# Den Europæiske Unions L 89/2015

| | ISSN 1977-0634 |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | L 89 |
| | |
| Dansk udgave | Retsforskrifter | 58. årgang1. april 2015 |

ISSN 1977-0634

Den Europæiske Unions

Tidende

L 89

Dansk udgave

Retsforskrifter

58. årgang1. april 2015

---

| Indhold | | II   Ikke-lovgivningsmæssige retsakter | Side |
| --- | --- | --- | --- |
| | | AFGØRELSER |
| | * | Kommissionens afgørelse (EU) 2015/506 af 20. februar 2014 om Tysklands foranstaltninger for så vidt angår lufthavnen Berlin-Schönefeld GmbH og forskellige luftfartsselskaber — SA.15376 (C 27/07) (ex NN 29/07)
  (meddelt under nummer C(2014) 868)

   (
  1
  ) | 1 |
| | * | Kommissionens afgørelse (EU) 2015/507 af 16. september 2014 om Tysklands foranstaltninger SA.23129 (12/C) (ex 12/NN) (ex CP 141/2007)
  (meddelt under nummer C(2014) 6411)

   (
  1
  ) | 37 |
| | * | Kommissionens afgørelse (EU) 2015/508 af 1. oktober 2014 om Tysklands påståede ydelse af infrastrukturstøtte til Propapier PM2 GmbH — statsstøttesag SA.36147 (C 30/10) (ex NN 45/10, ex CP 327/08)
  (meddelt under nummer C(2014) 6847)

   (
  1
  ) | 72 |

Indhold

II   Ikke-lovgivningsmæssige retsakter

Side

AFGØRELSER

*

Kommissionens afgørelse (EU) 2015/506 af 20. februar 2014 om Tysklands foranstaltninger for så vidt angår lufthavnen Berlin-Schönefeld GmbH og forskellige luftfartsselskaber — SA.15376 (C 27/07) (ex NN 29/07)
  (meddelt under nummer C(2014) 868)

   (
  1
  )

(meddelt under nummer C(2014) 868)

1

1

*

Kommissionens afgørelse (EU) 2015/507 af 16. september 2014 om Tysklands foranstaltninger SA.23129 (12/C) (ex 12/NN) (ex CP 141/2007)
  (meddelt under nummer C(2014) 6411)

   (
  1
  )

(meddelt under nummer C(2014) 6411)

1

37

*

Kommissionens afgørelse (EU) 2015/508 af 1. oktober 2014 om Tysklands påståede ydelse af infrastrukturstøtte til Propapier PM2 GmbH — statsstøttesag SA.36147 (C 30/10) (ex NN 45/10, ex CP 327/08)
  (meddelt under nummer C(2014) 6847)

   (
  1
  )

(meddelt under nummer C(2014) 6847)

1

72

| | |
| --- | --- |
| | (1)   EØS-relevant tekst |

---

(1)   EØS-relevant tekst

1

| DA | De akter, hvis titel er trykt med magre typer, er løbende retsakter inden for rammerne af landbrugspolitikken og har normalt en begrænset gyldighedsperiode.
  Titlen på alle øvrige akter er trykt med fede typer efter en asterisk. |
| --- | --- |

DA

De akter, hvis titel er trykt med magre typer, er løbende retsakter inden for rammerne af landbrugspolitikken og har normalt en begrænset gyldighedsperiode.

Titlen på alle øvrige akter er trykt med fede typer efter en asterisk.

---

II Ikke-lovgivningsmæssige retsakter

AFGØRELSER

| 1.4.2015 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 89/1 |
| --- | --- | --- | --- |

1.4.2015

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 89/1

---

KOMMISSIONENS AFGØRELSE (EU) 2015/506

af 20. februar 2014

om Tysklands foranstaltninger for så vidt angår lufthavnen Berlin-Schönefeld GmbH og forskellige luftfartsselskaber — SA.15376 (C 27/07) (ex NN 29/07)

(meddelt under nummer C(2014) 868)

(Kun den tyske udgave er autentisk)

(EØS-relevant tekst)

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 108, stk. 2, første afsnit (1),

under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a),

efter at have opfordret de interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger i overensstemmelse med disse artikler (2) og under henvisning til disse bemærkninger, og

ud fra følgende betragtninger:

1.   SAGSFORLØB

| (1) | Mellem 2003 og 2006 har Kommissionen modtaget klager fra forskellige parter, i henhold til hvilke visse luftfartsselskaber og operatøren af lufthavnen Berlin-Schönefeld (»Schönefeld«) potentielt har modtaget ulovlig statsstøtte til deres aktiviteter i denne lufthavn. |
| --- | --- |

(1)

Mellem 2003 og 2006 har Kommissionen modtaget klager fra forskellige parter, i henhold til hvilke visse luftfartsselskaber og operatøren af lufthavnen Berlin-Schönefeld (»Schönefeld«) potentielt har modtaget ulovlig statsstøtte til deres aktiviteter i denne lufthavn.

| (2) | Ved brev af 17. august 2006 anmodede Kommissionen Tyskland om at afgive oplysninger herom. Tyskland efterkom denne anmodning ved brev af 20. december 2006. |
| --- | --- |

(2)

Ved brev af 17. august 2006 anmodede Kommissionen Tyskland om at afgive oplysninger herom. Tyskland efterkom denne anmodning ved brev af 20. december 2006.

| (3) | Ved brev af 10. juli 2007 (»indledningsbeslutningen«) meddelte Kommissionen Tyskland, at den havde besluttet at indlede en procedure efter artikel 108, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (»TEUF«) over for ovennævnte støtteforanstaltninger. Samtidig har Kommissionen udstedt et påbud om oplysninger i henhold til artikel 10, stk. 3, i forordning (EF) nr. 659/1999 (3) med hensyn til alle dokumenter, data og oplysninger, på baggrund af hvilke Kommissionen kan undersøge, om de pågældende foranstaltninger udgør statsstøtte. |
| --- | --- |

(3)

Ved brev af 10. juli 2007 (»indledningsbeslutningen«) meddelte Kommissionen Tyskland, at den havde besluttet at indlede en procedure efter artikel 108, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (»TEUF«) over for ovennævnte støtteforanstaltninger. Samtidig har Kommissionen udstedt et påbud om oplysninger i henhold til artikel 10, stk. 3, i forordning (EF) nr. 659/1999 (3) med hensyn til alle dokumenter, data og oplysninger, på baggrund af hvilke Kommissionen kan undersøge, om de pågældende foranstaltninger udgør statsstøtte.

| (4) | Tyskland fremsatte sine bemærkninger den 4. oktober 2007, og den 3. marts 2008 fremsendte Tyskland yderligere dokumenter til Kommissionen. |
| --- | --- |

(4)

Tyskland fremsatte sine bemærkninger den 4. oktober 2007, og den 3. marts 2008 fremsendte Tyskland yderligere dokumenter til Kommissionen.

| (5) | Kommissionens beslutning om at indlede proceduren blev offentliggjort den 30. oktober 2007 i Den Europæiske Unions Tidende
   (4). Kommissionen opfordrede de interesserede parter til at fremsætte bemærkninger om de pågældende foranstaltninger inden en måned efter offentliggørelsen. |
| --- | --- |

(5)

Kommissionens beslutning om at indlede proceduren blev offentliggjort den 30. oktober 2007 i Den Europæiske Unions Tidende
   (4). Kommissionen opfordrede de interesserede parter til at fremsætte bemærkninger om de pågældende foranstaltninger inden en måned efter offentliggørelsen.

| (6) | Kommissionen modtog bemærkninger fra flere interesserede parter. Den 16. januar 2008 og den 20. februar 2008 videresendte Kommissionen disse bemærkninger til Tyskland. Ved brev af 15. maj 2008 fremsatte Tyskland sine kommentarer til de bemærkninger, der var indsendt af interesserede parter. Ved brev af 31. august 2009 anmodede Kommissionen om yderligere oplysninger. Tyskland imødekom denne anmodning med tre breve (af 28. september 2009, 12. oktober 2009 og 28. oktober 2009). Den 4. april 2011 anmodede Kommissionen igen Tyskland om oplysninger. Derfor fremsatte Tyskland den 19. maj 2011 nye bemærkninger og fremlagde yderligere dokumentation. Den 10. oktober 2011 videresendte Kommissionen yderligere bemærkninger fra interesserede parter til Tyskland. Tyskland fremsatte kommentarer hertil den 7. november 2011. I forbindelse med en anmodning fra Kommissionen af 17. januar 2012 om nærmere oplysninger fremsatte Tyskland den 14. februar 2012 nye bemærkninger. |
| --- | --- |

(6)

Kommissionen modtog bemærkninger fra flere interesserede parter. Den 16. januar 2008 og den 20. februar 2008 videresendte Kommissionen disse bemærkninger til Tyskland. Ved brev af 15. maj 2008 fremsatte Tyskland sine kommentarer til de bemærkninger, der var indsendt af interesserede parter. Ved brev af 31. august 2009 anmodede Kommissionen om yderligere oplysninger. Tyskland imødekom denne anmodning med tre breve (af 28. september 2009, 12. oktober 2009 og 28. oktober 2009). Den 4. april 2011 anmodede Kommissionen igen Tyskland om oplysninger. Derfor fremsatte Tyskland den 19. maj 2011 nye bemærkninger og fremlagde yderligere dokumentation. Den 10. oktober 2011 videresendte Kommissionen yderligere bemærkninger fra interesserede parter til Tyskland. Tyskland fremsatte kommentarer hertil den 7. november 2011. I forbindelse med en anmodning fra Kommissionen af 17. januar 2012 om nærmere oplysninger fremsatte Tyskland den 14. februar 2012 nye bemærkninger.

2.   GENEREL BAGGRUND

| (7) | Efter Tysklands genforening i 1990 befandt Berlin sig i en helt særlig situation, for så vidt angår lufttrafikken, på grund af den årtier lange deling af byen i en østlig og vestlig del. Bylufthavnene Berlin-Tegel (»Tegel«) og Berlin-Tempelhof (»Tempelhof«) ligger i det tidligere Vestberlin. Schönefeld lufthavn ligger i det tidligere Østberlin på grænsen mellem delstaten Berlin og delstaten Brandenburg. |
| --- | --- |

(7)

Efter Tysklands genforening i 1990 befandt Berlin sig i en helt særlig situation, for så vidt angår lufttrafikken, på grund af den årtier lange deling af byen i en østlig og vestlig del. Bylufthavnene Berlin-Tegel (»Tegel«) og Berlin-Tempelhof (»Tempelhof«) ligger i det tidligere Vestberlin. Schönefeld lufthavn ligger i det tidligere Østberlin på grænsen mellem delstaten Berlin og delstaten Brandenburg.

| (8) | Tempelhof blev åbnet i 1923 og kunne på grund af sine korte start- og landingsbaner kun anvendes af mindre fly. Det var ikke muligt at foretage en enkel modernisering af lufthavnen, da den ligger i nærheden af et historisk sted, og desuden gjorde de omgivende boligområder en udvidelse umulig. Driften af Tempelhof lufthavn blev indstillet den 30. oktober 2008. |
| --- | --- |

(8)

Tempelhof blev åbnet i 1923 og kunne på grund af sine korte start- og landingsbaner kun anvendes af mindre fly. Det var ikke muligt at foretage en enkel modernisering af lufthavnen, da den ligger i nærheden af et historisk sted, og desuden gjorde de omgivende boligområder en udvidelse umulig. Driften af Tempelhof lufthavn blev indstillet den 30. oktober 2008.

| (9) | Tegel blev åbnet i 1948 for at muliggøre luftbroen til forsyning af byen under den sovjetiske blokade af Vestberlin. Fra og med 1968 flyttede mange luftfartsselskaber fra Tempelhof til Tegel, da Tempelhof lufthavn ikke var beregnet til jetfly. Siden 1975 har Tegel udviklet sig til Berlins vigtigste passagerlufthavn. I begyndelsen af 1990'erne blev den maksimale kapacitet i Tegel nået i perioder med spidsbelastning. Den eneste mulighed for at undgå betydelige kapacitetsflaskehalse på lang sigt var en udvidelse af start- og landingsbanerne samt opførelse af en større terminal. Dette var imidlertid ikke muligt, da Tegel ligesom Tempelhof er en bylufthavn, der er omgivet af boligområder og tilfartsveje. Enhver yderligere stigning i lufttrafikken i Tegel ville tillige have medført en øget støjbelastning for beboerne i området. |
| --- | --- |

(9)

Tegel blev åbnet i 1948 for at muliggøre luftbroen til forsyning af byen under den sovjetiske blokade af Vestberlin. Fra og med 1968 flyttede mange luftfartsselskaber fra Tempelhof til Tegel, da Tempelhof lufthavn ikke var beregnet til jetfly. Siden 1975 har Tegel udviklet sig til Berlins vigtigste passagerlufthavn. I begyndelsen af 1990'erne blev den maksimale kapacitet i Tegel nået i perioder med spidsbelastning. Den eneste mulighed for at undgå betydelige kapacitetsflaskehalse på lang sigt var en udvidelse af start- og landingsbanerne samt opførelse af en større terminal. Dette var imidlertid ikke muligt, da Tegel ligesom Tempelhof er en bylufthavn, der er omgivet af boligområder og tilfartsveje. Enhver yderligere stigning i lufttrafikken i Tegel ville tillige have medført en øget støjbelastning for beboerne i området.

| (10) | Schönefeld blev åbnet i 1946 efter pålæg fra den sovjetiske militæradministration i Tyskland. Lufthavnen tjente først og fremmest som militærlufthavn, men blev også anvendt af kommercielle luftfartsselskaber, f.eks. Aeroflot og senere det østtyske luftfartsselskab Interflug. Frem til den politiske omvæltning i Tyskland i 1990 blev Schönefeld lufthavn udvidet flere gange. Men lufthavnen, der var bygget til militære formål, opfyldte ikke kravene til en moderne, kommerciel lufthavn. Desuden var lufthavnens infrastruktur efter den politiske omvæltning ikke længere tidssvarende. I 1990'erne var det således nødvendigt med omfattende investeringer for at tilpasse lufthavnen til vesteuropæiske sikkerhedsstandarder. Derudover ligger Schönefeld længere væk fra bykernen end Tempelhof og Tegel. Derfor blev lufthavnen i det mindste af visse kategorier af passagerer og luftfartsselskaber betragtet som mindre attraktiv. |
| --- | --- |

(10)

Schönefeld blev åbnet i 1946 efter pålæg fra den sovjetiske militæradministration i Tyskland. Lufthavnen tjente først og fremmest som militærlufthavn, men blev også anvendt af kommercielle luftfartsselskaber, f.eks. Aeroflot og senere det østtyske luftfartsselskab Interflug. Frem til den politiske omvæltning i Tyskland i 1990 blev Schönefeld lufthavn udvidet flere gange. Men lufthavnen, der var bygget til militære formål, opfyldte ikke kravene til en moderne, kommerciel lufthavn. Desuden var lufthavnens infrastruktur efter den politiske omvæltning ikke længere tidssvarende. I 1990'erne var det således nødvendigt med omfattende investeringer for at tilpasse lufthavnen til vesteuropæiske sikkerhedsstandarder. Derudover ligger Schönefeld længere væk fra bykernen end Tempelhof og Tegel. Derfor blev lufthavnen i det mindste af visse kategorier af passagerer og luftfartsselskaber betragtet som mindre attraktiv.

| (11) | Af historiske årsager blev de tre berlinske lufthavne oprindeligt drevet af forskellige virksomheder. I forbindelse med genforeningen blev de samlet i ét enkelt holdingselskab, Berlin Brandenburg Flughafen Holding GmbH (»BBF«), hvis selskabsdeltagere bestod af delstaterne Berlin og Brandenburg (med hver 37 %) og den tyske forbundsregering (med 26 %). Indtil 2003 havde holdingselskabet to datterselskaber: Berliner Flughafen-Gesellschaft mbH (»BFG«) som operatør af lufthavnene Tegel og Tempelhof og Flughafen Berlin-Schönefeld GmbH (»FBS«) som operatør af Schönefeld lufthavn. I oktober 2003 blev BBF og FBS fusioneret. I den forbindelse blev BFG omdannet til et datterselskab af FBS. Den 1. januar 2012 ændrede FBS navn til Flughafen Berlin Brandenburg GmbH (»FBB«). |
| --- | --- |

(11)

Af historiske årsager blev de tre berlinske lufthavne oprindeligt drevet af forskellige virksomheder. I forbindelse med genforeningen blev de samlet i ét enkelt holdingselskab, Berlin Brandenburg Flughafen Holding GmbH (»BBF«), hvis selskabsdeltagere bestod af delstaterne Berlin og Brandenburg (med hver 37 %) og den tyske forbundsregering (med 26 %). Indtil 2003 havde holdingselskabet to datterselskaber: Berliner Flughafen-Gesellschaft mbH (»BFG«) som operatør af lufthavnene Tegel og Tempelhof og Flughafen Berlin-Schönefeld GmbH (»FBS«) som operatør af Schönefeld lufthavn. I oktober 2003 blev BBF og FBS fusioneret. I den forbindelse blev BFG omdannet til et datterselskab af FBS. Den 1. januar 2012 ændrede FBS navn til Flughafen Berlin Brandenburg GmbH (»FBB«).

| (12) | I 1990'erne blev det hurtigt tydeligt, at det var nødvendigt med en mere effektiv udnyttelse af den eksisterende lufthavnskapacitet — på daværende tidspunkt fordelt ud over byområdet Berlin på grund af den til dato politisk motiverede deling af byen. Dette skyldes til dels den kendsgerning, at Berlin igen skulle være Tysklands hovedstad, og at der generelt blev kalkuleret med en øget lufttrafik til og fra Berlin (jf. tabel 1).

  Tabel 1


  Trafikvolumen i Berlins lufthavne (mio. passagerer)









  År | Schönefeld | Tegel | Tempelhof |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1991 | 1,1 | 6,7 | Ikke relevant |
| 1992 | 1,4 | 6,6 | Ikke relevant |
| 1993 | 1,6 | 7 | 1,1 |
| 1994 | 1,8 | 7,2 | Ikke relevant |
| 1995 | 1,9 | 8,2 | Ikke relevant |
| 1996 | 1,8 | 8,3 | Ikke relevant |
| 1997 | 1,9 | 8,6 | Ikke relevant |
| 1998 | 1,9 | 8,8 | 0,9 |
| 1999 | 1,9 | 9,5 | Ikke relevant |
| 2000 | 2,1 | 10,3 | Ikke relevant |
| 2001 | 1,9 | 9,9 | Ikke relevant |
| 2002 | 1,6 | 9,1 | Ikke relevant |
| 2003 | 1,7 | 11,1 | 0,5 |
| 2004 | 3,3 | 11 | 0,4 |
| 2005 | 5 | 11,5 | 0,5 |
| 2006 | 6 | 11,8 | 0,6 |
| 2007 | 6,3 | 13,5 | 0,4 |
| 2008 | 6,6 | 14,5 | 0,4 |
| 2009 | 6,8 | 14,2 | Lukket |
| 2010 | 7,3 | 15,0 | Lukket |
| 2011 | 7,1 | 16,9 | Lukket |
| 2012 | 7,1 | 18,2 | Lukket |
| Kilde: | Data fra Kommissionens afgørelse vedrørende statsstøtte nr. NN 25/09 (ex N 167/09) — Tyskland — finansiering af lufthavnen Berlin Brandenburg International (EUT C 179 af 1.8.2009, s. 5), opdateret med oplysninger fra FBB's årsberetninger. |

(12)

I 1990'erne blev det hurtigt tydeligt, at det var nødvendigt med en mere effektiv udnyttelse af den eksisterende lufthavnskapacitet — på daværende tidspunkt fordelt ud over byområdet Berlin på grund af den til dato politisk motiverede deling af byen. Dette skyldes til dels den kendsgerning, at Berlin igen skulle være Tysklands hovedstad, og at der generelt blev kalkuleret med en øget lufttrafik til og fra Berlin (jf. tabel 1).

Tabel 1

Trafikvolumen i Berlins lufthavne (mio. passagerer)

År

Schönefeld

Tegel

Tempelhof

1991

1,1

6,7

Ikke relevant

1992

1,4

6,6

Ikke relevant

1993

1,6

7

1,1

1994

1,8

7,2

Ikke relevant

1995

1,9

8,2

Ikke relevant

1996

1,8

8,3

Ikke relevant

1997

1,9

8,6

Ikke relevant

1998

1,9

8,8

0,9

1999

1,9

9,5

Ikke relevant

2000

2,1

10,3

Ikke relevant

2001

1,9

9,9

Ikke relevant

2002

1,6

9,1

Ikke relevant

2003

1,7

11,1

0,5

2004

3,3

11

0,4

2005

5

11,5

0,5

2006

6

11,8

0,6

2007

6,3

13,5

0,4

2008

6,6

14,5

0,4

2009

6,8

14,2

Lukket

2010

7,3

15,0

Lukket

2011

7,1

16,9

Lukket

2012

7,1

18,2

Lukket

Kilde:

Data fra Kommissionens afgørelse vedrørende statsstøtte nr. NN 25/09 (ex N 167/09) — Tyskland — finansiering af lufthavnen Berlin Brandenburg International (EUT C 179 af 1.8.2009, s. 5), opdateret med oplysninger fra FBB's årsberetninger.

| (13) | På baggrund heraf blev der umiddelbart efter den tyske genforening indledt drøftelser om muligheden for etablering af én enkelt lufthavn (storlufthavn) for regionen Berlin-Brandenburg. På basis af prognoserne for passagertallene i de berlinske lufthavne blev det antaget, at en stigning i lufttrafikken kun kunne styres effektivt fra en storlufthavn af en passende størrelse og ved anvendelse af den bedste tilgængelige teknologi. |
| --- | --- |

(13)

På baggrund heraf blev der umiddelbart efter den tyske genforening indledt drøftelser om muligheden for etablering af én enkelt lufthavn (storlufthavn) for regionen Berlin-Brandenburg. På basis af prognoserne for passagertallene i de berlinske lufthavne blev det antaget, at en stigning i lufttrafikken kun kunne styres effektivt fra en storlufthavn af en passende størrelse og ved anvendelse af den bedste tilgængelige teknologi.

| (14) | Planlægningsarbejdet i forbindelse med etableringen af en storlufthavn i Berlin blev påbegyndt i januar 1992. I den sammenhæng blev det den 20. juni 1993 offentliggjort, at området syd for Schönefeld samt de to flyvepladser Sperenberg og Jüterbog blev undersøgt som mulige lokaliteter for den nye lufthavn. Der var to årsager til, at hverken Tegel eller Tempelhof var interessante: for det første som følge af disse bylufthavnes negative virkninger på naboerne (især på grund af flystøj) og for andet, fordi det generelt ikke var muligt at foretage en udvidelse her i det omfang, der var nødvendigt for at kunne rumme Berlins kommende storlufthavn. Beslutningen om at placere storlufthavnen i Schönefeld var i sidste ende baseret på områdets relative nærhed af bykernen (selv om lufthavnen ligger udenfor) og de gode vej- og jernbaneforbindelser. Følgelig blev det besluttet at udbygge og modernisere den eksisterende Schönefeld lufthavn som Berlins hovedlufthavn under navnet Berlin-Brandenburg Willy Brandt (»BER«) og i tilknytning hertil at lukke lufthavnene Tegel og Tempelhof. Denne beslutning blev formaliseret ved en konsensusbeslutning af 28. maj 1996 mellem den tyske forbundsregering og delstaterne Berlin og Brandenburg. |
| --- | --- |

(14)

Planlægningsarbejdet i forbindelse med etableringen af en storlufthavn i Berlin blev påbegyndt i januar 1992. I den sammenhæng blev det den 20. juni 1993 offentliggjort, at området syd for Schönefeld samt de to flyvepladser Sperenberg og Jüterbog blev undersøgt som mulige lokaliteter for den nye lufthavn. Der var to årsager til, at hverken Tegel eller Tempelhof var interessante: for det første som følge af disse bylufthavnes negative virkninger på naboerne (især på grund af flystøj) og for andet, fordi det generelt ikke var muligt at foretage en udvidelse her i det omfang, der var nødvendigt for at kunne rumme Berlins kommende storlufthavn. Beslutningen om at placere storlufthavnen i Schönefeld var i sidste ende baseret på områdets relative nærhed af bykernen (selv om lufthavnen ligger udenfor) og de gode vej- og jernbaneforbindelser. Følgelig blev det besluttet at udbygge og modernisere den eksisterende Schönefeld lufthavn som Berlins hovedlufthavn under navnet Berlin-Brandenburg Willy Brandt (»BER«) og i tilknytning hertil at lukke lufthavnene Tegel og Tempelhof. Denne beslutning blev formaliseret ved en konsensusbeslutning af 28. maj 1996 mellem den tyske forbundsregering og delstaterne Berlin og Brandenburg.

| (15) | Selskabsdeltagerne i BBF planlagde gennemførelsen af BER-projektet ved hjælp af en privat lufthavnsejer og -operatør. I 1997 blev der truffet beslutning om privatiseringen, i hvilken forbindelse alle BBF-andele skulle sælges til en privat investor, og den fremtidige køber skulle tildeles en koncession til lufthavnen. |
| --- | --- |

(15)

Selskabsdeltagerne i BBF planlagde gennemførelsen af BER-projektet ved hjælp af en privat lufthavnsejer og -operatør. I 1997 blev der truffet beslutning om privatiseringen, i hvilken forbindelse alle BBF-andele skulle sælges til en privat investor, og den fremtidige køber skulle tildeles en koncession til lufthavnen.

| (16) | BBF-selskabsdeltagerne og de bydende kunne imidlertid ikke blive enige. Som følge heraf meddelte de offentlige ejere i 2003, at privatiseringen var mislykkedes og bekendtgjorde samtidig, at lufthavnen nu ville blive bygget i offentligt regi (5). |
| --- | --- |

(16)

BBF-selskabsdeltagerne og de bydende kunne imidlertid ikke blive enige. Som følge heraf meddelte de offentlige ejere i 2003, at privatiseringen var mislykkedes og bekendtgjorde samtidig, at lufthavnen nu ville blive bygget i offentligt regi (5).

3.   BESKRIVELSE AF FORANSTALTNINGERNE OG BAGGRUNDENE HERFOR

3.1.   Ledelses- og overskudsoverførselskontrakten

| (17) | Den 6. august 1992 underskrev BBF og BFG en ledelses- og overskudsoverførselskontrakt. Aftalen skulle oprindeligt gælde i fem år med stiltiende forlængelse for en periode på to år og en opsigelsesfrist på et år. En lignende kontrakt blev indgået mellem BBF og FBS. I henhold til tysk ret er der ved en ledelses- og overskudsoverførselskontrakt tale om en kontrakt mellem en virksomhed og et datterselskab, hvor datterselskabet overdrager sin ledelse til moderselskabet. Desuden er datterselskabet forpligtet til at overføre sine overskud til moderselskabet eller overdrage udligningen af sine underskud til moderselskabet. I praksis betyder en sådan kontrakt, at overskud og underskud i moder- og datterselskabet sammenregnes og beskattes i overensstemmelse hermed. På grund af de ledelses- og overskudsoverførselskontrakter, der er indgået mellem BBF og datterselskaberne, blev de forskellige selskaber, for så vidt angår selskabsbeskatning, betragtet som én skattepligtig person. |
| --- | --- |

(17)

Den 6. august 1992 underskrev BBF og BFG en ledelses- og overskudsoverførselskontrakt. Aftalen skulle oprindeligt gælde i fem år med stiltiende forlængelse for en periode på to år og en opsigelsesfrist på et år. En lignende kontrakt blev indgået mellem BBF og FBS. I henhold til tysk ret er der ved en ledelses- og overskudsoverførselskontrakt tale om en kontrakt mellem en virksomhed og et datterselskab, hvor datterselskabet overdrager sin ledelse til moderselskabet. Desuden er datterselskabet forpligtet til at overføre sine overskud til moderselskabet eller overdrage udligningen af sine underskud til moderselskabet. I praksis betyder en sådan kontrakt, at overskud og underskud i moder- og datterselskabet sammenregnes og beskattes i overensstemmelse hermed. På grund af de ledelses- og overskudsoverførselskontrakter, der er indgået mellem BBF og datterselskaberne, blev de forskellige selskaber, for så vidt angår selskabsbeskatning, betragtet som én skattepligtig person.

| (18) | I 2003 i forbindelse med fusionen mellem BBF og FBS overgik BBF's rettigheder og forpligtelser, der var fastlagt i ledelses- og overskudsoverførselskontrakten af 6. august 1992, som var indgået med BFG, til FBS. Derudover mistede den ledelses- og overskudsoverførselskontrakt, der var indgået mellem BBF og FBS, sin betydning i forbindelse med fusionen. Derfor tages der ikke yderligere hensyn til denne kontrakt i nærværende afgørelse. |
| --- | --- |

(18)

I 2003 i forbindelse med fusionen mellem BBF og FBS overgik BBF's rettigheder og forpligtelser, der var fastlagt i ledelses- og overskudsoverførselskontrakten af 6. august 1992, som var indgået med BFG, til FBS. Derudover mistede den ledelses- og overskudsoverførselskontrakt, der var indgået mellem BBF og FBS, sin betydning i forbindelse med fusionen. Derfor tages der ikke yderligere hensyn til denne kontrakt i nærværende afgørelse.

| (19) | I praksis medførte ledelses- og overskudsoverførselskontrakten af 6. august 1992 (»ledelses- og overskudsoverførselskontrakten«), der var indgået mellem BBF og BFG — i det mindste i visse år — en udligning af de opståede driftsunderskud i Schönefeld lufthavn med de overskud, der blev opnået ved driften af Tegel lufthavn. |
| --- | --- |

(19)

I praksis medførte ledelses- og overskudsoverførselskontrakten af 6. august 1992 (»ledelses- og overskudsoverførselskontrakten«), der var indgået mellem BBF og BFG — i det mindste i visse år — en udligning af de opståede driftsunderskud i Schönefeld lufthavn med de overskud, der blev opnået ved driften af Tegel lufthavn.

| (20) | Schönefeld lufthavn havde i hvert fald driftsunderskud indtil 2006. Dette illustreres i nedenstående tabel over lufthavnens EBITDA (6) og EBIT (7) i perioden 2003-2006 på grundlag af de udgifter og indtægter, der var umiddelbart relateret til lufthavnsdriften.

  Tabel 2


  EBITDA og EBIT for Schönefeld lufthavn i perioden 2003-2006










  EBITDA/EBIT
  (i mio. EUR) | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| EBITDA | [...] (8) | [...] | [...] | [...] |
| EBIT | [...] | [...] | [...] | [...] |

(20)

Schönefeld lufthavn havde i hvert fald driftsunderskud indtil 2006. Dette illustreres i nedenstående tabel over lufthavnens EBITDA (6) og EBIT (7) i perioden 2003-2006 på grundlag af de udgifter og indtægter, der var umiddelbart relateret til lufthavnsdriften.

Tabel 2

EBITDA og EBIT for Schönefeld lufthavn i perioden 2003-2006

EBITDA/EBIT

(i mio. EUR)

2003

2004

2005

2006

EBITDA

[...] (8)

[...]

[...]

[...]

EBIT

[...]

[...]

[...]

[...]

| (21) | Til trods for de dårlige resultater for Schönefeld lufthavn blev der imidlertid ikke sat spørgsmålstegn ved rentabiliteten af koncernen bestående af FBS, BFG og — indtil 2003 — holdingselskabet BBF (»FBS-koncernen«). FBS-koncernen kunne kontinuerligt stille egne finansielle midler til rådighed eller skaffe de nødvendige finansielle midler på markedet. Efter Kommissionens kendskab har FBS-koncernen kun modtaget finansielle midler fra eksterne kilder i forbindelse med finansieringen af BER-projektet og i den sammenhæng med Kommissionens tilladelse (9). |
| --- | --- |

(21)

Til trods for de dårlige resultater for Schönefeld lufthavn blev der imidlertid ikke sat spørgsmålstegn ved rentabiliteten af koncernen bestående af FBS, BFG og — indtil 2003 — holdingselskabet BBF (»FBS-koncernen«). FBS-koncernen kunne kontinuerligt stille egne finansielle midler til rådighed eller skaffe de nødvendige finansielle midler på markedet. Efter Kommissionens kendskab har FBS-koncernen kun modtaget finansielle midler fra eksterne kilder i forbindelse med finansieringen af BER-projektet og i den sammenhæng med Kommissionens tilladelse (9).

| (22) | Dette forhold skyldtes navnlig de relativt gode resultater i Tegel lufthavn, som bidrog til at mindske de negative konsekvenser af driftsunderskuddene i Schönefeld for FBS-koncernen. I perioden fra 1990 til 2005 var Tegel i modsætning til Schönefeld og Tempelhof en moderne lufthavn, der blev benyttet af alle vigtige internationale full service-luftfartsselskaber (luftfartsselskaber, der tilbyder en lang række ydelser), som havde flyvninger til/fra Berlin. Blandt visse kategorier af passagerer og luftfartsselskaber blev den oven i købet opfattet som den mest attraktive lufthavn i Storberlin. Derudover kunne der konstateres en generel opadgående tendens i passagerlufttrafikken i Berlin mellem 1990 og 2005, der kom FBS-koncernen som helhed til gode. |
| --- | --- |

(22)

Dette forhold skyldtes navnlig de relativt gode resultater i Tegel lufthavn, som bidrog til at mindske de negative konsekvenser af driftsunderskuddene i Schönefeld for FBS-koncernen. I perioden fra 1990 til 2005 var Tegel i modsætning til Schönefeld og Tempelhof en moderne lufthavn, der blev benyttet af alle vigtige internationale full service-luftfartsselskaber (luftfartsselskaber, der tilbyder en lang række ydelser), som havde flyvninger til/fra Berlin. Blandt visse kategorier af passagerer og luftfartsselskaber blev den oven i købet opfattet som den mest attraktive lufthavn i Storberlin. Derudover kunne der konstateres en generel opadgående tendens i passagerlufttrafikken i Berlin mellem 1990 og 2005, der kom FBS-koncernen som helhed til gode.

| (23) | Tabel 1 viser, at passagervolumenet pr. år i Tegel i 1990'erne og fra og med 2004 steg kontinuerligt. I Schönefeld steg passagertallet pr. år i første halvdel af 1990'erne betydeligt (fra 1,1 mio. til 1,9 mio. passagerer mellem 1991 og 1995), stagnerede i anden halvdel af 1990'erne og faldt i perioden 2000-2003 (fra 2,1 mio. til 1,7 mio. passagerer pr. år). Mellem 1991 og 2003 blev størstedelen af væksten i trafikken i Berlin — i absolutte tal — absorberet af Tegel og ikke af Schönefeld. Mens det årlige passagertal i Schönefeld i den nævnte periode steg med 600 000, oplevede Tegel en stigning på hele 4,4 mio. I begge lufthavne steg trafikvolumenet, som det fremgår af tabel 1, mellem 2003 og 2012 kontinuerligt: med 417 % i Schönefeld (fra 1,7 mio. til 7,1 mio. passagerer pr. år) og med 63 % i Tegel (fra 11,1 mio. til 18,2 mio. passagerer pr. år). I modsætning til perioden 1991-2003 fordelte væksten i trafikken sig i absolutte tal næsten ligeligt på de to lufthavne, hvilket betyder, at væksten i trafikken i Schönefeld procentuelt var væsentligt større end i Tegel. |
| --- | --- |

(23)

Tabel 1 viser, at passagervolumenet pr. år i Tegel i 1990'erne og fra og med 2004 steg kontinuerligt. I Schönefeld steg passagertallet pr. år i første halvdel af 1990'erne betydeligt (fra 1,1 mio. til 1,9 mio. passagerer mellem 1991 og 1995), stagnerede i anden halvdel af 1990'erne og faldt i perioden 2000-2003 (fra 2,1 mio. til 1,7 mio. passagerer pr. år). Mellem 1991 og 2003 blev størstedelen af væksten i trafikken i Berlin — i absolutte tal — absorberet af Tegel og ikke af Schönefeld. Mens det årlige passagertal i Schönefeld i den nævnte periode steg med 600 000, oplevede Tegel en stigning på hele 4,4 mio. I begge lufthavne steg trafikvolumenet, som det fremgår af tabel 1, mellem 2003 og 2012 kontinuerligt: med 417 % i Schönefeld (fra 1,7 mio. til 7,1 mio. passagerer pr. år) og med 63 % i Tegel (fra 11,1 mio. til 18,2 mio. passagerer pr. år). I modsætning til perioden 1991-2003 fordelte væksten i trafikken sig i absolutte tal næsten ligeligt på de to lufthavne, hvilket betyder, at væksten i trafikken i Schönefeld procentuelt var væsentligt større end i Tegel.

