 2013 kommer avdelningen uteslutande att rekrytera tjänstemän från rådets generalsekretariat och kommissionen samt personal från medlemsstaternas diplomattjänster. Efter detta datum bör alla tjänstemän och andra anställda i Europeiska unionen kunna söka lediga tjänster inom avdelningen.

| (12) | Avdelningen får i särskilda fall anlita specialiserade nationella experter, som kommer att arbeta under den höga representantens ledning. Nationella experter som tjänstgör vid avdelningen kommer inte att räknas med i den tredjedel som bör utgöras av personal från medlemsstaterna när avdelningen når full kapacitet. Överföringen av dem vid inrättandet av avdelningen görs inte automatiskt, och den görs med medgivande av myndigheterna i ursprungsmedlemsstaterna. När kontraktet för en nationell expert som överförts till avdelningen enligt artikel 7 löper ut kommer befattningen att omvandlas till en tjänst som tillfälligt anställd i de fall då den befattning som uppehålls av den nationella experten motsvarar en funktion som normalt utförs av personal i tjänstegrupp AD, under förutsättning att tjänsten i fråga är tillgänglig enligt tjänsteförteckningen. |
| --- | --- |

(12)

Avdelningen får i särskilda fall anlita specialiserade nationella experter, som kommer att arbeta under den höga representantens ledning. Nationella experter som tjänstgör vid avdelningen kommer inte att räknas med i den tredjedel som bör utgöras av personal från medlemsstaterna när avdelningen når full kapacitet. Överföringen av dem vid inrättandet av avdelningen görs inte automatiskt, och den görs med medgivande av myndigheterna i ursprungsmedlemsstaterna. När kontraktet för en nationell expert som överförts till avdelningen enligt artikel 7 löper ut kommer befattningen att omvandlas till en tjänst som tillfälligt anställd i de fall då den befattning som uppehålls av den nationella experten motsvarar en funktion som normalt utförs av personal i tjänstegrupp AD, under förutsättning att tjänsten i fråga är tillgänglig enligt tjänsteförteckningen.

| (13) | Kommissionen och avdelningen kommer att enas om bestämmelserna avseende utfärdande av instruktioner från kommissionen till delegationerna. Bestämmelserna bör särskilt föreskriva att kommissionen då den utfärdar instruktioner till delegationerna samtidigt ska lämna en kopia på dessa till delegationschefen och avdelningens centrala förvaltning. |
| --- | --- |

(13)

Kommissionen och avdelningen kommer att enas om bestämmelserna avseende utfärdande av instruktioner från kommissionen till delegationerna. Bestämmelserna bör särskilt föreskriva att kommissionen då den utfärdar instruktioner till delegationerna samtidigt ska lämna en kopia på dessa till delegationschefen och avdelningens centrala förvaltning.

| (14) | Budgetförordningen bör ändras så att man låter avdelningen ingå i artikel 1 i budgetförordningen, med ett eget avsnitt i unionens budget. I enlighet med tillämpliga regler, och i likhet med vad som gäller för andra institutioner, kommer också en del av revisionsrättens årsrapport att ägnas åt avdelningen, och avdelningen kommer att reagera på dessa rapporter.
  Avdelningen kommer att beviljas ansvarsfrihet i enlighet med de förfaranden som föreskrivs i artikel 319 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt och artiklarna 145-147 i budgetförordningen.
  Den höga representanten kommer att ge Europaparlamentet allt det stöd som det behöver i egenskap av myndighet som ska bevilja ansvarsfrihet. Kommissionen kommer att ansvara för genomförandet av driftsbudgeten i enlighet med artikel 317 i EUF-fördraget. Beslut som medför budgetkonsekvenser kommer i synnerhet att respektera de befogenheter som anges i avdelning IV i budgetförordningen, särskilt artikel 75 om handläggning av utgifter och artiklarna 64-68 om de finansiella aktörernas ansvar. |
| --- | --- |

(14)

Budgetförordningen bör ändras så att man låter avdelningen ingå i artikel 1 i budgetförordningen, med ett eget avsnitt i unionens budget. I enlighet med tillämpliga regler, och i likhet med vad som gäller för andra institutioner, kommer också en del av revisionsrättens årsrapport att ägnas åt avdelningen, och avdelningen kommer att reagera på dessa rapporter.
  Avdelningen kommer att beviljas ansvarsfrihet i enlighet med de förfaranden som föreskrivs i artikel 319 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt och artiklarna 145-147 i budgetförordningen.
  Den höga representanten kommer att ge Europaparlamentet allt det stöd som det behöver i egenskap av myndighet som ska bevilja ansvarsfrihet. Kommissionen kommer att ansvara för genomförandet av driftsbudgeten i enlighet med artikel 317 i EUF-fördraget. Beslut som medför budgetkonsekvenser kommer i synnerhet att respektera de befogenheter som anges i avdelning IV i budgetförordningen, särskilt artikel 75 om handläggning av utgifter och artiklarna 64-68 om de finansiella aktörernas ansvar.

| (15) | Upprättandet av avdelningen bör vägledas av principen om kostnadseffektivitet syftande till budgetneutralitet. I detta syfte måste övergångsarrangemang och stegvis kapacitetsuppbyggnad tillämpas. Onödig överlappning av arbetsuppgifter, befattningar och resurser i förhållande till andra strukturer bör undvikas. Alla tillfällen till rationalisering bör tillvaratas. Därutöver kommer det att krävas ytterligare ett antal tjänster för medlemsstaternas tillfälligt anställda, vilka måste finansieras inom ramen för den aktuella fleråriga ramen. |
| --- | --- |

(15)

Upprättandet av avdelningen bör vägledas av principen om kostnadseffektivitet syftande till budgetneutralitet. I detta syfte måste övergångsarrangemang och stegvis kapacitetsuppbyggnad tillämpas. Onödig överlappning av arbetsuppgifter, befattningar och resurser i förhållande till andra strukturer bör undvikas. Alla tillfällen till rationalisering bör tillvaratas. Därutöver kommer det att krävas ytterligare ett antal tjänster för medlemsstaternas tillfälligt anställda, vilka måste finansieras inom ramen för den aktuella fleråriga ramen.

| (16) | Det bör fastställas regler om säkerhet, skydd av sekretessbelagd information och insyn och öppenhet som ska gälla för avdelningens verksamhet och dess personal. |
| --- | --- |

(16)

Det bör fastställas regler om säkerhet, skydd av sekretessbelagd information och insyn och öppenhet som ska gälla för avdelningens verksamhet och dess personal.

| (17) | Det bör erinras om att protokollet om unionens privilegier och immunitet är tillämpligt på avdelningen, dess tjänstemän och övriga anställda, som ska omfattas av antingen tjänsteföreskrifterna eller
  anställningsvillkoren
  för övriga anställda vid unionen. |
| --- | --- |

(17)

Det bör erinras om att protokollet om unionens privilegier och immunitet är tillämpligt på avdelningen, dess tjänstemän och övriga anställda, som ska omfattas av antingen tjänsteföreskrifterna eller
  anställningsvillkoren
  för övriga anställda vid unionen.

| (18) | För Europeiska unionen och Europeiska atomenergigemenskapen fortsätter en gemensam institutionell ram att gälla. Det är därför viktigt att sörja för enhetlighet i de bådas yttre förbindelser och att ge unionens delegationer möjlighet att företräda Europeiska atomenergigemenskapen i tredjeländer och internationella organisationer. |
| --- | --- |

(18)

För Europeiska unionen och Europeiska atomenergigemenskapen fortsätter en gemensam institutionell ram att gälla. Det är därför viktigt att sörja för enhetlighet i de bådas yttre förbindelser och att ge unionens delegationer möjlighet att företräda Europeiska atomenergigemenskapen i tredjeländer och internationella organisationer.

| (19) | Den höga representanten bör senast i mitten av 2013 göra en översyn av hur avdelningen arbetar och är organiserad, vilken vid behov bör åtföljas av förslag om ändring av detta beslut. En sådan ändring bör antas senast i början av 2014. |
| --- | --- |

(19)

Den höga representanten bör senast i mitten av 2013 göra en översyn av hur avdelningen arbetar och är organiserad, vilken vid behov bör åtföljas av förslag om ändring av detta beslut. En sådan ändring bör antas senast i början av 2014.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Art och omfattning

1.   I detta beslut fastställs hur den europeiska avdelningen för yttre åtgärder (nedan kallad avdelningen) ska organiseras och arbeta.

2.   Avdelningen, som ska ha sitt högkvarter i Bryssel, ska vara ett i funktionellt hänseende självständigt organ inom Europeiska unionen, åtskilt från kommissionen och rådets generalsekretariat, och ha den rättskapacitet som krävs för att kunna utföra sina arbetsuppgifter och nå sina mål.

3.   Avdelningen ska lyda under unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik (nedan kallad den höga representanten).