3.2.   Afgiftsordningerne for Schönefeld lufthavn

| (24) | I 1990'erne forsøgte FBS-koncernen at overtale luftfartsselskaber til at flytte deres aktiviteter fra den næsten fuldt ud udnyttede Tegel lufthavn til Schönefeld lufthavn, hvis kapacitet slet ikke var udnyttet i tilstrækkeligt omfang (10). Formålet med disse bestræbelser var at løse flaskehalsproblemerne i Tegel og samtidig udnytte kapaciteten i Schönefeld. Med henblik herpå kontaktede man både luftfartsselskaber, der allerede opererede fra Tegel og Tempelhof, og luftfartsselskaber, som endnu ikke havde flyvninger til/fra Berlin. Flere luftfartsselskaber gav udtryk for deres interesse, men i sidste ende var der af markedsføringsmæssige årsager ingen af dem, som valgte at flytte deres flytrafik til Schönefeld. Dette skyldtes især manglen på en såkaldt ankerbruger (11) i Schönefeld samt den kendsgerning, at infrastrukturen i Schönefeld ikke var så moderne som i Tegel. Endvidere blev denne ulempe ikke udlignet af attraktive lufthavnsafgifter eller andre økonomiske incitamenter. Forsøget på at flytte en del af flytrafikken fra Tegel til Schönefeld og derudover få luftfartsselskaber, der ikke tidligere havde haft flyvninger til/fra Berlin, til at etablere sig i Schönefeld, slog altså på dette tidspunkt i det store og hele fejl. Det tydeliggøres af den allerede nævnte kendsgerning, at passagertallet i Schönefeld i perioden fra 1991 til 2003 kun steg med 600 000 passagerer, mens det i samme periode voksede med 4,4 mio. passagerer i Tegel. |
| --- | --- |

(24)

I 1990'erne forsøgte FBS-koncernen at overtale luftfartsselskaber til at flytte deres aktiviteter fra den næsten fuldt ud udnyttede Tegel lufthavn til Schönefeld lufthavn, hvis kapacitet slet ikke var udnyttet i tilstrækkeligt omfang (10). Formålet med disse bestræbelser var at løse flaskehalsproblemerne i Tegel og samtidig udnytte kapaciteten i Schönefeld. Med henblik herpå kontaktede man både luftfartsselskaber, der allerede opererede fra Tegel og Tempelhof, og luftfartsselskaber, som endnu ikke havde flyvninger til/fra Berlin. Flere luftfartsselskaber gav udtryk for deres interesse, men i sidste ende var der af markedsføringsmæssige årsager ingen af dem, som valgte at flytte deres flytrafik til Schönefeld. Dette skyldtes især manglen på en såkaldt ankerbruger (11) i Schönefeld samt den kendsgerning, at infrastrukturen i Schönefeld ikke var så moderne som i Tegel. Endvidere blev denne ulempe ikke udlignet af attraktive lufthavnsafgifter eller andre økonomiske incitamenter. Forsøget på at flytte en del af flytrafikken fra Tegel til Schönefeld og derudover få luftfartsselskaber, der ikke tidligere havde haft flyvninger til/fra Berlin, til at etablere sig i Schönefeld, slog altså på dette tidspunkt i det store og hele fejl. Det tydeliggøres af den allerede nævnte kendsgerning, at passagertallet i Schönefeld i perioden fra 1991 til 2003 kun steg med 600 000 passagerer, mens det i samme periode voksede med 4,4 mio. passagerer i Tegel.

| (25) | Dette førte til overvejelser om, hvordan Schönefelds økonomiske situation kunne forbedres strategisk inden åbningen af BER. En midlertidig lukning af lufthavnen blev ikke taget i betragtning som en mulighed. Genstand for de strategiske overvejelser var derimod bl.a. størrelsen af lufthavnsafgifterne samt fastsættelsen heraf i lyset af det stigende trafikvolumen. |
| --- | --- |

(25)

Dette førte til overvejelser om, hvordan Schönefelds økonomiske situation kunne forbedres strategisk inden åbningen af BER. En midlertidig lukning af lufthavnen blev ikke taget i betragtning som en mulighed. Genstand for de strategiske overvejelser var derimod bl.a. størrelsen af lufthavnsafgifterne samt fastsættelsen heraf i lyset af det stigende trafikvolumen.

| (26) | I Tyskland bliver de afgifter, som lufthavnene opkræver af luftfartsselskaberne for at stille infrastrukturydelser til rådighed, beregnet på basis af afgiftsordningen i den pågældende lufthavn. Afgiftsordningerne offentliggøres i Nachrichten für Luftfahrer (det tyske luftfartstidende). Den enkelte lufthavn udarbejder sin egen afgiftsordning og skal informere de kompetente civile luftfartsmyndigheder i den pågældende delstat herom. |
| --- | --- |

(26)

I Tyskland bliver de afgifter, som lufthavnene opkræver af luftfartsselskaberne for at stille infrastrukturydelser til rådighed, beregnet på basis af afgiftsordningen i den pågældende lufthavn. Afgiftsordningerne offentliggøres i Nachrichten für Luftfahrer (det tyske luftfartstidende). Den enkelte lufthavn udarbejder sin egen afgiftsordning og skal informere de kompetente civile luftfartsmyndigheder i den pågældende delstat herom.

| (27) | Siden 2003 gjaldt der forskellige afgiftsordninger i Schönefeld. I perioden fra den 1. august 2003 til den 30. april 2004 fandtes der én fælles afgiftsordning for Tegel, Tempelhof og Schönefeld (»afgiftsordningen fra 2003«). Denne afgiftsordnings attraktivitet ansås for at være utilstrækkelig, da den ikke gav luftfartsselskaberne noget incitament til at åbne nye ruter til og fra Berlin eller øge frekvenserne. |
| --- | --- |

(27)

Siden 2003 gjaldt der forskellige afgiftsordninger i Schönefeld. I perioden fra den 1. august 2003 til den 30. april 2004 fandtes der én fælles afgiftsordning for Tegel, Tempelhof og Schönefeld (»afgiftsordningen fra 2003«). Denne afgiftsordnings attraktivitet ansås for at være utilstrækkelig, da den ikke gav luftfartsselskaberne noget incitament til at åbne nye ruter til og fra Berlin eller øge frekvenserne.

| (28) | På baggrund heraf bad selskabsdeltagerne i FBS i 2003 et konsulentfirma ([...] — »konsulentfirmaet«) om at udarbejde en strategi til forbedring af Schönefelds økonomiske situation frem til åbningen af BER, som hurtigt kunne gennemføres. |
| --- | --- |

(28)

På baggrund heraf bad selskabsdeltagerne i FBS i 2003 et konsulentfirma ([...] — »konsulentfirmaet«) om at udarbejde en strategi til forbedring af Schönefelds økonomiske situation frem til åbningen af BER, som hurtigt kunne gennemføres.

| (29) | Af analysen fra konsulentfirmaet fremgik det, at der af mange forskellige årsager var potentiale for en væsentlig udvidelse af flytrafikken i Berlin. Ifølge skøn fra konsulentfirmaet omfattede Berlins opland (»catchment area«) op til 10 mio. potentielle passagerer pr. år. Konsulentfirmaet undersøgte en række strukturelle faktorer, som begunstigede en udvidelse af flytrafikken. Blandt de centrale faktorer var den kendsgerning, at store multinationale virksomheder flyttede deres hovedsæde til Berlin, og at Berlin er Tysklands største universitetsby og et omdrejningspunkt for »etnisk trafik« (12) samt det forhold, at Berlin i årene efter årtusindskiftet blev betragtet som en hovedstad i udvikling og turistmagnet (13). Konsulentfirmaet anførte, at Berlin i forhold til andre hovedstæder i 2003 stadig havde et betydeligt potentiale for etablering af og vækst i lavpristrafikken (LCC-trafikken). |
| --- | --- |

(29)

Af analysen fra konsulentfirmaet fremgik det, at der af mange forskellige årsager var potentiale for en væsentlig udvidelse af flytrafikken i Berlin. Ifølge skøn fra konsulentfirmaet omfattede Berlins opland (»catchment area«) op til 10 mio. potentielle passagerer pr. år. Konsulentfirmaet undersøgte en række strukturelle faktorer, som begunstigede en udvidelse af flytrafikken. Blandt de centrale faktorer var den kendsgerning, at store multinationale virksomheder flyttede deres hovedsæde til Berlin, og at Berlin er Tysklands største universitetsby og et omdrejningspunkt for »etnisk trafik« (12) samt det forhold, at Berlin i årene efter årtusindskiftet blev betragtet som en hovedstad i udvikling og turistmagnet (13). Konsulentfirmaet anførte, at Berlin i forhold til andre hovedstæder i 2003 stadig havde et betydeligt potentiale for etablering af og vækst i lavpristrafikken (LCC-trafikken).

| (30) | På samme tidspunkt oplevede LCC-trafikken en betydelig vækst i hele Europa (14). Af forskellige analyser fremgik det, at LCC-trafikken overvejende kunne tilskrives nye passagerer, hvorfor der ud over den almindelige trafik kunne forventes et tilsvarende volumen. Konsulentfirmaets prognose viste, at der på kort sigt, dvs. mellem 2003 og 2005, var potentiale for en øgning af LCC-trafikken i Schönefeld på 600 000 til 900 000 passagerer pr. år, samt på mellemlang sigt, dvs. mellem 2005 og 2010, på yderligere 300 000 passagerer pr. år. |
| --- | --- |

(30)

På samme tidspunkt oplevede LCC-trafikken en betydelig vækst i hele Europa (14). Af forskellige analyser fremgik det, at LCC-trafikken overvejende kunne tilskrives nye passagerer, hvorfor der ud over den almindelige trafik kunne forventes et tilsvarende volumen. Konsulentfirmaets prognose viste, at der på kort sigt, dvs. mellem 2003 og 2005, var potentiale for en øgning af LCC-trafikken i Schönefeld på 600 000 til 900 000 passagerer pr. år, samt på mellemlang sigt, dvs. mellem 2005 og 2010, på yderligere 300 000 passagerer pr. år.

| (31) | Desuden fastslog konsulentfirmaet, at gennemførelsen af en strategi med det formål at opnå etablering af lavprisselskaber i Schönefeld kun ville kræve begrænsede tilpasninger og ingen omfattende investeringer i infrastrukturen eller væsentlige ændringer af den eksisterende infrastruktur. |
| --- | --- |

(31)

Desuden fastslog konsulentfirmaet, at gennemførelsen af en strategi med det formål at opnå etablering af lavprisselskaber i Schönefeld kun ville kræve begrænsede tilpasninger og ingen omfattende investeringer i infrastrukturen eller væsentlige ændringer af den eksisterende infrastruktur.

| (32) | Konsulentfirmaet anbefalede derfor en sådan strategi (»LCC-strategien«). Med henblik på gennemførelsen heraf blev der foreslået en kombination af mængderabatter på lufthavnsafgifter og økonomiske incitamenter (15). |
| --- | --- |

(32)

Konsulentfirmaet anbefalede derfor en sådan strategi (»LCC-strategien«). Med henblik på gennemførelsen heraf blev der foreslået en kombination af mængderabatter på lufthavnsafgifter og økonomiske incitamenter (15).

| (33) | FBS besluttede sig for at gennemføre LCC-strategien og vedtog til dette formål den nye afgiftsordning (»afgiftsordningen fra 2004«). Denne afgiftsordning var — i modsætning til afgiftsordningen fra 2003 — specielt møntet på Schönefeld. Den nye afgiftsordning blev vedtaget den 30. april 2004 og trådte i kraft den 1. maj 2004. Den omfattede følgende afgiftstyper:






  a) | Afgifter på starter og landinger, navnlig baseret på flyets maksimale startvægt |
| --- | --- | --- |

(33)

FBS besluttede sig for at gennemføre LCC-strategien og vedtog til dette formål den nye afgiftsordning (»afgiftsordningen fra 2004«). Denne afgiftsordning var — i modsætning til afgiftsordningen fra 2003 — specielt møntet på Schönefeld. Den nye afgiftsordning blev vedtaget den 30. april 2004 og trådte i kraft den 1. maj 2004. Den omfattede følgende afgiftstyper:

a)

Afgifter på starter og landinger, navnlig baseret på flyets maksimale startvægt

| b) | Passagerafgifter på basis af antallet af afrejsende passagerer og flydestinationen |
| --- | --- |

b)

Passagerafgifter på basis af antallet af afrejsende passagerer og flydestinationen

| c) | Parkeringsafgifter for fly baseret på flyets maksimale startvægt samt parkeringsarealernes anvendelsestid. |
| --- | --- |

c)

Parkeringsafgifter for fly baseret på flyets maksimale startvægt samt parkeringsarealernes anvendelsestid.

| (34) | Afgiftsordningen indeholdt forskellige økonomiske tilskyndelsesmekanismer:






  a) | En »passagermængderabat«, inden for hvilken passagerafgifterne blev tilbagebetalt forholdsmæssigt på grundlag af antallet af transporterede passagerer som følger:

  Tabel 3


  Passagermængderabat i henhold til afgiftsordningen fra 2004







  Antal passagerer pr. år | Tilbagebetalingsbeløbets størrelse
  % |
| --- | --- | --- | --- |
| over 50 000 | 5 |
| over 100 000 | 10 |
| over 150 000 | 15 |
| over 250 000 | 20 |

(34)

Afgiftsordningen indeholdt forskellige økonomiske tilskyndelsesmekanismer:

a)

En »passagermængderabat«, inden for hvilken passagerafgifterne blev tilbagebetalt forholdsmæssigt på grundlag af antallet af transporterede passagerer som følger:

Tabel 3

Passagermængderabat i henhold til afgiftsordningen fra 2004

Antal passagerer pr. år

Tilbagebetalingsbeløbets størrelse

%

over 50 000

5

over 100 000

10

over 150 000

15

over 250 000

20

| b) | Et »vækstincitament i form af et destinations- og et frekvensincitament«, som blev tildelt for opstart af nye ruter fra Schönefeld og etableringen af yderligere frekvenser på eksisterende ruter fra Schönefeld. Størrelsen af destinationsincitamentet udgjorde det første år 80 %, det andet år 60 %, det tredje år 40 % og det fjerde år 20 % af landingsgrundtaksten (defineret som summen af de gældende start- og landingsafgifter samt passagerafgifter for de pågældende start- og landingsoperationer). Størrelsen af frekvensincitamentet udgjorde det første år 60 % og det andet år 40 % af landingsgrundtaksten. Med henblik på fastlæggelse af de nøjagtige betingelser skulle der indgås en bilateral aftale mellem FBS og luftfartsselskabet. |
| --- | --- |

b)

Et »vækstincitament i form af et destinations- og et frekvensincitament«, som blev tildelt for opstart af nye ruter fra Schönefeld og etableringen af yderligere frekvenser på eksisterende ruter fra Schönefeld. Størrelsen af destinationsincitamentet udgjorde det første år 80 %, det andet år 60 %, det tredje år 40 % og det fjerde år 20 % af landingsgrundtaksten (defineret som summen af de gældende start- og landingsafgifter samt passagerafgifter for de pågældende start- og landingsoperationer). Størrelsen af frekvensincitamentet udgjorde det første år 60 % og det andet år 40 % af landingsgrundtaksten. Med henblik på fastlæggelse af de nøjagtige betingelser skulle der indgås en bilateral aftale mellem FBS og luftfartsselskabet.

| (35) | Afgiftsordningen fra 2004 blev ændret endnu en gang i juli 2005. Ifølge denne ændring kunne luftfartsselskaber tildeles destinationsincitamentet, hvis de etablerede nye ruter fra Berlins lufthavnssystem, dvs. ruter til rejsemål, som ikke tidligere var blevet betjent direkte fra Berlin. Inden ændringen gjaldt destinationsincitamentet derimod for nye ruter fra Schönefeld, også selv om den samme rute blev betjent af direkte flyvninger fra andre berlinske lufthavne. |
| --- | --- |

(35)

Afgiftsordningen fra 2004 blev ændret endnu en gang i juli 2005. Ifølge denne ændring kunne luftfartsselskaber tildeles destinationsincitamentet, hvis de etablerede nye ruter fra Berlins lufthavnssystem, dvs. ruter til rejsemål, som ikke tidligere var blevet betjent direkte fra Berlin. Inden ændringen gjaldt destinationsincitamentet derimod for nye ruter fra Schönefeld, også selv om den samme rute blev betjent af direkte flyvninger fra andre berlinske lufthavne.

| (36) | Den 19. januar 2006 blev der vedtaget en ny afgiftsordning (»afgiftsordningen fra 2006«), som skulle have virkning med tilbagevirkende kraft fra den 1. januar 2006. I forhold til afgiftsordningen fra 2004 faldt frekvensincitamentet nu væk. Afgiftsordningen fra 2006 fastsatte i det væsentlige tre forskellige økonomiske incitamenter: et »vækststøttebeløb« (16), dvs. et incitament i forbindelse med en forhøjelse af tonnage- eller passagervolumenet pr. start- og landingsoperation, et »destinationsstøttebeløb« til etableringen af en ny direkte rute fra Berlin til en ny mållufthavn samt en »passagermængderabat«. |
| --- | --- |

(36)

Den 19. januar 2006 blev der vedtaget en ny afgiftsordning (»afgiftsordningen fra 2006«), som skulle have virkning med tilbagevirkende kraft fra den 1. januar 2006. I forhold til afgiftsordningen fra 2004 faldt frekvensincitamentet nu væk. Afgiftsordningen fra 2006 fastsatte i det væsentlige tre forskellige økonomiske incitamenter: et »vækststøttebeløb« (16), dvs. et incitament i forbindelse med en forhøjelse af tonnage- eller passagervolumenet pr. start- og landingsoperation, et »destinationsstøttebeløb« til etableringen af en ny direkte rute fra Berlin til en ny mållufthavn samt en »passagermængderabat«.

| (37) | I henhold til afgiftsordningen fra 2006 skulle et luftfartsselskab ved etablering af en ny rute fra Berlin vælge mellem destinationsstøttebeløbet og vækststøttebeløbet. Der skulle gøres brug af denne valgmulighed inden etableringen af den nye rute, og denne enkeltstående beslutning var bindende. |
| --- | --- |

(37)

I henhold til afgiftsordningen fra 2006 skulle et luftfartsselskab ved etablering af en ny rute fra Berlin vælge mellem destinationsstøttebeløbet og vækststøttebeløbet. Der skulle gøres brug af denne valgmulighed inden etableringen af den nye rute, og denne enkeltstående beslutning var bindende.

| (38) | Destinationsstøttebeløbet udgjorde i den første fartplansæson efter etablering af den nye rute 80 %, i den anden fartplansæson 60 %, i den tredje fartplansæson 40 %, i den fjerde fartplansæson 20 % og i den femte fartplansæson 10 % af landingsgrundtaksten. Derudover forpligtede luftfartsselskaberne sig til en tilbagebetaling af destinationsstøttebeløbet, hvis de opgav den nye rute allerede før udløbet af den femte fartplansæson: i den første fartplansæson 60 % af den gældende landingsgrundtakst, i den anden fartplansæson 40 %, i den tredje fartplansæson 20 %, i den fjerde fartplansæson 10 % og i den femte fartplansæson 0 %. |
| --- | --- |

(38)

Destinationsstøttebeløbet udgjorde i den første fartplansæson efter etablering af den nye rute 80 %, i den anden fartplansæson 60 %, i den tredje fartplansæson 40 %, i den fjerde fartplansæson 20 % og i den femte fartplansæson 10 % af landingsgrundtaksten. Derudover forpligtede luftfartsselskaberne sig til en tilbagebetaling af destinationsstøttebeløbet, hvis de opgav den nye rute allerede før udløbet af den femte fartplansæson: i den første fartplansæson 60 % af den gældende landingsgrundtakst, i den anden fartplansæson 40 %, i den tredje fartplansæson 20 %, i den fjerde fartplansæson 10 % og i den femte fartplansæson 0 %.

| (39) | Vækststøttebeløbet kunne tildeles luftfartsselskaber, hvis de i forhold til det pågældende forrige år havde opnået et øget tonnage- eller passagervolumen pr. start- og landingsoperation. Vækststøttebeløbet blev beregnet på grundlag af de i afgiftsordningen anførte satser afhængigt af den opnåede vækst. Resultatet heraf var gradvist faldende rabatter på lufthavnsafgifterne. Vækststøttebeløbet var begrænset til maksimalt fem år. |
| --- | --- |

(39)

Vækststøttebeløbet kunne tildeles luftfartsselskaber, hvis de i forhold til det pågældende forrige år havde opnået et øget tonnage- eller passagervolumen pr. start- og landingsoperation. Vækststøttebeløbet blev beregnet på grundlag af de i afgiftsordningen anførte satser afhængigt af den opnåede vækst. Resultatet heraf var gradvist faldende rabatter på lufthavnsafgifterne. Vækststøttebeløbet var begrænset til maksimalt fem år.

| (40) | Derimod blev »passagermængderabatten« kun ændret og udvidet lidt i forhold til afgiftsordningen fra 2004. I henhold til afgiftsordningen fra 2006 bestod passagermængderabatten, nu under betegnelsen »volumenstøttebeløb«, i en forholdsmæssig tilbagebetaling af start- og landingsafgifterne samt af passagerafgifterne afhængigt af antallet af transporterede passagerer. Rabattrinnene var fastsat som følger:

  Tabel 4


  Volumenstøttebeløb: Rabatter i henhold til afgiftsordningen fra 2006







  Antal passagerer pr. år | Tilbagebetalingsbeløbets størrelse
  % |
| --- | --- | --- |
| over 50 000 | 5 |
| over 100 000 | 10 |
| over 250 000 | 15 |
| over 500 000 | 20 |
| over 1 mio. | 30 |
| over 2 mio. | 40 |

(40)

Derimod blev »passagermængderabatten« kun ændret og udvidet lidt i forhold til afgiftsordningen fra 2004. I henhold til afgiftsordningen fra 2006 bestod passagermængderabatten, nu under betegnelsen »volumenstøttebeløb«, i en forholdsmæssig tilbagebetaling af start- og landingsafgifterne samt af passagerafgifterne afhængigt af antallet af transporterede passagerer. Rabattrinnene var fastsat som følger:

Tabel 4

Volumenstøttebeløb: Rabatter i henhold til afgiftsordningen fra 2006

Antal passagerer pr. år

Tilbagebetalingsbeløbets størrelse

%

over 50 000

5

over 100 000

10

over 250 000

15

over 500 000

20

over 1 mio.

30

over 2 mio.

40

3.3.   Individuelle kontrakter indgået mellem FBS og visse luftfartsselskaber

3.3.1.   Etablering af easyJet som ankerbruger i Schönefeld

| (41) | I 2003 indledte FBS i forbindelse med gennemførelsen af LCC-strategien i Schönefeld forhandlinger med easyJet Airline Company Ltd. (»easyJet«), da selskabet var på udkig efter en placering til sin nye base på det europæiske fastland. Til gengæld for attraktive lufthavnsafgifter og andre økonomiske incitamenter tilbød easyJet stationeringen af fire fly i det første driftsår i lufthavnen (2004), efterfulgt af yderligere seks fly i det andet år samt et yderligere fly hvert år i perioden fra 2006 til 2009. Ifølge Tyskland så FBS dette som en mulighed for at få et lavprisselskab, der allerede var etableret på markedet, til at etablere sig som ankerbruger i Schönefeld. |
| --- | --- |

(41)

I 2003 indledte FBS i forbindelse med gennemførelsen af LCC-strategien i Schönefeld forhandlinger med easyJet Airline Company Ltd. (»easyJet«), da selskabet var på udkig efter en placering til sin nye base på det europæiske fastland. Til gengæld for attraktive lufthavnsafgifter og andre økonomiske incitamenter tilbød easyJet stationeringen af fire fly i det første driftsår i lufthavnen (2004), efterfulgt af yderligere seks fly i det andet år samt et yderligere fly hvert år i perioden fra 2006 til 2009. Ifølge Tyskland så FBS dette som en mulighed for at få et lavprisselskab, der allerede var etableret på markedet, til at etablere sig som ankerbruger i Schönefeld.

| (42) | Den 19. december 2003 indgik FBS og easyJet en kontrakt (»easyJet-kontrakten fra 2003«) på ovennævnte betingelser. Med kontrakten blev der fastlagt en særlig afgiftsstruktur for easyJet, som afveg fra den gældende afgiftsordning. Heri var der kun fastlagt afgifter på grundlag af antallet af afrejsende passagerer. Uafhængigt heraf blev der med kontrakten indført et rabatsystem, der var baseret på antallet af yderligere passagerer, som blev transporteret af easyJet i det pågældende år i forhold til det foregående år. Dette særlige rabatsystem blev senere inkorporeret i afgiftsordningen fra 2006 under betegnelsen »vækststøttebeløb« (jf. betragtning 36 til 39). Derudover aftalte FBS og easyJet et destinationsstøttebeløb i form af en engangsbetaling på [...] EUR for hver ny daglig rotation (frekvens), som easyJet startede. Betalingerne på grundlag af dette system blev dog indstillet i 2004. I alt blev der inden for rammerne af systemet ydet støtte til 19 nye daglige rotationer, som easyJet havde startet. |
| --- | --- |

(42)

Den 19. december 2003 indgik FBS og easyJet en kontrakt (»easyJet-kontrakten fra 2003«) på ovennævnte betingelser. Med kontrakten blev der fastlagt en særlig afgiftsstruktur for easyJet, som afveg fra den gældende afgiftsordning. Heri var der kun fastlagt afgifter på grundlag af antallet af afrejsende passagerer. Uafhængigt heraf blev der med kontrakten indført et rabatsystem, der var baseret på antallet af yderligere passagerer, som blev transporteret af easyJet i det pågældende år i forhold til det foregående år. Dette særlige rabatsystem blev senere inkorporeret i afgiftsordningen fra 2006 under betegnelsen »vækststøttebeløb« (jf. betragtning 36 til 39). Derudover aftalte FBS og easyJet et destinationsstøttebeløb i form af en engangsbetaling på [...] EUR for hver ny daglig rotation (frekvens), som easyJet startede. Betalingerne på grundlag af dette system blev dog indstillet i 2004. I alt blev der inden for rammerne af systemet ydet støtte til 19 nye daglige rotationer, som easyJet havde startet.

| (43) | Løbetiden på den kontrakt, der var blevet indgået mellem FBS og easyJet, var oprindeligt fastsat til 10 år med mulighed for, at easyJet kunne forlænge kontrakten med yderligere 10 år. Den 11. september 2007 indgik FBS og easyJet en ændringskontrakt (»easyJet-ændringskontrakten fra 2007«), med hvilken løbetiden og andre vilkår i den oprindelige kontrakt blev ændret. Med denne ændringskontrakt blev løbetiden på easyJet-kontrakten fra 2003 i sin ændrede version begrænset til en løbetid frem til åbningen af storlufthavnen BER (dengang planlagt til 2011). Med hensyn til lufthavnsafgifter indeholdt easyJet-ændringskontrakten fra 2007 en »dynamisk« henvisning til lufthavnens generelle afgiftsordning (17). I henhold hertil havde den i Schönefeld gældende afgiftsordning til enhver tid også gyldighed for easyJet, også selv om FBS skulle ændre afgiftsordningen efter kontraktens indgåelse. |
| --- | --- |

(43)

Løbetiden på den kontrakt, der var blevet indgået mellem FBS og easyJet, var oprindeligt fastsat til 10 år med mulighed for, at easyJet kunne forlænge kontrakten med yderligere 10 år. Den 11. september 2007 indgik FBS og easyJet en ændringskontrakt (»easyJet-ændringskontrakten fra 2007«), med hvilken løbetiden og andre vilkår i den oprindelige kontrakt blev ændret. Med denne ændringskontrakt blev løbetiden på easyJet-kontrakten fra 2003 i sin ændrede version begrænset til en løbetid frem til åbningen af storlufthavnen BER (dengang planlagt til 2011). Med hensyn til lufthavnsafgifter indeholdt easyJet-ændringskontrakten fra 2007 en »dynamisk« henvisning til lufthavnens generelle afgiftsordning (17). I henhold hertil havde den i Schönefeld gældende afgiftsordning til enhver tid også gyldighed for easyJet, også selv om FBS skulle ændre afgiftsordningen efter kontraktens indgåelse.

| (44) | I perioden 2003-2006 skete der en kraftig stigning i easyJet-trafikken i Schönefeld. easyJet kunne endog øge antallet af stationerede fly i Schönefeld hurtigere, end det var aftalt med FBS. Følgelig blev Schönefeld i 2006 den største easyJet-base uden for Det Forenede Kongerige. |
| --- | --- |

(44)

I perioden 2003-2006 skete der en kraftig stigning i easyJet-trafikken i Schönefeld. easyJet kunne endog øge antallet af stationerede fly i Schönefeld hurtigere, end det var aftalt med FBS. Følgelig blev Schönefeld i 2006 den største easyJet-base uden for Det Forenede Kongerige.

| (45) | Dette forhold illustreres i tabel 5, som viser udviklingen i easyJet-trafikken i Schönefeld (i henholdsvis absolutte tal og som procentdel af det samlede passagertal i Schönefeld mellem 2004 og 2010).

  Tabel 5


  Udvikling i easyJet-trafikken i Schönefeld mellem 2004 og 2010













  Udvikling i antallet af easyJet-passagerer |
| --- | --- |
| | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 |
| easyJet | 1 003 387 | 2 355 251 | 2 811 568 | 2 921 241 | 3 218 851 | 2 887 114 | 2 971 263 |
| Andelen af easyJet-passagerer ud af det samlede passagertal i Schönefeld | 30 % | 46 % | 46 % | 46 % | 48 % | 42 % | 41 % |

(45)

Dette forhold illustreres i tabel 5, som viser udviklingen i easyJet-trafikken i Schönefeld (i henholdsvis absolutte tal og som procentdel af det samlede passagertal i Schönefeld mellem 2004 og 2010).

Tabel 5

Udvikling i easyJet-trafikken i Schönefeld mellem 2004 og 2010

Udvikling i antallet af easyJet-passagerer

2004

2005

2006

2007

2008

2009

2010

easyJet

1 003 387

2 355 251

2 811 568

2 921 241

3 218 851

2 887 114

2 971 263

Andelen af easyJet-passagerer ud af det samlede passagertal i Schönefeld

30 %

46 %

46 %

46 %

48 %

42 %

41 %

3.3.2.   Etablering af andre luftfartsselskaber i Schönefeld

| (46) | Ud over etableringen af easyJet som ankerbruger arbejdede FBS på at få andre lavprisselskaber til at etablere sig i Schönefeld. I forbindelse hermed blev der indgået individuelle kontrakter med følgende lavprisselskaber: Germanwings GmbH (»Germanwings«), Ryanair Limited (»Ryanair«), Volare Airlines S.p.A. (»Volare«), V-Bird Airlines B.V. (»V-Bird«), Norwegian Air Shuttle AS (»Norwegian Air Shuttle«), Icelandair Reykjavik Airport (»Icelandair«) samt luftfartsselskabet Aer Lingus Limited (»Aer Lingus«), der udelukkende betragtes som lavprisselskab i forbindelse med denne afgørelse (18). |
| --- | --- |

(46)

Ud over etableringen af easyJet som ankerbruger arbejdede FBS på at få andre lavprisselskaber til at etablere sig i Schönefeld. I forbindelse hermed blev der indgået individuelle kontrakter med følgende lavprisselskaber: Germanwings GmbH (»Germanwings«), Ryanair Limited (»Ryanair«), Volare Airlines S.p.A. (»Volare«), V-Bird Airlines B.V. (»V-Bird«), Norwegian Air Shuttle AS (»Norwegian Air Shuttle«), Icelandair Reykjavik Airport (»Icelandair«) samt luftfartsselskabet Aer Lingus Limited (»Aer Lingus«), der udelukkende betragtes som lavprisselskab i forbindelse med denne afgørelse (18).

| (47) | Hvad angår Ryanair og Germanwings, blev der indgået to tillægskontrakter, en i 2003 og en i 2004. |
| --- | --- |

(47)

Hvad angår Ryanair og Germanwings, blev der indgået to tillægskontrakter, en i 2003 og en i 2004.

| (48) | Kontrakterne med Ryanair, Volare og V-Bird samt den første med Germanwings blev indgået inden vedtagelsen af og inden dagen for ikrafttrædelsen af afgiftsordningen fra 2004 (jf. betragtning 33). I disse kontrakter var der en beskrivelse af de fra Schönefeld betjente ruter og de pågældende frekvenser. Kontrakterne indeholdt økonomiske incitamenter i form af betalinger til de enkelte luftfartsselskaber, som man havde forhandlet sig frem til for at overbevise disse luftfartsselskaber om at drive flytrafik eller udvide deres trafik i Schönefeld uden først at skulle afvente vedtagelsen af en ny afgiftsordning med økonomiske incitamenter. Disse betalinger var forbundet med den betingelse, at luftfartsselskabet mindst skulle gennemføre en bestemt andel af det antal flyvninger, der var planlagt inden for rammerne af den kontraktligt aftalte drift (19). I den første kontrakt med Ryanair var der fastsat en betaling på [...] mio. EUR i ét år (kontraktperiode). Kontrakterne med V-Bird og Volare omfattede betalinger på hver [...] mio. EUR i tre år, gradvist faldende i årlige trancher. I den første kontrakt med Germanwings var der fastlagt en betaling i form af en gradvist faldende rabat på de påløbne afgifter i en periode på tre år. Desuden var det aftalt, at FBS skulle overtage markedsføringsomkostninger på [...] EUR pr. år. |
| --- | --- |

(48)

Kontrakterne med Ryanair, Volare og V-Bird samt den første med Germanwings blev indgået inden vedtagelsen af og inden dagen for ikrafttrædelsen af afgiftsordningen fra 2004 (jf. betragtning 33). I disse kontrakter var der en beskrivelse af de fra Schönefeld betjente ruter og de pågældende frekvenser. Kontrakterne indeholdt økonomiske incitamenter i form af betalinger til de enkelte luftfartsselskaber, som man havde forhandlet sig frem til for at overbevise disse luftfartsselskaber om at drive flytrafik eller udvide deres trafik i Schönefeld uden først at skulle afvente vedtagelsen af en ny afgiftsordning med økonomiske incitamenter. Disse betalinger var forbundet med den betingelse, at luftfartsselskabet mindst skulle gennemføre en bestemt andel af det antal flyvninger, der var planlagt inden for rammerne af den kontraktligt aftalte drift (19). I den første kontrakt med Ryanair var der fastsat en betaling på [...] mio. EUR i ét år (kontraktperiode). Kontrakterne med V-Bird og Volare omfattede betalinger på hver [...] mio. EUR i tre år, gradvist faldende i årlige trancher. I den første kontrakt med Germanwings var der fastlagt en betaling i form af en gradvist faldende rabat på de påløbne afgifter i en periode på tre år. Desuden var det aftalt, at FBS skulle overtage markedsføringsomkostninger på [...] EUR pr. år.

| (49) | De andre kontrakter, der blev indgået med eller efter ikrafttrædelsen af afgiftsordningen fra 2004, var i det væsentlige baseret på de samme principper. I disse kontrakter var der ligeledes en beskrivelse af de fra Schönefeld betjente ruter og de pågældende frekvenser. På denne måde kunne de enkelte luftfartsselskaber anvende forskellige økonomiske incitamenter. Kontrakterne indeholdt dog en »dynamisk« henvisning til lufthavnens generelle afgiftsordning. I henhold hertil havde den i Schönefeld gældende afgiftsordning til enhver tid også gyldighed for det pågældende luftfartsselskab, også selv om FBS måtte ændre afgiftsordningen efter kontraktens indgåelse (20). Kontrakterne indeholdt klausuler, i henhold til hvilke tildelingen af visse i henhold til afgiftsordningen fastsatte incitamenter var betinget af, at luftfartsselskabet mindst skulle gennemføre en bestemt andel af det antal flyvninger, der var planlagt inden for rammerne af den kontraktligt aftalte drift. Derudover var det i enkelte af disse kontrakter fastlagt, at FBS ville yde tilskud til den forholdsmæssige finansiering af de pågældende luftfartsselskabers markedsføringsomkostninger. I kontrakten med Norwegian Air Shuttle var der eksempelvis fastlagt et engangstilskud på [...] EUR fra FBS til dækning af luftfartsselskabets dokumenterede markedsføringsomkostninger. Aer Lingus og Icelandair blev ligeledes tilbudt engangsbetalinger på henholdsvis [...] EUR og [...] EUR til finansiering af en del af deres markedsføringsomkostninger. |
| --- | --- |

(49)

De andre kontrakter, der blev indgået med eller efter ikrafttrædelsen af afgiftsordningen fra 2004, var i det væsentlige baseret på de samme principper. I disse kontrakter var der ligeledes en beskrivelse af de fra Schönefeld betjente ruter og de pågældende frekvenser. På denne måde kunne de enkelte luftfartsselskaber anvende forskellige økonomiske incitamenter. Kontrakterne indeholdt dog en »dynamisk« henvisning til lufthavnens generelle afgiftsordning. I henhold hertil havde den i Schönefeld gældende afgiftsordning til enhver tid også gyldighed for det pågældende luftfartsselskab, også selv om FBS måtte ændre afgiftsordningen efter kontraktens indgåelse (20). Kontrakterne indeholdt klausuler, i henhold til hvilke tildelingen af visse i henhold til afgiftsordningen fastsatte incitamenter var betinget af, at luftfartsselskabet mindst skulle gennemføre en bestemt andel af det antal flyvninger, der var planlagt inden for rammerne af den kontraktligt aftalte drift. Derudover var det i enkelte af disse kontrakter fastlagt, at FBS ville yde tilskud til den forholdsmæssige finansiering af de pågældende luftfartsselskabers markedsføringsomkostninger. I kontrakten med Norwegian Air Shuttle var der eksempelvis fastlagt et engangstilskud på [...] EUR fra FBS til dækning af luftfartsselskabets dokumenterede markedsføringsomkostninger. Aer Lingus og Icelandair blev ligeledes tilbudt engangsbetalinger på henholdsvis [...] EUR og [...] EUR til finansiering af en del af deres markedsføringsomkostninger.

| (50) | Nedenstående tabel indeholder en oversigt over løbetiden på de forskellige kontrakter.

  Tabel 6


  Løbetider på kontrakterne mellem FBS og forskellige lavprisselskaber








  Luftfartsselskab/kontrakt | Dato for kontraktindgåelsen | Fastsat kontraktperiode (21) |
| --- | --- | --- | --- |
| Ryanair (første kontrakt) | 31. marts 2003 | 1. maj 2003 til 30. april 2004 |
| Ryanair (anden kontrakt) | 28. april 2004 | 1. maj 2003 til 30. april 2008 |
| Germanwings (første kontrakt) | 14. oktober 2003 (22) | 26. oktober 2003 til 31. oktober 2006 |
| Germanwings (anden kontrakt) | 23. december 2004 | 1. maj 2004 til 30. april 2008 |
| Volare | 22. oktober 2003 (23) | 26. oktober 2003 til 31. marts 2007 (24) |
| V-Bird | 3. november 2003 (25) | 3. november 2003 til 3. november 2007 (26) |
| Icelandair | 6. juni 2004 | 6. juni 2004 til 31. marts 2009 |
| Norwegian Air Shuttle | 17. maj 2004 | 29. marts 2004 til 31. marts 2009 |
| Aer Lingus | 13. maj 2004 | 30. marts 2004 til 31. marts 2009 |

(50)

Nedenstående tabel indeholder en oversigt over løbetiden på de forskellige kontrakter.

Tabel 6

Løbetider på kontrakterne mellem FBS og forskellige lavprisselskaber

Luftfartsselskab/kontrakt

Dato for kontraktindgåelsen

Fastsat kontraktperiode (21)

Ryanair (første kontrakt)

31. marts 2003

1. maj 2003 til 30. april 2004

Ryanair (anden kontrakt)

28. april 2004

1. maj 2003 til 30. april 2008

Germanwings (første kontrakt)

14. oktober 2003 (22)

26. oktober 2003 til 31. oktober 2006

Germanwings (anden kontrakt)

23. december 2004

1. maj 2004 til 30. april 2008

Volare

22. oktober 2003 (23)

26. oktober 2003 til 31. marts 2007 (24)

V-Bird

3. november 2003 (25)

3. november 2003 til 3. november 2007 (26)

Icelandair

6. juni 2004

6. juni 2004 til 31. marts 2009

Norwegian Air Shuttle

17. maj 2004

29. marts 2004 til 31. marts 2009

Aer Lingus

13. maj 2004

30. marts 2004 til 31. marts 2009

| (51) | Tabel 7 viser trafikudviklingen for de pågældende luftfartsselskaber i Schönefeld mellem 2003 og 2010.

  Tabel 7


  Udvikling i passagertallet i perioden 2003-2010 for de lavprisselskaber, der var genstand for undersøgelsen














  Udvikling i passagertallet for luftfartsselskaber med individuelle kontrakter i perioden 2003-2010 |
| --- | --- |
| | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 |
| Germanwings | 71 925 | 341 980 | 826 842 | 1 249 903 | 1 393 362 | 1 284 424 | 1 255 248 | 1 197 054 |
| Ryanair | 190 635 | 239 025 | 227 168 | 358 340 | 444 956 | 756 731 | 1 193 959 | 1 386 332 |
| Norwegian Airshuttle | — | 35 381 | 59 035 | 102 682 | 169 376 | 191 742 | 204 508 | 221 237 |
| Aer Lingus | — | 31 992 | 96 991 | 119 750 | 133 014 | 142 728 | 133 670 | 123 269 |
| Icelandair | — | 7 000 | 12 937 | 15 395 | 20 027 | 21 582 | 9 655 | 8 609 |
| Volare | 19 240 | 138 828 | — | — | — | — | — | — |
| V-Bird | 10 978 | 95 925 | — | — | — | — | — | — |
| Disse luftfartsselskabers samlede andel af trafikken i Schönefeld | 17 % | 26 % | 24 % | 30 % | 34 % | 36 % | 41 % | 40 % |

(51)

Tabel 7 viser trafikudviklingen for de pågældende luftfartsselskaber i Schönefeld mellem 2003 og 2010.

Tabel 7

Udvikling i passagertallet i perioden 2003-2010 for de lavprisselskaber, der var genstand for undersøgelsen

Udvikling i passagertallet for luftfartsselskaber med individuelle kontrakter i perioden 2003-2010

2003

2004

2005

2006

2007

2008

2009

2010

Germanwings

71 925

341 980

826 842

1 249 903

1 393 362

1 284 424

1 255 248

1 197 054

Ryanair

190 635

239 025

227 168

358 340

444 956

756 731

1 193 959

1 386 332

Norwegian Airshuttle

—

35 381

59 035

102 682

169 376

191 742

204 508

221 237

Aer Lingus

—

31 992

96 991

119 750

133 014

142 728

133 670

123 269

Icelandair

—

7 000

12 937

15 395

20 027

21 582

9 655

8 609

Volare

19 240

138 828

—

—

—

—

—

—

V-Bird

10 978

95 925

—

—

—

—

—

—

Disse luftfartsselskabers samlede andel af trafikken i Schönefeld

17 %

26 %

24 %

30 %

34 %

36 %

41 %

40 %

| (52) | Samlet set har gennemførelsen af LCC-strategien medført en drastisk øgning af trafikken i Schönefeld. Som det fremgår af tabel 1, er antallet af passagerer næsten fordoblet mellem 2003 og 2004 (stigning fra 1,7 mio. til 3,3 mio.). Også i de følgende år øgedes passagertallet betydeligt og nåede i 2005 et niveau på 5 mio. og i 2006 et niveau på 6 mio. passagerer. Mellem 2003 og 2009 steg antallet af passagerer til det firedobbelte. |
| --- | --- |

(52)

Samlet set har gennemførelsen af LCC-strategien medført en drastisk øgning af trafikken i Schönefeld. Som det fremgår af tabel 1, er antallet af passagerer næsten fordoblet mellem 2003 og 2004 (stigning fra 1,7 mio. til 3,3 mio.). Også i de følgende år øgedes passagertallet betydeligt og nåede i 2005 et niveau på 5 mio. og i 2006 et niveau på 6 mio. passagerer. Mellem 2003 og 2009 steg antallet af passagerer til det firedobbelte.

3.4.   Terminal B og udlejning af lokaler i denne terminal til easyJet

| (53) | I Schönefeld lufthavn er terminal B og A forbundet med hinanden og udgør tilsammen nordterminalen. For så vidt angår kapacitet, er terminal B en af de mindste terminaler i Schönefeld. Størstedelen af passagererne og luftfartsselskaberne benytter den væsentligt større terminal A. I terminal B er det kun funktionerne check-in af passagerer og bagage samt sikkerhedskontrollen, der benyttes af passagererne. Alle øvrige procesdele af passagerafviklingen foretages i den tilgrænsende terminal A. Herunder hører venten på afrejse, forberedelse af boarding samt selve boardingen. Desuden foregår alle ankomster af flypassagerer og deres bagage i terminal A. |
| --- | --- |

(53)

I Schönefeld lufthavn er terminal B og A forbundet med hinanden og udgør tilsammen nordterminalen. For så vidt angår kapacitet, er terminal B en af de mindste terminaler i Schönefeld. Størstedelen af passagererne og luftfartsselskaberne benytter den væsentligt større terminal A. I terminal B er det kun funktionerne check-in af passagerer og bagage samt sikkerhedskontrollen, der benyttes af passagererne. Alle øvrige procesdele af passagerafviklingen foretages i den tilgrænsende terminal A. Herunder hører venten på afrejse, forberedelse af boarding samt selve boardingen. Desuden foregår alle ankomster af flypassagerer og deres bagage i terminal A.

| (54) | Med henblik på at forberede sig på det betydelige ekstra trafikvolumen, som måtte forventes i Schönefeld i kølvandet på kontrakten med easyJet fra 2003, indgik FBS en yderligere kontrakt med dette luftfartsselskab i marts 2004. Med denne yderligere kontrakt (»easyJet-lejekontrakten fra 2004«) indrømmede FBS easyJet eneret til at benytte check-in-skranker og personalerum i terminal B i Schönefeld. De aftalte lejebeløb skulle betales separat i forhold til lufthavnsafgifterne. Derudover gav kontrakten easyJet ret til såkaldt branding, dvs. indretning af visse arealer i overensstemmelse med luftfartsselskabets koncept. |
| --- | --- |

(54)

Med henblik på at forberede sig på det betydelige ekstra trafikvolumen, som måtte forventes i Schönefeld i kølvandet på kontrakten med easyJet fra 2003, indgik FBS en yderligere kontrakt med dette luftfartsselskab i marts 2004. Med denne yderligere kontrakt (»easyJet-lejekontrakten fra 2004«) indrømmede FBS easyJet eneret til at benytte check-in-skranker og personalerum i terminal B i Schönefeld. De aftalte lejebeløb skulle betales separat i forhold til lufthavnsafgifterne. Derudover gav kontrakten easyJet ret til såkaldt branding, dvs. indretning af visse arealer i overensstemmelse med luftfartsselskabets koncept.

| (55) | I perioden fra 2004 til 2007 lejede easyJet et areal på ca. [...] m2 i form af kontorlokaler og check-in-skranker, hvilket svarer til [...] % af det samlede areal i terminal B. I februar 2008 flyttede easyJet til særskilte kontorlokaler, hvorved det i terminal B anvendte kontorareal blev reduceret til [...] m2. |
| --- | --- |

(55)

I perioden fra 2004 til 2007 lejede easyJet et areal på ca. [...] m2 i form af kontorlokaler og check-in-skranker, hvilket svarer til [...] % af det samlede areal i terminal B. I februar 2008 flyttede easyJet til særskilte kontorlokaler, hvorved det i terminal B anvendte kontorareal blev reduceret til [...] m2.

| (56) | Friarealerne i terminal B, herunder haller, gange og caféen, som er placeret her, kan også benyttes af andre luftfartsselskabers passagerer, idet der ikke er nogen rumlig adskillelse mellem terminal A og terminal B. |
| --- | --- |

(56)

Friarealerne i terminal B, herunder haller, gange og caféen, som er placeret her, kan også benyttes af andre luftfartsselskabers passagerer, idet der ikke er nogen rumlig adskillelse mellem terminal A og terminal B.

| (57) | Passagerafviklingen i terminal B adskiller sig fra afviklingen i andre terminaler i kraft af et sikkerhedsteknisk aspekt i forbindelse med bagagetransportsystemet. I det system, som anvendes i terminal B, er der nemlig indbygget et røntgenapparat til bagagekontrol. I terminal A sker røntgenkontrollen, så snart passagererne kommer ind i check-in-området. Efter Tysklands opfattelse svarer anlægget i terminal B, for så vidt angår bagagetransportsystemets tekniske funktion, til anlægget i terminal A. |
| --- | --- |

(57)

Passagerafviklingen i terminal B adskiller sig fra afviklingen i andre terminaler i kraft af et sikkerhedsteknisk aspekt i forbindelse med bagagetransportsystemet. I det system, som anvendes i terminal B, er der nemlig indbygget et røntgenapparat til bagagekontrol. I terminal A sker røntgenkontrollen, så snart passagererne kommer ind i check-in-området. Efter Tysklands opfattelse svarer anlægget i terminal B, for så vidt angår bagagetransportsystemets tekniske funktion, til anlægget i terminal A.

3.5.   Foranstaltninger, der er genstand for den formelle undersøgelsesprocedure

| (58) | Følgende foranstaltninger er genstand for den formelle undersøgelsesprocedure:






  — | ledelses- og overskudsoverførselskontrakten (»foranstaltning 1«), hvor FBS blev betragtet som potentielt begunstiget i henhold til indledningsbeslutningen |
| --- | --- | --- |

(58)

Følgende foranstaltninger er genstand for den formelle undersøgelsesprocedure:

—

ledelses- og overskudsoverførselskontrakten (»foranstaltning 1«), hvor FBS blev betragtet som potentielt begunstiget i henhold til indledningsbeslutningen

| — | de i easyJet-kontrakten fra 2003 fastsatte afgiftsordninger (»foranstaltning 2«), hvor easyJet blev betragtet som potentielt begunstiget |
| --- | --- |

—

de i easyJet-kontrakten fra 2003 fastsatte afgiftsordninger (»foranstaltning 2«), hvor easyJet blev betragtet som potentielt begunstiget

| — | de vilkår, herunder rabatter på lufthavnsafgifter og forskellige økonomiske incitamenter, som flere andre lavprisselskaber fik tilbudt i forbindelse med de kontrakter, der er nævnt i tabel 6 (herefter under ét »foranstaltning 3«), hvor Ryanair, Volare, Germanwings, V-Bird, Norwegian Air Shuttle, Aer Lingus og Icelandair blev betragtet som potentielt begunstigede |
| --- | --- |

—

de vilkår, herunder rabatter på lufthavnsafgifter og forskellige økonomiske incitamenter, som flere andre lavprisselskaber fik tilbudt i forbindelse med de kontrakter, der er nævnt i tabel 6 (herefter under ét »foranstaltning 3«), hvor Ryanair, Volare, Germanwings, V-Bird, Norwegian Air Shuttle, Aer Lingus og Icelandair blev betragtet som potentielt begunstigede

| — | easyJet-kontrakten fra 2004 (»foranstaltning 4«), hvor easyJet blev betragtet som potentielt begunstiget. |
| --- | --- |

—

easyJet-kontrakten fra 2004 (»foranstaltning 4«), hvor easyJet blev betragtet som potentielt begunstiget.

4.   BEGRUNDELSE FOR AT INDLEDE DEN FORMELLE UNDERSØGELSESPROCEDURE

4.1.   Foranstaltning 1: Ledelses- og overskudsoverførselskontrakten

| (59) | I indledningsbeslutningen fastholdt Kommissionen, at Schönefeld har haft underskud i en årrække og fortsat kører med underskud. Den fastslog samtidig, at et af de vigtigste instrumenter for FBS' overlevelse består i at udligne disse underskud med de overskud, der genereres af BFG. Kommissionen nåede til den foreløbige konklusion, at FBS på baggrund af denne krydssubsidiering, som er baseret på ledelses- og overskudsoverførselskontrakten, havde opnået en økonomisk fordel, som FBS muligvis ikke havde kunnet opnå under normale markedsbetingelser. Kommissionen mente, at det var en særlig økonomisk fordel, idet den kun kom ét selskab til gode. Derudover fordrejer den konkurrencen og påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne negativt. |
| --- | --- |

(59)

I indledningsbeslutningen fastholdt Kommissionen, at Schönefeld har haft underskud i en årrække og fortsat kører med underskud. Den fastslog samtidig, at et af de vigtigste instrumenter for FBS' overlevelse består i at udligne disse underskud med de overskud, der genereres af BFG. Kommissionen nåede til den foreløbige konklusion, at FBS på baggrund af denne krydssubsidiering, som er baseret på ledelses- og overskudsoverførselskontrakten, havde opnået en økonomisk fordel, som FBS muligvis ikke havde kunnet opnå under normale markedsbetingelser. Kommissionen mente, at det var en særlig økonomisk fordel, idet den kun kom ét selskab til gode. Derudover fordrejer den konkurrencen og påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne negativt.

| (60) | Kommissionen nåede også til den foreløbige konklusion, at denne økonomiske fordel finansieres med statslige midler og dermed kan tilregnes staten. For så vidt angår statslige midler, understregede Kommissionen, at det i forbindelse med FBS drejer sig om en offentlig virksomhed, hvis selskabsdeltagere består af den tyske forbundsregering og to delstater. Desuden repræsenterer otte ud af tolv medlemmer af bestyrelsen tyske offentlige myndigheder. Efter Kommissionens opfattelse skal FBS' midler derfor betragtes som statslige midler. Med hensyn til om foranstaltning 1 kan tilregnes staten, fremhævede Kommissionen navnlig typen af de aktiviteter, som FBS udfører, og anførte, at lufthavne har væsentlig betydning inden for forskellige politiske områder, og at de offentlige myndigheder generelt ikke er »fraværende«, når en lufthavnsoperatør træffer beslutninger vedrørende den langsigtede udvikling af den pågældende infrastruktur. |
| --- | --- |

(60)

Kommissionen nåede også til den foreløbige konklusion, at denne økonomiske fordel finansieres med statslige midler og dermed kan tilregnes staten. For så vidt angår statslige midler, understregede Kommissionen, at det i forbindelse med FBS drejer sig om en offentlig virksomhed, hvis selskabsdeltagere består af den tyske forbundsregering og to delstater. Desuden repræsenterer otte ud af tolv medlemmer af bestyrelsen tyske offentlige myndigheder. Efter Kommissionens opfattelse skal FBS' midler derfor betragtes som statslige midler. Med hensyn til om foranstaltning 1 kan tilregnes staten, fremhævede Kommissionen navnlig typen af de aktiviteter, som FBS udfører, og anførte, at lufthavne har væsentlig betydning inden for forskellige politiske områder, og at de offentlige myndigheder generelt ikke er »fraværende«, når en lufthavnsoperatør træffer beslutninger vedrørende den langsigtede udvikling af den pågældende infrastruktur.

| (61) | Kommissionen fandt derfor, at den pågældende foranstaltning kan udgøre statsstøtte. Den betvivlede foreneligheden af denne potentielle statsstøtte med det indre marked, navnlig på grundlag af undtagelsen i henhold til artikel 107, stk. 3, litra c), i TEUF. Kommissionen konstaterede, at det i forbindelse med den omtalte foranstaltning drejer sig om driftsstøtte, såfremt den kan karakteriseres som statsstøtte, at den ikke synes at være nødvendig og forholdsmæssig med henblik på at bidrage til at gennemføre en målsætning af almen interesse, og at den ikke indgår i nogen omstruktureringsproces. Kommissionen betvivlede desuden denne foranstaltnings forenelighed med bestemmelserne i artikel 106, stk. 2, i TEUF og anførte i den forbindelse, at de tyske myndigheder ikke havde dokumenteret, at FBS var blevet overdraget tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse. Kommissionen henviste endvidere til punkt 34 og 35 i EF-retningslinjerne for finansiering af lufthavne og statslig startstøtte til luftfartsselskaber, som opererer fra regionale lufthavne (»luftfartsretningslinjerne«) (27), i henhold til hvilke driften af en lufthavn samlet set kun i undtagelsestilfælde kan betegnes som en tjenesteydelse af almen økonomisk interesse. |
| --- | --- |

(61)

Kommissionen fandt derfor, at den pågældende foranstaltning kan udgøre statsstøtte. Den betvivlede foreneligheden af denne potentielle statsstøtte med det indre marked, navnlig på grundlag af undtagelsen i henhold til artikel 107, stk. 3, litra c), i TEUF. Kommissionen konstaterede, at det i forbindelse med den omtalte foranstaltning drejer sig om driftsstøtte, såfremt den kan karakteriseres som statsstøtte, at den ikke synes at være nødvendig og forholdsmæssig med henblik på at bidrage til at gennemføre en målsætning af almen interesse, og at den ikke indgår i nogen omstruktureringsproces. Kommissionen betvivlede desuden denne foranstaltnings forenelighed med bestemmelserne i artikel 106, stk. 2, i TEUF og anførte i den forbindelse, at de tyske myndigheder ikke havde dokumenteret, at FBS var blevet overdraget tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse. Kommissionen henviste endvidere til punkt 34 og 35 i EF-retningslinjerne for finansiering af lufthavne og statslig startstøtte til luftfartsselskaber, som opererer fra regionale lufthavne (»luftfartsretningslinjerne«) (27), i henhold til hvilke driften af en lufthavn samlet set kun i undtagelsestilfælde kan betegnes som en tjenesteydelse af almen økonomisk interesse.

4.2.   Foranstaltning 2: easyJet-kontrakten fra 2003

| (62) | I indledningsbeslutningen meddelte Kommissionen, at de af easyJet betalte lufthavnsafgifter var væsentligt lavere end dem, der var fastsat i den gældende afgiftsordning. Desuden understregede Kommissionen, at de rabatter, der blev ydet til de andre lavprisselskaber i Schönefeld, ganske vist var baseret på den til enhver tid gældende afgiftsordning, men at easyJet-kontrakten fra 2003 imidlertid ikke indeholdt denne »dynamiske« henvisning til afgiftsordningen. Kommissionen indtog derfor det foreløbige standpunkt, at easyJet-kontrakten fra 2003 udgør en selektiv fordel for easyJet, som efter alt at dømme fordrejer konkurrencen og har negativ indvirkning på samhandelen mellem medlemsstaterne. |
| --- | --- |

(62)

I indledningsbeslutningen meddelte Kommissionen, at de af easyJet betalte lufthavnsafgifter var væsentligt lavere end dem, der var fastsat i den gældende afgiftsordning. Desuden understregede Kommissionen, at de rabatter, der blev ydet til de andre lavprisselskaber i Schönefeld, ganske vist var baseret på den til enhver tid gældende afgiftsordning, men at easyJet-kontrakten fra 2003 imidlertid ikke indeholdt denne »dynamiske« henvisning til afgiftsordningen. Kommissionen indtog derfor det foreløbige standpunkt, at easyJet-kontrakten fra 2003 udgør en selektiv fordel for easyJet, som efter alt at dømme fordrejer konkurrencen og har negativ indvirkning på samhandelen mellem medlemsstaterne.

| (63) | Kommissionen nåede desuden til den foreløbige konklusion, at denne foranstaltning finansieres af statslige midler og kan tilregnes staten, bl.a. på grundlag af den vedrørende foranstaltning 1 nævnte argumentation, som også gælder for foranstaltning 2. Derudover bemærkede Kommissionen, at indgåelsen af kontrakter som dem, der er indgået med easyJet og andre lavprisselskaber, højst sandsynligt ville have krævet bestyrelsens godkendelse, hvis medlemmer primært består af repræsentanter fra offentlige myndigheder. Kommissionen bemærkede også, at den af FBS offentliggjorte afgiftsordning skulle have været godkendt af ministeriet for byudvikling, boligforhold og transport i delstaten Brandenburg. Disse aspekter blev betragtet som endnu en indikation af, at foranstaltning 2 (og foranstaltning 3) kan tilregnes staten på samme måde. Endvidere henviste Kommissionen til, at ministerpræsidenten i delstaten Brandenburg var medlem af bestyrelsen i FBS, og at ministeriet for byudvikling, boligforhold og transport ligeledes var underlagt ham. |
| --- | --- |

(63)

Kommissionen nåede desuden til den foreløbige konklusion, at denne foranstaltning finansieres af statslige midler og kan tilregnes staten, bl.a. på grundlag af den vedrørende foranstaltning 1 nævnte argumentation, som også gælder for foranstaltning 2. Derudover bemærkede Kommissionen, at indgåelsen af kontrakter som dem, der er indgået med easyJet og andre lavprisselskaber, højst sandsynligt ville have krævet bestyrelsens godkendelse, hvis medlemmer primært består af repræsentanter fra offentlige myndigheder. Kommissionen bemærkede også, at den af FBS offentliggjorte afgiftsordning skulle have været godkendt af ministeriet for byudvikling, boligforhold og transport i delstaten Brandenburg. Disse aspekter blev betragtet som endnu en indikation af, at foranstaltning 2 (og foranstaltning 3) kan tilregnes staten på samme måde. Endvidere henviste Kommissionen til, at ministerpræsidenten i delstaten Brandenburg var medlem af bestyrelsen i FBS, og at ministeriet for byudvikling, boligforhold og transport ligeledes var underlagt ham.

| (64) | Desuden udtrykte Kommissionen tvivl om foranstaltningens forenelighed med det indre marked, såfremt den kunne klassificeres som statsstøtte, især på grund af bestemmelserne i luftfartsretningslinjerne. |
| --- | --- |

(64)

Desuden udtrykte Kommissionen tvivl om foranstaltningens forenelighed med det indre marked, såfremt den kunne klassificeres som statsstøtte, især på grund af bestemmelserne i luftfartsretningslinjerne.

4.3.   Foranstaltning 3: Kontrakter med forskellige andre lavprisselskaber

| (65) | I indledningsbeslutningen meddelte Kommissionen, at den i Schönefeld indførte rabatordning med henblik på at opnå et øget trafikvolumen kun kom visse luftfartsselskaber til gode, og understregede den manglende gennemsigtighed i dette rabatsystem. Kommissionen bemærkede, at enkelte af de undersøgte afgiftsordninger var blevet aftalt på et tidspunkt, hvor den gældende afgiftsordning ikke indeholdt nogen bestemmelser om rabatter, og at afgiftsordningen fra 2004 udelukkende blev udviklet med det formål at skabe et retsgrundlag for disse ordninger med tilbagevirkende kraft. Ifølge Kommissionen kunne den i henhold til afgiftsordningen fra 2004 planlagte rabatordning ikke få retsvirkning, fordi afgiftsordningen fra 2004 kun var blevet godkendt af den kompetente myndighed med forbehold af, at de relevante rabatordninger blev anmeldt til Kommissionen, hvilket imidlertid ikke skete (28). I lyset heraf drog Kommissionen den foreløbige konklusion, at de omtalte ordninger gav de pågældende luftfartselskaber en særlig fordel. Derudover mente Kommissionen, at denne økonomiske fordel efter alt at dømme fordrejer konkurrencen og har negativ indvirkning på samhandelen mellem medlemsstaterne. |
| --- | --- |

(65)

I indledningsbeslutningen meddelte Kommissionen, at den i Schönefeld indførte rabatordning med henblik på at opnå et øget trafikvolumen kun kom visse luftfartsselskaber til gode, og understregede den manglende gennemsigtighed i dette rabatsystem. Kommissionen bemærkede, at enkelte af de undersøgte afgiftsordninger var blevet aftalt på et tidspunkt, hvor den gældende afgiftsordning ikke indeholdt nogen bestemmelser om rabatter, og at afgiftsordningen fra 2004 udelukkende blev udviklet med det formål at skabe et retsgrundlag for disse ordninger med tilbagevirkende kraft. Ifølge Kommissionen kunne den i henhold til afgiftsordningen fra 2004 planlagte rabatordning ikke få retsvirkning, fordi afgiftsordningen fra 2004 kun var blevet godkendt af den kompetente myndighed med forbehold af, at de relevante rabatordninger blev anmeldt til Kommissionen, hvilket imidlertid ikke skete (28). I lyset heraf drog Kommissionen den foreløbige konklusion, at de omtalte ordninger gav de pågældende luftfartselskaber en særlig fordel. Derudover mente Kommissionen, at denne økonomiske fordel efter alt at dømme fordrejer konkurrencen og har negativ indvirkning på samhandelen mellem medlemsstaterne.

| (66) | Med hensyn til anvendelsen af statslige midler i foranstaltning 3 og den kendsgerning, at foranstaltningen kan tilregnes staten, anførte Kommissionen de samme argumenter som i forbindelse med easyJet-kontrakten fra 2003. |
| --- | --- |

(66)

Med hensyn til anvendelsen af statslige midler i foranstaltning 3 og den kendsgerning, at foranstaltningen kan tilregnes staten, anførte Kommissionen de samme argumenter som i forbindelse med easyJet-kontrakten fra 2003.

| (67) | Endelig udtrykte Kommissionen tvivl om de omtalte ordningers forenelighed med det indre marked, såfremt de kunne klassificeres som statsstøtte, især på grund af bestemmelserne i luftfartsretningslinjerne. |
| --- | --- |

(67)

Endelig udtrykte Kommissionen tvivl om de omtalte ordningers forenelighed med det indre marked, såfremt de kunne klassificeres som statsstøtte, især på grund af bestemmelserne i luftfartsretningslinjerne.

4.4.   Foranstaltning 4: easyJet-lejekontrakten fra 2004

| (68) | For så vidt angår aftalen mellem FBS og easyJet om at benytte terminal B i Schönefeld lufthavn, henviste Kommissionen i indledningsbeslutningen til dommen fra Landgericht Potsdam (29). Den havde fastslået, at easyJet var blevet indrømmet eneret til at benytte en hel terminal i lufthavnen (terminal B), og at alle andre luftfartsselskaber, som havde benyttet denne terminal tidligere, måtte vige pladsen. Denne terminal havde forskellige fordele, som de øvrige terminaler i Schönefeld lufthavn ikke kunne tilbyde. Terminalen råder f.eks. over et bagagetransportsystem med flere niveauer, hvilket muliggør væsentligt hurtigere afviklinger end transportsystemerne i de øvrige terminaler, der er begrænset til ét niveau. |
| --- | --- |

(68)

For så vidt angår aftalen mellem FBS og easyJet om at benytte terminal B i Schönefeld lufthavn, henviste Kommissionen i indledningsbeslutningen til dommen fra Landgericht Potsdam (29). Den havde fastslået, at easyJet var blevet indrømmet eneret til at benytte en hel terminal i lufthavnen (terminal B), og at alle andre luftfartsselskaber, som havde benyttet denne terminal tidligere, måtte vige pladsen. Denne terminal havde forskellige fordele, som de øvrige terminaler i Schönefeld lufthavn ikke kunne tilbyde. Terminalen råder f.eks. over et bagagetransportsystem med flere niveauer, hvilket muliggør væsentligt hurtigere afviklinger end transportsystemerne i de øvrige terminaler, der er begrænset til ét niveau.

| (69) | Ifølge Kommissionen havde Landgericht Potsdam fastslået, at der ikke havde været nogen grund til at indrømme easyJet eneret til at benytte terminal B. Andre luftfartsselskaber, der ligeledes betjente Schönefeld lufthavn, havde afviklet lige så mange passagerer som easyJet og tilbudt et tilsvarende antal ruter. Uafhængigt heraf fandt Kommissionen, at den leje på [...] EUR pr. måned, som FBS havde beregnet i forhold til easyJet, lå under den gængse markedsleje. |
| --- | --- |

(69)

Ifølge Kommissionen havde Landgericht Potsdam fastslået, at der ikke havde været nogen grund til at indrømme easyJet eneret til at benytte terminal B. Andre luftfartsselskaber, der ligeledes betjente Schönefeld lufthavn, havde afviklet lige så mange passagerer som easyJet og tilbudt et tilsvarende antal ruter. Uafhængigt heraf fandt Kommissionen, at den leje på [...] EUR pr. måned, som FBS havde beregnet i forhold til easyJet, lå under den gængse markedsleje.

| (70) | Kommissionen indtog derfor det foreløbige standpunkt, at easyJet-lejekontrakten fra 2004 udgjorde en særlig fordel for easyJet. Derudover mente Kommissionen, at denne økonomiske fordel efter alt at dømme fordrejer konkurrencen og har negativ indvirkning på samhandelen mellem medlemsstaterne. |
| --- | --- |

(70)

Kommissionen indtog derfor det foreløbige standpunkt, at easyJet-lejekontrakten fra 2004 udgjorde en særlig fordel for easyJet. Derudover mente Kommissionen, at denne økonomiske fordel efter alt at dømme fordrejer konkurrencen og har negativ indvirkning på samhandelen mellem medlemsstaterne.

| (71) | Med hensyn til anvendelsen af statslige midler i foranstaltning 4 og den kendsgerning, at foranstaltningen kan tilregnes staten, anførte Kommissionen de samme argumenter som i forbindelse med easyJet-kontrakten fra 2003. |
| --- | --- |

(71)

Med hensyn til anvendelsen af statslige midler i foranstaltning 4 og den kendsgerning, at foranstaltningen kan tilregnes staten, anførte Kommissionen de samme argumenter som i forbindelse med easyJet-kontrakten fra 2003.

| (72) | Endelig udtrykte Kommissionen tvivl om foranstaltningens forenelighed med det indre marked, såfremt den kunne klassificeres som statsstøtte, især på grund af bestemmelserne i luftfartsretningslinjerne. |
| --- | --- |

(72)

Endelig udtrykte Kommissionen tvivl om foranstaltningens forenelighed med det indre marked, såfremt den kunne klassificeres som statsstøtte, især på grund af bestemmelserne i luftfartsretningslinjerne.