4.   Avdelningen ska bestå av en central förvaltning och unionens delegationer i tredjeländer och vid internationella organisationer.

Artikel 2

Uppgifter

1.   Avdelningen ska bistå den höga representanten
  med genomförandet av de uppgifter som tillfaller henne särskilt enligt artiklarna 18 och 27 i EU-fördraget, nämligen

| — | med genomförandet av uppgiften att leda Europeiska unionens gemensamma utrikes- och säkerhetspolitik (nedan kallad Gusp)
  , inbegripet den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken (nedan kallad GSFP), och att genom sina förslag kunna bidra till att utveckla denna politik, som hon, på mandat av rådet, ska genomföra,
  och med att säkerställa enhetlighet i unionens handlande, |
| --- | --- |

—

med genomförandet av uppgiften att leda Europeiska unionens gemensamma utrikes- och säkerhetspolitik (nedan kallad Gusp)
  , inbegripet den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken (nedan kallad GSFP), och att genom sina förslag kunna bidra till att utveckla denna politik, som hon, på mandat av rådet, ska genomföra,
  och med att säkerställa enhetlighet i unionens handlande,

| — | när hon fungerar som ordförande i rådet (utrikes frågor), utan att detta påverkar de ordinarie uppgifterna för rådets generalsekretariat, |
| --- | --- |

—

när hon fungerar som ordförande i rådet (utrikes frågor), utan att detta påverkar de ordinarie uppgifterna för rådets generalsekretariat,

| — | i hennes egenskap av vice ordförande för kommissionen, när det gäller hennes ansvar inom kommissionen för dess åligganden i fråga om yttre förbindelser och när det gäller samordningen av andra aspekter av unionens yttre åtgärder, utan att detta påverkar de ordinarie arbetsuppgifterna för kommissionens avdelningar. |
| --- | --- |

—

i hennes egenskap av vice ordförande för kommissionen, när det gäller hennes ansvar inom kommissionen för dess åligganden i fråga om yttre förbindelser och när det gäller samordningen av andra aspekter av unionens yttre åtgärder, utan att detta påverkar de ordinarie arbetsuppgifterna för kommissionens avdelningar.

2.   Avdelningen ska bistå ▐ ordföranden i Europeiska rådet
  , kommissionens ordförande och kommissionen, då de fullgör sina olika uppgifter på området yttre förbindelser
  .

Artikel 3

Samarbete

1.   Avdelningen ska
  stödja och
  samarbeta med
  medlemsstaternas diplomattjänster liksom med
  rådets generalsekretariat och kommissionens avdelningar ▐, för att kunna säkerställa samstämmigheten mellan unionens yttre åtgärder på olika områden, liksom mellan dessa och unionens övriga politikområden.

2.   Avdelningen och kommissionens avdelningar ska samråda i alla frågor som rör unionens yttre åtgärder
  när de fullgör sina olika funktioner, utom i frågor som omfattas av GSFP
  . Avdelningen ska delta i det förberedande arbete och de förfaranden som rör akter som kommissionen ska utarbeta på detta område. Denna punkt ska genomföras i enlighet med kapitel 1 i avdelning V i EU-fördraget, och i enlighet med artikel 205 i EUF-fördraget.

3.   Avdelningen kan sluta servicenivåavtal med kommissionens berörda avdelningar, rådets generalsekretariat och andra institutioner och organ inom Europeiska unionen.

4.   Avdelningen ska utsträcka sitt stöd och samarbete till att omfatta de andra institutionerna och organen i unionen
  , särskilt Europaparlamentet. Avdelningen får också komma i åtnjutande av stöd och samarbete från dessa institutioner och organ, inbegripet byråer i förekommande fall. Avdelningens internrevisor ska samarbeta med kommissionens internrevisor för att säkerställa revisionsstrategins enhetlighet, särskilt med avseende på kommissionens ansvar för driftsutgifterna. Avdelningen ska dessutom samarbeta med Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) i enlighet med förordning (EG) nr 1073/1999. Den ska i synnerhet utan dröjsmål anta det beslut som föreskrivs i den förordningen om villkor och bestämmelser för interna utredningar. Enligt den förordning ska medlemsstaterna, i enlighet med nationella bestämmelser, och institutionerna ge Olafs anställda den hjälp som de behöver för att kunna utföra sitt uppdrag
  .

Artikel 4

Den centrala förvaltningen

1.   Avdelningen ska ledas av en
  verkställande
  generalsekreterare som ska vara underställd den höga representanten.
  Den verkställande
  generalsekreteraren ska vidta alla åtgärder som är nödvändiga för att avdelningen ska kunna fungera obehindrat, inbegripet förvaltning av administrativa frågor och budgeten.
  Generalsekreteraren
  ska säkerställa effektiv samordning mellan alla avdelningar i den centrala förvaltningen och med unionens delegationer ▐.

2.   
  Den verkställande
  generalsekreteraren ska bistås av två ställföreträdande generalsekreterare.

3.   Avdelningens centrala förvaltning ska organiseras i generaldirektorat. De ska
  särskilt
  omfatta

| — | ett antal generaldirektorat med särskilda geografiska enheter som omfattar alla världens länder och regioner, liksom även multilaterala enheter och enheter för särskilda ämnesområden. Dessa enheter ska vid behov samordna verksamheten med berörda avdelningar i kommissionen och med rådets generalsekretariat. |
| --- | --- |

—

ett antal generaldirektorat med särskilda geografiska enheter som omfattar alla världens länder och regioner, liksom även multilaterala enheter och enheter för särskilda ämnesområden. Dessa enheter ska vid behov samordna verksamheten med berörda avdelningar i kommissionen och med rådets generalsekretariat.

| — | ett generaldirektorat för administrativa frågor, personalfrågor, budgetfrågor, säkerhets-, kommunikations- och informationssystemfrågor
  , vilket fungerar inom ramen för avdelningen och leds av den verkställande
  generalsekreteraren.
  Den höga representanten ska, i enlighet med de normala reglerna för rekrytering, utse en generaldirektör för budget och administration som ska arbeta under den höga representantens ledning. Han ska vara ansvarig inför den höga representanten i frågor som rör avdelningens administrativa förvaltning och interna budgetförvaltning. Han ska följa de budgetposter och administrativa bestämmelser som är tillämpliga på den del av avsnitt III i EU:s budget som faller under rubrik V i den fleråriga budgetramen
  . |
| --- | --- |

—

ett generaldirektorat för administrativa frågor, personalfrågor, budgetfrågor, säkerhets-, kommunikations- och informationssystemfrågor
  , vilket fungerar inom ramen för avdelningen och leds av den verkställande
  generalsekreteraren.
  Den höga representanten ska, i enlighet med de normala reglerna för rekrytering, utse en generaldirektör för budget och administration som ska arbeta under den höga representantens ledning. Han ska vara ansvarig inför den höga representanten i frågor som rör avdelningens administrativa förvaltning och interna budgetförvaltning. Han ska följa de budgetposter och administrativa bestämmelser som är tillämpliga på den del av avsnitt III i EU:s budget som faller under rubrik V i den fleråriga budgetramen
  .

| — | direktoratet för krishantering och planering, den civila planerings- och ledningskapaciteten, EU:s militära stab och EU:s lägescentral som ska vara direkt underställda den höga representanten
  ska bistå henne i uppdraget att leda unionens Gusp i enlighet med fördragets bestämmelser, samtidigt som unionens övriga befogenheter respekteras i enlighet med artikel 40 i EU-fördraget
  . |
| --- | --- |

—

direktoratet för krishantering och planering, den civila planerings- och ledningskapaciteten, EU:s militära stab och EU:s lägescentral som ska vara direkt underställda den höga representanten
  ska bistå henne i uppdraget att leda unionens Gusp i enlighet med fördragets bestämmelser, samtidigt som unionens övriga befogenheter respekteras i enlighet med artikel 40 i EU-fördraget
  .

Dessa strukturers särdrag, deras särskilda befattningar, rekryteringen till dem och personalens ställning ska beaktas.

En fullständig samordning mellan alla avdelningens strukturer ska säkerställas.

Den centrala förvaltningen ska också inbegripa

| — | en avdelning för strategisk policyplanering, |
| --- | --- |

—

en avdelning för strategisk policyplanering,

| — | en juridisk enhet som administrativt ska vara ▐ underställd
  den verkställande
  generalsekreteraren och som ska samarbeta nära med rådets och kommissionens juridiska avdelningar, |
| --- | --- |

—

en juridisk enhet som administrativt ska vara ▐ underställd
  den verkställande
  generalsekreteraren och som ska samarbeta nära med rådets och kommissionens juridiska avdelningar,

| — | enheter för interinstitutionella relationer, information och offentlig diplomati, internrevision och interna inspektioner samt skydd av personuppgifter. |
| --- | --- |

—

enheter för interinstitutionella relationer, information och offentlig diplomati, internrevision och interna inspektioner samt skydd av personuppgifter.

4.   Den höga representanten ska ▐ utse ordföranden i de förberedande rådsorgan där ordförandeskapet ska innehas av en företrädare för den höga representanten, inbegripet ordförandeskapet för kommittén för utrikes- och säkerhetspolitik
  , i enlighet med bestämmelserna i bilaga II i rådets beslut 2009/908/EUav den 1 december 2009 om fastställande av genomförandeåtgärder för Europeiska rådets beslut om utövande av rådets ordförandeskap och om ordförandeskapet för rådets förberedande organ (3)

  .

5.   Avdelningen och den höga representanten ska, närhelst det är nödvändigt, bistås av rådets generalsekretariat och berörda avdelningar inom kommissionen. Servicenivåavtal kan utformas av avdelningen, rådets generalsekretariat och berörda avdelningar inom kommissionen.

Artikel 5

Unionens delegationer

1.   Beslutet att öppna eller stänga en delegation ska antas av den höga representanten ▐, efter samråd med rådet och kommissionen.

2.   Varje unionsdelegation ska
  vara underställd
  en delegationschef.

All personal på delegationen ska vara underställd delegationschefen, oavsett ställning och det gäller för all verksamhet. Delegationschefen ska rapportera till den höga representanten och vara ansvarig för all verksamhet på delegationen, och han ska säkerställa samordningen med unionens alla åtgärder.

Personalen på delegationen ska inbegripa personal från avdelningen, och, när så är lämpligt med tanke på genomförandet av unionens budget och unionspolitik som ligger utanför avdelningens mandat, personal från kommissionen.

3.   Delegationschefen ska få sina instruktioner från den höga representanten och avdelningen och ska vara ansvarig för att instruktionerna verkställs.

På de områden där kommissionen utövar de befogenheter som den tilldelats genom fördragen, får även kommissionen
  , i enlighet med artikel 221.2 i EUF-fördraget,
  utfärda instruktioner till delegationerna, som ska verkställas under delegationschefens övergripande ansvar.

4.   Delegationschefen ska, i enlighet med budgetförordningen, genomföra driftsanslag som rör EU-projekt i det berörda tredjelandet, när kommissionen har vidaredelegerat dem.

5.   Verksamheten på varje delegation ska med jämna mellanrum utvärderas av avdelningens generalsekreterare, och utvärderingen ska inbegripa såväl ekonomisk revision som förvaltningsrevision. Avdelningens generalsekreterare kan för detta ändamål begära bistånd från berörda avdelningar i kommissionen.
  Utöver avdelningens interna åtgärder ska Olaf utöva sina befogenheter, särskilt genom att vidta bedrägeribekämpningsåtgärder i enlighet med förordning (EG) nr 1073/1999
  .

6.   Den höga representanten ska ingå de avtal som är nödvändiga med det värdland, den internationella organisation eller det tredjeland som berörs. I synnerhet ska den höga representanten vidta de åtgärder som behövs för att säkerställa att värdstaterna beviljar unionens delegationer, deras personal och egendom privilegier och immunitet som motsvarar dem som anges i Wienkonventionen om diplomatiska förbindelser av den 18 april 1961.

7.   Unionens delegationer ska ha kapacitet att tillgodose behoven hos andra EU-institutioner, särskilt ▐ Europaparlamentet, i sina ▐ kontakter med de internationella organisationer eller tredjeländer där
  delegationerna
  är ackrediterade.

8.   Delegationschefen ska vara bemyndigad att företräda EU i det land där delegationen är
  ackrediterad
  , särskilt när det gäller att ingå avtal och att föra talan inför domstol eller andra myndigheter.

9.   Unionens delegationer ska nära samarbeta
  och utbyta information
  med medlemsstaternas diplomattjänster. ▐

10.   Unionens delegationer ska
  , i enlighet med artikel 35 tredje stycket i EU-fördraget
  och på medlemsstaternas begäran, bistå medlemsstaterna i deras diplomatiska förbindelser och med att tillhandahålla konsulärt skydd till unionsmedborgare i tredjeländer.

Artikel 6

Personal

1.
     
  Bestämmelserna i denna artikel, med undantag för punkt 3, ska gälla utan att det påverkar tillämpningen av tjänsteföreskrifterna för tjänstemän i Europeiska gemenskaperna (nedan kallade tjänsteföreskrifterna) och anställningsvillkoren för övriga anställda i gemenskaperna (nedan kallade anställningsvillkoren), inbegripet de ändringar som har gjorts i dessa regler i enlighet med artikel 336 i EUF-fördraget i syfte att anpassa dem till avdelningens behov.

2.
     
  Avdelningen ska bestå av tjänstemän och övriga anställda
  i Europeiska unionen, inbegripet personal från medlemsstaternas diplomattjänster som har fått tillfällig anställning vid avdelningen (4).

Tjänsteföreskrifterna och anställningsvillkoren ska gälla för denna personal.

3.
     Om nödvändigt
  får avdelningen i särskilda fall anlita ett begränsat antal
  specialiserade nationella experter.

Den höga representanten ska anta de bestämmelser, som ska vara likvärdiga med dem som fastställs i rådets beslut 2003/479/EG, ändrat genom rådets beslut 2007/829/EG av den 5 december 2007 (5), vilka ska styra på vilka villkor nationella experter ska ställas till avdelningens förfogande för att tillhandahålla särskild expertis.

4.
     Avdelningens personal ska fullgöra sina uppgifter och uppträda med enbart unionens bästa för ögonen. Utan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 2.1 tredje strecksatsen, 2.2 och 5.3, ska de vare sig begära eller ta emot instruktioner från någon regering, myndighet, organisation eller person utanför avdelningen, eller något organ eller någon annan person än den höga representanten.
  I enlighet med artikel 11 andra stycket i tjänsteföreskrifterna får avdelningens personal inte ta emot ersättning av något slag från någon annan källa utanför avdelningen.

▐

5.
     De befogenheter som enligt tjänsteföreskrifterna tillkommer tillsättningsmyndigheten och de befogenheter som enligt
  anställningsvillkoren
  för övriga anställda tillkommer den myndighet som bemyndigats att ingå avtal ska innehas av den höga representanten, som får delegera dessa befogenheter inom avdelningen.

6.
     
  Rekryteringen inom avdelningen ska bygga på meriter samtidigt som en lämplig geografisk balans och en jämn könsfördelning säkerställs
  . Avdelningens personal ska på ett meningsfullt sätt bestå av medborgare från alla medlemsstater.
  Den planerade översynen 2013 bör omfatta även denna fråga, samt vid behov inbegripa förslag till ytterligare särskilda åtgärder som syftar till att undanröja eventuella obalanser.

7.
     
  Tjänstemän
  vid Europeiska unionen och tillfälligt anställda från medlemsstaternas diplomattjänster
  ska ha samma rättigheter och skyldigheter
  och ges likvärdig behandling, särskilt i fråga om behörighet att tillträda alla befattningar på likvärdiga villkor. Ingen skillnad ska göras mellan tillfälligt anställda från nationella diplomattjänster och tjänstemän vid Europeiska unionen när det gäller tilldelning av arbetsuppgifter på alla verksamhetsområden och den politik som avdelningen genomför.
  I enlighet med bestämmelserna i budgetförordningen ska medlemsstaterna stödja unionen i dess arbete för att garantera att det ekonomiska ansvar som följer av ett ansvar enligt artikel 66 i budgetförordningen uppfylls med avseende på avdelningens tillfälligt anställda från nationella diplomattjänster
  .

8.
     Den höga representanten ska fastställa urvalsförfarandena för avdelningens personal, vilka ska
  genomföras genom ett öppet förfarande byggt på meriter med målet att erhålla personal med bästa kompetens, prestationsförmåga och oberoende ställning samtidigt som en lämplig geografisk balans och en jämn könsfördelning säkerställs samt att avdelningen på ett meningsfullt sätt består av medborgare från alla medlemsländer. Företrädare
  för medlemsstaterna, rådets generalsekretariat och kommissionen ska delta i rekryteringsförfarandet för tillsättande av lediga tjänster vid avdelningen. ▐

9.   När avdelningen har uppnått full kapacitet bör sådan personal från medlemsstaterna
  som avses i punkt 1 första stycket
  utgöra minst en tredjedel av all personal i tjänstegrupp AD vid avdelningen.
  Likaså bör fast anställda EU-tjänstemän utgöra minst 60 % av all personal i tjänstegrupp AD vid avdelningen, inklusive personal från medlemsstaternas diplomattjänster som har fått fast anställning som EU-tjänstemän, i enlighet med bestämmelserna i tjänsteföreskrifterna.
  Varje år ska den höga representanten lägga fram en rapport för
  Europaparlamentet och
  rådet om tillsättningen av tjänster inom avdelningen.