5.   BEMÆRKNINGER FRA INTERESSEREDE PARTER

5.1.   Air France

| (73) | Ifølge Air France var der i forbindelse med de afgifter, som FBS opkrævede i Schönefeld, ikke tale om en generel foranstaltning, fordi der i dette tilfælde ikke blev foretaget den nødvendige offentliggørelse heraf. Ydermere var løbetiden på easyJet-kontrakten fra 2003 (20 år) i strid med Kommissionens tidligere afgørelser. Der fandtes ikke at være nogen objektiv begrundelse for en langsigtet finansiel støtte, og der kunne ikke dokumenteres nogen tilskyndelsesvirkning. |
| --- | --- |

(73)

Ifølge Air France var der i forbindelse med de afgifter, som FBS opkrævede i Schönefeld, ikke tale om en generel foranstaltning, fordi der i dette tilfælde ikke blev foretaget den nødvendige offentliggørelse heraf. Ydermere var løbetiden på easyJet-kontrakten fra 2003 (20 år) i strid med Kommissionens tidligere afgørelser. Der fandtes ikke at være nogen objektiv begrundelse for en langsigtet finansiel støtte, og der kunne ikke dokumenteres nogen tilskyndelsesvirkning.

| (74) | For så vidt angår easyJets benyttelse af terminal B, mente Air France, at det drejede sig om den eneste terminal, som var møntet på, at ét luftfartsselskab kunne indrømmes eneret til at benytte den. easyJet-lejekontrakten fra 2004 har ikke været genstand for en udbudsprocedure. easyJet er det eneste luftfartsselskab, der kan tilbyde en bekvem og pålidelig bagageudlevering i Schönefeld. |
| --- | --- |

(74)

For så vidt angår easyJets benyttelse af terminal B, mente Air France, at det drejede sig om den eneste terminal, som var møntet på, at ét luftfartsselskab kunne indrømmes eneret til at benytte den. easyJet-lejekontrakten fra 2004 har ikke været genstand for en udbudsprocedure. easyJet er det eneste luftfartsselskab, der kan tilbyde en bekvem og pålidelig bagageudlevering i Schönefeld.

5.2.   Lufthansa

| (75) | Deutsche Lufthansa AG (»Lufthansa«) henviste i sine bemærkninger til det faktum, at forretningsudviklingen i de tre berlinske lufthavne (Tegel, Schönefeld og Tempelhof) forløb yderst positivt, og at dækningsgraden lå på ca. [...] % i de seneste tre år. Efter Lufthansas opfattelse blev Schönefeld subsidieret af de luftfartsselskaber, der opererer fra Tegel. |
| --- | --- |

(75)

Deutsche Lufthansa AG (»Lufthansa«) henviste i sine bemærkninger til det faktum, at forretningsudviklingen i de tre berlinske lufthavne (Tegel, Schönefeld og Tempelhof) forløb yderst positivt, og at dækningsgraden lå på ca. [...] % i de seneste tre år. Efter Lufthansas opfattelse blev Schönefeld subsidieret af de luftfartsselskaber, der opererer fra Tegel.

5.3.   Germania

| (76) | Germania Fluggesellschaft mbH (»Germania«) indtog det standpunkt, at fordelene i Schönefeld blev finansieret af passagererne i Tegel lufthavn som følge af ledelses- og overskudsoverførselskontrakten mellem FBS og BFG. Ifølge Germania er der tale om krydssubsidiering som følge af den måde, afgiftsordningen er sat sammen på, og i kraft af relationerne mellem operatørerne af lufthavnene Schönefeld og Tegel, hvilket ifølge Germania må betragtes som kollusion (samordnet praksis). Germania mente ikke, at FBS med hensyn til udligningen af underskud handlede som en privat markedsøkonomisk investor. Germania anser det for usandsynligt, at FBS' omkostninger i Schönefeld kunne dækkes af driften. |
| --- | --- |

(76)

Germania Fluggesellschaft mbH (»Germania«) indtog det standpunkt, at fordelene i Schönefeld blev finansieret af passagererne i Tegel lufthavn som følge af ledelses- og overskudsoverførselskontrakten mellem FBS og BFG. Ifølge Germania er der tale om krydssubsidiering som følge af den måde, afgiftsordningen er sat sammen på, og i kraft af relationerne mellem operatørerne af lufthavnene Schönefeld og Tegel, hvilket ifølge Germania må betragtes som kollusion (samordnet praksis). Germania mente ikke, at FBS med hensyn til udligningen af underskud handlede som en privat markedsøkonomisk investor. Germania anser det for usandsynligt, at FBS' omkostninger i Schönefeld kunne dækkes af driften.

| (77) | Germania gjorde gældende, at luftfartsselskaber i Schönefeld modtog driftsstøtte i kraft af individuelle kontrakter om lufthavnsafgifter. Desuden var afgiftsordningen fra 2004 ifølge Germania hverken blevet godkendt eller offentliggjort. |
| --- | --- |

(77)

Germania gjorde gældende, at luftfartsselskaber i Schönefeld modtog driftsstøtte i kraft af individuelle kontrakter om lufthavnsafgifter. Desuden var afgiftsordningen fra 2004 ifølge Germania hverken blevet godkendt eller offentliggjort.

| (78) | Ifølge Germania svarede den leje, som easyJet betalte for at benytte terminal B, ikke til den gængse markedspris. Dette må betragtes som positiv særbehandling og kan sidestilles med statsstøtte. Eneretten til at benytte hele terminal B havde gjort det muligt for easyJet at tilbyde en mere effektiv service, hvorimod andre luftfartsselskaber ikke havde haft denne mulighed. |
| --- | --- |

(78)

Ifølge Germania svarede den leje, som easyJet betalte for at benytte terminal B, ikke til den gængse markedspris. Dette må betragtes som positiv særbehandling og kan sidestilles med statsstøtte. Eneretten til at benytte hele terminal B havde gjort det muligt for easyJet at tilbyde en mere effektiv service, hvorimod andre luftfartsselskaber ikke havde haft denne mulighed.

5.4.   DBA

| (79) | Ifølge DBA Luftfahrtgesellschaft (»DBA«), et lavprisselskab og datterselskab af Air Berlin (drift indstillet i 2008), var priskonkurrencen på det berlinske lufttrafikmarked særligt hård. Konkurrencesituationen var blevet skærpet yderligere i forbindelse med gennemførelsen af LCC-strategien i Schönefeld, navnlig med tilgangen af Germanwings og easyJet. De luftfartsselskaber, der opererer fra Tegel, var således kommet under pres, heriblandt fortrinsvis andre lavprisselskaber såsom Air Berlin/DBA. |
| --- | --- |

(79)

Ifølge DBA Luftfahrtgesellschaft (»DBA«), et lavprisselskab og datterselskab af Air Berlin (drift indstillet i 2008), var priskonkurrencen på det berlinske lufttrafikmarked særligt hård. Konkurrencesituationen var blevet skærpet yderligere i forbindelse med gennemførelsen af LCC-strategien i Schönefeld, navnlig med tilgangen af Germanwings og easyJet. De luftfartsselskaber, der opererer fra Tegel, var således kommet under pres, heriblandt fortrinsvis andre lavprisselskaber såsom Air Berlin/DBA.

| (80) | DBA anførte, at den leje, som easyJet betalte for terminal B, ikke svarer til den gængse markedspris. Derudover udgjorde eneretten til at benytte bagagetransportsystemet i terminal B positiv særbehandling, som var relevant i forhold til statsstøttereglerne. |
| --- | --- |

(80)

DBA anførte, at den leje, som easyJet betalte for terminal B, ikke svarer til den gængse markedspris. Derudover udgjorde eneretten til at benytte bagagetransportsystemet i terminal B positiv særbehandling, som var relevant i forhold til statsstøttereglerne.

5.5.   Association of European Airlines

| (81) | Association of European Airlines (»AEA«, sammenslutningen af europæiske luftfartsselskaber), som varetager de europæiske luftfartsselskabers interesser, mente, at en krydssubsidiering mellem Tegel og Schönefeld samt mellem AEA-medlemmerne, som primært opererede fra Tegel, og de subsidierede konkurrerende luftfartsselskaber med sæde i Schönefeld var diskriminerende. Ifølge AEA ville de luftfartsselskaber, der opererer fra Schönefeld, ikke have været økonomisk levedygtige uden denne konkurrencebegrænsende krydssubsidiering, og afgifterne i Tegel kunne dermed have været væsentligt lavere. På grund af Tegels geografiske nærhed af Schönefeld har subsidierne ikke været nødvendige ud fra et offentligt synspunkt. |
| --- | --- |

(81)

Association of European Airlines (»AEA«, sammenslutningen af europæiske luftfartsselskaber), som varetager de europæiske luftfartsselskabers interesser, mente, at en krydssubsidiering mellem Tegel og Schönefeld samt mellem AEA-medlemmerne, som primært opererede fra Tegel, og de subsidierede konkurrerende luftfartsselskaber med sæde i Schönefeld var diskriminerende. Ifølge AEA ville de luftfartsselskaber, der opererer fra Schönefeld, ikke have været økonomisk levedygtige uden denne konkurrencebegrænsende krydssubsidiering, og afgifterne i Tegel kunne dermed have været væsentligt lavere. På grund af Tegels geografiske nærhed af Schönefeld har subsidierne ikke været nødvendige ud fra et offentligt synspunkt.

| (82) | AEA mente, at de i indledningsbeslutningen nævnte foranstaltninger ikke kunne begrundes objektivt, og at rabatterne og incitamenterne var vilkårlige og diskriminerende og dermed ikke forenelige med luftfartsretningslinjerne. |
| --- | --- |

(82)

AEA mente, at de i indledningsbeslutningen nævnte foranstaltninger ikke kunne begrundes objektivt, og at rabatterne og incitamenterne var vilkårlige og diskriminerende og dermed ikke forenelige med luftfartsretningslinjerne.

5.6.   Germanwings

| (83) | Ifølge Germanwings har FBS altid optrådt som en privat investor i forhold til selskabet. Til trods for den gradvise reduktion af de ydede rabatter har Germanwings udvidet sit rutenet fra Schönefeld. Selskabet har haft tillid til, at de finansielle aftaler, der var indgået med FBS, var i overensstemmelse med lovgivningen, navnlig idet de tre berlinske lufthavne udgjorde ét fælles lufthavnssystem. |
| --- | --- |

(83)

Ifølge Germanwings har FBS altid optrådt som en privat investor i forhold til selskabet. Til trods for den gradvise reduktion af de ydede rabatter har Germanwings udvidet sit rutenet fra Schönefeld. Selskabet har haft tillid til, at de finansielle aftaler, der var indgået med FBS, var i overensstemmelse med lovgivningen, navnlig idet de tre berlinske lufthavne udgjorde ét fælles lufthavnssystem.

| (84) | Germanwings bemærkede, at lufthavnene Hamburg, Dresden, Leipzig og Lübeck (30) ikke er blevet anset for at være egnede konkurrencedygtige alternativer til Schönefeld, da luftfartsselskabet fortrinsvis betjente tyske ruter. I lyset af den korte flyvetid på de indenlandske ruter er de nævnte lufthavne for langt væk fra Berlin til at kunne komme i betragtning som egnede alternativer til Schönefeld. |
| --- | --- |

(84)

Germanwings bemærkede, at lufthavnene Hamburg, Dresden, Leipzig og Lübeck (30) ikke er blevet anset for at være egnede konkurrencedygtige alternativer til Schönefeld, da luftfartsselskabet fortrinsvis betjente tyske ruter. I lyset af den korte flyvetid på de indenlandske ruter er de nævnte lufthavne for langt væk fra Berlin til at kunne komme i betragtning som egnede alternativer til Schönefeld.

| (85) | Germanwings bemærkede også, at easyJets leje af terminal B var i strid med både konkurrence- og statsstøttereglerne, da easyJet på ingen måde har deltaget i finansieringen af terminal B, og at udlejningen har fundet sted, uden at der var blevet gennemført en tilsvarende udbudsprocedure. Dertil kommer, at lejeprisen er så lav, hvis der blev taget hensyn til, at terminal B i modsætning til terminalerne A og C råder over et moderne bagagetransportsystem. |
| --- | --- |

(85)

Germanwings bemærkede også, at easyJets leje af terminal B var i strid med både konkurrence- og statsstøttereglerne, da easyJet på ingen måde har deltaget i finansieringen af terminal B, og at udlejningen har fundet sted, uden at der var blevet gennemført en tilsvarende udbudsprocedure. Dertil kommer, at lejeprisen er så lav, hvis der blev taget hensyn til, at terminal B i modsætning til terminalerne A og C råder over et moderne bagagetransportsystem.

5.7.   Lübeck lufthavn

| (86) | Lübeck lufthavn bemærkede, at der ikke har kunnet konstateres nogen negative virkninger på markedet som følge af FBS' forretningsstrategi. |
| --- | --- |

(86)

Lübeck lufthavn bemærkede, at der ikke har kunnet konstateres nogen negative virkninger på markedet som følge af FBS' forretningsstrategi.

5.8.   Ryanair

| (87) | Ryanair anførte, at der med hensyn til kort- og mellemdistanceflyvninger ikke herskede nogen konkurrence mellem lufthavnene Dresden, Hamburg og Lübeck på den ene side og Schönefeld på den anden side. Afstanden mellem Schönefeld og henholdsvis Dresden, Hamburg og Lübeck er for stor til, at der kan opstå en sådan konkurrence. En kontrakt med Schönefeld ville derfor ikke have nogen indvirkning på de andre nævnte luftfartsselskaber. |
| --- | --- |

(87)

Ryanair anførte, at der med hensyn til kort- og mellemdistanceflyvninger ikke herskede nogen konkurrence mellem lufthavnene Dresden, Hamburg og Lübeck på den ene side og Schönefeld på den anden side. Afstanden mellem Schönefeld og henholdsvis Dresden, Hamburg og Lübeck er for stor til, at der kan opstå en sådan konkurrence. En kontrakt med Schönefeld ville derfor ikke have nogen indvirkning på de andre nævnte luftfartsselskaber.

| (88) | Ryanair mente, at de afgifter, som selskabet betalte i Schönefeld, svarede til de i afgiftsordningen fastlagte angivelser, som var i overensstemmelse med den gængse praksis i sektoren. Aftalen med FBS ligner de aftaler, der er indgået med en række private lufthavne, og ville være indgået på samme måde med en privat markedsøkonomisk investor. Ryanair fremlagde en undersøgelse fra et konsulentfirma [...], hvor aftalerne mellem Ryanair og FBS blev undersøgt. Med udgangspunkt i en sammenlignende analyse af Schönefeld lufthavn og lufthavnene Liverpool og Luton nåede konsulentfirmaet frem til, at FBS' adfærd over for Ryanair dækker den adfærd, som forventes af en privat markedsøkonomisk investor. |
| --- | --- |

(88)

Ryanair mente, at de afgifter, som selskabet betalte i Schönefeld, svarede til de i afgiftsordningen fastlagte angivelser, som var i overensstemmelse med den gængse praksis i sektoren. Aftalen med FBS ligner de aftaler, der er indgået med en række private lufthavne, og ville være indgået på samme måde med en privat markedsøkonomisk investor. Ryanair fremlagde en undersøgelse fra et konsulentfirma [...], hvor aftalerne mellem Ryanair og FBS blev undersøgt. Med udgangspunkt i en sammenlignende analyse af Schönefeld lufthavn og lufthavnene Liverpool og Luton nåede konsulentfirmaet frem til, at FBS' adfærd over for Ryanair dækker den adfærd, som forventes af en privat markedsøkonomisk investor.

| (89) | Efter Ryanairs opfattelse er Berlin et økonomisk og administrativt kraftcentrum i Europa ligesom London og Milano og dermed en vigtig europæisk flydestination. Luftfartsselskaber, der har etableret sig i Berlin, kunne derfor regne med, at der ville være tilstrækkeligt med passagerer, som ville rejse hertil. |
| --- | --- |

(89)

Efter Ryanairs opfattelse er Berlin et økonomisk og administrativt kraftcentrum i Europa ligesom London og Milano og dermed en vigtig europæisk flydestination. Luftfartsselskaber, der har etableret sig i Berlin, kunne derfor regne med, at der ville være tilstrækkeligt med passagerer, som ville rejse hertil.

5.9.   easyJet

| (90) | For så vidt angår easyJet-kontrakten fra 2003, anfører easyJet, at en privat markedsøkonomisk investor, som handler på vegne af FBS, også ville have anvendt denne form for strategi. FBS har faktisk kunnet registrere en betydelig stigning i passagertallene og forbedrede årsresultater på baggrund af foranstaltningen. |
| --- | --- |

(90)

For så vidt angår easyJet-kontrakten fra 2003, anfører easyJet, at en privat markedsøkonomisk investor, som handler på vegne af FBS, også ville have anvendt denne form for strategi. FBS har faktisk kunnet registrere en betydelig stigning i passagertallene og forbedrede årsresultater på baggrund af foranstaltningen.

| (91) | easyJet anførte, at eksistensen af en individuel afgiftsaftale mellem FBS og easyJet ikke nødvendigvis betyder, at der blev ydet diskriminerende rabatter. easyJet mente, at andre luftfartsselskaber med sammenlignelige vækstmål ville være blevet tilbudt nøjagtig de samme vilkår som easyJet. Under alle omstændigheder har rabatterne været berettiget i lyset af de stordriftsfordele, som easyJet giver mulighed for. En stor del af passagererne i Schönefeld lufthavn har været easyJet-kunder, og easyJet har således ydet et uforholdsmæssigt stort bidrag til forbedringen af FBS' resultater. |
| --- | --- |

(91)

easyJet anførte, at eksistensen af en individuel afgiftsaftale mellem FBS og easyJet ikke nødvendigvis betyder, at der blev ydet diskriminerende rabatter. easyJet mente, at andre luftfartsselskaber med sammenlignelige vækstmål ville være blevet tilbudt nøjagtig de samme vilkår som easyJet. Under alle omstændigheder har rabatterne været berettiget i lyset af de stordriftsfordele, som easyJet giver mulighed for. En stor del af passagererne i Schönefeld lufthavn har været easyJet-kunder, og easyJet har således ydet et uforholdsmæssigt stort bidrag til forbedringen af FBS' resultater.

| (92) | Med hensyn til benyttelsen af terminal B anførte easyJet, at der ikke har været tale om en aflukket lufthavnsterminal. easyJet har rent faktisk lejet et særskilt check-in-område og tilhørende kontorlokaler i nordterminalen af Schönefeld lufthavn. Området var for størstedelens vedkommende offentligt tilgængeligt og blev også benyttet af passagerer fra andre luftfartsselskaber. På tidspunktet for underskrivelsen af kontrakten med easyJet var der tilstrækkelig ledig kapacitet til rådighed i terminal B. Der var således ikke opstået nogen ulemper for andre luftfartsselskaber. easyJet betonede, at selskabet siden sin opstart i Schönefeld i 2004 har været det luftfartsselskab med langt det største passagertal. Eneretten til at benytte bestemte områder i terminal B kunne derfor objektivt set retfærdiggøres. |
| --- | --- |

(92)

Med hensyn til benyttelsen af terminal B anførte easyJet, at der ikke har været tale om en aflukket lufthavnsterminal. easyJet har rent faktisk lejet et særskilt check-in-område og tilhørende kontorlokaler i nordterminalen af Schönefeld lufthavn. Området var for størstedelens vedkommende offentligt tilgængeligt og blev også benyttet af passagerer fra andre luftfartsselskaber. På tidspunktet for underskrivelsen af kontrakten med easyJet var der tilstrækkelig ledig kapacitet til rådighed i terminal B. Der var således ikke opstået nogen ulemper for andre luftfartsselskaber. easyJet betonede, at selskabet siden sin opstart i Schönefeld i 2004 har været det luftfartsselskab med langt det største passagertal. Eneretten til at benytte bestemte områder i terminal B kunne derfor objektivt set retfærdiggøres.

| (93) | Desuden svarede bagagetransportsystemet i terminal B ifølge easyJet kun til de gængse tekniske standarder, og easyJet har herved ikke opnået nogen fordele i forhold til andre luftfartsselskaber. |
| --- | --- |

(93)

Desuden svarede bagagetransportsystemet i terminal B ifølge easyJet kun til de gængse tekniske standarder, og easyJet har herved ikke opnået nogen fordele i forhold til andre luftfartsselskaber.

| (94) | Med hensyn til markedsværdien af terminal B anførte easyJet, at den betalte leje lå over markedsværdien af terminal B, idet terminalen ikke i tilstrækkelig grad har kunnet dække easyJets kapacitetsbehov. En lejesammenligning kan således kun foretages med sammenlignelige arealer i Schönefeld lufthavn eller — for så vidt angår kontorer — med kontorlokaler i umiddelbar nærhed af lufthavnen. |
| --- | --- |

(94)

Med hensyn til markedsværdien af terminal B anførte easyJet, at den betalte leje lå over markedsværdien af terminal B, idet terminalen ikke i tilstrækkelig grad har kunnet dække easyJets kapacitetsbehov. En lejesammenligning kan således kun foretages med sammenlignelige arealer i Schönefeld lufthavn eller — for så vidt angår kontorer — med kontorlokaler i umiddelbar nærhed af lufthavnen.

5.10.   FBS

| (95) | FBS henviste til Berlins særlige situation, nemlig lufthavnssystemet (oprindeligt bestående af tre lufthavne) og planerne for bygningen af storlufthavnen Berlin-Brandenburg (BER). I 2003 lå Schönefelds kapacitetsudnyttelse på kun ca. 50 %, og lufthavnsdriften kunne ikke dække omkostningerne. Ifølge FBS ville lukningen af Schönefeld bl.a. have betydet tab af driftstilladelsen til Schönefeld, som var nødvendig for driften af BER. |
| --- | --- |

(95)

FBS henviste til Berlins særlige situation, nemlig lufthavnssystemet (oprindeligt bestående af tre lufthavne) og planerne for bygningen af storlufthavnen Berlin-Brandenburg (BER). I 2003 lå Schönefelds kapacitetsudnyttelse på kun ca. 50 %, og lufthavnsdriften kunne ikke dække omkostningerne. Ifølge FBS ville lukningen af Schönefeld bl.a. have betydet tab af driftstilladelsen til Schönefeld, som var nødvendig for driften af BER.

| (96) | FBS henviste desuden til, at de formodede konkurrenter, som Kommissionen nævnte i indledningsbeslutningen, i virkeligheden ikke var i konkurrence med de berlinske lufthavne, da den geografiske afstand mellem de enkelte lufthavne var for stor. |
| --- | --- |

(96)

FBS henviste desuden til, at de formodede konkurrenter, som Kommissionen nævnte i indledningsbeslutningen, i virkeligheden ikke var i konkurrence med de berlinske lufthavne, da den geografiske afstand mellem de enkelte lufthavne var for stor.

| (97) | Hvad angår ledelses- og overskudsoverførselskontrakten, fremførte FBS, at sådanne kontrakter mellem selskaberne i en koncern er almindelige i forretningsverdenen. FBS mente, at overførsel af overskud mellem de tre berlinske lufthavne er et rent internt anliggende i virksomheden. Efter FBS' opfattelse udgjorde lufthavnssystemet én enkelt virksomhed, som forfulgte fælles interesser og var indbyrdes forbundet i henhold til selskabsretten. Lufthavnssystemet udgjorde ét enkelt geografisk marked og produktmarked. Der er således tale om en gængs markedspraksis, som ydermere ud fra et økonomisk synspunkt har været hensigtsmæssigt i det foreliggende tilfælde. |
| --- | --- |

(97)

Hvad angår ledelses- og overskudsoverførselskontrakten, fremførte FBS, at sådanne kontrakter mellem selskaberne i en koncern er almindelige i forretningsverdenen. FBS mente, at overførsel af overskud mellem de tre berlinske lufthavne er et rent internt anliggende i virksomheden. Efter FBS' opfattelse udgjorde lufthavnssystemet én enkelt virksomhed, som forfulgte fælles interesser og var indbyrdes forbundet i henhold til selskabsretten. Lufthavnssystemet udgjorde ét enkelt geografisk marked og produktmarked. Der er således tale om en gængs markedspraksis, som ydermere ud fra et økonomisk synspunkt har været hensigtsmæssigt i det foreliggende tilfælde.

| (98) | FBS anfægtede enkelte af de foreløbige konklusioner i indledningsbeslutningen vedrørende anvendelsen af statslige midler. Virksomheden fandt ikke, at den kendsgerning, at afgiftsordningen skal godkendes af offentlige myndigheder, retfærdiggjorde konklusionen om, at FBS' midler blev kontrolleret af staten. Ifølge FBS gjaldt systemet med afgiftsordninger på samme måde for offentlige og private selskabsdeltagere i lufthavne, og det tog hensyn til den offentlige interesse i driften af lufttrafikken i overensstemmelse med de retlige standarder. FBS bemærkede, at ministerpræsidenten i delstaten Brandenburg, som ligeledes var medlem af bestyrelsen i FBS, ikke har nogen beføjelser i forhold til det kompetente ministerium for godkendelsen af afgiftsordninger. I forbindelse med fastsættelsen af afgifter er retsforholdet mellem lufthavn og luftfartsselskaber udelukkende underlagt privatretten og civilretligt bindende uafhængigt af godkendelsen fra den relevante myndighed. |
| --- | --- |

(98)

FBS anfægtede enkelte af de foreløbige konklusioner i indledningsbeslutningen vedrørende anvendelsen af statslige midler. Virksomheden fandt ikke, at den kendsgerning, at afgiftsordningen skal godkendes af offentlige myndigheder, retfærdiggjorde konklusionen om, at FBS' midler blev kontrolleret af staten. Ifølge FBS gjaldt systemet med afgiftsordninger på samme måde for offentlige og private selskabsdeltagere i lufthavne, og det tog hensyn til den offentlige interesse i driften af lufttrafikken i overensstemmelse med de retlige standarder. FBS bemærkede, at ministerpræsidenten i delstaten Brandenburg, som ligeledes var medlem af bestyrelsen i FBS, ikke har nogen beføjelser i forhold til det kompetente ministerium for godkendelsen af afgiftsordninger. I forbindelse med fastsættelsen af afgifter er retsforholdet mellem lufthavn og luftfartsselskaber udelukkende underlagt privatretten og civilretligt bindende uafhængigt af godkendelsen fra den relevante myndighed.

| (99) | FBS bemærkede desuden, at afgiftsordningen har den samme virkning som almindelige forretningsbetingelser, og at den uafhængigt af enhver officiel godkendelse udgør en central bestanddel af kontrakten mellem en lufthavn og et luftfartsselskab. Afgiftsordningen er — inklusive de heri indeholdte rabatsystemer — blevet tilbudt alle luftfartsselskaber uden forskel siden den 1. maj 2004. Individuelle kontraktbestemmelser havde kun tjent til aftale af bilaterale afviklingsbetingelser og detaljeret fastsættelse af mål. Gennem disse kontrakter er der ikke blevet indrømmet nogen særlige fordele. |
| --- | --- |

(99)

FBS bemærkede desuden, at afgiftsordningen har den samme virkning som almindelige forretningsbetingelser, og at den uafhængigt af enhver officiel godkendelse udgør en central bestanddel af kontrakten mellem en lufthavn og et luftfartsselskab. Afgiftsordningen er — inklusive de heri indeholdte rabatsystemer — blevet tilbudt alle luftfartsselskaber uden forskel siden den 1. maj 2004. Individuelle kontraktbestemmelser havde kun tjent til aftale af bilaterale afviklingsbetingelser og detaljeret fastsættelse af mål. Gennem disse kontrakter er der ikke blevet indrømmet nogen særlige fordele.

| (100) | FBS fremførte, at den i 2003 efter den mislykkede privatisering på baggrund af forskellen i kapacitetsudnyttelse i de to vigtigste berlinske lufthavne — næsten fuld kapacitetsudnyttelse i Tegel uden nævneværdige udvidelsesmuligheder i modsætning til den betydelige ledige kapacitet i den fremtidige BER-lokalitet Schönefeld — måtte træffe foranstaltninger med henblik på at afvikle lufttrafikken i byområdet Berlin på en bæredygtig og økonomisk effektiv måde. |
| --- | --- |

(100)

FBS fremførte, at den i 2003 efter den mislykkede privatisering på baggrund af forskellen i kapacitetsudnyttelse i de to vigtigste berlinske lufthavne — næsten fuld kapacitetsudnyttelse i Tegel uden nævneværdige udvidelsesmuligheder i modsætning til den betydelige ledige kapacitet i den fremtidige BER-lokalitet Schönefeld — måtte træffe foranstaltninger med henblik på at afvikle lufttrafikken i byområdet Berlin på en bæredygtig og økonomisk effektiv måde.

| (101) | Derudover bemærkede FBS, at det i FBS-koncernens interesse har været nødvendigt at opretholde driften i Schönefeld med henblik på den fremtidige drift af BER. Ifølge FBS havde selv en midlertidig lukning af Schönefeld de facto gjort opnåelsen af det langsigtede strategiske mål — driften af en berlinsk storlufthavn på lokaliteten Schönefeld — umulig. |
| --- | --- |

(101)

Derudover bemærkede FBS, at det i FBS-koncernens interesse har været nødvendigt at opretholde driften i Schönefeld med henblik på den fremtidige drift af BER. Ifølge FBS havde selv en midlertidig lukning af Schönefeld de facto gjort opnåelsen af det langsigtede strategiske mål — driften af en berlinsk storlufthavn på lokaliteten Schönefeld — umulig.

| (102) | Efter FBS' opfattelse skulle driften i Schönefeld mellem 2003 og åbningen af BER derfor ske på en så økonomisk effektiv måde som muligt. FBS tilføjede, at det med henblik på at opnå en bedre udnyttelse af den til rådighed værende kapacitet i Schönefeld efter forslag fra et velrenommeret konsulentfirma er blevet besluttet at gennemføre LCC-strategien. LCC-strategien er blevet betragtet som den økonomisk mest gunstige løsning for FBS, idet det blev anset for at være sandsynligt, at den foreslåede afgiftsordning med det heri fastsatte system af målrettede og gradvist faldende økonomiske incitamenter på kort sigt ville betyde en stigning i trafikvolumenet i Schönefeld. |
| --- | --- |

(102)

Efter FBS' opfattelse skulle driften i Schönefeld mellem 2003 og åbningen af BER derfor ske på en så økonomisk effektiv måde som muligt. FBS tilføjede, at det med henblik på at opnå en bedre udnyttelse af den til rådighed værende kapacitet i Schönefeld efter forslag fra et velrenommeret konsulentfirma er blevet besluttet at gennemføre LCC-strategien. LCC-strategien er blevet betragtet som den økonomisk mest gunstige løsning for FBS, idet det blev anset for at være sandsynligt, at den foreslåede afgiftsordning med det heri fastsatte system af målrettede og gradvist faldende økonomiske incitamenter på kort sigt ville betyde en stigning i trafikvolumenet i Schönefeld.

| (103) | FBS anså LCC-strategien for at være yderst vellykket. Antallet af passagerer i Schönefeld voksede eksplosivt, uden at der var sket fald i passagertallet i de andre berlinske lufthavne. FBS betonede, at det stigende trafikvolumen har medført øgede indtægter, og at de økonomiske vanskeligheder hurtigt kunne overvindes. Allerede i 2006 var FBS' driftsresultatet (EBIT) for første gang positivt. Ifølge FBS måtte det forventes, at denne positive tendens fortsatte, hvilket primært har haft betydning for den nye lufthavns finansieringsevne. |
| --- | --- |

(103)

FBS anså LCC-strategien for at være yderst vellykket. Antallet af passagerer i Schönefeld voksede eksplosivt, uden at der var sket fald i passagertallet i de andre berlinske lufthavne. FBS betonede, at det stigende trafikvolumen har medført øgede indtægter, og at de økonomiske vanskeligheder hurtigt kunne overvindes. Allerede i 2006 var FBS' driftsresultatet (EBIT) for første gang positivt. Ifølge FBS måtte det forventes, at denne positive tendens fortsatte, hvilket primært har haft betydning for den nye lufthavns finansieringsevne.

| (104) | FBS anførte, at de i 2003 iværksatte strategiske ændringer har været nødvendige af økonomiske årsager, og at FBS med hensyn hertil har handlet som en privat markedsøkonomisk investor. Forretningsplanen, som lå til grund for LCC-strategien, har gjort det muligt for FBS at udarbejde en prognose, som viser, at lufthavnsdriften ikke vil vedblive med at være urentabel. FBS henviste til den undersøgelse (»det første konsulentfirmas undersøgelse«), der var blevet foretaget af konsulentfirmaet [...]. Undersøgelsen, der blev færdiggjort i 2007, bekræftede, at gennemførelsen af LCC-strategien og indførelsen af en relevant afgiftsordning har været hensigtsmæssig for en privat markedsøkonomisk investor. |
| --- | --- |

(104)

FBS anførte, at de i 2003 iværksatte strategiske ændringer har været nødvendige af økonomiske årsager, og at FBS med hensyn hertil har handlet som en privat markedsøkonomisk investor. Forretningsplanen, som lå til grund for LCC-strategien, har gjort det muligt for FBS at udarbejde en prognose, som viser, at lufthavnsdriften ikke vil vedblive med at være urentabel. FBS henviste til den undersøgelse (»det første konsulentfirmas undersøgelse«), der var blevet foretaget af konsulentfirmaet [...]. Undersøgelsen, der blev færdiggjort i 2007, bekræftede, at gennemførelsen af LCC-strategien og indførelsen af en relevant afgiftsordning har været hensigtsmæssig for en privat markedsøkonomisk investor.

| (105) | FBS bemærkede, at de individuelle kontrakter, der var blevet indgået med visse luftfartsselskaber inden ikrafttrædelsen af afgiftsordningen fra 2004 med henblik på gennemførelsen af LCC-strategien, har været nødvendige for at give luftfartsselskaberne et incitament til at etablere sig i Schönefeld. FBS henviste til en anden undersøgelse foretaget af konsulentfirmaet [...], som ligeledes blev færdiggjort i 2007. Inden for rammerne af denne undersøgelse analyserede [...] rentabiliteten af de forskellige kontrakter under foranstaltning 3 og fastslog, at FBS har ageret som en privat markedsøkonomisk investor i forbindelse med indgåelsen af disse kontrakter. Alle individuelle kontrakter med forskellige luftfartsselskaber er blevet indgået på baggrund af rent økonomiske overvejelser med det formål at opnå en kortsigtet forbedring af den økonomiske situation i FBS. |
| --- | --- |

(105)

FBS bemærkede, at de individuelle kontrakter, der var blevet indgået med visse luftfartsselskaber inden ikrafttrædelsen af afgiftsordningen fra 2004 med henblik på gennemførelsen af LCC-strategien, har været nødvendige for at give luftfartsselskaberne et incitament til at etablere sig i Schönefeld. FBS henviste til en anden undersøgelse foretaget af konsulentfirmaet [...], som ligeledes blev færdiggjort i 2007. Inden for rammerne af denne undersøgelse analyserede [...] rentabiliteten af de forskellige kontrakter under foranstaltning 3 og fastslog, at FBS har ageret som en privat markedsøkonomisk investor i forbindelse med indgåelsen af disse kontrakter. Alle individuelle kontrakter med forskellige luftfartsselskaber er blevet indgået på baggrund af rent økonomiske overvejelser med det formål at opnå en kortsigtet forbedring af den økonomiske situation i FBS.

| (106) | For så vidt angår easyJet-kontrakten fra 2003, mente FBS, at der har været tale om en væsentlig bestanddel af gennemførelsen af LCC-strategien, og at den dermed ikke udgør statsstøtte. LCC-strategien har for easyJet, et af de førende lavprisselskaber i Europa, udgjort et incitament til at etablere sig i Schönefeld. |
| --- | --- |

(106)

For så vidt angår easyJet-kontrakten fra 2003, mente FBS, at der har været tale om en væsentlig bestanddel af gennemførelsen af LCC-strategien, og at den dermed ikke udgør statsstøtte. LCC-strategien har for easyJet, et af de førende lavprisselskaber i Europa, udgjort et incitament til at etablere sig i Schönefeld.

| (107) | På grundlag af den vellykkede indgåelse af kontrakten med easyJet (der betragtes som »ankerbruger«) har FBS været i stand til at overbevise andre luftfartsselskaber om fordelene ved at etablere sig i Schönefeld. Kontrakten med easyJet (herunder luftfartsselskabets forpligtelse til at stationere et minimumsantal af fly i Schönefeld) har givet begge parter en høj grad af planlægningssikkerhed og bidraget væsentligt til den øgede rentabilitet i Schönefeld. |
| --- | --- |

(107)

På grundlag af den vellykkede indgåelse af kontrakten med easyJet (der betragtes som »ankerbruger«) har FBS været i stand til at overbevise andre luftfartsselskaber om fordelene ved at etablere sig i Schönefeld. Kontrakten med easyJet (herunder luftfartsselskabets forpligtelse til at stationere et minimumsantal af fly i Schönefeld) har givet begge parter en høj grad af planlægningssikkerhed og bidraget væsentligt til den øgede rentabilitet i Schönefeld.

| (108) | FBS fremførte, at easyJet-kontrakten fra 2003 ikke afviger grundlæggende fra afgiftsordningen fra 2004 og ikke har givet anledning til indrømmelse af ulovlige fordele. FBS henviste også til, at easyJet-ændringskontrakten fra 2007 udtrykkeligt har henvist til afgiftsordningen fra 2006, der var gældende på daværende tidspunkt. |
| --- | --- |

(108)

FBS fremførte, at easyJet-kontrakten fra 2003 ikke afviger grundlæggende fra afgiftsordningen fra 2004 og ikke har givet anledning til indrømmelse af ulovlige fordele. FBS henviste også til, at easyJet-ændringskontrakten fra 2007 udtrykkeligt har henvist til afgiftsordningen fra 2006, der var gældende på daværende tidspunkt.

| (109) | Desuden betonede FBS, at de individuelle kontrakter med lavprisselskaber blev indgået inden vedtagelsen af luftfartsretningslinjerne fra 2005. Underskrivelsen af enkelte kontrakter skete endda allerede inden vedtagelsen af Kommissionens Charleroi-beslutning (31). |
| --- | --- |

(109)

Desuden betonede FBS, at de individuelle kontrakter med lavprisselskaber blev indgået inden vedtagelsen af luftfartsretningslinjerne fra 2005. Underskrivelsen af enkelte kontrakter skete endda allerede inden vedtagelsen af Kommissionens Charleroi-beslutning (31).

| (110) | Bortset herfra mente FBS ikke, at easyJet er blevet indrømmet nogen særlig fordel i forbindelse med dets leje af arealerne i terminal B. Tildelingen af en hel terminal til easyJet er sket af økonomiske og praktiske årsager på baggrund af luftfartsselskabets høje passagertal i Schönefeld. easyJet har betalt den normale markedspris, der var blevet aftalt på basis af de allerede opkrævede lejepriser i Schönefeld. Tildelingen af terminalområder er gængs praksis i tyske og internationale lufthavne. Derudover har der ikke været nogen reklamerettigheder, som havde givet easyJet en fordel i forhold til andre luftfartsselskaber, da easyJet — ligesom alle andre luftfartsselskaber — kun har fået brandingrettigheder til sit eget check-in-område. |
| --- | --- |

(110)

Bortset herfra mente FBS ikke, at easyJet er blevet indrømmet nogen særlig fordel i forbindelse med dets leje af arealerne i terminal B. Tildelingen af en hel terminal til easyJet er sket af økonomiske og praktiske årsager på baggrund af luftfartsselskabets høje passagertal i Schönefeld. easyJet har betalt den normale markedspris, der var blevet aftalt på basis af de allerede opkrævede lejepriser i Schönefeld. Tildelingen af terminalområder er gængs praksis i tyske og internationale lufthavne. Derudover har der ikke været nogen reklamerettigheder, som havde givet easyJet en fordel i forhold til andre luftfartsselskaber, da easyJet — ligesom alle andre luftfartsselskaber — kun har fået brandingrettigheder til sit eget check-in-område.