10.   Den höga representanten ska fastställa regler för rörlighet för att se till att rörligheten för avdelningens personal blir
  hög
  . Särskilda bestämmelser ska gälla för den personal som avses i artikel 4.3 tredje
  strecksatsen
  . I princip ska all personal vid avdelningen regelbundet tjänstgöra vid unionens delegationer. Den höga representanten ska fastställa regler om detta.

11.   I enlighet med tillämpliga bestämmelser i den nationella lagstiftningen ska varje medlemsstat garantera att tjänstemän som är tillfälligt anställda vid avdelningen omedelbart kan återgå till sina tidigare tjänster efter
  tjänstgöringens
  avslutande.
  Denna tjänstgöringstid får, i enlighet med artikel 50b i anställningsvillkoren för övriga anställda, inte överstiga åtta år, såvida den inte förlängs för en längsta period om två år under exceptionella omständigheter och om det ligger i avdelningens intresse.

EU-tjänstemän som tjänstgör vid avdelningen ska ha rätt att söka tjänster vid sin ursprungsinstitution på samma villkor som interna sökande.

12.   Åtgärder ska vidtas för att ge avdelningens personal erforderlig gemensam utbildning med utgångspunkt i framför allt befintliga metoder och strukturer
  på nationell nivå och EU-nivå
  . Den höga representanten ska vidta lämpliga åtgärder för detta syfte inom ett år efter det att detta beslut har trätt i kraft.

Artikel 7

Övergångsbestämmelser om personalen

1.
     
  De berörda enheter och befattningar i rådets generalsekretariat och i kommissionen som förtecknas i bilagan ska överföras till avdelningen. Tjänstemän och tillfälligt anställda som innehar en tjänst i en enhet eller en befattning som förtecknas i bilagan ska överföras till avdelningen. Detta ska på motsvarande sätt tillämpas på kontraktsanställda och lokalanställda som arbetar vid dessa enheter och i dessa befattningar. Nationella experter som arbetar vid dessa enheter eller i dessa befattningar ska också överföras till avdelningen efter godkännande av myndigheterna i den medlemsstat som de kommer ifrån.

Detta beslut blir gällande den 1 januari 2011.

I enlighet med tjänsteföreskrifterna ska den höga representanten vid överföringen till avdelningen tillsätta varje tjänsteman på en tjänst i den tjänstegrupp som motsvarar dennes lönegrad.

2.
     
  De förfaranden för rekrytering av personal till tjänster som är överförda till avdelningen som är pågående vid den tidpunkt då detta beslut träder i kraft ska förbli giltiga. De ska fortsätta och avslutas under ledning av den höga representanten i enlighet med meddelandena om lediga tjänster och de tillämpliga reglerna i tjänsteföreskrifterna och anställningsvillkoren för övriga anställda.

Artikel 8

Budget

1.   
  Uppgifterna som
  utanordnare för avdelningens avsnitt i Europeiska unionens allmänna budget
  ska delegeras i enlighet med artikel 59 i budgetförordningen. Den höga representanten ska
  fastställa de interna reglerna för förvaltning av
  de administrativa budgetposterna. Driftsutgifter ska kvarstå inom kommissionens avsnitt av budgeten
  .

2.   Avdelningen ska utöva sina befogenheter i enlighet med budgetförordningen för unionens allmänna budget och inom ramen för beviljade anslag.

3.
     
  Den höga representanten ska vid uppskattningen av de administrativa utgifterna för avdelningen samråda med kommissionären med ansvar för utvecklingspolitik respektive kommissionären med ansvar för grannskapspolitik om deras respektive ansvarsområden.

4.
     
  I enlighet med artikel 314.1 i EUF-fördraget ska avdelningen upprätta en beräkning över sina utgifter för följande budgetår. Kommissionen ska sammanställa dessa beräkningar i ett budgetförslag som får innehålla avvikande beräkningar. Kommissionen får ändra budgetförslaget i enlighet med vad som sägs i artikel 314.2 i EUF-fördraget.

5.
     
  För att sörja för öppenhet i budgeten i fråga om unionens yttre åtgärder ska kommissionen tillsammans med förslaget till budget för Europeiska unionen till budgetmyndigheten överlämna ett arbetsdokument som samlat tar upp alla utgifter i samband med unionens yttre åtgärder.

6.   Avdelningen ska beviljas ansvarsfrihet i enlighet med de förfaranden som föreskrivs i artikel 319 i EUF-fördraget och artiklarna 145-147 i budgetförordningen.
  Avdelningen ska härvid helt och fullt samarbeta med de institutioner som är engagerade i beviljandet av ansvarsfrihet och när så behövs lämna nödvändiga kompletterande uppgifter, bland annat genom att delta i möten inom de berörda organen.

Artikel 9

Instrument för yttre åtgärder samt programplanering

1.   Förvaltningen av EU:s externa samarbetsprogram tillhör kommissionens ansvarsområde
  utan att detta påverkar kommissionens och avdelningens roller inom den programplanering som anges i följande punkter
  .

2.   
  Den höga representanten ska sörja för den övergripande politiska samordningen av EU:s yttre åtgärder och säkerställa enhetlighet, samstämmighet och effektivitet i EU:s yttre åtgärder, särskilt genom följande instrument för externt bistånd:

| — | Instrumentet för utvecklingssamarbete |
| --- | --- |

—

Instrumentet för utvecklingssamarbete

| — | Europeiska utvecklingsfonden |
| --- | --- |

—

Europeiska utvecklingsfonden

| — | Det europeiska instrumentet för främjande av demokrati och mänskliga rättigheter |
| --- | --- |

—

Det europeiska instrumentet för främjande av demokrati och mänskliga rättigheter

| — | Det europeiska grannskaps- och partnerskapsinstrumentet |
| --- | --- |

—

Det europeiska grannskaps- och partnerskapsinstrumentet

| — | Instrumentet för samarbete med industriländer |
| --- | --- |

—

Instrumentet för samarbete med industriländer

| — | Instrumentet för kärnsäkerhetssamarbete |
| --- | --- |

—

Instrumentet för kärnsäkerhetssamarbete

| — | Stabilitetsinstrumentet, när det gäller det stöd som avses i artikel 4 i förordning (EG) nr 1717/2006 av den 15 november 2006 |
| --- | --- |

—

Stabilitetsinstrumentet, när det gäller det stöd som avses i artikel 4 i förordning (EG) nr 1717/2006 av den 15 november 2006

3.   
  Avdelningen ska bidra till programplanerings- och förvaltningsarbetet för nämnda instrument, på grundval av deras policymål. Avdelningen ska
  ansvara för att utarbeta följande kommissionsbeslut om de strategiska, fleråriga etapperna av programplaneringsarbetet:

| i) | Anslagen per land i syfte att fastställa den samlade finansieringsramen för varje region (med förbehåll för budgetramens preliminära fördelning). Inom varje region kommer en del av anslagen att reserveras för regionala program. |
| --- | --- |

i)

Anslagen per land i syfte att fastställa den samlade finansieringsramen för varje region (med förbehåll för budgetramens preliminära fördelning). Inom varje region kommer en del av anslagen att reserveras för regionala program.

| ii) | Landstrategidokument och regionstrategidokument. |
| --- | --- |

ii)

Landstrategidokument och regionstrategidokument.

| iii) | Nationella och regionala vägledande program. |
| --- | --- |

iii)

Nationella och regionala vägledande program.

I enlighet med artikel 3 ska den höga representanten och avdelningen, under hela programplanerings-, utarbetande- och genomförandearbetet för dessa instrument, samarbeta med berörda kommissionärer och deras avdelningar, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 1.3. Alla förslag till beslut ska utarbetas enligt kommissionens förfaranden och föreläggas kommissionen för beslut.

4.   När det gäller Europeiska utvecklingsfonden och finansieringsinstrumentet för utvecklingssamarbete ska eventuella förslag, inbegripet förslag om ändringar i grundförordningarna och i programplaneringsdokumenten enligt punkt 3 ovan, utarbetas
  gemensamt
  av avdelningens berörda enheter och kommissionens avdelningar, vilket kommissionären för utvecklingsbistånd
  ska ansvara för
  , och därefter gemensamt överlämnas till den höga representanten inför beslut av kommissionen.

Ämnesspecifika program,
  förutom det europeiska instrument för demokrati och mänskliga rättigheter och instrumentet för kärnsäkerhetssamarbete och den del av stabilitetsinstrumentet som avses i punkt 2 sjunde strecksatsen, ska utarbetas av
  lämplig kommissionsavdelning under ledning av den kommissionär som ansvarar för utvecklingsfrågor och läggas fram för kommissionen i samförstånd med den höga representanten och övriga berörda kommissionärer.

5.   När det gäller det europeiska grannskaps- och partnerskapsinstrumentet ska eventuella förslag, inbegripet förslag om ändringar i grundförordningarna och i programplaneringsdokumenten enligt punkt 3 ovan, utarbetas
  gemensamt
  av avdelningens berörda enheter och kommissionen, vilket kommissionären för grannskapspolitik
  ska ansvara för
  , och därefter gemensamt överlämnas till den höga representanten inför beslut av kommissionen.

6.
     
  Den höga representanten/avdelningen ska ansvara för Guspbudgeten, stabilitetsinstrumentet förutom den del som avses i punkt 2 sjunde strecksatsen, instrumentet för samarbete med industriländer, kommunikation och offentlig diplomati samt valobservatörsuppdrag. Kommissionen ska ansvara för det finansiella genomförandet av dessa under den höga representantens ledning i hennes egenskap av kommissionens vice ordförande

   (6)

  . Den avdelning inom kommissionen som har ansvaret för detta genomförande ska vara samlokaliserad med den europeiska avdelningen för yttre åtgärder.

Artikel 10

Säkerhet

1.   Den höga representanten ska
  , efter att ha samrått med den kommitté som avses i rådets beslut 2001/264/EG,
  besluta om avdelningens säkerhetsregler och vidta lämpliga åtgärder för att avdelningen effektivt ska kunna hantera risker som dess personal, fysiska tillgångar och information utsätts för och fullgöra sina förpliktelser att visa aktsamhet. Reglerna ska gälla all personal vid avdelningen och vid unionens delegationer, oavsett administrativ ställning eller ursprung.

2.   
  I avvaktan på det beslut som avses i punkt 1

| — | ska avdelningen, när det gäller skyddet av sekretessbelagda uppgifter, tillämpa rådets beslut 2001/264/EG, |
| --- | --- |

—

ska avdelningen, när det gäller skyddet av sekretessbelagda uppgifter, tillämpa rådets beslut 2001/264/EG,

| — | när det gäller övriga säkerhetsaspekter tillämpa kommissionens beslut 2001/844/EG. |
| --- | --- |

—

när det gäller övriga säkerhetsaspekter tillämpa kommissionens beslut 2001/844/EG.

3.   Avdelningen ska ha en enhet som ska ansvara för säkerhetsfrågor och bistås av medlemsstaternas behöriga myndigheter.

4.   Den höga representanten ska vidta nödvändiga åtgärder för säkerhetsreglernas tillämpning vid avdelningen, särskilt i fråga om skyddet av sekretessbelagda uppgifter och de åtgärder som ska vidtas om avdelningens personal inte iakttar säkerhetsbestämmelserna. Avdelningen ska i detta avseende rådgöra med säkerhetsavdelningen vid rådets generalsekretariat, berörda avdelningar inom kommissionen och medlemsstaternas berörda myndigheter.

Artikel 11

Tillgång till handlingar, arkiv och uppgiftsskydd

1.   Avdelningen ska tillämpa bestämmelserna i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1049/2001 av den 30 maj 2001 om allmänhetens tillgång till Europaparlamentets, rådets och kommissionens handlingar. Den höga representanten ska besluta om tillämpningsföreskrifter för avdelningen.

2.   Avdelningens generalsekreterare ska ansvara för avdelningens arkiv. Arkiven tillhörande de avdelningar som överförts från rådets generalsekretariat och kommissionen ska överföras till avdelningen.

3.   Avdelningen ska skydda enskilda vid behandling av personuppgifter i enlighet med bestämmelserna i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 45/2001 av den 18 december 2000 om skydd för enskilda då gemenskapsinstitutionerna och gemenskapsorganen behandlar personuppgifter och om den fria rörligheten för sådana uppgifter. Den höga representanten ska besluta om tillämpningsföreskrifter för avdelningen.

Artikel 12

Fast egendom

1.   Rådets generalsekretariat och berörda avdelningar inom kommissionen ska vidta alla nödvändiga åtgärder för att se till att de överföringar som avses i
  artikel 7
  samordnas med de överföringar från rådets och kommissionens byggnader som är nödvändiga för att avdelningen ska fungera.

2.   Villkoren för att ställa fast egendom till förfogande för avdelningens centrala förvaltning och unionens delegationer ska beslutas gemensamt av den höga representanten och rådets generalsekretariat och kommissionen, beroende på vad som är lämpligt.

Artikel 13

Slutbestämmelser

1.   Den höga representanten, rådet, kommissionen och medlemsstaterna ska ansvara för genomförandet av detta beslut och ska vidta alla åtgärder som är nödvändiga för detta.

2.   Den höga representanten ska senast vid 2011 års utgång rapportera till
  Europaparlamentet
  , rådet
  och kommissionen
  om hur avdelningen fungerar.
  Denna rapport ska särskilt omfatta genomförandet av bestämmelserna i artiklarna 5.3, 5.10 och artikel 9.

3.
     
  Den höga representanten ska senast i mitten av 2013 göra en översyn av hur avdelningen arbetar och är organiserad och denna ska bland annat omfatta tillämpningen av bestämmelserna i artikel 6.8 och 6.11. Översynen ska vid behov åtföljas av lämpliga förslag om ändring av detta beslut. I så fall ska rådet, i enlighet med artikel 27.3 i EUF-fördraget, senast i början av 2014 anta sådana ändringar mot bakgrund av översynen.

4.   Detta beslut träder i kraft samma dag som det antas. De bestämmelser i beslutet som avser ekonomisk förvaltning och rekrytering ▐ ska
  få verkan
  först när nödvändiga ändringar av tjänsteföreskrifterna och budgetförordningen samt ändringsbudgeten har antagits.
  Överenskommelser
  ska ingås av den höga representanten, rådets generalsekretariat och kommissionen, och samråd ska hållas med medlemsstaterna
  , i syfte att sörja för en smidig övergång
  .

5.   Senast en månad efter det att detta beslut har trätt i kraft ska den höga representanten förelägga kommissionen en beräkning över avdelningens inkomster och utgifter, inbegripet en tjänsteförteckning, så att kommissionen kan lägga fram ett förslag till ändringsbudget.

6.   Beslutet ska offentliggöras i Europeiska unionens offentliga tidning.

Utfärdat i Bryssel den [...]

På rådets vägnar

Ordförande

---

(1)  EUT

1

(2)  EUT

2

(3)  

  EUT L 322, 9.12.2009, s. 28.

3

EUT L 322, 9.12.2009, s. 28.

(4)  
  Artikel 98.1, andra stycket i tjänsteföreskrifterna ska lyda som följer: ”Från och med den 1 juli 2013 ska tillsättningsmyndigheten även beakta ansökningar från tjänstemän i andra institutioner, utan att prioritet ges någon av dessa kategorier.”

4

Artikel 98.1, andra stycket i tjänsteföreskrifterna ska lyda som följer: ”Från och med den 1 juli 2013 ska tillsättningsmyndigheten även beakta ansökningar från tjänstemän i andra institutioner, utan att prioritet ges någon av dessa kategorier.”

(5)  

  EUT L 327, 13.12.2007, s. 10.

5

EUT L 327, 13.12.2007, s. 10.

(6)  
  Kommissionen kommer att göra ett uttalande om att den höga representanten ska få nödvändiga befogenheter inom detta område, med fullt iakttagande av budgetförordningen.

6

Kommissionen kommer att göra ett uttalande om att den höga representanten ska få nödvändiga befogenheter inom detta område, med fullt iakttagande av budgetförordningen.

Torsdagen den 8 juli 2010BILAGA

ENHETER OCH BEFATTNINGAR SOM SKA ÖVERFÖRAS TILL DEN EUROPEISKA AVDELNINGEN FÖR YTTRE ÅTGÄRDER (1)

Nedan följer en förteckning över alla de administrativa enheter som tillsammans ska överföras till den europeiska avdelningen för yttre åtgärder (nedan kallad avdelningen). Förteckningen påverkar inte de ytterligare behov och den resursfördelning som ska fastställas i budgetramförhandlingarna i samband med inrättandet av avdelningen, beslut om tillhandahållande av lämplig personal med ansvar för stödfunktioner eller härmed sammanhängande behov av servicenivåavtal mellan rådets generalsekretariat, kommissionen och avdelningen.