6.   TYSKLANDS BEMÆRKNINGER

6.1.   Statslig indgriben

| (111) | Tyskland anførte, at der hverken ville blive ført kontrol med FBS' midler eller ske tilregning af anvendelsen heraf til staten. Ifølge Tyskland blev de omtalte incitamenter og rabatter ikke finansieret af offentlige midler, men var resultatet af aktiviteterne i en virksomhed, der opererer i henhold til privatretten. |
| --- | --- |

(111)

Tyskland anførte, at der hverken ville blive ført kontrol med FBS' midler eller ske tilregning af anvendelsen heraf til staten. Ifølge Tyskland blev de omtalte incitamenter og rabatter ikke finansieret af offentlige midler, men var resultatet af aktiviteterne i en virksomhed, der opererer i henhold til privatretten.

| (112) | Tyskland meddelte i denne sammenhæng, at FBS og selskabets datterselskaber til trods for de statslige aktionærer ikke har været integreret i den offentlige forvaltning, men derimod bevidst er blevet underkastet konkurrencen og det frie marked. Tyskland tilføjede, at de statslige aktionærer forventede, at FBS tjente penge. |
| --- | --- |

(112)

Tyskland meddelte i denne sammenhæng, at FBS og selskabets datterselskaber til trods for de statslige aktionærer ikke har været integreret i den offentlige forvaltning, men derimod bevidst er blevet underkastet konkurrencen og det frie marked. Tyskland tilføjede, at de statslige aktionærer forventede, at FBS tjente penge.

6.2.   Ledelses- og overskudsoverførselskontrakten (foranstaltning 1)

| (113) | Tyskland mente ikke, at ledelses- og overskudsoverførselskontrakten indeholdt krydssubsidiering, som kunne udgøre statsstøtte. |
| --- | --- |

(113)

Tyskland mente ikke, at ledelses- og overskudsoverførselskontrakten indeholdt krydssubsidiering, som kunne udgøre statsstøtte.

| (114) | Tyskland understregede, at de berlinske lufthavne i henhold til offentlig ret og EU-lovgivningen (32) var forbundet med hinanden på en sådan måde, at de dannede ét enkelt »lufthavnssystem«. Formålet med et sådant lufthavnssystem er et behandle de forskellige lufthavne som én lufthavn med flere start- og landingsbaner. FBS og BFG kan dermed betragtes som én virksomhed. Tyskland påpegede, at Kommissionen selv har anført en ledelses- og overskudsoverførselskontrakt, en fælles IT-struktur, centraliserede nøglefunktioner og fælles virksomhedsplaner som kriterier for at kunne kategorisere enkelte virksomheder i en koncern som ikke-selvstyrende (33). |
| --- | --- |

(114)

Tyskland understregede, at de berlinske lufthavne i henhold til offentlig ret og EU-lovgivningen (32) var forbundet med hinanden på en sådan måde, at de dannede ét enkelt »lufthavnssystem«. Formålet med et sådant lufthavnssystem er et behandle de forskellige lufthavne som én lufthavn med flere start- og landingsbaner. FBS og BFG kan dermed betragtes som én virksomhed. Tyskland påpegede, at Kommissionen selv har anført en ledelses- og overskudsoverførselskontrakt, en fælles IT-struktur, centraliserede nøglefunktioner og fælles virksomhedsplaner som kriterier for at kunne kategorisere enkelte virksomheder i en koncern som ikke-selvstyrende (33).

| (115) | Ifølge Tyskland betød overførslen af overskud ikke overførsel af omkostninger fra Schönefeld til Tegel og Tempelhof. Dette har således ingen indvirkning på lufthavnsafgifterne i Tegel. De lufthavnsafgifter, der blev opkrævet i alle tre lufthavne, var baseret på omkostningerne i den enkelte lufthavn. |
| --- | --- |

(115)

Ifølge Tyskland betød overførslen af overskud ikke overførsel af omkostninger fra Schönefeld til Tegel og Tempelhof. Dette har således ingen indvirkning på lufthavnsafgifterne i Tegel. De lufthavnsafgifter, der blev opkrævet i alle tre lufthavne, var baseret på omkostningerne i den enkelte lufthavn.

| (116) | Derudover anførte Tyskland, at FBS som enhver anden privat virksomhed fulgte en strategisk plan med henblik på at opnå overskud på lang sigt. Hovedelementet i denne plan var etableringen af en storlufthavn i Berlin på lokaliteten Schönefeld. |
| --- | --- |

(116)

Derudover anførte Tyskland, at FBS som enhver anden privat virksomhed fulgte en strategisk plan med henblik på at opnå overskud på lang sigt. Hovedelementet i denne plan var etableringen af en storlufthavn i Berlin på lokaliteten Schönefeld.

6.3.   Retsgyldigheden af afgiftsordningen fra 2004

| (117) | Ifølge Tyskland giver Kommissionens foreløbige konklusion i indledningsbeslutningen, hvorefter afgiftsordninger, som ikke godkendes uden forbehold af den kompetente delstatsmyndighed, ikke er retsgyldige (34), ikke et retvisende billede af den almindelige retsstilling i Tyskland. Godkendelsen i henhold til § 43, litra a), i Luftverkehrszulassungsordnung (bekendtgørelse om godkendelse af luftfartøjer) ved den kompetente delstatsmyndighed (35) er ikke en forudsætning for afgiftsordningens retsgyldighed. Efter gældende retspraksis fra Bundesgerichtshof (BGH) den tyske højesteret) og underinstanserne i Tyskland er der i forbindelse med lufthavnenes offentliggjorte afgiftsordninger tale om »almindelige forretningsbetingelser« i henhold til den tyske civilret (36). Dette ville betyde, at afgiftsordningerne — hvad enten de blev godkendt af den kompetente myndighed eller ej — ville fungere som kontraktvilkår, som de luftfartsselskaber, der benytter lufthavnen, ville blive tilbudt som standard (37). |
| --- | --- |

(117)

Ifølge Tyskland giver Kommissionens foreløbige konklusion i indledningsbeslutningen, hvorefter afgiftsordninger, som ikke godkendes uden forbehold af den kompetente delstatsmyndighed, ikke er retsgyldige (34), ikke et retvisende billede af den almindelige retsstilling i Tyskland. Godkendelsen i henhold til § 43, litra a), i Luftverkehrszulassungsordnung (bekendtgørelse om godkendelse af luftfartøjer) ved den kompetente delstatsmyndighed (35) er ikke en forudsætning for afgiftsordningens retsgyldighed. Efter gældende retspraksis fra Bundesgerichtshof (BGH) den tyske højesteret) og underinstanserne i Tyskland er der i forbindelse med lufthavnenes offentliggjorte afgiftsordninger tale om »almindelige forretningsbetingelser« i henhold til den tyske civilret (36). Dette ville betyde, at afgiftsordningerne — hvad enten de blev godkendt af den kompetente myndighed eller ej — ville fungere som kontraktvilkår, som de luftfartsselskaber, der benytter lufthavnen, ville blive tilbudt som standard (37).

| (118) | Efter Tysklands opfattelse havde Landgericht Potsdam i sin dom af 20. oktober 2004, som Kommissionen havde nævnt i betragtning 22 i indledningsbeslutningen (38), ikke taget hensyn til sammenhængene. Desuden var dommen blevet anket. I den forbindelse havde Brandenburgisches Oberlandesgericht (højesteret i delstaten Brandenburg) fastslået, at dommen fra Landgericht Potsdam ikke kunne stadfæstes. Tyskland meddelte, at sagen efterfølgende blev hævet ved et forlig i hovedsagen mellem sagens parter. Dommen fra Landgericht Potsdam er dermed aldrig blevet retskraftig, og med hævningen af sagen er den blevet virkningsløs, også selv om den ikke udtrykkeligt er blevet ophævet. Tyskland henviste til, at Landgericht Potsdam i mellemtiden har ændret sin retsopfattelse, og at den efterfølgende har afvist en stort set identisk sag vedrørende afgiftsordningen i Schönefeld. |
| --- | --- |

(118)

Efter Tysklands opfattelse havde Landgericht Potsdam i sin dom af 20. oktober 2004, som Kommissionen havde nævnt i betragtning 22 i indledningsbeslutningen (38), ikke taget hensyn til sammenhængene. Desuden var dommen blevet anket. I den forbindelse havde Brandenburgisches Oberlandesgericht (højesteret i delstaten Brandenburg) fastslået, at dommen fra Landgericht Potsdam ikke kunne stadfæstes. Tyskland meddelte, at sagen efterfølgende blev hævet ved et forlig i hovedsagen mellem sagens parter. Dommen fra Landgericht Potsdam er dermed aldrig blevet retskraftig, og med hævningen af sagen er den blevet virkningsløs, også selv om den ikke udtrykkeligt er blevet ophævet. Tyskland henviste til, at Landgericht Potsdam i mellemtiden har ændret sin retsopfattelse, og at den efterfølgende har afvist en stort set identisk sag vedrørende afgiftsordningen i Schönefeld.

6.4.   Individuelle kontrakter indgået mellem FBS og visse luftfartsselskaber (foranstaltning 2 og 3)

| (119) | Tyskland meddelte, at afgiftssystemet og de individuelle kontrakter med forskellige luftfartsselskaber i Schönefeld lufthavn skulle ses i sammenhæng med gennemførelsen af LCC-strategien. |
| --- | --- |

(119)

Tyskland meddelte, at afgiftssystemet og de individuelle kontrakter med forskellige luftfartsselskaber i Schönefeld lufthavn skulle ses i sammenhæng med gennemførelsen af LCC-strategien.

| (120) | Tyskland anførte, at de berlinske lufthavne i denne sammenhæng har fremstået som ét »lufthavnssystem« og ikke som konkurrenter. Schönefeld har udgjort et supplement til Tegel lufthavn, som fungerede på grænsen af sin kapacitet. LCC-strategien har været en legitim metode til indirekte kontrol med trafikbelastningen. Denne strategi har ikke medført en reduktion af passagertallene i Tegel. Tværtimod havde begge lufthavne kunnet øge sine passagertal betydeligt i årene forud for indledningen af den formelle undersøgelsesprocedure. Desuden befandt de berlinske lufthavne sig på grund af den geografiske afstand, navnlig for så vidt angår de omkostningsbevidste LCC-passagerer, ikke i en konkurrencesituation med lufthavnene Leipzig, Dresden, Hamburg eller Lübeck. |
| --- | --- |

(120)

Tyskland anførte, at de berlinske lufthavne i denne sammenhæng har fremstået som ét »lufthavnssystem« og ikke som konkurrenter. Schönefeld har udgjort et supplement til Tegel lufthavn, som fungerede på grænsen af sin kapacitet. LCC-strategien har været en legitim metode til indirekte kontrol med trafikbelastningen. Denne strategi har ikke medført en reduktion af passagertallene i Tegel. Tværtimod havde begge lufthavne kunnet øge sine passagertal betydeligt i årene forud for indledningen af den formelle undersøgelsesprocedure. Desuden befandt de berlinske lufthavne sig på grund af den geografiske afstand, navnlig for så vidt angår de omkostningsbevidste LCC-passagerer, ikke i en konkurrencesituation med lufthavnene Leipzig, Dresden, Hamburg eller Lübeck.

| (121) | Ifølge Tyskland har det været vigtigt for gennemførelsen af LCC-strategien at tiltrække en ankerbruger, som opererede med Schönefeld som base. Dette har været det første skridt i etableringen af et højt trafikvolumen i denne lufthavn, hvilket ville gøre Schönefeld mere attraktiv for andre luftfartsselskaber. Hvis de samme vilkår havde været gældende for Schönefeld som for Tegel, ville det have været umuligt at tiltrække en sådan ankerbruger, hvilket de mislykkede forsøg i 1990'erne på at animere luftfartsselskaber til at flytte fra Tegel til Schönefeld vidner om. Med henblik på at omlægge trafikken og udnytte kapaciteten i Schönefeld effektivt har det været nødvendigt at skabe incitamenter for flytrafik i Schönefeld lufthavn. Med gennemførelsen af LCC-strategien fik luftfartsselskaberne relevante incitamenter, herunder en afgiftsordning, som betød mængderabatter og andre økonomiske incitamenter. |
| --- | --- |

(121)

Ifølge Tyskland har det været vigtigt for gennemførelsen af LCC-strategien at tiltrække en ankerbruger, som opererede med Schönefeld som base. Dette har været det første skridt i etableringen af et højt trafikvolumen i denne lufthavn, hvilket ville gøre Schönefeld mere attraktiv for andre luftfartsselskaber. Hvis de samme vilkår havde været gældende for Schönefeld som for Tegel, ville det have været umuligt at tiltrække en sådan ankerbruger, hvilket de mislykkede forsøg i 1990'erne på at animere luftfartsselskaber til at flytte fra Tegel til Schönefeld vidner om. Med henblik på at omlægge trafikken og udnytte kapaciteten i Schönefeld effektivt har det været nødvendigt at skabe incitamenter for flytrafik i Schönefeld lufthavn. Med gennemførelsen af LCC-strategien fik luftfartsselskaberne relevante incitamenter, herunder en afgiftsordning, som betød mængderabatter og andre økonomiske incitamenter.

| (122) | Det har været nødvendigt at gennemføre LCC-strategien inden ikrafttrædelsen af afgiftsordningen fra 2004 i form af individuelle kontrakter med flere luftfartsselskaber med henblik på så hurtigt som muligt at begrænse de underskud, som Schönefeld forårsagede, og opnå en fordelagtig position på det dengang hastigt voksende LCC-marked. Med hensyn hertil anførte Tyskland, at en officiel ændring af en lufthavns afgiftsordning ville have skabt en betydelig administrativ byrde og ikke kunne have været afsluttet hurtigt nok til at kunne påbegynde gennemførelsen af LCC-strategien så hurtigt som muligt, dvs. i slutningen af 2003. |
| --- | --- |

(122)

Det har været nødvendigt at gennemføre LCC-strategien inden ikrafttrædelsen af afgiftsordningen fra 2004 i form af individuelle kontrakter med flere luftfartsselskaber med henblik på så hurtigt som muligt at begrænse de underskud, som Schönefeld forårsagede, og opnå en fordelagtig position på det dengang hastigt voksende LCC-marked. Med hensyn hertil anførte Tyskland, at en officiel ændring af en lufthavns afgiftsordning ville have skabt en betydelig administrativ byrde og ikke kunne have været afsluttet hurtigt nok til at kunne påbegynde gennemførelsen af LCC-strategien så hurtigt som muligt, dvs. i slutningen af 2003.

| (123) | Tyskland fremførte, at FBS ved at træffe de omtalte foranstaltninger har handlet som en privat markedsøkonomisk investor, da FBS' forretningsmæssige beslutninger var baseret på LCC-strategien og de individuelle kontrakter blev indgået på grundlag af en solid forretningsplan, der var udarbejdet af konsulentfirmaet. Tyskland henviste desuden til vurderingerne fra de to konsulentfirmaer [...] og [...], som FBS havde bedt om at undersøge, hvorvidt princippet om en privat markedsøkonomisk investor var i overensstemmelse med LCC-strategien og de individuelle kontrakter, hvilket har vist sig at være tilfældet. |
| --- | --- |

(123)

Tyskland fremførte, at FBS ved at træffe de omtalte foranstaltninger har handlet som en privat markedsøkonomisk investor, da FBS' forretningsmæssige beslutninger var baseret på LCC-strategien og de individuelle kontrakter blev indgået på grundlag af en solid forretningsplan, der var udarbejdet af konsulentfirmaet. Tyskland henviste desuden til vurderingerne fra de to konsulentfirmaer [...] og [...], som FBS havde bedt om at undersøge, hvorvidt princippet om en privat markedsøkonomisk investor var i overensstemmelse med LCC-strategien og de individuelle kontrakter, hvilket har vist sig at være tilfældet.

| (124) | Ifølge Tyskland er revisorerne nået til den konklusion, at det både for så vidt angår ledelsesbeslutningen om den strategiske omlægning og indførelsen af en ordning med økonomiske incitamenter kunne påvises, at en privat markedsøkonomisk investor ville have truffet de samme beslutninger i en lignende situation. For så vidt angår easyJet-kontrakten fra 2003 og de i tabel 6 angivne individuelle kontrakter (bortset fra kontrakten med V-Bird), beregnede [...] de relevante kapitalværdier (nettonutidsværdier), som hver især alle var positive. [...] er følgelig nået til den konklusion, at en privat markedsøkonomisk investor havde handlet på nøjagtig samme måde som FBS. Alligevel har [...] udtrykt tvivl om den af parterne oprindeligt aftalte løbetid på easyJet-kontrakten fra 2003. [...] har gjort gældende, at i betragtning af kontraktens løbetid (10 år med mulighed for forlængelse med yderligere 10 år) ville en privat markedsøkonomisk investor ved indgåelsen af en sådan kontrakt højst sandsynligt have taget højde for kontraktens konsekvenser for den fremtidige drift af BER, som efter planen skulle åbne inden udløbet af easyJet-kontrakten fra 2003 (39). Ifølge [...] ville eksistensen af easyJet-kontrakten fra 2003 i givet fald have haft negativ indvirkning på de afgifter, som FBS havde kunnet forhandle sig frem til med andre luftfartsselskaber for anvendelsen af BER, hvilket ville have haft negative konsekvenser for rentabiliteten af den fremtidige lufthavn. Tyskland meddelte imidlertid, at betænkelighederne med hensyn til den oprindeligt fastsatte løbetid på den kontrakt, der var indgået med easyJet i 2003, ikke længere har relevans, da denne kontrakt blev ændret ved ændringskontrakten fra 2007. Ændringskontrakten indeholdt en bestemmelse, i henhold til hvilken kontrakten ville ophøre på tidspunktet for åbningen af BER, som dengang var planlagt til at skulle finde sted i 2011. |
| --- | --- |

(124)

Ifølge Tyskland er revisorerne nået til den konklusion, at det både for så vidt angår ledelsesbeslutningen om den strategiske omlægning og indførelsen af en ordning med økonomiske incitamenter kunne påvises, at en privat markedsøkonomisk investor ville have truffet de samme beslutninger i en lignende situation. For så vidt angår easyJet-kontrakten fra 2003 og de i tabel 6 angivne individuelle kontrakter (bortset fra kontrakten med V-Bird), beregnede [...] de relevante kapitalværdier (nettonutidsværdier), som hver især alle var positive. [...] er følgelig nået til den konklusion, at en privat markedsøkonomisk investor havde handlet på nøjagtig samme måde som FBS. Alligevel har [...] udtrykt tvivl om den af parterne oprindeligt aftalte løbetid på easyJet-kontrakten fra 2003. [...] har gjort gældende, at i betragtning af kontraktens løbetid (10 år med mulighed for forlængelse med yderligere 10 år) ville en privat markedsøkonomisk investor ved indgåelsen af en sådan kontrakt højst sandsynligt have taget højde for kontraktens konsekvenser for den fremtidige drift af BER, som efter planen skulle åbne inden udløbet af easyJet-kontrakten fra 2003 (39). Ifølge [...] ville eksistensen af easyJet-kontrakten fra 2003 i givet fald have haft negativ indvirkning på de afgifter, som FBS havde kunnet forhandle sig frem til med andre luftfartsselskaber for anvendelsen af BER, hvilket ville have haft negative konsekvenser for rentabiliteten af den fremtidige lufthavn. Tyskland meddelte imidlertid, at betænkelighederne med hensyn til den oprindeligt fastsatte løbetid på den kontrakt, der var indgået med easyJet i 2003, ikke længere har relevans, da denne kontrakt blev ændret ved ændringskontrakten fra 2007. Ændringskontrakten indeholdt en bestemmelse, i henhold til hvilken kontrakten ville ophøre på tidspunktet for åbningen af BER, som dengang var planlagt til at skulle finde sted i 2011.

| (125) | Desuden var Tyskland i sit svar på de bemærkninger, der var blevet fremsat af andre interesserede parter, af den opfattelse, at enkelte interesserede parters bemærkninger vedrørende afgiftsordningen fra 2004 og de individuelle kontrakter med lavprisselskaber til dels er fejlagtige og revet ud af en sammenhæng. Tyskland understregede, at afgiftsordningen for Schönefeld skulle fremme opstarten af nye destinationer, og at den havde været uden forskelsbehandling, idet ethvert luftfartsselskab, som lykkedes med at tiltrække et tilstrækkeligt antal passagerer, eller som startede nye ruter eller øgede sine frekvenser i Schönefeld, profiterede af rabatterne. |
| --- | --- |

(125)

Desuden var Tyskland i sit svar på de bemærkninger, der var blevet fremsat af andre interesserede parter, af den opfattelse, at enkelte interesserede parters bemærkninger vedrørende afgiftsordningen fra 2004 og de individuelle kontrakter med lavprisselskaber til dels er fejlagtige og revet ud af en sammenhæng. Tyskland understregede, at afgiftsordningen for Schönefeld skulle fremme opstarten af nye destinationer, og at den havde været uden forskelsbehandling, idet ethvert luftfartsselskab, som lykkedes med at tiltrække et tilstrækkeligt antal passagerer, eller som startede nye ruter eller øgede sine frekvenser i Schönefeld, profiterede af rabatterne.

6.5.   easyJet-lejekontrakten fra 2004 (foranstaltning 4)

| (126) | Hvad angår easyJets anvendelse af terminal B, henviste Tyskland til, at easyJet kun har lejet en del (24 %) af det disponible areal i terminal B. Ifølge Tyskland var det gængs praksis i internationale lufthavne, at ét bestemt luftfartsselskab får tildelt kontorarealer og check-in-skranker i et bestemt område af en terminal, og følgelig er der ikke tale om positiv særbehandling. |
| --- | --- |

(126)

Hvad angår easyJets anvendelse af terminal B, henviste Tyskland til, at easyJet kun har lejet en del (24 %) af det disponible areal i terminal B. Ifølge Tyskland var det gængs praksis i internationale lufthavne, at ét bestemt luftfartsselskab får tildelt kontorarealer og check-in-skranker i et bestemt område af en terminal, og følgelig er der ikke tale om positiv særbehandling.

| (127) | Med hensyn til den eneret, som blev indrømmet easyJet, meddelte Tyskland, at det i betragtning af easyJets høje passagertal af rent praktiske årsager ikke har været muligt for andre luftfartsselskaber at benytte terminal B, da terminalens kapacitet allerede var overskredet på grund af easyJets anvendelse heraf. |
| --- | --- |

(127)

Med hensyn til den eneret, som blev indrømmet easyJet, meddelte Tyskland, at det i betragtning af easyJets høje passagertal af rent praktiske årsager ikke har været muligt for andre luftfartsselskaber at benytte terminal B, da terminalens kapacitet allerede var overskredet på grund af easyJets anvendelse heraf.

| (128) | Tyskland anførte også, at andre luftfartsselskaber ligeledes er blevet indrømmet eneret til at benytte bestemte terminalområder i Schönefeld lufthavn. Især Lufthansa-koncernen (Condor, SunExpress og Germanwings) har tidligere profiteret af eneretten til at benytte terminal D, da denne terminal blev bygget i 2004-2005. |
| --- | --- |

(128)

Tyskland anførte også, at andre luftfartsselskaber ligeledes er blevet indrømmet eneret til at benytte bestemte terminalområder i Schönefeld lufthavn. Især Lufthansa-koncernen (Condor, SunExpress og Germanwings) har tidligere profiteret af eneretten til at benytte terminal D, da denne terminal blev bygget i 2004-2005.

| (129) | Tyskland såede i øvrigt tvivl om bemærkningerne fra enkelte interesserede parter med hensyn til foranstaltning 4 og hævdede, at de lejedata, som nogle af disse interesserede parter har oplyst, er fejlagtige og ubegrundede. Den leje, som easyJet betaler, er blevet fastsat i forhold til den markedsgængse leje for Schönefeld. Tyskland var af den opfattelse, at i modsætning til, hvad enkelte interesserede parter påstår, kunne lejerne i Schönefeld ikke sammenlignes med dem i Tegel. |
| --- | --- |

(129)

Tyskland såede i øvrigt tvivl om bemærkningerne fra enkelte interesserede parter med hensyn til foranstaltning 4 og hævdede, at de lejedata, som nogle af disse interesserede parter har oplyst, er fejlagtige og ubegrundede. Den leje, som easyJet betaler, er blevet fastsat i forhold til den markedsgængse leje for Schönefeld. Tyskland var af den opfattelse, at i modsætning til, hvad enkelte interesserede parter påstår, kunne lejerne i Schönefeld ikke sammenlignes med dem i Tegel.

| (130) | For så vidt angår de mulige fordele for easyJet som følge af det særlige bagagetransportsystem i terminal B, meddelte Tyskland, at systemet er fremstillet af den samme virksomhed som bagagetransportsystemet i terminal A, og at det er konstrueret ud fra de samme tekniske standarder. Ikke desto mindre betyder den indbyggede røntgenteknik, at systemet i terminal B er mere komplekst, hvilket resulterer i en mindre teknisk kapacitet, længere bagageudleveringstider og flere driftsforstyrrelser. For så vidt udgør bagagetransportsystemet i terminal B i forhold til luftfartsselskaber, som afvikler deres flytrafik via terminal A, faktisk en ulempe for easyJet. Endvidere er det i kraft af bygningens placering muligt at transportere bagage til det ventende fly væsentligt hurtigere fra terminal A end fra terminal B. Dette giver easyJet en yderligere ulempe i forhold til de luftfartsselskaber, der er hjemmehørende i terminal A. |
| --- | --- |

(130)

For så vidt angår de mulige fordele for easyJet som følge af det særlige bagagetransportsystem i terminal B, meddelte Tyskland, at systemet er fremstillet af den samme virksomhed som bagagetransportsystemet i terminal A, og at det er konstrueret ud fra de samme tekniske standarder. Ikke desto mindre betyder den indbyggede røntgenteknik, at systemet i terminal B er mere komplekst, hvilket resulterer i en mindre teknisk kapacitet, længere bagageudleveringstider og flere driftsforstyrrelser. For så vidt udgør bagagetransportsystemet i terminal B i forhold til luftfartsselskaber, som afvikler deres flytrafik via terminal A, faktisk en ulempe for easyJet. Endvidere er det i kraft af bygningens placering muligt at transportere bagage til det ventende fly væsentligt hurtigere fra terminal A end fra terminal B. Dette giver easyJet en yderligere ulempe i forhold til de luftfartsselskaber, der er hjemmehørende i terminal A.

| (131) | Tyskland fremførte, at selv om dette hævdes i bemærkningerne fra enkelte interesserede parter, er bagagetransportsystemet for easyJet ikke blevet fornyet. Røntgenanlægget er udelukkende blevet indbygget i det eksisterende bagagetransportsystem i 2003 af sikkerhedsmæssige årsager. |
| --- | --- |

(131)

Tyskland fremførte, at selv om dette hævdes i bemærkningerne fra enkelte interesserede parter, er bagagetransportsystemet for easyJet ikke blevet fornyet. Røntgenanlægget er udelukkende blevet indbygget i det eksisterende bagagetransportsystem i 2003 af sikkerhedsmæssige årsager.

| (132) | Endelig anførte Tyskland, at easyJet har fået anvist terminal B på baggrund af sit afviklede passagertal, og at dette er sket på grundlag af ikke-diskriminerende og relevante kriterier uden forinden at gennemføre en udbudsprocedure, hvilket imidlertid ikke er påbudt for sådanne tilfælde i hverken tysk ret eller EU-retten. Da easyJet i 2004 besluttede sig for at etablere flydrift i Schönefeld, var det ifølge Tyskland klart og tydeligt, at dette luftfartsselskab allerede fra starten ville have en betragtelig andel af lufthavnens samlede passagertal. Allerede i 2004 udgjorde easyJets andel 30 % af det samlede passagertal i Schönefeld. Det har været passende og hensigtsmæssigt at samle easyJet-trafikken i én enkelt terminal, i hvilken forbindelse terminal B i lyset af sin ledige kapacitet er blevet anset for at være den bedst egnede terminal. Ifølge Tyskland var andre luftfartsselskaber hverken blevet hindret adgang til Schönefeld eller begrænset i deres adgang hertil, idet lufthavnen havde tilstrækkelig kapacitet til alle potentielt interesserede luftfartsselskaber. |
| --- | --- |

(132)

Endelig anførte Tyskland, at easyJet har fået anvist terminal B på baggrund af sit afviklede passagertal, og at dette er sket på grundlag af ikke-diskriminerende og relevante kriterier uden forinden at gennemføre en udbudsprocedure, hvilket imidlertid ikke er påbudt for sådanne tilfælde i hverken tysk ret eller EU-retten. Da easyJet i 2004 besluttede sig for at etablere flydrift i Schönefeld, var det ifølge Tyskland klart og tydeligt, at dette luftfartsselskab allerede fra starten ville have en betragtelig andel af lufthavnens samlede passagertal. Allerede i 2004 udgjorde easyJets andel 30 % af det samlede passagertal i Schönefeld. Det har været passende og hensigtsmæssigt at samle easyJet-trafikken i én enkelt terminal, i hvilken forbindelse terminal B i lyset af sin ledige kapacitet er blevet anset for at være den bedst egnede terminal. Ifølge Tyskland var andre luftfartsselskaber hverken blevet hindret adgang til Schönefeld eller begrænset i deres adgang hertil, idet lufthavnen havde tilstrækkelig kapacitet til alle potentielt interesserede luftfartsselskaber.

7.   VURDERING AF STØTTEFORANSTALTNINGEN

| (133) | I henhold til artikel 107, stk. 1, i TEUF er statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, uforenelig med det indre marked, i det omfang den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne. |
| --- | --- |

(133)

I henhold til artikel 107, stk. 1, i TEUF er statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, uforenelig med det indre marked, i det omfang den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne.

| (134) | De anførte kriterier i artikel 107, stk. 1, i TEUF er kumulative. Med henblik på at vurdere, hvorvidt en foranstaltning skal anses for at være statsstøtte i henhold til artikel 107, stk. 1, i TEUF, skal enhver af de fire følgende forudsætninger være opfyldt. Den finansielle støtte






  — | ydes af staten eller ved hjælp af statsmidler |
| --- | --- | --- |

(134)

De anførte kriterier i artikel 107, stk. 1, i TEUF er kumulative. Med henblik på at vurdere, hvorvidt en foranstaltning skal anses for at være statsstøtte i henhold til artikel 107, stk. 1, i TEUF, skal enhver af de fire følgende forudsætninger være opfyldt. Den finansielle støtte

—

ydes af staten eller ved hjælp af statsmidler

| — | begunstiger visse virksomheder eller visse produktioner |
| --- | --- |

—

begunstiger visse virksomheder eller visse produktioner

| — | fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencen |
| --- | --- |

—

fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencen

| — | påvirker handelen mellem medlemsstater. |
| --- | --- |

—

påvirker handelen mellem medlemsstater.

| (135) | I den foreliggende sag anførte Tyskland, at FBS til enhver tid havde handlet som en privat markedsøkonomisk investor, som lader sig lede af rentabilitetsudsigter, ville have handlet i en lignende situation, således at der i forbindelse med de omtalte foranstaltninger ikke er opstået nogen økonomisk fordel, som virksomheden ikke kunne have opnået under normale markedsbetingelser. Hvis dette er tilfældet, udgør de af FBS gennemførte foranstaltninger ikke statsstøtte. |
| --- | --- |

(135)

I den foreliggende sag anførte Tyskland, at FBS til enhver tid havde handlet som en privat markedsøkonomisk investor, som lader sig lede af rentabilitetsudsigter, ville have handlet i en lignende situation, således at der i forbindelse med de omtalte foranstaltninger ikke er opstået nogen økonomisk fordel, som virksomheden ikke kunne have opnået under normale markedsbetingelser. Hvis dette er tilfældet, udgør de af FBS gennemførte foranstaltninger ikke statsstøtte.