1.   RÅDETS GENERALSEKRETARIAT

All personal som arbetar vid de enheter och i de befattningar som förtecknas nedan ska tillsammans överföras kollektivt till avdelningen, med undantag för ett mycket begränsat antal anställda som ska utföra de ordinarie arbetsuppgifterna för rådets generalsekretariat i enlighet med artikel 2.1 andra strecksatsen samt vissa särskilda uppgifter som anges nedan:

| | |
| --- | --- |

| | — | Direktoratet för krishantering och planering (CMPD) |
| --- | --- | --- |

—

Direktoratet för krishantering och planering (CMPD)

| — | Civila planerings- och ledningskapaciteten |
| --- | --- |

—

Civila planerings- och ledningskapaciteten

| — | Europeiska unionens militära stab (EUMS)






  — | Enheter som är direkt underställda GDEUMS |
| --- | --- | --- |

—

Europeiska unionens militära stab (EUMS)

—

Enheter som är direkt underställda GDEUMS

| — | Direktoratet för koncept och kapacitet |
| --- | --- |

—

Direktoratet för koncept och kapacitet

| — | Direktoratet för underrättelseverksamhet |
| --- | --- |

—

Direktoratet för underrättelseverksamhet

| — | Direktoratet för operationer |
| --- | --- |

—

Direktoratet för operationer

| — | Direktoratet för logistik |
| --- | --- |

—

Direktoratet för logistik

| — | Direktoratet för kommunikations- och informationssystem |
| --- | --- |

—

Direktoratet för kommunikations- och informationssystem

| — | EU:s lägescentral (Sitcen) |
| --- | --- |

—

EU:s lägescentral (Sitcen)

Undantag:

| — | Personal vid lägescentralen med uppgift att stödja ackrediteringsmyndigheten för säkerhet |
| --- | --- |

—

Personal vid lägescentralen med uppgift att stödja ackrediteringsmyndigheten för säkerhet

| | — | Enheter som är direkt underställda generaldirektören |
| --- | --- | --- |

—

Enheter som är direkt underställda generaldirektören

| — | Direktoratet för Nord-, Central- och Sydamerika och Förenta nationerna |
| --- | --- |

—

Direktoratet för Nord-, Central- och Sydamerika och Förenta nationerna

| — | Direktoratet för västra Balkan, Östeuropa och Centralasien |
| --- | --- |

—

Direktoratet för västra Balkan, Östeuropa och Centralasien

| — | Direktoratet för icke-spridning av massförstörelsevapen |
| --- | --- |

—

Direktoratet för icke-spridning av massförstörelsevapen

| — | Direktoratet för parlamentsärenden på Gusp-området |
| --- | --- |

—

Direktoratet för parlamentsärenden på Gusp-området

| — | Sambandskontoret i New York |
| --- | --- |

—

Sambandskontoret i New York

| — | Sambandskontoret i Genève |
| --- | --- |

—

Sambandskontoret i Genève

| | |
| --- | --- |

2.   KOMMISSIONEN (INBEGRIPET DELEGATIONERNA)

All personal som arbetar vid de enheter och i de befattningar som förtecknas nedan ska tillsammans överföras till avdelningen, med undantag för ett begränsat antal anställda som nedan anges som undantag.

| | — | Alla ledande befattningar
  med direkt anknuten stödpersonal |
| --- | --- | --- |

—

Alla ledande befattningar
  med direkt anknuten stödpersonal

| — | Direktorat A (Krisfrågor och samordning inom ramen för Gusp) |
| --- | --- |

—

Direktorat A (Krisfrågor och samordning inom ramen för Gusp)

| — | Direktorat B (Multilaterala förbindelser och mänskliga rättigheter) |
| --- | --- |

—

Direktorat B (Multilaterala förbindelser och mänskliga rättigheter)

| — | Direktorat C (Nordamerika, Östasien, Australien, Nya Zeeland, EES, Efta, San Marino, Andorra och Monaco) |
| --- | --- |

—

Direktorat C (Nordamerika, Östasien, Australien, Nya Zeeland, EES, Efta, San Marino, Andorra och Monaco)

| — | Direktorat D (Politisk samordning av den europeiska grannskapspolitiken) |
| --- | --- |

—

Direktorat D (Politisk samordning av den europeiska grannskapspolitiken)

| — | Direktorat E (Östeuropa, Sydkaukasien och republikerna i Centralasien) |
| --- | --- |

—

Direktorat E (Östeuropa, Sydkaukasien och republikerna i Centralasien)

| — | Direktorat F (Mellanöstern och södra Medelhavsområdet) |
| --- | --- |

—

Direktorat F (Mellanöstern och södra Medelhavsområdet)

| — | Direktorat G (Latinamerika) |
| --- | --- |

—

Direktorat G (Latinamerika)

| — | Direktorat H (Asien (med undantag för Japan och Korea)) |
| --- | --- |

—

Direktorat H (Asien (med undantag för Japan och Korea))

| — | Direktorat I (Högkvartersresurser, information och interinstitutionella relationer) |
| --- | --- |

—

Direktorat I (Högkvartersresurser, information och interinstitutionella relationer)

| — | Direktorat K (Tjänsten för yttre representation) |
| --- | --- |

—

Direktorat K (Tjänsten för yttre representation)

| — | Direktorat L (Strategi, samordning och analys) |
| --- | --- |

—

Direktorat L (Strategi, samordning och analys)

| — | Arbetsgruppen för det östliga partnerskapet |
| --- | --- |

—

Arbetsgruppen för det östliga partnerskapet

| — | Enheten Relex-01 (revision) |
| --- | --- |

—

Enheten Relex-01 (revision)

Undantag:

| — | Personal med ansvar för förvaltning av finansiella instrument |
| --- | --- |

—

Personal med ansvar för förvaltning av finansiella instrument

| — | Personal med ansvar för utbetalning av löner och tillägg till personal vid delegationerna |
| --- | --- |

—

Personal med ansvar för utbetalning av löner och tillägg till personal vid delegationerna

| | — | Alla delegationschefer och ställföreträdande delegationschefer
  med direkt anknuten stödpersonal |
| --- | --- | --- |

—

Alla delegationschefer och ställföreträdande delegationschefer
  med direkt anknuten stödpersonal

| — | Alla politiska avdelningar eller enheter med personal |
| --- | --- |

—

Alla politiska avdelningar eller enheter med personal

| — | Alla avdelningar för information och offentlig diplomati med personal |
| --- | --- |

—

Alla avdelningar för information och offentlig diplomati med personal

| — | Alla administrativa avdelningar |
| --- | --- |

—

Alla administrativa avdelningar

Undantag:

| — | Personal med ansvar för genomförande av finansiella instrument |
| --- | --- |

—

Personal med ansvar för genomförande av finansiella instrument

| | — | Direktorat D (AVS II – Väst- och Centralafrika, Västindien och ULT) med undantag för arbetsgruppen för ULT |
| --- | --- | --- |

—

Direktorat D (AVS II – Väst- och Centralafrika, Västindien och ULT) med undantag för arbetsgruppen för ULT

| — | Direktorat E (Afrikas horn, Östafrika och södra Afrika, Indiska oceanen och Stilla havet) |
| --- | --- |

—

Direktorat E (Afrikas horn, Östafrika och södra Afrika, Indiska oceanen och Stilla havet)

| — | Enhet CI (AVS I: Programplanering och förvaltning av bistånd): Personal med ansvar för programplanering |
| --- | --- |

—

Enhet CI (AVS I: Programplanering och förvaltning av bistånd): Personal med ansvar för programplanering

| — | Enhet C2 (Panafrikanska frågor och institutioner, förvaltning och migration): Personal med ansvar för panafrikanska förbindelser |
| --- | --- |

—

Enhet C2 (Panafrikanska frågor och institutioner, förvaltning och migration): Personal med ansvar för panafrikanska förbindelser

| — | Berörda ledande befattningar
  med direkt anknuten stödpersonal |
| --- | --- |

—

Berörda ledande befattningar
  med direkt anknuten stödpersonal

---

(1)  Alla mänskliga resurser som ska överföras kommer att finansieras från budgetrubrik 5 (administration) i den fleråriga budgetramen.

Torsdagen den 8 juli 2010BILAGA

UTTALANDE AV DEN HÖGA REPRESENTANTEN
   (1)
  OM POLITISKT ANSVAR

I sina förbindelser med Europaparlamentet kommer den höga representanten att grunda sig på de åtaganden om samråd, information och rapportering som gjorts under den senaste valperioden av den förre kommissionären för yttre förbindelser, den förre höge representanten för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken samt det roterande ordförandeskapet i rådet. Vid behov kommer dessa åtaganden att anpassas mot bakgrund av parlamentets roll när det gäller politisk kontroll och omdefinieringen av den höga representantens roll enligt fördragen och i enlighet med artikel 36 i EU-fördraget.

Därvid gäller följande:

| 1. | När det gäller den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken (Gusp) kommer den höga representanten att inhämta Europaparlamentets synpunkter om de viktigaste aspekterna och de grundläggande valmöjligheterna i denna politik i överensstämmelse med artikel 36 i EU-fördraget. All diskussion före antagandet av mandat och strategier på Gusp-området kommer att ske i lämplig form, beroende på hur känsliga och konfidentiella de diskuterade ämnena är. I detta sammanhang kommer också gemensamma samrådsmöten med presidierna för utskottet för utrikesfrågor och budgetutskottet att ske i större utsträckning. Den information som lämnas vid dessa möten kommer att avse i synnerhet Gusp-uppdrag som finansieras via EU-budgeten, både sådana som är under genomförande och sådana som förbereds. Om det behövs kan ytterligare gemensamma samrådsmöten anordnas utöver de ordinarie mötena. Närvaro av den europeiska avdelningen för yttre åtgärder (vid samtliga möten) kommer att utgöras av högre politiskt ansvariga tjänstemän, förutom den permanenta ordföranden i kommittén för utrikes- och säkerhetspolitik (Kusp). |
| --- | --- |

1.