7.1.   Princippet om den private markedsøkonomiske — generelle overvejelser

| (136) | Med henblik på at vurdere, hvorvidt en kontrakt indgået af en offentlig virksomhed med en tredjemand om levering af varer eller tjenesteydelser giver denne tredjemand en økonomisk fordel, undersøger Kommissionen, om en privat markedsøkonomisk investor og lader sig lede af rentabilitetsudsigter, ville have truffet lignende foranstaltninger i en sammenlignelig situation. Den adfærd, som en offentlig virksomhed — såsom FBS — udviser, kan sammenlignes med en hypotetisk privat investors, der opererer på markedsøkonomiske vilkår, med hensyn til hvordan denne private markedsøkonomiske investor, ville have ageret i forbindelse med indgåelsen af den pågældende handel under hensyntagen til de oplysninger, som var tilgængelige på dette tidspunkt, og den forventede udvikling, uafhængigt af hvad der herefter skete. |
| --- | --- |

(136)

Med henblik på at vurdere, hvorvidt en kontrakt indgået af en offentlig virksomhed med en tredjemand om levering af varer eller tjenesteydelser giver denne tredjemand en økonomisk fordel, undersøger Kommissionen, om en privat markedsøkonomisk investor og lader sig lede af rentabilitetsudsigter, ville have truffet lignende foranstaltninger i en sammenlignelig situation. Den adfærd, som en offentlig virksomhed — såsom FBS — udviser, kan sammenlignes med en hypotetisk privat investors, der opererer på markedsøkonomiske vilkår, med hensyn til hvordan denne private markedsøkonomiske investor, ville have ageret i forbindelse med indgåelsen af den pågældende handel under hensyntagen til de oplysninger, som var tilgængelige på dette tidspunkt, og den forventede udvikling, uafhængigt af hvad der herefter skete.

| (137) | Kriteriet for den forventede rentabilitet for den pågældende offentlige virksomhed har således central betydning. Det betyder ikke nødvendigvis, at investoren kun skal indgå en handel ud fra kortsigtede rentabilitetsudsigter, med det formål at sikre at handelen ikke indeholder statsstøtte. I henhold til Domstolens dom kan en offentlig investors adfærd sammenlignes med en privat investors, der lader sig lede af langsigtede rentabilitetsudsigter (40). |
| --- | --- |

(137)

Kriteriet for den forventede rentabilitet for den pågældende offentlige virksomhed har således central betydning. Det betyder ikke nødvendigvis, at investoren kun skal indgå en handel ud fra kortsigtede rentabilitetsudsigter, med det formål at sikre at handelen ikke indeholder statsstøtte. I henhold til Domstolens dom kan en offentlig investors adfærd sammenlignes med en privat investors, der lader sig lede af langsigtede rentabilitetsudsigter (40).

| (138) | I den foreliggende sag har Kommissionen først undersøgt, om den LCC-strategi, som FBS har forfulgt siden 2003, kunne have tilvejebragt mellem- og langsigtede positive resultater, og om det ville have været hensigtsmæssigt at lukke Schönefeld af rentabilitetsårsager. Efterfølgende har Kommissionen undersøgt hver enkelt foranstaltning, som var genstand for den formelle undersøgelse, i henhold til princippet om den private markedsøkonomiske investor. Denne undersøgelse viste, at der i forbindelse med de undersøgte foranstaltninger ikke var tale om statsstøtte. |
| --- | --- |

(138)

I den foreliggende sag har Kommissionen først undersøgt, om den LCC-strategi, som FBS har forfulgt siden 2003, kunne have tilvejebragt mellem- og langsigtede positive resultater, og om det ville have været hensigtsmæssigt at lukke Schönefeld af rentabilitetsårsager. Efterfølgende har Kommissionen undersøgt hver enkelt foranstaltning, som var genstand for den formelle undersøgelse, i henhold til princippet om den private markedsøkonomiske investor. Denne undersøgelse viste, at der i forbindelse med de undersøgte foranstaltninger ikke var tale om statsstøtte.

7.2.   Foranalyse: vurdering af FBS' strategiske løsningsmodeller ud fra den private investors synspunkt, der opererer på markedsøkonomiske vilkår

| (139) | I afsnit 2, 3.1 og 3.2 blev der givet en beskrivelse af de økonomiske sammenhænge, som dannede udgangspunkt for FBS' drift af Schönefeld lufthavn i begyndelsen af 1990'erne og i 2003. |
| --- | --- |

(139)

I afsnit 2, 3.1 og 3.2 blev der givet en beskrivelse af de økonomiske sammenhænge, som dannede udgangspunkt for FBS' drift af Schönefeld lufthavn i begyndelsen af 1990'erne og i 2003.

| (140) | Som det fremgår af disse afsnit, drev FBS også de andre berlinske lufthavne, dvs. Tempelhof og Tegel. Tempelhof blev på grund af sin særlige situation og beliggenheden i bykernen allerede fra starten ikke taget i betragtning som egnet infrastruktur i forbindelse med en udvidelse. Tegel var en moderne lufthavn, som for både luftfartsselskaber og passagerer samlet set var mere attraktiv end Schönefeld, idet den rådede over en mere moderne infrastruktur og lå tættere på bykernen. Allerede i 1990'erne havde Tegel en kapacitetsudnyttelse på næsten 100 % og kunne ikke udvides væsentligt med henblik på at forhindre langsigtede kapacitetsflaskehalse. I forhold hertil blev Schönefelds kapacitet slet ikke udnyttet i tilstrækkeligt omfang, og lufthavnen kunne udvides efter behov. |
| --- | --- |

(140)

Som det fremgår af disse afsnit, drev FBS også de andre berlinske lufthavne, dvs. Tempelhof og Tegel. Tempelhof blev på grund af sin særlige situation og beliggenheden i bykernen allerede fra starten ikke taget i betragtning som egnet infrastruktur i forbindelse med en udvidelse. Tegel var en moderne lufthavn, som for både luftfartsselskaber og passagerer samlet set var mere attraktiv end Schönefeld, idet den rådede over en mere moderne infrastruktur og lå tættere på bykernen. Allerede i 1990'erne havde Tegel en kapacitetsudnyttelse på næsten 100 % og kunne ikke udvides væsentligt med henblik på at forhindre langsigtede kapacitetsflaskehalse. I forhold hertil blev Schönefelds kapacitet slet ikke udnyttet i tilstrækkeligt omfang, og lufthavnen kunne udvides efter behov.

| (141) | På denne baggrund var et andet vigtigt element udsigten til etableringen af en ny storlufthavn i Berlin, som skulle erstatte alle de eksisterende berlinske lufthavne og være placeret i Schönefeld. Som nævnt i betragtning 14 blev beslutningen om gennemførelse af et sådant projekt formaliseret ved konsensusbeslutningen i maj 1996 mellem den tyske forbundsregering og delstaterne Berlin og Brandenburg. |
| --- | --- |

(141)

På denne baggrund var et andet vigtigt element udsigten til etableringen af en ny storlufthavn i Berlin, som skulle erstatte alle de eksisterende berlinske lufthavne og være placeret i Schönefeld. Som nævnt i betragtning 14 blev beslutningen om gennemførelse af et sådant projekt formaliseret ved konsensusbeslutningen i maj 1996 mellem den tyske forbundsregering og delstaterne Berlin og Brandenburg.

| (142) | Det tredje vigtige element var det mislykkede forsøg i 1990'erne på at flytte en del af flytrafikken fra Tegel til Schönefeld samt den kendsgerning, at der efter en stagnation i anden halvdel af 1990'erne kunne konstateres en støt stigning i flytrafikken mellem 2000 og 2003. I 2003 måtte de offentlige myndigheder indrømme, at privatiseringen af de berlinske lufthavne var mislykkedes. |
| --- | --- |

(142)

Det tredje vigtige element var det mislykkede forsøg i 1990'erne på at flytte en del af flytrafikken fra Tegel til Schönefeld samt den kendsgerning, at der efter en stagnation i anden halvdel af 1990'erne kunne konstateres en støt stigning i flytrafikken mellem 2000 og 2003. I 2003 måtte de offentlige myndigheder indrømme, at privatiseringen af de berlinske lufthavne var mislykkedes.

| (143) | Dette førte i 2003 til, at myndighederne og FBS undersøgte de forskellige strategiske løsningsmodeller, der var til rådighed for FBS. Som det fremgår af det ovenstående, blev der på det tidspunkt ikke sat spørgsmålstegn ved målet om et etablere en kommende storlufthavn i Berlin på lokaliteten Schönefeld under inddragelse af en del af den i Schönefeld eksisterende infrastruktur. (41) Det var følgelig målet for FBS og de offentlige myndigheder at finde en optimal strategi for Schönefeld for perioden fra 2003 og frem til den planlagte åbning af BER i 2011. Som nævnt i betragtning 28 blev der iværksat en undersøgelse ved et konsulentfirma (»UBG-undersøgelsen«), hvor der blev anbefalet en strategi (LCC-strategien) for skabelsen af incitamenter for lavprisselskaber (»Low Cost Carrier« (LCC)). |
| --- | --- |

(143)

Dette førte i 2003 til, at myndighederne og FBS undersøgte de forskellige strategiske løsningsmodeller, der var til rådighed for FBS. Som det fremgår af det ovenstående, blev der på det tidspunkt ikke sat spørgsmålstegn ved målet om et etablere en kommende storlufthavn i Berlin på lokaliteten Schönefeld under inddragelse af en del af den i Schönefeld eksisterende infrastruktur. (41) Det var følgelig målet for FBS og de offentlige myndigheder at finde en optimal strategi for Schönefeld for perioden fra 2003 og frem til den planlagte åbning af BER i 2011. Som nævnt i betragtning 28 blev der iværksat en undersøgelse ved et konsulentfirma (»UBG-undersøgelsen«), hvor der blev anbefalet en strategi (LCC-strategien) for skabelsen af incitamenter for lavprisselskaber (»Low Cost Carrier« (LCC)).

| (144) | Foruden LCC-strategien (løsningsmodel 1) rådede FBS fortsat over to løsningsmodeller for at videreføre den indtil på daværende tidspunkt i Schönefeld gennemførte strategi (løsningsmodel 2) eller midlertidigt at lukke Schönefeld indtil åbningen af den nye storlufthavn BER (løsningsmodel 3). |
| --- | --- |

(144)

Foruden LCC-strategien (løsningsmodel 1) rådede FBS fortsat over to løsningsmodeller for at videreføre den indtil på daværende tidspunkt i Schönefeld gennemførte strategi (løsningsmodel 2) eller midlertidigt at lukke Schönefeld indtil åbningen af den nye storlufthavn BER (løsningsmodel 3).

7.2.1.   Sammenligning af løsningsmodel 1 og 2

| (145) | Som det vil fremgå af det følgende, ville det for en privat markedsøkonomisk investor og lader sig lede af mellem- til langsigtede rentabilitetsudsigter, og som agerer på vegne af FBS, have været hensigtsmæssigt at vælge løsningsmodel 1 frem for løsningsmodel 2. |
| --- | --- |

(145)

Som det vil fremgå af det følgende, ville det for en privat markedsøkonomisk investor og lader sig lede af mellem- til langsigtede rentabilitetsudsigter, og som agerer på vegne af FBS, have været hensigtsmæssigt at vælge løsningsmodel 1 frem for løsningsmodel 2.

UBG-undersøgelsen

| (146) | Som nævnt i betragtning 29 og 30 påviste konsulentfirmaet, at der af mange forskellige strukturelle årsager var potentiale for en væsentlig udvidelse af lufttrafikken i Berlin, og at Berlin i sammenligning med andre hovedstæder i 2003 stadig havde et betydeligt potentiale for etablering af og vækst i LCC-trafikken. |
| --- | --- |

(146)

Som nævnt i betragtning 29 og 30 påviste konsulentfirmaet, at der af mange forskellige strukturelle årsager var potentiale for en væsentlig udvidelse af lufttrafikken i Berlin, og at Berlin i sammenligning med andre hovedstæder i 2003 stadig havde et betydeligt potentiale for etablering af og vækst i LCC-trafikken.

| (147) | Konsulentfirmaet udarbejdede en sammenligning af LCC-trafikken i Berlin og andre storbyer. Det viste sig, at LCC-frekvenserne pr. indbygger i storbyområdet Berlin var væsentligt lavere (0,011) end i andre europæiske storbyer såsom London (0,029), Bruxelles (0,040), Køln (0,030) og Dublin (0,051). Sammenligningen viste også, at LCC-frekvensernes procentvise andel af de samlede frekvenser i Berlin var væsentligt lavere end i andre vigtige europæiske byer. Med udgangspunkt i disse tal kunne den procentvise andel skønsmæssigt forhøjes fra [...] til mindst [...] og muligvis endda til [...]. |
| --- | --- |

(147)

Konsulentfirmaet udarbejdede en sammenligning af LCC-trafikken i Berlin og andre storbyer. Det viste sig, at LCC-frekvenserne pr. indbygger i storbyområdet Berlin var væsentligt lavere (0,011) end i andre europæiske storbyer såsom London (0,029), Bruxelles (0,040), Køln (0,030) og Dublin (0,051). Sammenligningen viste også, at LCC-frekvensernes procentvise andel af de samlede frekvenser i Berlin var væsentligt lavere end i andre vigtige europæiske byer. Med udgangspunkt i disse tal kunne den procentvise andel skønsmæssigt forhøjes fra [...] til mindst [...] og muligvis endda til [...].

| (148) | På basis af erfaringerne i andre vigtige europæiske byer skønnede konsulentfirmaet, at det i forbindelse med foranstaltninger til udvidelse af LCC-trafikken ville være to tredjedele af den yderligere trafik, som kunne tilskrives »nye passagerer«, dvs. passagerer, som ikke ville have fløjet fra Berlin, hvis de omtalte foranstaltninger ikke havde skaffet et yderligere LCC-udbud (42). Ifølge konsulentfirmaet kunne det forventes, at en del af disse »nye passagerer« ville blive »absorberet« af andre transportmidler såsom tog eller bus. |
| --- | --- |

(148)

På basis af erfaringerne i andre vigtige europæiske byer skønnede konsulentfirmaet, at det i forbindelse med foranstaltninger til udvidelse af LCC-trafikken ville være to tredjedele af den yderligere trafik, som kunne tilskrives »nye passagerer«, dvs. passagerer, som ikke ville have fløjet fra Berlin, hvis de omtalte foranstaltninger ikke havde skaffet et yderligere LCC-udbud (42). Ifølge konsulentfirmaet kunne det forventes, at en del af disse »nye passagerer« ville blive »absorberet« af andre transportmidler såsom tog eller bus.

| (149) | På grundlag af disse analyser viste konsulentfirmaets prognose, at potentialet for øget LCC-trafik i Schönefeld på kort sigt, dvs. mellem 2003 og 2005, lå på 600 000 til 900 000 passagerer pr. år, samt på mellemlang sigt, dvs. mellem 2005 og 2010, på yderligere 300 000 passagerer pr. år. Som følge af denne stærke stigning kunne det forventes, at der i Schönefeld kunne afvikles mellem 3 mio. og 4,2 mio. flere passagerer end i 2003. Det betød, at FBS kunne håbe på at nå et samlet passagervolumen i 2010 på mellem 4,7 mio. og 5,9 mio. passagerer i Schönefeld (43). |
| --- | --- |

(149)

På grundlag af disse analyser viste konsulentfirmaets prognose, at potentialet for øget LCC-trafik i Schönefeld på kort sigt, dvs. mellem 2003 og 2005, lå på 600 000 til 900 000 passagerer pr. år, samt på mellemlang sigt, dvs. mellem 2005 og 2010, på yderligere 300 000 passagerer pr. år. Som følge af denne stærke stigning kunne det forventes, at der i Schönefeld kunne afvikles mellem 3 mio. og 4,2 mio. flere passagerer end i 2003. Det betød, at FBS kunne håbe på at nå et samlet passagervolumen i 2010 på mellem 4,7 mio. og 5,9 mio. passagerer i Schönefeld (43).

| (150) | Derefter blev der i UBG-undersøgelsen foretaget en vurdering af gennemførligheden af en strategi rettet mod lavprisselskaber i Schönefeld, hvor mulige hindringer og faktorer, som kunne begrænse en sådan strategis succes, blev undersøgt. |
| --- | --- |

(150)

Derefter blev der i UBG-undersøgelsen foretaget en vurdering af gennemførligheden af en strategi rettet mod lavprisselskaber i Schönefeld, hvor mulige hindringer og faktorer, som kunne begrænse en sådan strategis succes, blev undersøgt.

| (151) | Først og fremmest blev lavprisselskabernes operationelle krav analyseret indgående, der på forskellige områder adskiller fra sig de krav, som traditionelle luftfartsselskaber stiller. Analysen var baseret på situationen i en række europæiske lufthavne, der benyttes af lavprisselskaber. Den viste, at lavprisselskaberne forventede følgende hovedkrav opfyldt:






  — | korte turnaround-tider (25-30 minutter (44)) — vigtigste krav |
| --- | --- | --- |

(151)

Først og fremmest blev lavprisselskabernes operationelle krav analyseret indgående, der på forskellige områder adskiller fra sig de krav, som traditionelle luftfartsselskaber stiller. Analysen var baseret på situationen i en række europæiske lufthavne, der benyttes af lavprisselskaber. Den viste, at lavprisselskaberne forventede følgende hovedkrav opfyldt:

—

korte turnaround-tider (25-30 minutter (44)) — vigtigste krav

| — | minimale lufthavnsydelser ved afvikling af passagerer og håndtering af bagage, men en høj kvalitetsstandard i forbindelse med de påkrævede ydelser |
| --- | --- |

—

minimale lufthavnsydelser ved afvikling af passagerer og håndtering af bagage, men en høj kvalitetsstandard i forbindelse med de påkrævede ydelser

| — | »walk boarding« (45) i stedet for den bekostelige anvendelse af passagerbroer, med kortere afstand mellem terminal og forplads |
| --- | --- |

—

»walk boarding« (45) i stedet for den bekostelige anvendelse af passagerbroer, med kortere afstand mellem terminal og forplads

| — | enkel og funktionel infrastruktur uden dyre IT-systemer, intuitiv og enkel skiltning i lufthavnen |
| --- | --- |

—

enkel og funktionel infrastruktur uden dyre IT-systemer, intuitiv og enkel skiltning i lufthavnen

| — | tilstrækkelige trafikforbindelser til lufthavnen |
| --- | --- |

—

tilstrækkelige trafikforbindelser til lufthavnen

| — | eksklusiv benyttelse af gates, salgs- og check-in-skranker samt tilrådighedsstillelse af tilstrækkelige kontorarealer til lavprisselskaberne. |
| --- | --- |

—

eksklusiv benyttelse af gates, salgs- og check-in-skranker samt tilrådighedsstillelse af tilstrækkelige kontorarealer til lavprisselskaberne.

| (152) | Ifølge konsulentfirmaet kunne Schönefeld i det store og hele opfylde disse krav. Navnlig var der i Schönefeld rent operationelt mulighed for korte turnaround-tider. Derudover fremhævede konsulentfirmaet tilstedeværelsen af optimale bus-, tog- og bilforbindelser til lufthavnen. Ikke desto mindre blev der i undersøgelsen konstateret forskellige relativt ubetydelige mangler og svagheder, for så vidt angår »walk boarding«, den eksklusive tildeling af terminalområder og kontorarealer, den intuitive skiltning i lufthavnen og afstandene mellem terminalerne og forpladserne. Delvist med blikket rettet mod de løsninger, som praktiseres i andre lufthavne, der benyttes af lavprisselskaber, anbefalede konsulentfirmaet en række relativt begrænsede mulige tilpasninger for fuldstændigt at imødekomme kravene fra de lavprisselskaber, som var interesseret i at starte flydrift i Schönefeld. Ingen omfattende investeringer i infrastrukturen eller væsentlige ændringer af den eksisterende infrastruktur blev anset for at være nødvendige. Især inden for området »walk boarding« syntes det at være muligt at etablere yderligere walk boarding-gates inden for nogle få måneder og til lave omkostninger. |
| --- | --- |

(152)

Ifølge konsulentfirmaet kunne Schönefeld i det store og hele opfylde disse krav. Navnlig var der i Schönefeld rent operationelt mulighed for korte turnaround-tider. Derudover fremhævede konsulentfirmaet tilstedeværelsen af optimale bus-, tog- og bilforbindelser til lufthavnen. Ikke desto mindre blev der i undersøgelsen konstateret forskellige relativt ubetydelige mangler og svagheder, for så vidt angår »walk boarding«, den eksklusive tildeling af terminalområder og kontorarealer, den intuitive skiltning i lufthavnen og afstandene mellem terminalerne og forpladserne. Delvist med blikket rettet mod de løsninger, som praktiseres i andre lufthavne, der benyttes af lavprisselskaber, anbefalede konsulentfirmaet en række relativt begrænsede mulige tilpasninger for fuldstændigt at imødekomme kravene fra de lavprisselskaber, som var interesseret i at starte flydrift i Schönefeld. Ingen omfattende investeringer i infrastrukturen eller væsentlige ændringer af den eksisterende infrastruktur blev anset for at være nødvendige. Især inden for området »walk boarding« syntes det at være muligt at etablere yderligere walk boarding-gates inden for nogle få måneder og til lave omkostninger.

| (153) | Endvidere vurderede konsulentfirmaet det konkurrencepres, som LCC-driften i Schönefeld ville blive udsat for, hvis FBS skulle beslutte sig for LCC-udvidelsen. Konsulentfirmaet nåede til den konklusion, at konkurrencepresset ville være begrænset, primært fordi de nærmeste internationale lufthavne, som vil kunne afvikle signifikant LCC-trafik, f.eks. Dresden, Leipzig eller Hannover, ligger for langt væk til at kunne udgøre en konkurrencemæssig trussel. Ifølge konsulentfirmaet bekræfter dette, at det betydelige potentiale for LCC-trafik i Berlin-området netop ville kunne realiseres i Schönefeld. |
| --- | --- |

(153)

Endvidere vurderede konsulentfirmaet det konkurrencepres, som LCC-driften i Schönefeld ville blive udsat for, hvis FBS skulle beslutte sig for LCC-udvidelsen. Konsulentfirmaet nåede til den konklusion, at konkurrencepresset ville være begrænset, primært fordi de nærmeste internationale lufthavne, som vil kunne afvikle signifikant LCC-trafik, f.eks. Dresden, Leipzig eller Hannover, ligger for langt væk til at kunne udgøre en konkurrencemæssig trussel. Ifølge konsulentfirmaet bekræfter dette, at det betydelige potentiale for LCC-trafik i Berlin-området netop ville kunne realiseres i Schönefeld.

| (154) | Derudover undersøgte og analyserede konsulentfirmaet de forskellige løsningsmodeller, som FBS havde til rådighed med henblik på at kunne tilbyde lavprisselskaberne attraktive lufthavnsafgifter. Dette aspekt blev betragtet som det afgørende element i en mulig LCC-strategi. Det er et faktum, at lavprisselskaber på grund af deres egen prispolitik i forhold til flypassagerer, som er resultatet af en strategi med et højt volumen og attraktive priser, kræver lave lufthavnsafgifter af lufthavnsoperatørerne. Da lavprisselskaber desuden ofte tilbyder »punkt til punkt«-forbindelser i stedet for »Hub and Spoke«-forbindelser, kan lavprisselskaber på en meget fleksibel og dynamisk måde starte nye ruter, indstille flyvningerne på eksisterende ruter eller øge eller reducere frekvenserne. Herved kan de lægge mere pres på lufthavnsoperatørerne for at opnå de lavest mulige lufthavnsafgifter. Dermed lå det fast, at en LCC-strategi ville være dømt til at mislykkes uden et attraktivt lufthavnsafgiftssystem. |
| --- | --- |

(154)

Derudover undersøgte og analyserede konsulentfirmaet de forskellige løsningsmodeller, som FBS havde til rådighed med henblik på at kunne tilbyde lavprisselskaberne attraktive lufthavnsafgifter. Dette aspekt blev betragtet som det afgørende element i en mulig LCC-strategi. Det er et faktum, at lavprisselskaber på grund af deres egen prispolitik i forhold til flypassagerer, som er resultatet af en strategi med et højt volumen og attraktive priser, kræver lave lufthavnsafgifter af lufthavnsoperatørerne. Da lavprisselskaber desuden ofte tilbyder »punkt til punkt«-forbindelser i stedet for »Hub and Spoke«-forbindelser, kan lavprisselskaber på en meget fleksibel og dynamisk måde starte nye ruter, indstille flyvningerne på eksisterende ruter eller øge eller reducere frekvenserne. Herved kan de lægge mere pres på lufthavnsoperatørerne for at opnå de lavest mulige lufthavnsafgifter. Dermed lå det fast, at en LCC-strategi ville være dømt til at mislykkes uden et attraktivt lufthavnsafgiftssystem.

| (155) | De løsningsmodeller, som konsulentfirmaet har undersøgt og vurderet, var nærmere bestemt i) en generel sænkning af lufthavnsafgifterne, ii) mængderabatter, iii) en præstationsorienteret differentiering og iv) en kombination af de nævnte grundlæggende løsningsmodeller. På basis af henholdsvis en juridisk og en driftsøkonomisk vurdering af disse løsningsmodeller blev der anbefalet et tiltag, som bestod af en kombination af en generel sænkning af lufthavnsafgifterne, en mængderabat for passagerafgifter og en differentiering af afgifterne afhængigt af de tilbudte ydelser, i hvilken forbindelse differentieringen først og fremmest ville betyde en fritagelse for opholdsafgifter ved turnaround-tider på under 30 minutter. Bortset fra den generelle sænkning af lufthavnsafgifterne sigtede disse foranstaltninger specielt mod kun at begunstige lavprisselskaber, som flytter til Schönefeld, og var ikke tiltænkt luftfartsselskaber, som allerede benyttede Schönefeld. Formålet med denne strategi var at tiltrække nye luftfartsselskaber uden negative konsekvenser for de indtægter, der blev genereret af de luftfartsselskaber, som allerede opererede i Schönefeld. |
| --- | --- |

(155)

De løsningsmodeller, som konsulentfirmaet har undersøgt og vurderet, var nærmere bestemt i) en generel sænkning af lufthavnsafgifterne, ii) mængderabatter, iii) en præstationsorienteret differentiering og iv) en kombination af de nævnte grundlæggende løsningsmodeller. På basis af henholdsvis en juridisk og en driftsøkonomisk vurdering af disse løsningsmodeller blev der anbefalet et tiltag, som bestod af en kombination af en generel sænkning af lufthavnsafgifterne, en mængderabat for passagerafgifter og en differentiering af afgifterne afhængigt af de tilbudte ydelser, i hvilken forbindelse differentieringen først og fremmest ville betyde en fritagelse for opholdsafgifter ved turnaround-tider på under 30 minutter. Bortset fra den generelle sænkning af lufthavnsafgifterne sigtede disse foranstaltninger specielt mod kun at begunstige lavprisselskaber, som flytter til Schönefeld, og var ikke tiltænkt luftfartsselskaber, som allerede benyttede Schönefeld. Formålet med denne strategi var at tiltrække nye luftfartsselskaber uden negative konsekvenser for de indtægter, der blev genereret af de luftfartsselskaber, som allerede opererede i Schönefeld.

| (156) | Endelig undersøgte og analyserede konsulentfirmaet forskellige mulige foranstaltninger, som kunne bruges til at øge de ikke-luftfartsrelaterede indtægter — navnlig fra driften af restauranter og fødevarekæder, parkeringsanlæg, shuttle-transport, reklameplads osv. I forbindelse med disse anbefalinger blev der taget hensyn til volumenet og typen (46) af den yderligere trafik, der blev forventet som følge af den foreslåede LCC-strategi. |
| --- | --- |

(156)

Endelig undersøgte og analyserede konsulentfirmaet forskellige mulige foranstaltninger, som kunne bruges til at øge de ikke-luftfartsrelaterede indtægter — navnlig fra driften af restauranter og fødevarekæder, parkeringsanlæg, shuttle-transport, reklameplads osv. I forbindelse med disse anbefalinger blev der taget hensyn til volumenet og typen (46) af den yderligere trafik, der blev forventet som følge af den foreslåede LCC-strategi.

| (157) | I sin undersøgelse tog konsulentfirmaet udgangspunkt i en solid metodik og foretog en detaljeret vurdering, hvor der blev taget højde for alle relevante faktorer. Navnlig kvantificeringen af potentialet for øget LCC-trafik, som baseres på de specifikke karakteristika for byområdet Berlin samt på erfaringerne fra store »benchmark-lufthavne«, er blevet grundigt analyseret. Det var også hensigtsmæssigt at undersøge, hvorvidt konkurrerende lufthavne kunne lægge hindringer i vejen for en LCC-strategi, i hvilken forbindelse konklusionerne i denne analyse er entydige. Undersøgelsen af kravene fra de lavprisselskabers side, der muligvis var interesseret i et etablere drift i Schönefeld, samt undersøgelsen af mulige foranstaltninger ved hjælp af hvilke Schönefeld ville kunne opfylde disse krav til fulde, er ligeledes solidt funderet. Denne analyse er virkelig systematisk og meget detaljeret. Det samme gælder for analysen af de forskellige mulige lufthavnsafgiftssystemer, der skal bruges til at tiltrække lavprisselskaber. |
| --- | --- |

(157)

I sin undersøgelse tog konsulentfirmaet udgangspunkt i en solid metodik og foretog en detaljeret vurdering, hvor der blev taget højde for alle relevante faktorer. Navnlig kvantificeringen af potentialet for øget LCC-trafik, som baseres på de specifikke karakteristika for byområdet Berlin samt på erfaringerne fra store »benchmark-lufthavne«, er blevet grundigt analyseret. Det var også hensigtsmæssigt at undersøge, hvorvidt konkurrerende lufthavne kunne lægge hindringer i vejen for en LCC-strategi, i hvilken forbindelse konklusionerne i denne analyse er entydige. Undersøgelsen af kravene fra de lavprisselskabers side, der muligvis var interesseret i et etablere drift i Schönefeld, samt undersøgelsen af mulige foranstaltninger ved hjælp af hvilke Schönefeld ville kunne opfylde disse krav til fulde, er ligeledes solidt funderet. Denne analyse er virkelig systematisk og meget detaljeret. Det samme gælder for analysen af de forskellige mulige lufthavnsafgiftssystemer, der skal bruges til at tiltrække lavprisselskaber.

| (158) | Det skal ligeledes bemærkes, at konsulentfirmaet i forbindelse med sin undersøgelse udfærdigede en række dokumenter til FBS, som sammen med de dokumenter, som FBS selv havde udarbejdet (herunder en forudgående finansieringsplan af 5. september 2003 med rentabilitetsprognoser), dannede grundlaget for FBS' beslutning. Tabel 8 indeholder en oversigt over det økonomiske resultat, der blev forventet i 2003 som følge af LCC-strategien og en strategi, hvor FBS fortsat ville koncentrere sig om den traditionelle trafik (kaldet »løsningsmodel 1« i det andet konsulentfirmas undersøgelse). Med hensyn til LCC-strategien blev der taget hensyn til to scenarier, nemlig et »pessimistisk scenarie« og et »realistisk scenarie«, som adskiller sig fra hinanden ved størrelsen af den forventede yderligere LCC-trafik.

  Tabel 8


  Finansielle konsekvenser af løsningsmodel 1 og løsningsmodel 2, for så vidt angår den forventede overskudsmargin i Schönefeld i perioden 2003-2012 (i mio. EUR) | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Overskudsmargin uden LCC (løsningsmodel 1) | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| Overskudsmargin med LCC (løsningsmodel 2 – »pessimistisk scenarie«) | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| Overskudsmargin med LCC (løsningsmodel 3 – »realistisk scenarie«) | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| Kilde: | Finansieringsplan for FBS. |

(158)

Det skal ligeledes bemærkes, at konsulentfirmaet i forbindelse med sin undersøgelse udfærdigede en række dokumenter til FBS, som sammen med de dokumenter, som FBS selv havde udarbejdet (herunder en forudgående finansieringsplan af 5. september 2003 med rentabilitetsprognoser), dannede grundlaget for FBS' beslutning. Tabel 8 indeholder en oversigt over det økonomiske resultat, der blev forventet i 2003 som følge af LCC-strategien og en strategi, hvor FBS fortsat ville koncentrere sig om den traditionelle trafik (kaldet »løsningsmodel 1« i det andet konsulentfirmas undersøgelse). Med hensyn til LCC-strategien blev der taget hensyn til to scenarier, nemlig et »pessimistisk scenarie« og et »realistisk scenarie«, som adskiller sig fra hinanden ved størrelsen af den forventede yderligere LCC-trafik.

Tabel 8

Finansielle konsekvenser af løsningsmodel 1 og løsningsmodel 2, for så vidt angår den forventede overskudsmargin i Schönefeld i perioden 2003-2012 (i mio. EUR)

2003

2004

2005

2006

2007

2008

2009

2010

2011

2012

Overskudsmargin uden LCC (løsningsmodel 1)

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

Overskudsmargin med LCC (løsningsmodel 2 – »pessimistisk scenarie«)

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

Overskudsmargin med LCC (løsningsmodel 3 – »realistisk scenarie«)

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

Kilde:

Finansieringsplan for FBS.

| (159) | Både for det »realistiske« og det »pessimistiske« scenarie blev ovenstående skøn afledt af de prognoser for den yderligere LCC-trafik, som konsulentfirmaet havde udarbejdet. Disse skøn bekræfter tendentielt, at LCC-strategien medfører en gunstigere finansiel situation end en kontrafaktisk situation, hvor FBS fortsat satser på traditionelle luftfartsselskaber. FBS måtte ved valg af løsningsmodel 1 reelt regne med fortsat at lide betydelige tab indtil 2012 uden at kunne reducere disse underskud væsentligt. I forhold hertil kunne der med gennemførelsen af LCC-strategien kalkuleres med en væsentlig og vedvarende reduktion af underskuddet, og i det »realistiske scenarie« kunne der forventes en tilbagevenden til rentabilitet fra og med 2009. |
| --- | --- |

(159)

Både for det »realistiske« og det »pessimistiske« scenarie blev ovenstående skøn afledt af de prognoser for den yderligere LCC-trafik, som konsulentfirmaet havde udarbejdet. Disse skøn bekræfter tendentielt, at LCC-strategien medfører en gunstigere finansiel situation end en kontrafaktisk situation, hvor FBS fortsat satser på traditionelle luftfartsselskaber. FBS måtte ved valg af løsningsmodel 1 reelt regne med fortsat at lide betydelige tab indtil 2012 uden at kunne reducere disse underskud væsentligt. I forhold hertil kunne der med gennemførelsen af LCC-strategien kalkuleres med en væsentlig og vedvarende reduktion af underskuddet, og i det »realistiske scenarie« kunne der forventes en tilbagevenden til rentabilitet fra og med 2009.

| (160) | Konklusionerne i UBG-undersøgelsen ville i kombination med FBS' egne prognoser for en privat markedsøkonomisk investor og lader sig lede af mellem- til langsigtede rentabilitetsudsigter, have været betragtet som et solidt grundlag for en strategisk beslutning. For en sådan privat markedsøkonomisk investor ville det dermed have været hensigtsmæssigt at vælge løsningsmodel 1 frem for løsningsmodel 2. |
| --- | --- |

(160)

Konklusionerne i UBG-undersøgelsen ville i kombination med FBS' egne prognoser for en privat markedsøkonomisk investor og lader sig lede af mellem- til langsigtede rentabilitetsudsigter, have været betragtet som et solidt grundlag for en strategisk beslutning. For en sådan privat markedsøkonomisk investor ville det dermed have været hensigtsmæssigt at vælge løsningsmodel 1 frem for løsningsmodel 2.