När det gäller den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken (Gusp) kommer den höga representanten att inhämta Europaparlamentets synpunkter om de viktigaste aspekterna och de grundläggande valmöjligheterna i denna politik i överensstämmelse med artikel 36 i EU-fördraget. All diskussion före antagandet av mandat och strategier på Gusp-området kommer att ske i lämplig form, beroende på hur känsliga och konfidentiella de diskuterade ämnena är. I detta sammanhang kommer också gemensamma samrådsmöten med presidierna för utskottet för utrikesfrågor och budgetutskottet att ske i större utsträckning. Den information som lämnas vid dessa möten kommer att avse i synnerhet Gusp-uppdrag som finansieras via EU-budgeten, både sådana som är under genomförande och sådana som förbereds. Om det behövs kan ytterligare gemensamma samrådsmöten anordnas utöver de ordinarie mötena. Närvaro av den europeiska avdelningen för yttre åtgärder (vid samtliga möten) kommer att utgöras av högre politiskt ansvariga tjänstemän, förutom den permanenta ordföranden i kommittén för utrikes- och säkerhetspolitik (Kusp).

| 2. | Resultaten av de pågående förhandlingarna om ett ramavtal mellan Europaparlamentet och kommissionen om förhandlingar om internationella avtal kommer att i tillämpliga delar gälla för den höga representanten för avtal inom hennes ansvarsområde, där parlamentets godkännande krävs. Europaparlamentet kommer att, i enlighet med artikel 218.10 i EUF-fördraget, informeras omedelbart och fullständigt i alla skeden av förfarandet, även när det gäller avtal inom Gusp-området. |
| --- | --- |

2.

Resultaten av de pågående förhandlingarna om ett ramavtal mellan Europaparlamentet och kommissionen om förhandlingar om internationella avtal kommer att i tillämpliga delar gälla för den höga representanten för avtal inom hennes ansvarsområde, där parlamentets godkännande krävs. Europaparlamentet kommer att, i enlighet med artikel 218.10 i EUF-fördraget, informeras omedelbart och fullständigt i alla skeden av förfarandet, även när det gäller avtal inom Gusp-området.

| 3. | Den höga representanten kommer att fortsätta med fördjupade dialoger om och delgivning av alla dokument om de strategiska planeringsfaserna för de finansiella instrumenten (utom Europeiska utvecklingsfonden). Detsamma kommer att gälla för alla samrådsdokument som översänds till medlemsstaterna under den förberedande fasen. Detta förfaringssätt föregriper inte resultatet av förhandlingarna om omfattning och tillämpning av artikel 290 i EUF-fördraget om delegerade akter. |
| --- | --- |

3.

Den höga representanten kommer att fortsätta med fördjupade dialoger om och delgivning av alla dokument om de strategiska planeringsfaserna för de finansiella instrumenten (utom Europeiska utvecklingsfonden). Detsamma kommer att gälla för alla samrådsdokument som översänds till medlemsstaterna under den förberedande fasen. Detta förfaringssätt föregriper inte resultatet av förhandlingarna om omfattning och tillämpning av artikel 290 i EUF-fördraget om delegerade akter.

| 4. | Det nuvarande systemet för tillhandahållande av sekretessbelagd information om GSFP-uppdrag och GSFP-insatser (genom Europaparlamentets särskilda kommitté enligt 2002 års interinstitutionella avtal avseende ESFP) kommer att fortsätta att tillämpas. Den höga representanten kan också ge tillgång till andra dokument på Gusp-området grundat på behovsenlig behörighet för andra Europaparlamentsledamöter som genomgått vederbörlig säkerhetsprövning för sekretessbelagda handlingar i enlighet med tillämpliga regler, om sådan tillgång krävs för att de ska kunna fullgöra sina institutionella uppgifter på begäran av ordföranden i utskottet för utrikesfrågor och, om så behövs, Europaparlamentets ordförande. Den höga representanten kommer, i detta sammanhang, att se över och vid behov föreslå en anpassning av gällande bestämmelser om Europaparlamentsledamöternas tillgång till sekretessbelagda handlingar och uppgifter på säkerhets- och försvarspolitikens område (2002 års interinstitutionella avtal avseende ESFP). I avvaktan på denna anpassning kommer den höga representanten att besluta om de övergångsåtgärder som hon bedömer vara nödvändiga för att medge i vederbörlig ordning utsedda och underrättade Europaparlamentsledamöter som fullgör en institutionell uppgift enklare tillgång till den ovannämnda informationen. |
| --- | --- |

4.

Det nuvarande systemet för tillhandahållande av sekretessbelagd information om GSFP-uppdrag och GSFP-insatser (genom Europaparlamentets särskilda kommitté enligt 2002 års interinstitutionella avtal avseende ESFP) kommer att fortsätta att tillämpas. Den höga representanten kan också ge tillgång till andra dokument på Gusp-området grundat på behovsenlig behörighet för andra Europaparlamentsledamöter som genomgått vederbörlig säkerhetsprövning för sekretessbelagda handlingar i enlighet med tillämpliga regler, om sådan tillgång krävs för att de ska kunna fullgöra sina institutionella uppgifter på begäran av ordföranden i utskottet för utrikesfrågor och, om så behövs, Europaparlamentets ordförande. Den höga representanten kommer, i detta sammanhang, att se över och vid behov föreslå en anpassning av gällande bestämmelser om Europaparlamentsledamöternas tillgång till sekretessbelagda handlingar och uppgifter på säkerhets- och försvarspolitikens område (2002 års interinstitutionella avtal avseende ESFP). I avvaktan på denna anpassning kommer den höga representanten att besluta om de övergångsåtgärder som hon bedömer vara nödvändiga för att medge i vederbörlig ordning utsedda och underrättade Europaparlamentsledamöter som fullgör en institutionell uppgift enklare tillgång till den ovannämnda informationen.

| 5. | Den höga representanten kommer att svara positivt när Europaparlamentet begär att nyutnämnda chefer för delegationer i länder och organisationer som parlamentet anser vara strategiskt viktiga ska inställa sig i utskottet för utrikesfrågor för en diskussion (till skillnad från utfrågningar) innan de tillträder sina uppdrag. Detsamma kommer att gälla för EU:s särskilda representanter. Dessa diskussioner kommer att föras i en form som överenskommits med den höga representanten, beroende på hur känsliga och konfidentiella de diskuterade ämnena är. |
| --- | --- |

5.

Den höga representanten kommer att svara positivt när Europaparlamentet begär att nyutnämnda chefer för delegationer i länder och organisationer som parlamentet anser vara strategiskt viktiga ska inställa sig i utskottet för utrikesfrågor för en diskussion (till skillnad från utfrågningar) innan de tillträder sina uppdrag. Detsamma kommer att gälla för EU:s särskilda representanter. Dessa diskussioner kommer att föras i en form som överenskommits med den höga representanten, beroende på hur känsliga och konfidentiella de diskuterade ämnena är.

| 6. | I de fall den höga representanten inte kan delta i en debatt i Europaparlamentets plenarförsamling kommer hon att besluta att en medlem av någon EU-institution ska ersätta henne, antingen en kommissionär, i frågor som uteslutande eller till övervägande del ligger inom kommissionens behörighet, eller en medlem av rådet (utrikes frågor), i frågor som uteslutande eller huvudsakligen ligger på Gusp-området. I det sistnämnda fallet kommer ersättaren antingen från det roterande ordförandeskapet eller från ordförandeskapstrion, i enlighet med artikel 26 i rådets arbetsordning. Europaparlamentet kommer att bli informerat om den höga representantens beslut om ersättare. |
| --- | --- |

6.

I de fall den höga representanten inte kan delta i en debatt i Europaparlamentets plenarförsamling kommer hon att besluta att en medlem av någon EU-institution ska ersätta henne, antingen en kommissionär, i frågor som uteslutande eller till övervägande del ligger inom kommissionens behörighet, eller en medlem av rådet (utrikes frågor), i frågor som uteslutande eller huvudsakligen ligger på Gusp-området. I det sistnämnda fallet kommer ersättaren antingen från det roterande ordförandeskapet eller från ordförandeskapstrion, i enlighet med artikel 26 i rådets arbetsordning. Europaparlamentet kommer att bli informerat om den höga representantens beslut om ersättare.

| 7. | Den höga representanten kommer att underlätta för delegationschefer, EU:s särskilda representanter, chefer för GSFP-uppdrag och högre tjänstemän från den europeiska avdelningen för yttre åtgärder att inställa sig inför berörda parlamentsutskott och underutskott för regelbundna informationsmöten. |
| --- | --- |

7.