Det første konsulentfirmas undersøgelse

| (161) | Som allerede nævnt gennemførte konsulentfirmaet [...] (»første konsulentfirma«) på foranledning af FBS en undersøgelse med det formål at underkaste det materiale, som FBS havde baseret sin beslutning vedrørende LCC-strategien på, en stresstest (»det første konsulentfirmas undersøgelse«). I undersøgelsen, der blev færdiggjort i 2007, blev det konkluderet, at det for en privat markedsøkonomisk investor ville have været hensigtsmæssigt at indføre LCC-strategien med den relevante afgiftsordning, dvs. afgiftsordningen fra 2004. Som grundlag for analysen anvendte konsulentfirmaet en række dokumenter fra 2003, navnlig en finansieringsplan, der var udarbejdet af FBS for perioden 2004-2012, samt dokumenter, som konsulentfirmaet havde udfærdiget for FBS i forbindelse med sin undersøgelse. |
| --- | --- |

(161)

Som allerede nævnt gennemførte konsulentfirmaet [...] (»første konsulentfirma«) på foranledning af FBS en undersøgelse med det formål at underkaste det materiale, som FBS havde baseret sin beslutning vedrørende LCC-strategien på, en stresstest (»det første konsulentfirmas undersøgelse«). I undersøgelsen, der blev færdiggjort i 2007, blev det konkluderet, at det for en privat markedsøkonomisk investor ville have været hensigtsmæssigt at indføre LCC-strategien med den relevante afgiftsordning, dvs. afgiftsordningen fra 2004. Som grundlag for analysen anvendte konsulentfirmaet en række dokumenter fra 2003, navnlig en finansieringsplan, der var udarbejdet af FBS for perioden 2004-2012, samt dokumenter, som konsulentfirmaet havde udfærdiget for FBS i forbindelse med sin undersøgelse.

| (162) | Det første konsulentfirmas konklusioner var i overensstemmelse med konklusionerne i UBG-undersøgelsen. Også selv om det første konsulentfirmas undersøgelse ikke er relevant for Kommissionens vurdering, udgør den dog et yderligere element, som bekræfter, at det ville have været hensigtsmæssigt for en privat investor, der opererer under markedsvilkår, at vælge løsningsmodel 1 frem for løsningsmodel 2. |
| --- | --- |

(162)

Det første konsulentfirmas konklusioner var i overensstemmelse med konklusionerne i UBG-undersøgelsen. Også selv om det første konsulentfirmas undersøgelse ikke er relevant for Kommissionens vurdering, udgør den dog et yderligere element, som bekræfter, at det ville have været hensigtsmæssigt for en privat investor, der opererer under markedsvilkår, at vælge løsningsmodel 1 frem for løsningsmodel 2.

Konklusion

| (163) | På baggrund af ovenstående betragtninger kan det konkluderes, at det for en privat markedsøkonomisk investor og lader sig lede af mellem- til langsigtede rentabilitetsudsigter, og som havde ageret på vegne af FBS, havde været hensigtsmæssigt at vælge løsningsmodel 1 frem for løsningsmodel 2. |
| --- | --- |

(163)

På baggrund af ovenstående betragtninger kan det konkluderes, at det for en privat markedsøkonomisk investor og lader sig lede af mellem- til langsigtede rentabilitetsudsigter, og som havde ageret på vegne af FBS, havde været hensigtsmæssigt at vælge løsningsmodel 1 frem for løsningsmodel 2.

7.2.2.   Løsningsmodel 3 i forhold til løsningsmodel 1 og 2

| (164) | Som allerede nævnt kunne lukningen af Schönefeld (løsningsmodel 3) i det mindste indtil åbningen af BER have været en mulighed for FBS. FBS kunne også have valgt ikke først at træffe denne beslutning i 2003 (året, hvor FBS besluttede sig for indførelsen af LCC-strategien), men derimod enten før eller senere. Af de tilgængelige dokumenter fremgår det, at FBS tilsyneladende aldrig alvorligt havde taget denne løsningsmodel med i overvejelserne, i det mindste ikke siden indgåelsen af ledelses- og overskudsoverførselskontrakten i 1992. Desuden blev fordelene ved en sådan løsningsmodel ikke analyseret i UBG-undersøgelsen. |
| --- | --- |

(164)

Som allerede nævnt kunne lukningen af Schönefeld (løsningsmodel 3) i det mindste indtil åbningen af BER have været en mulighed for FBS. FBS kunne også have valgt ikke først at træffe denne beslutning i 2003 (året, hvor FBS besluttede sig for indførelsen af LCC-strategien), men derimod enten før eller senere. Af de tilgængelige dokumenter fremgår det, at FBS tilsyneladende aldrig alvorligt havde taget denne løsningsmodel med i overvejelserne, i det mindste ikke siden indgåelsen af ledelses- og overskudsoverførselskontrakten i 1992. Desuden blev fordelene ved en sådan løsningsmodel ikke analyseret i UBG-undersøgelsen.

| (165) | Ved en vurdering af om en privat markedsøkonomisk investor og lader sig lede af rentabilitetsudsigter, ville have betragtet denne løsningsmodel som mere fordelagtig end løsningsmodel 1 og 2, er hensynet til BER-projektet væsentligt. Som nævnt i betragtning 14 blev planlægningsarbejdet i forbindelse med etableringen af en storlufthavn (BER) i Berlin påbegyndt i januar 1992, og den 20. juni 1993 blev det offentliggjort, at området syd for Schönefeld ved siden af den eksisterende lufthavn var i spil som mulig placering for den nye lufthavns infrastruktur. Den kendsgerning, at storlufthavnen i Berlin kunne etableres i Schönefeld, var dermed allerede i 1992-1993 mere end blot en vag mulighed. Denne mulighed blev en realitet med den konsensusaftale mellem forbundsregeringen og delstaterne Berlin og Brandenburg, der blev underskrevet den 28. maj 1996, og som der sidenhen ikke er blevet sat spørgsmålstegn ved. |
| --- | --- |

(165)

Ved en vurdering af om en privat markedsøkonomisk investor og lader sig lede af rentabilitetsudsigter, ville have betragtet denne løsningsmodel som mere fordelagtig end løsningsmodel 1 og 2, er hensynet til BER-projektet væsentligt. Som nævnt i betragtning 14 blev planlægningsarbejdet i forbindelse med etableringen af en storlufthavn (BER) i Berlin påbegyndt i januar 1992, og den 20. juni 1993 blev det offentliggjort, at området syd for Schönefeld ved siden af den eksisterende lufthavn var i spil som mulig placering for den nye lufthavns infrastruktur. Den kendsgerning, at storlufthavnen i Berlin kunne etableres i Schönefeld, var dermed allerede i 1992-1993 mere end blot en vag mulighed. Denne mulighed blev en realitet med den konsensusaftale mellem forbundsregeringen og delstaterne Berlin og Brandenburg, der blev underskrevet den 28. maj 1996, og som der sidenhen ikke er blevet sat spørgsmålstegn ved.

| (166) | På denne baggrund ville lukningen af Schönefeld have medført en række væsentlige ulemper for en privat markedsøkonomisk investor. Det bemærkes først, at Tegel, mens Tempelhof efterhånden indstillede sin drift, siden 1990'erne i stigende grad opererede tæt på sin kapacitetsgrænse. Dertil kommer, at trafikken i Tegel, som det fremgår af tabel 1, siden dengang var vokset betydeligt (47). Tegel kunne under ingen omstændigheder klare hele trafikken i Berlin-området. Schönefeld var nødvendig for at sikre tilstrækkelig lufthavnskapacitet i Berlin, og lukningen af Schönefeld ville have givet betydelige flaskehalsproblemer. I perioden 1991-2003 blev mellem 13 % og 20 % af den samlede passagerlufttrafik i Berlin afviklet i Schönefeld. Schönefeld blev hovedsagelig benyttet i spidsbelastningsperioder, dvs. i perioder, hvor der skulle afvikles et højt antal charterflyvninger. Derudover var Schönefeld også uundværlig for fragtflyvninger, da Schönefeld i modsætning til Tegel råder over en 24-timers tilladelse, hvorfor der således også er mulighed for natflyvninger. Endvidere kunne Tegel og Tempelhof ikke udvides med henblik på at overvinde kapacitetsflaskehalsene på lang sigt (48). |
| --- | --- |

(166)

På denne baggrund ville lukningen af Schönefeld have medført en række væsentlige ulemper for en privat markedsøkonomisk investor. Det bemærkes først, at Tegel, mens Tempelhof efterhånden indstillede sin drift, siden 1990'erne i stigende grad opererede tæt på sin kapacitetsgrænse. Dertil kommer, at trafikken i Tegel, som det fremgår af tabel 1, siden dengang var vokset betydeligt (47). Tegel kunne under ingen omstændigheder klare hele trafikken i Berlin-området. Schönefeld var nødvendig for at sikre tilstrækkelig lufthavnskapacitet i Berlin, og lukningen af Schönefeld ville have givet betydelige flaskehalsproblemer. I perioden 1991-2003 blev mellem 13 % og 20 % af den samlede passagerlufttrafik i Berlin afviklet i Schönefeld. Schönefeld blev hovedsagelig benyttet i spidsbelastningsperioder, dvs. i perioder, hvor der skulle afvikles et højt antal charterflyvninger. Derudover var Schönefeld også uundværlig for fragtflyvninger, da Schönefeld i modsætning til Tegel råder over en 24-timers tilladelse, hvorfor der således også er mulighed for natflyvninger. Endvidere kunne Tegel og Tempelhof ikke udvides med henblik på at overvinde kapacitetsflaskehalsene på lang sigt (48).

| (167) | Dertil kommer, at Schönefeld selv rådede over betydelig ledig kapacitet og således kunne have afviklet yderligere trafik. Som vist i tabel 1 gav Schönefelds tilstedeværelse mulighed for, at der kunne ske en betydelig stigning i Berlins lufttrafik i løbet af årene, navnlig siden indførelsen af LCC-strategien i 2003. Trafikken i Berlin steg mellem 2003 og 2006 fra 13,3 mio. til 18,4 mio. passagerer, hvoraf mere end 80 % af denne vækst blev absorberet af Schönefeld. Derfor ville en lukning af Schönefeld ikke alene have frataget Berlin en væsentlig andel af den eksisterende trafik, men også et betydeligt vækstpotentiale. |
| --- | --- |

(167)

Dertil kommer, at Schönefeld selv rådede over betydelig ledig kapacitet og således kunne have afviklet yderligere trafik. Som vist i tabel 1 gav Schönefelds tilstedeværelse mulighed for, at der kunne ske en betydelig stigning i Berlins lufttrafik i løbet af årene, navnlig siden indførelsen af LCC-strategien i 2003. Trafikken i Berlin steg mellem 2003 og 2006 fra 13,3 mio. til 18,4 mio. passagerer, hvoraf mere end 80 % af denne vækst blev absorberet af Schönefeld. Derfor ville en lukning af Schönefeld ikke alene have frataget Berlin en væsentlig andel af den eksisterende trafik, men også et betydeligt vækstpotentiale.

| (168) | Udsigten til at lukningen af en lufthavn kunne medføre en kapacitetsflaskehals i det område, hvor lufthavnen ligger, og begrænse mulighederne for en forøgelse af lufttrafikken i dette område, ville ikke i sig selv nødvendigvis afholde en privat markedsøkonomisk investor og mere lader sig lede af rentabilitetsudsigter end af offentlige politiske mål, fra en lukning. I det foreliggende tilfælde ville lukningen af Schönefeld og de heraf følgende konsekvenser for den samlede kapacitet i lufthavnsinfrastrukturen i byområdet Berlin og således for hele lufttrafikken i dette område have haft væsentlig indvirkning på trafikken i BER i startfasen som den eneste fremtidige lufthavn i byområdet Berlin. Ved en lukning af Schönefeld ville BER have været nødsaget til at starte sin drift under langt vanskeligere forretningsforhold, dvs. med et væsentligt lavere trafikvolumen end ved en fortsættelse af driften af Schönefeld. Denne kendsgerning ville have afholdt en privat markedsøkonomisk investor, som handler på vegne af FBS, fra en lukning af Schönefeld, idet lukningen ville have haft indvirkning på virksomhedens rentabilitet. |
| --- | --- |

(168)

Udsigten til at lukningen af en lufthavn kunne medføre en kapacitetsflaskehals i det område, hvor lufthavnen ligger, og begrænse mulighederne for en forøgelse af lufttrafikken i dette område, ville ikke i sig selv nødvendigvis afholde en privat markedsøkonomisk investor og mere lader sig lede af rentabilitetsudsigter end af offentlige politiske mål, fra en lukning. I det foreliggende tilfælde ville lukningen af Schönefeld og de heraf følgende konsekvenser for den samlede kapacitet i lufthavnsinfrastrukturen i byområdet Berlin og således for hele lufttrafikken i dette område have haft væsentlig indvirkning på trafikken i BER i startfasen som den eneste fremtidige lufthavn i byområdet Berlin. Ved en lukning af Schönefeld ville BER have været nødsaget til at starte sin drift under langt vanskeligere forretningsforhold, dvs. med et væsentligt lavere trafikvolumen end ved en fortsættelse af driften af Schönefeld. Denne kendsgerning ville have afholdt en privat markedsøkonomisk investor, som handler på vegne af FBS, fra en lukning af Schönefeld, idet lukningen ville have haft indvirkning på virksomhedens rentabilitet.

| (169) | Hvis Schönefeld var blevet lukket før åbningen af BER, skulle FBS have afviklet hele trafikken, også i startfasen, i BER. Dertil kommer, at de havde skullet overbevise de luftfartsselskaber, der opererer i Tegel, om at flytte deres drift til den nye lufthavn (i stedet for blot at indstille driften). Desuden havde FBS skullet overbevise luftfartsselskaber, som ikke befløj Berlin, om fordelene ved at drive flytrafik i Berlin. En sådan situation ville have været væsentligt mere ugunstig, end hvis Schönefeld fortsat ville være i drift ved åbningen af BER. I det sidste scenarie ville en væsentlig andel af trafikken i den nye lufthavn i startfasen blive skabt på »naturlig« vis i kraft af de luftfartsselskaber, som allerede opererer i Schönefeld, samt af de luftfartsselskaber, som man på baggrund af LCC-strategien fra og med 2003 vil kunne få til at operere i Berlin. |
| --- | --- |

(169)

Hvis Schönefeld var blevet lukket før åbningen af BER, skulle FBS have afviklet hele trafikken, også i startfasen, i BER. Dertil kommer, at de havde skullet overbevise de luftfartsselskaber, der opererer i Tegel, om at flytte deres drift til den nye lufthavn (i stedet for blot at indstille driften). Desuden havde FBS skullet overbevise luftfartsselskaber, som ikke befløj Berlin, om fordelene ved at drive flytrafik i Berlin. En sådan situation ville have været væsentligt mere ugunstig, end hvis Schönefeld fortsat ville være i drift ved åbningen af BER. I det sidste scenarie ville en væsentlig andel af trafikken i den nye lufthavn i startfasen blive skabt på »naturlig« vis i kraft af de luftfartsselskaber, som allerede opererer i Schönefeld, samt af de luftfartsselskaber, som man på baggrund af LCC-strategien fra og med 2003 vil kunne få til at operere i Berlin.

| (170) | Derudover ville lukningen af Schönefeld have haft vidtrækkende forvaltningsrelaterede konsekvenser for BER-projektet. Lukningen af Schönefeld ville have betydet inddragelse af dens driftstilladelse. Det ville således have været nødvendigt med en helt ny planlægningsprocedure og en helt ny driftstilladelse for den nye lufthavn. I forhold hertil ville det ved fortsat drift i Schönefeld indtil åbningen af BER kun være nødvendigt med en udvidelse af Schönefelds driftstilladelse. Dette ville have medført en væsentligt mere enkel forvaltningsproces med betydeligt lavere omkostninger, mindre tidsforbrug og en langt mindre grad af usikkerhed om udfaldet af processen. I tilfælde af en helt ny planlægningsprocedure og nye driftstilladelser ville navnlig udfaldet af vurderingen af projektets indvirkning på miljøet være forbundet med stor usikkerhed. På det område er alle enige om, at det med hensyn til offentlighedens accept af et helt nyt lufthavnsprojekt er en væsentligt mere prekær sag end blot udvidelsen af allerede anvendte lufthavnsinfrastrukturer. |
| --- | --- |

(170)

Derudover ville lukningen af Schönefeld have haft vidtrækkende forvaltningsrelaterede konsekvenser for BER-projektet. Lukningen af Schönefeld ville have betydet inddragelse af dens driftstilladelse. Det ville således have været nødvendigt med en helt ny planlægningsprocedure og en helt ny driftstilladelse for den nye lufthavn. I forhold hertil ville det ved fortsat drift i Schönefeld indtil åbningen af BER kun være nødvendigt med en udvidelse af Schönefelds driftstilladelse. Dette ville have medført en væsentligt mere enkel forvaltningsproces med betydeligt lavere omkostninger, mindre tidsforbrug og en langt mindre grad af usikkerhed om udfaldet af processen. I tilfælde af en helt ny planlægningsprocedure og nye driftstilladelser ville navnlig udfaldet af vurderingen af projektets indvirkning på miljøet være forbundet med stor usikkerhed. På det område er alle enige om, at det med hensyn til offentlighedens accept af et helt nyt lufthavnsprojekt er en væsentligt mere prekær sag end blot udvidelsen af allerede anvendte lufthavnsinfrastrukturer.

| (171) | Indstillingen af driften i Schönefeld ville ligeledes resultere i omkostninger i forbindelse med afskedigelsen af medarbejdere samt i forbindelse med den senere nødvendige rekruttering, ansættelse og uddannelse af nye medarbejdere til BER. Dette ville have betydet yderligere omkostninger og operative vanskeligheder i forhold til et scenarie, hvor personalet i Schönefeld ville være umiddelbart til rådighed med henblik på at kunne indsættes i forbindelse med åbningen af den nye lufthavn. |
| --- | --- |

(171)

Indstillingen af driften i Schönefeld ville ligeledes resultere i omkostninger i forbindelse med afskedigelsen af medarbejdere samt i forbindelse med den senere nødvendige rekruttering, ansættelse og uddannelse af nye medarbejdere til BER. Dette ville have betydet yderligere omkostninger og operative vanskeligheder i forhold til et scenarie, hvor personalet i Schönefeld ville være umiddelbart til rådighed med henblik på at kunne indsættes i forbindelse med åbningen af den nye lufthavn.

| (172) | Kvantificeringen af de ovenfor skitserede aspekter er først og fremmest meget vanskelig, fordi de vedrører den kort-, mellem- og langsigtede økonomiske situation for en fremtidig lufthavn. Det er dog ubestridt, at disse aspekter har væsentlig indflydelse på de økonomiske betingelser for åbningen og driften af BER samt for projektets gennemførlighed, som har stor strategisk betydning for FBS. Derfor skal disse negative omstændigheder, selv på et kvalitativt grundlag, betragtes som tilstrækkeligt tungtvejende, og de er således større end de eventuelle fordele, som måtte kunne forventes ved en lukning af Schönefeld i form af besparelser på de faste omkostninger. Dette gælder særligt, når det kunne forventes, at en strategi, som er orienteret mod en udvidelse af LCC-trafikken i Schönefeld, ville have en positiv indvirkning på resultaterne. |
| --- | --- |

(172)

Kvantificeringen af de ovenfor skitserede aspekter er først og fremmest meget vanskelig, fordi de vedrører den kort-, mellem- og langsigtede økonomiske situation for en fremtidig lufthavn. Det er dog ubestridt, at disse aspekter har væsentlig indflydelse på de økonomiske betingelser for åbningen og driften af BER samt for projektets gennemførlighed, som har stor strategisk betydning for FBS. Derfor skal disse negative omstændigheder, selv på et kvalitativt grundlag, betragtes som tilstrækkeligt tungtvejende, og de er således større end de eventuelle fordele, som måtte kunne forventes ved en lukning af Schönefeld i form af besparelser på de faste omkostninger. Dette gælder særligt, når det kunne forventes, at en strategi, som er orienteret mod en udvidelse af LCC-trafikken i Schönefeld, ville have en positiv indvirkning på resultaterne.

7.2.3.   Konklusion af foranalysen

| (173) | På baggrund af det ovenfor anførte kan det konkluderes, at det for en privat markedsøkonomisk investor ikke ville have været hensigtsmæssigt at lukke Schönefeld på et tidspunkt mellem 1992 og åbningen af BER. Endvidere ville en privat markedsøkonomisk investor, der lader sig lede af rentabilitetsudsigter, af de i 2003 til rådighed værende strategiske løsningsmodeller have valgt løsningsmodel 1, dvs. LCC-strategien, og ikke løsningsmodel 2 eller 3. Som en del af denne strategi ville denne have tilbudt lavprisselskaberne attraktive lufthavnsafgifter (og/eller økonomiske incitamenter med henblik på en reduktion af omkostningerne i forbindelse med lufthavnsafgifterne) for at få dem til at etablere sig i Schönefeld. |
| --- | --- |

(173)

På baggrund af det ovenfor anførte kan det konkluderes, at det for en privat markedsøkonomisk investor ikke ville have været hensigtsmæssigt at lukke Schönefeld på et tidspunkt mellem 1992 og åbningen af BER. Endvidere ville en privat markedsøkonomisk investor, der lader sig lede af rentabilitetsudsigter, af de i 2003 til rådighed værende strategiske løsningsmodeller have valgt løsningsmodel 1, dvs. LCC-strategien, og ikke løsningsmodel 2 eller 3. Som en del af denne strategi ville denne have tilbudt lavprisselskaberne attraktive lufthavnsafgifter (og/eller økonomiske incitamenter med henblik på en reduktion af omkostningerne i forbindelse med lufthavnsafgifterne) for at få dem til at etablere sig i Schönefeld.

7.3.   Vurdering af ledelses- og overskudsoverførselskontrakten (foranstaltning 1)

| (174) | I indledningsbeslutningen havde Kommissionen spurgt sig selv, om FBS i lyset af de vedvarende underskud i Schönefeld havde ageret som en privat markedsøkonomisk investor, da den udlignede underskud, der var opstået på FBS-koncernniveau i Schönefeld, med de driftsoverskud, der var genereret i Tegel og Tempelhof (49). |
| --- | --- |

(174)

I indledningsbeslutningen havde Kommissionen spurgt sig selv, om FBS i lyset af de vedvarende underskud i Schönefeld havde ageret som en privat markedsøkonomisk investor, da den udlignede underskud, der var opstået på FBS-koncernniveau i Schönefeld, med de driftsoverskud, der var genereret i Tegel og Tempelhof (49).

| (175) | Ledelses- og overskudsoverførselskontrakten blev underskrevet den 6. august 1992, dvs. lang tid før dommen i sagen Aéroports de Paris (50) blev afsagt den 12. december 2000. Tyskland kunne derfor med rette gå ud fra, at finansieringen af lufthavnsinfrastrukturen ikke udgjorde statsstøtte. I overensstemmelse hermed skulle disse foranstaltninger ikke anmeldes til Kommissionen. Heraf følger, at Kommissionen ikke på grundlag af statsstøttereglerne kan stille spørgsmålstegn ved retmæssigheden af de finansieringsforanstaltninger (51), der blev ydet inden dommen i sagen Aéroports de Paris (52), dvs. inden den 12. december 2000. Ledelses- og overskudsoverførselskontrakten kunne således potentielt kun udgøre statsstøtte fra og med førnævnte dato. Den tidsmæssige ramme for kommissionsundersøgelsen vedrørende denne foranstaltning er dermed begrænset til perioden fra den 12. december 2000 indtil datoen for indledning af den formelle undersøgelsesprocedure. |
| --- | --- |

(175)

Ledelses- og overskudsoverførselskontrakten blev underskrevet den 6. august 1992, dvs. lang tid før dommen i sagen Aéroports de Paris (50) blev afsagt den 12. december 2000. Tyskland kunne derfor med rette gå ud fra, at finansieringen af lufthavnsinfrastrukturen ikke udgjorde statsstøtte. I overensstemmelse hermed skulle disse foranstaltninger ikke anmeldes til Kommissionen. Heraf følger, at Kommissionen ikke på grundlag af statsstøttereglerne kan stille spørgsmålstegn ved retmæssigheden af de finansieringsforanstaltninger (51), der blev ydet inden dommen i sagen Aéroports de Paris (52), dvs. inden den 12. december 2000. Ledelses- og overskudsoverførselskontrakten kunne således potentielt kun udgøre statsstøtte fra og med førnævnte dato. Den tidsmæssige ramme for kommissionsundersøgelsen vedrørende denne foranstaltning er dermed begrænset til perioden fra den 12. december 2000 indtil datoen for indledning af den formelle undersøgelsesprocedure.

| (176) | Som Tyskland bemærker, er indgåelsen af ledelses- og overskudsoverførselskontrakter inden for en koncern gængs forretningspraksis, navnlig ud fra en selskabsskatteretlig betragtning. Desuden er det gængs praksis, at der foretages »udligning« af underskud og overskud, der er opstået i en koncerns forskellige virksomheder. Det kan ske i form af en gevinstoverførselskontrakt samt som rene udbyttebetalinger fra datterselskaberne til moderselskaberne. Alene den kendsgerning, at FBS-koncernen havde indgået en ledelses- og overskudsoverførselskontrakt i 1992 og videreført denne, kan ikke betragtes som statsstøtte. |
| --- | --- |

(176)

Som Tyskland bemærker, er indgåelsen af ledelses- og overskudsoverførselskontrakter inden for en koncern gængs forretningspraksis, navnlig ud fra en selskabsskatteretlig betragtning. Desuden er det gængs praksis, at der foretages »udligning« af underskud og overskud, der er opstået i en koncerns forskellige virksomheder. Det kan ske i form af en gevinstoverførselskontrakt samt som rene udbyttebetalinger fra datterselskaberne til moderselskaberne. Alene den kendsgerning, at FBS-koncernen havde indgået en ledelses- og overskudsoverførselskontrakt i 1992 og videreført denne, kan ikke betragtes som statsstøtte.

| (177) | Kommissionen har med hensyn til princippet om den private markedsøkonomiske investor allerede bemærket følgende: »(...), at enhver kommerciel investeringsbeslutning forudsætter en betydelig vurderingsmargin. Principperne [princippet om den private markedsøkonomiske investor] skal imidlertid finde anvendelse, hvis det helt kan udelukkes, at der findes en anden plausibel forklaring for tilrådighedsstillesen af offentlige midler end at betragte den som støtte. De finder også anvendelse, hvis urentable aktiver i et statsligt holdingselskab subsidieres med rentable aktiver. Det sker i private virksomheder, hvis den pågældende virksomhed forfølger en strategisk plan med udsigt til realiserbare overskud på lang sigt, eller hvis krydssubsidieringen til en gruppe af virksomheder i sin helhed udgør en fordel samlet set. I tilfælde af krydssubsidiering i statslige holdingselskaber vil Kommissionen tage hensyn til lignende strategiske målsætninger« (53). |
| --- | --- |

(177)

Kommissionen har med hensyn til princippet om den private markedsøkonomiske investor allerede bemærket følgende: »(...), at enhver kommerciel investeringsbeslutning forudsætter en betydelig vurderingsmargin. Principperne [princippet om den private markedsøkonomiske investor] skal imidlertid finde anvendelse, hvis det helt kan udelukkes, at der findes en anden plausibel forklaring for tilrådighedsstillesen af offentlige midler end at betragte den som støtte. De finder også anvendelse, hvis urentable aktiver i et statsligt holdingselskab subsidieres med rentable aktiver. Det sker i private virksomheder, hvis den pågældende virksomhed forfølger en strategisk plan med udsigt til realiserbare overskud på lang sigt, eller hvis krydssubsidieringen til en gruppe af virksomheder i sin helhed udgør en fordel samlet set. I tilfælde af krydssubsidiering i statslige holdingselskaber vil Kommissionen tage hensyn til lignende strategiske målsætninger« (53).

| (178) | I overensstemmelse hermed kan krydssubsidieringen i dette tilfælde ikke anses for at være en fordel for Schönefeld, hvis den indgår som en del af en strategisk plan med langsigtede realiserbare overskud, eller hvis den for FBS-koncernen som helhed udgør en fordel. |
| --- | --- |

(178)

I overensstemmelse hermed kan krydssubsidieringen i dette tilfælde ikke anses for at være en fordel for Schönefeld, hvis den indgår som en del af en strategisk plan med langsigtede realiserbare overskud, eller hvis den for FBS-koncernen som helhed udgør en fordel.

| (179) | På grundlag af afsnit 7.2.2 lå det i det mindste siden 1992 og dermed længe før dommen i Aéroports de Paris (54)-sagen fast, at det var hensigtsmæssigt at bevare driften i Schönefeld frem for at lukke lufthavnen, også selv om den ville give underskud i en lang årrække. Dertil kommer, at lukningen af Schönefeld ville have haft alvorlige økonomiske konsekvenser for BER (der som den eneste fremtidige lufthavn i Berlin i det mindste på lang sigt skulle give overskud) og havde sat spørgsmålstegn ved gennemførligheden af dette vigtige strategiske projekt. Beslutningen om at anlægge en storlufthavn i Berlin var ikke alene baseret på overvejelser om arealudnyttelse og miljøforhold, men havde også øje for den forventede stigning i trafikvolumenet og de øgede indtægter. Som anført i Kommissionens afgørelse om godkendelse af statsstøtte til BER afhang projektets succes af den forventede vækst i passagertallet i Berlin (55) i én enkelt lufthavn (56). Med henblik på at opretholde driften af Schönefeld og eventuelt gøre Schönefeld til en rentabel lufthavn (ved først at tiltrække luftfartsselskaber til Schönefeld og dernæst at gennemføre LCC-strategien) måtte lufthavnens rentabilitet sikres ved at anvende en del af overskuddene fra Tegel og Tempelhof til finansieringen af Schönefeld. Dermed er krydssubsidieringen i dette tilfælde en del af en »strategisk plan med udsigt til realiserbare overskud på lang sigt« og udgør under alle omstændigheder en fordel på lang sigt for FBS-koncernen som helhed i forhold til en kontrafaktisk situation, hvor Schönefeld ville være blevet lukket. FBS kunne forvente, at disse langsigtede fordele — den vellykkede åbning og den rentable drift af en storlufthavn for byområdet Berlin (samt de forventede overskud fra driften af Schönefeld efter nogle års praktisk anvendelse af LCC-strategien) — vil overstige de tab, der er akkumuleret i Schönefeld lufthavn inden åbningen af BER. |
| --- | --- |

(179)

På grundlag af afsnit 7.2.2 lå det i det mindste siden 1992 og dermed længe før dommen i Aéroports de Paris (54)-sagen fast, at det var hensigtsmæssigt at bevare driften i Schönefeld frem for at lukke lufthavnen, også selv om den ville give underskud i en lang årrække. Dertil kommer, at lukningen af Schönefeld ville have haft alvorlige økonomiske konsekvenser for BER (der som den eneste fremtidige lufthavn i Berlin i det mindste på lang sigt skulle give overskud) og havde sat spørgsmålstegn ved gennemførligheden af dette vigtige strategiske projekt. Beslutningen om at anlægge en storlufthavn i Berlin var ikke alene baseret på overvejelser om arealudnyttelse og miljøforhold, men havde også øje for den forventede stigning i trafikvolumenet og de øgede indtægter. Som anført i Kommissionens afgørelse om godkendelse af statsstøtte til BER afhang projektets succes af den forventede vækst i passagertallet i Berlin (55) i én enkelt lufthavn (56). Med henblik på at opretholde driften af Schönefeld og eventuelt gøre Schönefeld til en rentabel lufthavn (ved først at tiltrække luftfartsselskaber til Schönefeld og dernæst at gennemføre LCC-strategien) måtte lufthavnens rentabilitet sikres ved at anvende en del af overskuddene fra Tegel og Tempelhof til finansieringen af Schönefeld. Dermed er krydssubsidieringen i dette tilfælde en del af en »strategisk plan med udsigt til realiserbare overskud på lang sigt« og udgør under alle omstændigheder en fordel på lang sigt for FBS-koncernen som helhed i forhold til en kontrafaktisk situation, hvor Schönefeld ville være blevet lukket. FBS kunne forvente, at disse langsigtede fordele — den vellykkede åbning og den rentable drift af en storlufthavn for byområdet Berlin (samt de forventede overskud fra driften af Schönefeld efter nogle års praktisk anvendelse af LCC-strategien) — vil overstige de tab, der er akkumuleret i Schönefeld lufthavn inden åbningen af BER.

| (180) | I henhold hertil har FBS-koncernen ved indgåelsen og videreførelsen af ledelses- og overskudsoverførselskontrakten samt opretholdelsen af driften i Schönefeld ikke skaffet Schönefeld lufthavn nogen økonomisk fordel (57). Indgåelsen af ledelses- og overskudsoverførselskontrakten og gennemførelsen heraf siden den 12. december 2000 udgør således ikke statsstøtte. |
| --- | --- |

(180)

I henhold hertil har FBS-koncernen ved indgåelsen og videreførelsen af ledelses- og overskudsoverførselskontrakten samt opretholdelsen af driften i Schönefeld ikke skaffet Schönefeld lufthavn nogen økonomisk fordel (57). Indgåelsen af ledelses- og overskudsoverførselskontrakten og gennemførelsen heraf siden den 12. december 2000 udgør således ikke statsstøtte.

7.4.   Kontrakter mellem FBS og forskellige luftfartsselskaber: Indledende bemærkninger

| (181) | Inden der foretages en vurdering af de kontrakter, der blev indgået mellem FBS og forskellige luftfartsselskaber, vil det være nyttigt med nogle enkelte indledende bemærkninger, navnlig i lyset af dommen i sagen Charleroi (»Charleroi-dommen«) (58), der blev afsagt, efter at den formelle undersøgelsesprocedure i den foreliggende sag var blevet indledt. |
| --- | --- |

(181)

Inden der foretages en vurdering af de kontrakter, der blev indgået mellem FBS og forskellige luftfartsselskaber, vil det være nyttigt med nogle enkelte indledende bemærkninger, navnlig i lyset af dommen i sagen Charleroi (»Charleroi-dommen«) (58), der blev afsagt, efter at den formelle undersøgelsesprocedure i den foreliggende sag var blevet indledt.