Den höga representanten kommer att underlätta för delegationschefer, EU:s särskilda representanter, chefer för GSFP-uppdrag och högre tjänstemän från den europeiska avdelningen för yttre åtgärder att inställa sig inför berörda parlamentsutskott och underutskott för regelbundna informationsmöten.

| 8. | Information avseende militära GSFP-uppdrag som finansieras av medlemsstaterna kommer även i fortsättningen att ges genom Europaparlamentets särskilda kommitté enligt 2002 års interinstitutionella avtal avseende ESFP, om inte annat följer av en revidering av det interinstitutionella avtalet, i enlighet med punkt 4 ovan. |
| --- | --- |

8.

Information avseende militära GSFP-uppdrag som finansieras av medlemsstaterna kommer även i fortsättningen att ges genom Europaparlamentets särskilda kommitté enligt 2002 års interinstitutionella avtal avseende ESFP, om inte annat följer av en revidering av det interinstitutionella avtalet, i enlighet med punkt 4 ovan.

| 9. | Europaparlamentet kommer att höras om fastställande och planering av valobservatörsuppdrag och uppföljning av dessa – i enlighet med parlamentets rätt att kontrollera budgeten för det berörda finansieringsinstrumentet, dvs. det europeiska instrumentet för demokrati och mänskliga rättigheter. Utnämningen av EU:s chefsobservatörer kommer att ske i samråd med valsamordningsgruppen, i tillräcklig tid innan valobservatörsuppdraget inleds. |
| --- | --- |

9.

Europaparlamentet kommer att höras om fastställande och planering av valobservatörsuppdrag och uppföljning av dessa – i enlighet med parlamentets rätt att kontrollera budgeten för det berörda finansieringsinstrumentet, dvs. det europeiska instrumentet för demokrati och mänskliga rättigheter. Utnämningen av EU:s chefsobservatörer kommer att ske i samråd med valsamordningsgruppen, i tillräcklig tid innan valobservatörsuppdraget inleds.

| 10. | Den höga representanten kommer att ha en aktiv roll i de kommande förhandlingarna om uppdatering av den gällande ordningen för finansieringen av Gusp i 2006 års interinstitutionella avtal om budgetdisciplin och sund ekonomisk förvaltning, på grundval av åtagandet i dessa frågor i punkt 1. Det nya budgetförfarande som infördes i och med Lissabonfördraget kommer att gälla Gusp-budgeten fullt ut. Den höga representanten kommer också att arbeta för större öppenhet och insyn i fråga om Gusp-budgeten, inbegripet bland annat möjligheten att fastställa större GSFP-uppdrag i budgeten (såsom de nuvarande uppdragen i Afghanistan, Kosovo och Georgien) samtidigt som man bibehåller budgetens flexibilitet och behovet av att säkerställa kontinuitet i redan inledda uppdrag. |
| --- | --- |

10.

Den höga representanten kommer att ha en aktiv roll i de kommande förhandlingarna om uppdatering av den gällande ordningen för finansieringen av Gusp i 2006 års interinstitutionella avtal om budgetdisciplin och sund ekonomisk förvaltning, på grundval av åtagandet i dessa frågor i punkt 1. Det nya budgetförfarande som infördes i och med Lissabonfördraget kommer att gälla Gusp-budgeten fullt ut. Den höga representanten kommer också att arbeta för större öppenhet och insyn i fråga om Gusp-budgeten, inbegripet bland annat möjligheten att fastställa större GSFP-uppdrag i budgeten (såsom de nuvarande uppdragen i Afghanistan, Kosovo och Georgien) samtidigt som man bibehåller budgetens flexibilitet och behovet av att säkerställa kontinuitet i redan inledda uppdrag.

UTTALANDE AV DEN HÖGA REPRESENTANTEN VID EUROPAPARLAMENTETS PLENARSAMMANTRÄDE OM DEN GRUNDLÄGGANDE ORGANISATIONEN AV DEN CENTRALA FÖRVALTNINGEN VID DEN EUROPEISKA AVDELNINGEN FÖR YTTRE ÅTGÄRDER

Den höga representanten kommer inom den europeiska avdelningen för yttre åtgärder (nedan kallad utrikestjänsten) att upprätta de avdelningar och befattningar som behövs för att uppfylla utrikestjänstens mål och för att stärka EU:s förmåga att skapa samstämmighet i de yttre åtgärderna, samtidigt som dubbelarbete undviks. Hon kommer vid behov att se till att lämpliga förslag läggs fram för budgetmyndigheten.

Avdelningarna och befattningarna kommer med tiden att anpassas mot bakgrund av nya prioriteringar och förändrade förhållanden.

Utrikestjänsten kommer från början att inbegripa bland annat följande avdelningar:

| — | En avdelning som ska bistå den höga representanten i hennes institutionella förbindelser med Europaparlamentet, så som de fastställs i fördragen och i uttalandet om politiskt ansvar, och med de nationella parlamenten. |
| --- | --- |

—

En avdelning som ska bistå den höga representanten i hennes institutionella förbindelser med Europaparlamentet, så som de fastställs i fördragen och i uttalandet om politiskt ansvar, och med de nationella parlamenten.

| — | En avdelning som ska bistå den höga representanten i hennes uppgift att säkerställa samstämmighet i unionens yttre åtgärder. Avdelningen kommer bland annat att ge underlag till och säkerställa uppföljningen av de regelbundna mötena mellan den höga representanten och andra ledamöter av kommissionen. Avdelningen kommer på tjänstenivå att säkerställa nödvändig samverkan och samordning med behöriga avdelningar inom kommissionen när det gäller de yttre aspekterna av den interna politiken. |
| --- | --- |

—

En avdelning som ska bistå den höga representanten i hennes uppgift att säkerställa samstämmighet i unionens yttre åtgärder. Avdelningen kommer bland annat att ge underlag till och säkerställa uppföljningen av de regelbundna mötena mellan den höga representanten och andra ledamöter av kommissionen. Avdelningen kommer på tjänstenivå att säkerställa nödvändig samverkan och samordning med behöriga avdelningar inom kommissionen när det gäller de yttre aspekterna av den interna politiken.

| — | En generaldirektör för budget och administration. Tjänsten kommer att innehas av en högre tjänsteman vid utrikestjänsten med styrkt erfarenhet av EU:s budget och administration. |
| --- | --- |

—

En generaldirektör för budget och administration. Tjänsten kommer att innehas av en högre tjänsteman vid utrikestjänsten med styrkt erfarenhet av EU:s budget och administration.

Krishantering och fredsskapande insatser: GSFP-strukturerna kommer att ingå i utrikestjänsten på det sätt som överenskoms vid Europeiska rådets möte i oktober 2009 och i enlighet med bestämmelserna i beslutet om utrikestjänsten. En lämplig struktur kan skapas genom att man i utrikestjänsten integrerar berörda kommissionsenheter som ansvarar för krishantering och fredsskapande insatser.

Den höga representanten kommer att se till att berörda kommissionsenheter som ansvarar för planering och programplanering av krishantering samt konfliktförebyggande och fredsskapande insatser och som överförts till utrikestjänsten samarbetar nära och i synergi med GSFP-strukturerna, under hennes direkta ledning och ansvar inom den lämpliga strukturen. Detta påverkar naturligtvis inte politikens särskilda mellanstatliga och gemenskapliga karaktär.

En fullständig samordning mellan utrikestjänstens alla avdelningar, särskilt mellan GSFP-strukturerna och utrikestjänstens andra berörda avdelningar, kommer att säkerställas under den höga representantens direkta ledning och ansvar, samtidigt som dessa strukturers särdrag respekteras.

Den höga representanten kommer att se till att nödvändig samordning sker mellan EU:s särskilda representanter och berörda avdelningar vid utrikestjänsten.

Den höga representanten kommer att ge hög prioritet åt främjandet av mänskliga rättigheter och gott styre runtom i världen och arbeta för en konsekvent integrering av dessa aspekter i utrikestjänstens yttre politik. Det kommer att finnas en struktur för mänskliga rättigheter och demokrati på högkvartersnivå samt kontaktpunkter vid unionens samtliga berörda delegationer som har som uppgift att övervaka situationen för de mänskliga rättigheterna och främja ett effektivt uppfyllande av målen i EU:s politik för de mänskliga rättigheterna.

---

(1)  Uttrycket ”den höga representanten” i detta uttalande omfattar alla uppgifter för unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik, som också är en av Europeiska kommissionens vice ordförande, och ordföranden i rådet (utrikes frågor), utan att det påverkar det särskilda ansvar som hon har i fullgörandet av sina särskilda uppgifter.

---