7.4.1.   Anvendelse af princippet om den private markedsøkonomiske investor på kontrakter indgået mellem FBS og forskellige luftfartsselskaber

| (182) | Enkelte interesserede parter anførte, at de omtalte kontrakter havde skaffet de pågældende luftfartsselskaber en økonomisk fordel, fordi de med disse kontrakter tilbudte vilkår havde afveget fra den generelle ordning for lufthavnsafgifter i Schönefeld, og fordi ikke alle luftfartsselskaber er blevet tilbudt de samme vilkår. |
| --- | --- |

(182)

Enkelte interesserede parter anførte, at de omtalte kontrakter havde skaffet de pågældende luftfartsselskaber en økonomisk fordel, fordi de med disse kontrakter tilbudte vilkår havde afveget fra den generelle ordning for lufthavnsafgifter i Schönefeld, og fordi ikke alle luftfartsselskaber er blevet tilbudt de samme vilkår.

| (183) | Disse argumenter afføder følgende væsentlige spørgsmål: Hvis der for en lufthavn, som drives af en offentlig virksomhed, gælder en offentlig afgiftsordning, og hvis lufthavnsoperatøren tilbyder rabatter på disse afgifter eller økonomiske incitamenter med den samme virkning som disse rabatter (59), giver disse rabatter og incitamenter (60) så i sig selv og under alle omstændigheder de pågældende luftfartsselskaber en økonomisk fordel? |
| --- | --- |

(183)

Disse argumenter afføder følgende væsentlige spørgsmål: Hvis der for en lufthavn, som drives af en offentlig virksomhed, gælder en offentlig afgiftsordning, og hvis lufthavnsoperatøren tilbyder rabatter på disse afgifter eller økonomiske incitamenter med den samme virkning som disse rabatter (59), giver disse rabatter og incitamenter (60) så i sig selv og under alle omstændigheder de pågældende luftfartsselskaber en økonomisk fordel?

| (184) | Dette spørgsmål må besvares benægtende. I Charleroi-dommen, hvor det især handlede om, at regionen Vallonien havde tilbudt et luftfartsselskab en rabat i en lufthavn, hvor regionen havde beføjelse til at fastsætte lufthavnsafgifterne, fastslog Retten følgende: »Den omstændighed alene, at regionen Vallonien i det foreliggende tilfælde har beføjelse til at udstede administrative retsakter om fastsættelse af lufthavnsgebyrer, udelukker ikke, at undersøgelsen af en rabatordning for disse gebyrer skal foretages på grundlag af princippet om den private markedsøkonomiske investor, idet en sådan ordning kan gennemføres af en privat erhvervsdrivende« (61). Heraf følger, at rabatter på lufthavnsafgifter (eller økonomiske incitamenter, som reducerer nettopengestrømmen fra luftfartsselskaberne til lufthavnsoperatøren) ikke automatisk udgør en økonomisk fordel. Med det formål at vurdere, hvorvidt dette er tilfældet, skal det undersøges, om en privat markedsøkonomisk investor og lader sig lede af rentabilitetsudsigter, havde indrømmet det pågældende luftfartsselskab lignende rabatter og incitamenter (62). |
| --- | --- |

(184)

Dette spørgsmål må besvares benægtende. I Charleroi-dommen, hvor det især handlede om, at regionen Vallonien havde tilbudt et luftfartsselskab en rabat i en lufthavn, hvor regionen havde beføjelse til at fastsætte lufthavnsafgifterne, fastslog Retten følgende: »Den omstændighed alene, at regionen Vallonien i det foreliggende tilfælde har beføjelse til at udstede administrative retsakter om fastsættelse af lufthavnsgebyrer, udelukker ikke, at undersøgelsen af en rabatordning for disse gebyrer skal foretages på grundlag af princippet om den private markedsøkonomiske investor, idet en sådan ordning kan gennemføres af en privat erhvervsdrivende« (61). Heraf følger, at rabatter på lufthavnsafgifter (eller økonomiske incitamenter, som reducerer nettopengestrømmen fra luftfartsselskaberne til lufthavnsoperatøren) ikke automatisk udgør en økonomisk fordel. Med det formål at vurdere, hvorvidt dette er tilfældet, skal det undersøges, om en privat markedsøkonomisk investor og lader sig lede af rentabilitetsudsigter, havde indrømmet det pågældende luftfartsselskab lignende rabatter og incitamenter (62).

| (185) | For en markedsøkonomisk investor, som driver en lufthavn, kan der være mange grunde til ikke at tilbyde alle luftfartsselskaber de samme vilkår. Det kan navnlig være hensigtsmæssigt at yde luftfartsselskaber, som skaffer lufthavnen høje passagertal, visse økonomiske incitamenter (også i form af markedsføringsstøtte) og specielle rabatter på de offentliggjorte lufthavnsafgifter. Objektivt set kan sådanne gunstige vilkår være begrundet i udsigten til at kunne generere indtægter fra ikke-luftfartsrelaterede aktiviteter i kølvandet på det forventede øgede trafikvolumen (63). Endnu en begrundelse herfor er, at den margin pr. passager, som genereres af de af luftfartsselskabet betalte lufthavnsafgifter, kan være betydelig i absolutte tal i lyset af det foreliggende passagertal, også selv om denne margin formindskes af rabatterne og de økonomiske incitamenter. |
| --- | --- |

(185)

For en markedsøkonomisk investor, som driver en lufthavn, kan der være mange grunde til ikke at tilbyde alle luftfartsselskaber de samme vilkår. Det kan navnlig være hensigtsmæssigt at yde luftfartsselskaber, som skaffer lufthavnen høje passagertal, visse økonomiske incitamenter (også i form af markedsføringsstøtte) og specielle rabatter på de offentliggjorte lufthavnsafgifter. Objektivt set kan sådanne gunstige vilkår være begrundet i udsigten til at kunne generere indtægter fra ikke-luftfartsrelaterede aktiviteter i kølvandet på det forventede øgede trafikvolumen (63). Endnu en begrundelse herfor er, at den margin pr. passager, som genereres af de af luftfartsselskabet betalte lufthavnsafgifter, kan være betydelig i absolutte tal i lyset af det foreliggende passagertal, også selv om denne margin formindskes af rabatterne og de økonomiske incitamenter.

| (186) | En privat markedsøkonomisk investor, der driver en lufthavn, kan tage hensyn til mange faktorer ved fastsættelsen af de vilkår, som tilbydes luftfartsselskaberne. Hertil regnes ikke kun den forventede yderligere trafik, men også det tidspunkt, hvor kontrakten forhandles med luftfartsselskabet (samt den situation, som lufthavnen befinder sig i på dette tidspunkt, navnlig med hensyn til lufthavnens kapacitetsudnyttelse), de ruter, som luftfartsselskaber har planer om at drive, (64) luftfartsselskabets operationelle krav til lufthavnen, typen af de i lufthavnen anvendte ydelser og kendetegnene herved samt det pres, som luftfartsselskaberne lægger på lufthavnsoperatørerne under forhandlingerne (65) osv. |
| --- | --- |

(186)

En privat markedsøkonomisk investor, der driver en lufthavn, kan tage hensyn til mange faktorer ved fastsættelsen af de vilkår, som tilbydes luftfartsselskaberne. Hertil regnes ikke kun den forventede yderligere trafik, men også det tidspunkt, hvor kontrakten forhandles med luftfartsselskabet (samt den situation, som lufthavnen befinder sig i på dette tidspunkt, navnlig med hensyn til lufthavnens kapacitetsudnyttelse), de ruter, som luftfartsselskaber har planer om at drive, (64) luftfartsselskabets operationelle krav til lufthavnen, typen af de i lufthavnen anvendte ydelser og kendetegnene herved samt det pres, som luftfartsselskaberne lægger på lufthavnsoperatørerne under forhandlingerne (65) osv.

| (187) | For en privat markedsøkonomisk investor, som driver en lufthavn, kan det således være hensigtsmæssigt at tilbyde forskellige luftfartsselskaber forskellige vilkår i forhold til lufthavnsafgifter og økonomiske incitamenter, hvad enten det sker i form af bilaterale aftaler eller i form af rabat- og tilskyndelsessystemer indeholdt i retsakter vedrørende afgiftsfastsættelse (66). Med det formål at vurdere om sådanne rabatter og økonomiske incitamenter udgør en økonomisk fordel, skal det fastslås, om lufthavnsoperatøren på tidspunktet for sin beslutning om at tilbyde rabatterne og incitamenterne med rimelighed kunne antage, at denne beslutning er profitabel eller med andre ord, at den i forhold til den kontrafaktiske situation medfører et højere overskud (eller lavere underskud). |
| --- | --- |

(187)

For en privat markedsøkonomisk investor, som driver en lufthavn, kan det således være hensigtsmæssigt at tilbyde forskellige luftfartsselskaber forskellige vilkår i forhold til lufthavnsafgifter og økonomiske incitamenter, hvad enten det sker i form af bilaterale aftaler eller i form af rabat- og tilskyndelsessystemer indeholdt i retsakter vedrørende afgiftsfastsættelse (66). Med det formål at vurdere om sådanne rabatter og økonomiske incitamenter udgør en økonomisk fordel, skal det fastslås, om lufthavnsoperatøren på tidspunktet for sin beslutning om at tilbyde rabatterne og incitamenterne med rimelighed kunne antage, at denne beslutning er profitabel eller med andre ord, at den i forhold til den kontrafaktiske situation medfører et højere overskud (eller lavere underskud).

| (188) | Derudover er der for en privat markedsøkonomisk investor — i modsætning til påstandene fra enkelte interesserede parter — for så vidt angår de vilkår, som en lufthavnsoperatør tilbyder luftfartsselskaberne via bilaterale kontrakter (f.eks. særlige tilskud til opstart af ruter), og som ikke er resultatet af de generelle rabat- og incitamentsystemer, der er indeholdt i en offentliggjort afgiftsordning, ingen grund til at sikre, at disse vilkår er baseret på generelle og gennemsigtige kriterier, som gælder for alle luftfartsselskaber. I forbindelse med forhandlingerne om en bilateral aftale med et luftfartsselskab forventes det af en privat markedsøkonomisk investor, at han ikke lader sig lede af en række gennemsigtige kriterier, der er fastlagt på forhånd, og som begrænser hans forhandlingsspillerum, men at han derimod tager alle relevante aspekter af de tjenesteydelser, som luftfartsselskabet foreslår, i betragtning. Derfor er det i forbindelse med anvendelsen af princippet om en privat markedsøkonomisk investor irrelevant, når enkelte interesserede parter i denne sag bemærker, at der mangler gennemsigtighed i de rabatter og økonomiske incitamenter, som FBS tilbyder. |
| --- | --- |

(188)

Derudover er der for en privat markedsøkonomisk investor — i modsætning til påstandene fra enkelte interesserede parter — for så vidt angår de vilkår, som en lufthavnsoperatør tilbyder luftfartsselskaberne via bilaterale kontrakter (f.eks. særlige tilskud til opstart af ruter), og som ikke er resultatet af de generelle rabat- og incitamentsystemer, der er indeholdt i en offentliggjort afgiftsordning, ingen grund til at sikre, at disse vilkår er baseret på generelle og gennemsigtige kriterier, som gælder for alle luftfartsselskaber. I forbindelse med forhandlingerne om en bilateral aftale med et luftfartsselskab forventes det af en privat markedsøkonomisk investor, at han ikke lader sig lede af en række gennemsigtige kriterier, der er fastlagt på forhånd, og som begrænser hans forhandlingsspillerum, men at han derimod tager alle relevante aspekter af de tjenesteydelser, som luftfartsselskabet foreslår, i betragtning. Derfor er det i forbindelse med anvendelsen af princippet om en privat markedsøkonomisk investor irrelevant, når enkelte interesserede parter i denne sag bemærker, at der mangler gennemsigtighed i de rabatter og økonomiske incitamenter, som FBS tilbyder.

7.4.2.   Lovligheden af afgiftsordningen fra 2004 og de bilaterale kontrakter mellem FBS og forskellige luftfartsselskaber i henhold til national ret

| (189) | Spørgsmålet om, hvorvidt afgiftsordningen fra 2004 i henhold til national ret er blevet retsgyldig eller ej, er ikke relevant i forbindelse med anvendelsen af princippet om den private markedsøkonomiske investor, også selv om den er vigtig i henhold til tysk ret. Den kendsgerning, at der blev indrømmet en rabat på generelt gældende lufthavnsafgifter eller et incitament med sammenlignelig virkning i form af en bilateral kontrakt og ikke i kraft af et generelt system, der var indeholdt i en offentliggjort afgiftsordning, er irrelevant. Det er et faktum, at en privat markedsøkonomisk investor kan beslutte sig for at indrømme rabatter eller incitamenter ved hjælp af en af de to ordninger, og at rentabiliteten af en sådan beslutning ikke afhænger af den valgte ordning. Følgelig er spørgsmålet om, hvorvidt de vilkår, som FBS tilbød visse luftfartsselskaber, er resultatet af den blotte gennemførelse af en gyldig anvendelig afgiftsordning eller af bilaterale aftaler, irrelevant. |
| --- | --- |

(189)

Spørgsmålet om, hvorvidt afgiftsordningen fra 2004 i henhold til national ret er blevet retsgyldig eller ej, er ikke relevant i forbindelse med anvendelsen af princippet om den private markedsøkonomiske investor, også selv om den er vigtig i henhold til tysk ret. Den kendsgerning, at der blev indrømmet en rabat på generelt gældende lufthavnsafgifter eller et incitament med sammenlignelig virkning i form af en bilateral kontrakt og ikke i kraft af et generelt system, der var indeholdt i en offentliggjort afgiftsordning, er irrelevant. Det er et faktum, at en privat markedsøkonomisk investor kan beslutte sig for at indrømme rabatter eller incitamenter ved hjælp af en af de to ordninger, og at rentabiliteten af en sådan beslutning ikke afhænger af den valgte ordning. Følgelig er spørgsmålet om, hvorvidt de vilkår, som FBS tilbød visse luftfartsselskaber, er resultatet af den blotte gennemførelse af en gyldig anvendelig afgiftsordning eller af bilaterale aftaler, irrelevant.

| (190) | Derudover er spørgsmålet om, hvorvidt FBS i henhold til national ret var berettiget til at indgå bilaterale kontrakter, der fastlægger vilkår, som afviger fra den gældende afgiftsordning, (67) heller ingen relevant. Retten fastslog følgende i Charleroi-dommen: »(...) skal der ikke tages hensyn til foreneligheden af en støtteydende institutions adfærd, når det drejer sig om, hvorvidt denne institution har handlet i henhold til princippet om en privat markedsøkonomisk investor eller i strid med artikel 87, stk. 1, EF har indrømmet en økonomisk fordel.« (68) |
| --- | --- |

(190)

Derudover er spørgsmålet om, hvorvidt FBS i henhold til national ret var berettiget til at indgå bilaterale kontrakter, der fastlægger vilkår, som afviger fra den gældende afgiftsordning, (67) heller ingen relevant. Retten fastslog følgende i Charleroi-dommen: »(...) skal der ikke tages hensyn til foreneligheden af en støtteydende institutions adfærd, når det drejer sig om, hvorvidt denne institution har handlet i henhold til princippet om en privat markedsøkonomisk investor eller i strid med artikel 87, stk. 1, EF har indrømmet en økonomisk fordel.« (68)

7.4.3.   Virkninger af de vilkår, der blev tilbudt luftfartsselskaber i Tegel

| (191) | I bemærkningerne fra enkelte interesserede parter blev det anført, at de luftfartsselskaber, der opererer i Schönefeld, i kraft af de lave lufthavnsafgifter og andre gunstige vilkår blev subsidieret af de luftfartsselskaber, der opererer i Tegel. Denne formodede krydssubsidiering er et resultat af, at FBS udligner virkningen af de lave afgifter i Schönefeld med høje afgifter i Tegel. |
| --- | --- |

(191)

I bemærkningerne fra enkelte interesserede parter blev det anført, at de luftfartsselskaber, der opererer i Schönefeld, i kraft af de lave lufthavnsafgifter og andre gunstige vilkår blev subsidieret af de luftfartsselskaber, der opererer i Tegel. Denne formodede krydssubsidiering er et resultat af, at FBS udligner virkningen af de lave afgifter i Schönefeld med høje afgifter i Tegel.

| (192) | I disse bemærkninger hævdes det, at de i Schönefeld tilbudte vilkår kun havde kunnet klassificeres som ikke værende støtte, hvis de havde svaret til dem i Tegel. |
| --- | --- |

(192)

I disse bemærkninger hævdes det, at de i Schönefeld tilbudte vilkår kun havde kunnet klassificeres som ikke værende støtte, hvis de havde svaret til dem i Tegel.

| (193) | Dette er imidlertid ikke tilfældet. Tegel og Schönefeld adskiller sig nemlig ikke alene fra hinanden, for så vidt angår lufthavnsafgifter, men i mange andre henseender, og navnlig for så vidt angår typen af lufthavnsinfrastruktur og afstanden til bykernen. Derfor kan de ikke betragtes som værende fuldgyldige alternativer til hinanden. Dette dokumenteres af det fejlslagne forsøg inden gennemførelsen af LCC-strategien på at få luftfartsselskaber til at flytte deres aktiviteter fra Tegel til Schönefeld. |
| --- | --- |

(193)

Dette er imidlertid ikke tilfældet. Tegel og Schönefeld adskiller sig nemlig ikke alene fra hinanden, for så vidt angår lufthavnsafgifter, men i mange andre henseender, og navnlig for så vidt angår typen af lufthavnsinfrastruktur og afstanden til bykernen. Derfor kan de ikke betragtes som værende fuldgyldige alternativer til hinanden. Dette dokumenteres af det fejlslagne forsøg inden gennemførelsen af LCC-strategien på at få luftfartsselskaber til at flytte deres aktiviteter fra Tegel til Schönefeld.

| (194) | Desuden er luftfartsselskaberne ikke »tvunget« til at operere fra Tegel eller Schönefeld. Dertil kommer, at luftfartsselskaberne har yderligere to løsningsmodeller til rådighed: hverken at operere fra Tegel eller Schönefeld eller at tilbyde færre flyvninger i disse lufthavne (og indsætte deres fly og besætninger på andre ruter end fra Berlin, for det er påvist, at lavprisselskaber meget hurtigt kan omstille deres kapacitet efter nye markedsvilkår). Dermed kunne ethvert forsøg fra FBS' side på at pålægge et luftfartsselskab, som overvejer at starte flydrift i Schönefeld, de samme vilkår som i Tegel, betyde, at luftfartsselskabet opgiver sine planer og beslutter sig for hverken at operere fra Schönefeld eller Tegel eller at tilbyde færre flyvninger fra Berlin. |
| --- | --- |

(194)

Desuden er luftfartsselskaberne ikke »tvunget« til at operere fra Tegel eller Schönefeld. Dertil kommer, at luftfartsselskaberne har yderligere to løsningsmodeller til rådighed: hverken at operere fra Tegel eller Schönefeld eller at tilbyde færre flyvninger i disse lufthavne (og indsætte deres fly og besætninger på andre ruter end fra Berlin, for det er påvist, at lavprisselskaber meget hurtigt kan omstille deres kapacitet efter nye markedsvilkår). Dermed kunne ethvert forsøg fra FBS' side på at pålægge et luftfartsselskab, som overvejer at starte flydrift i Schönefeld, de samme vilkår som i Tegel, betyde, at luftfartsselskabet opgiver sine planer og beslutter sig for hverken at operere fra Schönefeld eller Tegel eller at tilbyde færre flyvninger fra Berlin.

| (195) | Der var således ingen grund til, at en privat markedsøkonomisk investor skulle tage hensyn til vilkårene i Tegel ved fastsættelsen af lufthavnsafgifterne for Schönefeld. Som følge af de samme overvejelser og i betragtning af den begrænsede økonomiske betydning af henholdsvis neddroslingen i eller lukningen af Tempelhof ville en privat markedsøkonomisk investor heller ikke have nogen grund til at tage hensyn til vilkårene i Tempelhof ved fastsættelsen af lufthavnsafgifterne for Schönefeld. |
| --- | --- |

(195)

Der var således ingen grund til, at en privat markedsøkonomisk investor skulle tage hensyn til vilkårene i Tegel ved fastsættelsen af lufthavnsafgifterne for Schönefeld. Som følge af de samme overvejelser og i betragtning af den begrænsede økonomiske betydning af henholdsvis neddroslingen i eller lukningen af Tempelhof ville en privat markedsøkonomisk investor heller ikke have nogen grund til at tage hensyn til vilkårene i Tempelhof ved fastsættelsen af lufthavnsafgifterne for Schönefeld.

7.4.4.   Anvendelse af princippet om den private markedsøkonomiske investor på kontrakterne mellem lufthavnen og luftfartsselskaberne

| (196) | Kommissionen bemærker, at de omtalte kontrakter skal betragtes som en del af gennemførelsen af LCC-strategien, som på mellemlang og lang sigt skulle resultere i positive resultater for Schönefeld. |
| --- | --- |

(196)

Kommissionen bemærker, at de omtalte kontrakter skal betragtes som en del af gennemførelsen af LCC-strategien, som på mellemlang og lang sigt skulle resultere i positive resultater for Schönefeld.

| (197) | Med henblik på en vurdering af hvorvidt en af de pågældende kontrakter rummer en økonomisk fordel, skal det undersøges, om en privat markedsøkonomisk investor ville have fundet det sandsynligt, at der med den pågældende kontrakt kunne opnås et højere overskud, end dette ellers ville have været tilfældet. Dette højere overskud beregnes ved forskellen mellem de forventede trinvist voksende indtægter som følge af kontrakten (dvs. forskellen mellem de indtægter, der kunne være opnået, hvis kontrakten var blevet indgået, og de indtægter, der kunne være opnået, hvis kontrakten ikke var blevet indgået) og de forventede trinvist voksende omkostninger som følge af kontrakten (dvs. forskellen mellem de omkostninger, der ville være opstået, hvis kontrakten var blevet indgået, og de omkostninger, der ville være opstået, hvis kontrakten ikke var blevet indgået). Den heraf afledte pengestrøm skal mindskes ved hjælp af en passende diskonteringsrentesats. |
| --- | --- |

(197)

Med henblik på en vurdering af hvorvidt en af de pågældende kontrakter rummer en økonomisk fordel, skal det undersøges, om en privat markedsøkonomisk investor ville have fundet det sandsynligt, at der med den pågældende kontrakt kunne opnås et højere overskud, end dette ellers ville have været tilfældet. Dette højere overskud beregnes ved forskellen mellem de forventede trinvist voksende indtægter som følge af kontrakten (dvs. forskellen mellem de indtægter, der kunne være opnået, hvis kontrakten var blevet indgået, og de indtægter, der kunne være opnået, hvis kontrakten ikke var blevet indgået) og de forventede trinvist voksende omkostninger som følge af kontrakten (dvs. forskellen mellem de omkostninger, der ville være opstået, hvis kontrakten var blevet indgået, og de omkostninger, der ville være opstået, hvis kontrakten ikke var blevet indgået). Den heraf afledte pengestrøm skal mindskes ved hjælp af en passende diskonteringsrentesats.

| (198) | Endvidere skal der i denne undersøgelse tages højde for alle relevante trinvist stigende indtægter og omkostninger i forbindelse med den almindelige forretningsgang. De forskellige elementer (rabatter på lufthavnsafgifter, markedsføringstilskud, andre økonomiske incitamenter) må ikke vurderes særskilt. I den forbindelse kan følgende passus fra Charleroi-dommen inddrages: »Ved anvendelsen af kriteriet om den private investor er det nødvendigt at vurdere den kommercielle transaktion (...) i sin helhed for at afgøre, om det statslige organ og det organ, som kontrolleres heraf, vurderet under ét, har handlet som rationelle erhvervsdrivende på markedsøkonomiske vilkår. Kommissionen er således forpligtet til ved vurderingen af de omtvistede foranstaltninger at gennemgå alle de relevante forhold og disses sammenhæng (...)« (69). |
| --- | --- |

(198)

Endvidere skal der i denne undersøgelse tages højde for alle relevante trinvist stigende indtægter og omkostninger i forbindelse med den almindelige forretningsgang. De forskellige elementer (rabatter på lufthavnsafgifter, markedsføringstilskud, andre økonomiske incitamenter) må ikke vurderes særskilt. I den forbindelse kan følgende passus fra Charleroi-dommen inddrages: »Ved anvendelsen af kriteriet om den private investor er det nødvendigt at vurdere den kommercielle transaktion (...) i sin helhed for at afgøre, om det statslige organ og det organ, som kontrolleres heraf, vurderet under ét, har handlet som rationelle erhvervsdrivende på markedsøkonomiske vilkår. Kommissionen er således forpligtet til ved vurderingen af de omtvistede foranstaltninger at gennemgå alle de relevante forhold og disses sammenhæng (...)« (69).

| (199) | De forventede trinvist stigende indtægter skal navnlig indeholde indtægterne fra lufthavnsafgifterne under hensyntagen til rabatterne og den i kraft af kontrakten forventede yderligere trafik samt de forventede ikke-luftfartsrelaterede indtægter, som opnås via den yderligere trafik. De forventede trinvist stigende omkostninger skal først og fremmest indeholde alle trinvist stigende drifts- og investeringsomkostninger, som ikke ville være opstået, hvis kontrakten ikke var blevet indgået. Desuden skal de trinvist stigende omkostninger indeholde omkostningerne til markedsføringstilskuddene og til andre økonomiske incitamenter. |
| --- | --- |

(199)

De forventede trinvist stigende indtægter skal navnlig indeholde indtægterne fra lufthavnsafgifterne under hensyntagen til rabatterne og den i kraft af kontrakten forventede yderligere trafik samt de forventede ikke-luftfartsrelaterede indtægter, som opnås via den yderligere trafik. De forventede trinvist stigende omkostninger skal først og fremmest indeholde alle trinvist stigende drifts- og investeringsomkostninger, som ikke ville være opstået, hvis kontrakten ikke var blevet indgået. Desuden skal de trinvist stigende omkostninger indeholde omkostningerne til markedsføringstilskuddene og til andre økonomiske incitamenter.

7.5.   Vurdering af easyJet-kontrakten fra 2003 (foranstaltning 2)

| (200) | easyJet-kontrakten fra 2003 blev inden ikrafttrædelsen af afgiftsordningen fra 2004 oprindeligt indgået for en periode på 10 år med mulighed for en forlængelse af kontrakten med yderligere 10 år. |
| --- | --- |

(200)

easyJet-kontrakten fra 2003 blev inden ikrafttrædelsen af afgiftsordningen fra 2004 oprindeligt indgået for en periode på 10 år med mulighed for en forlængelse af kontrakten med yderligere 10 år.

| (201) | Tyskland har fremlagt dokumenter, der viser de på forhånd udarbejdede finansielle prognoser for projektet, som navnlig baserer sig på FBS' prognoser af 17. december 2003, dvs. før indgåelsen af kontrakten mellem FBS og easyJet den 19. december 2003 (jf. betragtning 42). FBS anslog, at kontrakten i perioden fra 2004 til 2012 ville betyde en årlig stigning i driftsresultatet, og at det operationelle break-even ville være nået i 2010.

  Tabel 9


  FBS' prognoser for stigningen i driftsresultatet som følge af easyJet-kontrakten fra 2003 (i mio. EUR) | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Driftsresultat uden easyJet | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| Driftsresultat med easyJet | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| Driftsresultat i alt | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |

(201)

Tyskland har fremlagt dokumenter, der viser de på forhånd udarbejdede finansielle prognoser for projektet, som navnlig baserer sig på FBS' prognoser af 17. december 2003, dvs. før indgåelsen af kontrakten mellem FBS og easyJet den 19. december 2003 (jf. betragtning 42). FBS anslog, at kontrakten i perioden fra 2004 til 2012 ville betyde en årlig stigning i driftsresultatet, og at det operationelle break-even ville være nået i 2010.

Tabel 9

FBS' prognoser for stigningen i driftsresultatet som følge af easyJet-kontrakten fra 2003 (i mio. EUR)

2004

2005

2006

2007

2008

2009

2010

2011

2012

Driftsresultat uden easyJet

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

Driftsresultat med easyJet

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

Driftsresultat i alt

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

| (202) | Kommissionen betragter disse prognoser og de antagelser, der ligger til grund herfor, som et solidt fundament for underskrivelsen af easyJet-kontrakten fra 2003. |
| --- | --- |

(202)

Kommissionen betragter disse prognoser og de antagelser, der ligger til grund herfor, som et solidt fundament for underskrivelsen af easyJet-kontrakten fra 2003.

| (203) | De trafikprognoser, der forventedes på grundlag af easyJet-kontrakten fra 2003, blev beregnet på basis af det antal fly, som easyJet i henhold til kontrakten med tiden skulle stationere i Schönefeld, samt på basis af en kapacitetsudnyttelsesfaktor på [...], som synes at være plausibel på baggrund af de gængse kapacitetsudnyttelsesfaktorer for lavprisselskaber. |
| --- | --- |

(203)

De trafikprognoser, der forventedes på grundlag af easyJet-kontrakten fra 2003, blev beregnet på basis af det antal fly, som easyJet i henhold til kontrakten med tiden skulle stationere i Schönefeld, samt på basis af en kapacitetsudnyttelsesfaktor på [...], som synes at være plausibel på baggrund af de gængse kapacitetsudnyttelsesfaktorer for lavprisselskaber.

| (204) | I forretningsplanen var der taget hensyn til prognoserne for alle relevante trinvist stigende omkostninger og indtægter, herunder luftfarts- og ikke-luftfartsindtægtskategorier, samt omkostningerne for easyJet i forbindelse med de økonomiske incitamenter. I disse prognoser var der også taget særlig højde for det ekstra trafikvolumen og de yderligere start- og landingsoperationer, som blev forventet på baggrund af kontrakten og kontraktvilkårene. |
| --- | --- |

(204)

I forretningsplanen var der taget hensyn til prognoserne for alle relevante trinvist stigende omkostninger og indtægter, herunder luftfarts- og ikke-luftfartsindtægtskategorier, samt omkostningerne for easyJet i forbindelse med de økonomiske incitamenter. I disse prognoser var der også taget særlig højde for det ekstra trafikvolumen og de yderligere start- og landingsoperationer, som blev forventet på baggrund af kontrakten og kontraktvilkårene.

| (205) | Med det formål at underkaste denne strategiske beslutning en stresstest hyrede FBS konsulentfirmaet [...] (»det andet konsulentfirma«) til at undersøge, om en privat markedsøkonomisk investor lader sig lede af rentabilitetsudsigter, ville have indgået denne kontrakt i 2003. I denne rapport (»det andet konsulentfirmas undersøgelse«), som blev færdiggjort i 2007, blev der også foretaget en undersøgelse af kontrakterne med andre luftfartsselskaber. |
| --- | --- |

(205)

Med det formål at underkaste denne strategiske beslutning en stresstest hyrede FBS konsulentfirmaet [...] (»det andet konsulentfirma«) til at undersøge, om en privat markedsøkonomisk investor lader sig lede af rentabilitetsudsigter, ville have indgået denne kontrakt i 2003. I denne rapport (»det andet konsulentfirmas undersøgelse«), som blev færdiggjort i 2007, blev der også foretaget en undersøgelse af kontrakterne med andre luftfartsselskaber.

| (206) | Det andet konsulentfirma baserede sin analyse af easyJet-kontrakten fra 2003 på de allerede i betragtning 158 nævnte prognoser fra FBS. |
| --- | --- |

(206)

Det andet konsulentfirma baserede sin analyse af easyJet-kontrakten fra 2003 på de allerede i betragtning 158 nævnte prognoser fra FBS.

| (207) | Det andet konsulentfirma undersøgte soliditeten i de omkostnings- og indtægtsprognoser, som FBS havde opstillet, og foretog på grundlag af de på tidspunktet for kontraktindgåelsen tilgængelige oplysninger tilpasninger af FBS' antagelser, hvis de ikke blev anset for at være rimelige. |
| --- | --- |

(207)

Det andet konsulentfirma undersøgte soliditeten i de omkostnings- og indtægtsprognoser, som FBS havde opstillet, og foretog på grundlag af de på tidspunktet for kontraktindgåelsen tilgængelige oplysninger tilpasninger af FBS' antagelser, hvis de ikke blev anset for at være rimelige.

| (208) | I denne sammenhæng foretog det andet konsulentfirma en tilpasning af forretningsplanen for at medtage investeringsomkostninger på [...] mio. EUR til etableringen af yderligere gates til easyJet i terminal B. Endvidere blev der foretaget tilpasninger, for at tage højde for at FBS' prognoser var baseret på et udkast til kontrakten med easyJet, som ikke helt svarede til den i sidste ende underskrevne kontrakt. Det andet konsulentfirma foretog derfor tilpasninger i forretningsplanen for at sikre fuld overensstemmelse mellem forretningsplanen og vilkårene i den underskrevne kontrakt. |
| --- | --- |

(208)

I denne sammenhæng foretog det andet konsulentfirma en tilpasning af forretningsplanen for at medtage investeringsomkostninger på [...] mio. EUR til etableringen af yderligere gates til easyJet i terminal B. Endvidere blev der foretaget tilpasninger, for at tage højde for at FBS' prognoser var baseret på et udkast til kontrakten med easyJet, som ikke helt svarede til den i sidste ende underskrevne kontrakt. Det andet konsulentfirma foretog derfor tilpasninger i forretningsplanen for at sikre fuld overensstemmelse mellem forretningsplanen og vilkårene i den underskrevne kontrakt.

| (209) | Desuden beregnede det andet konsulentfirma på basis af FBS' prognoser (med førnævnte tilpasninger) kapitalværdien (nettonutidsværdien) af easyJet-kontrakten fra 2003 for perioden 2004-2007 til værdien den 30. december 2003. Kapitalværdien af en tidsrække af forventede pengestrømme (ind- og udbetalinger) defineres som den diskonterede sum af de enkelte forventede pengestrømme i den relevante periode. Kapitalværdien er et driftsøkonomisk nøgletal, som virksomheder anvender til vurdering af et projekts rentabilitet. Det andet konsulentfirma beregnede den aggregerede kapitalværdi af easyJet-kontrakten fra 2003 ved udgangen af hvert år indtil kontraktens udløb. I den forbindelse beregnede det andet konsulentfirma den diskonteringsrentesats, der skal anvendes til diskontering af pengestrømmene, i henhold til Capital Asset Pricing-modellen (CAPM) (70), så diskonteringsrentesatsen effektivt afspejlede FBS' kapitalomkostninger i 2003. |
| --- | --- |

(209)

Desuden beregnede det andet konsulentfirma på basis af FBS' prognoser (med førnævnte tilpasninger) kapitalværdien (nettonutidsværdien) af easyJet-kontrakten fra 2003 for perioden 2004-2007 til værdien den 30. december 2003. Kapitalværdien af en tidsrække af forventede pengestrømme (ind- og udbetalinger) defineres som den diskonterede sum af de enkelte forventede pengestrømme i den relevante periode. Kapitalværdien er et driftsøkonomisk nøgletal, som virksomheder anvender til vurdering af et projekts rentabilitet. Det andet konsulentfirma beregnede den aggregerede kapitalværdi af easyJet-kontrakten fra 2003 ved udgangen af hvert år indtil kontraktens udløb. I den forbindelse beregnede det andet konsulentfirma den diskonteringsrentesats, der skal anvendes til diskontering af pengestrømmene, i henhold til Capital Asset Pricing-modellen (CAPM) (70), så diskonteringsrentesatsen effektivt afspejlede FBS' kapitalomkostninger i 2003.

| (210) | De beregnede kapitalværdier er angivet i tabel 10:

  Tabel 10


  Kapitalværdier af de forventede pengestrømme som følge af esyJet-kontrakten fra 2003



























  Aggregerede kapitalværdier ved årets udgang (værdi den 30. december 2003): | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 | 2019 | 2020 | 2021 | 2022 | 2023 | 2024 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kapitalværdi | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| (mio. EUR) | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | |
| Kilde: | Det andet konsulentfirmas undersøgelse |

(210)

De beregnede kapitalværdier er angivet i tabel 10:

Tabel 10

Kapitalværdier af de forventede pengestrømme som følge af esyJet-kontrakten fra 2003

Aggregerede kapitalværdier ved årets udgang (værdi den 30. december 2003):

2004

2005

2006

2007

2008

2009

2010

2011

2012

2013

2014

2015

2016

2017

2018

2019

2020

2021

2022

2023

2024

Kapitalværdi

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

(mio. EUR)

Kilde:

Det andet konsulentfirmas undersøgelse

| (211) | Disse kapitalværdier er alle positive og bekræfter, at det var hensigtsmæssigt at indgå kontrakten med easyJet i 2003. |
| --- | --- |

(211)

Disse kapitalværdier er alle positive og bekræfter, at det var hensigtsmæssigt at indgå kontrakten med easyJet i 2003.

| (212) | Det andet konsulentfirma anførte i sin rapport, at FBS i 2003, hvor indgåelsen af kontrakten blev undersøgt, ikke havde taget højde for virkningen af kontrakten i dens oprindelige version, dvs. med en løbetid på 10 år med mulighed for en forlængelse heraf med yderligere 10 år, på BER. Ifølge det andet konsulentfirma skulle easyJet-kontrakten fra 2003 med dens oprindelige vilkår fortsat gælde i flere år efter den planlagte åbning af BER i 2011. Desuden var vilkårene i kontrakten øjensynligt gunstigere end vilkårene i den generelle afgiftsordning, som efter planen skulle gælde for BER ved lufthavnens åbning. Det andet konsulentfirma mente derfor, at der var risiko for, at den eksisterende easyJet-kontrakt fra 2003 kunne afstedkomme et betydeligt pres fra andre luftfartsselskaber på FBS for at reducere forskellen mellem de i BER gældende generelle afgifter og de med easyJet aftalte afgifter. Risikoen var dog meget lille i 2003 og kan i betragtning af et LCC-marked under hastig forandring næppe forudses og da slet ikke kvantificeres. I virkeligheden indtrådte denne risiko aldrig. easyJet-ændringskontrakten fra 2007, der skulle udløbe på tidspunktet for åbningen af BER, erstattede easyJet-kontrakten fra 2003. |
| --- | --- |

(212)

Det andet konsulentfirma anførte i sin rapport, at FBS i 2003, hvor indgåelsen af kontrakten blev undersøgt, ikke havde taget højde for virkningen af kontrakten i dens oprindelige version, dvs. med en løbetid på 10 år med mulighed for en forlængelse heraf med yderligere 10 år, på BER. Ifølge det andet konsulentfirma skulle easyJet-kontrakten fra 2003 med dens oprindelige vilkår fortsat gælde i flere år efter den planlagte åbning af BER i 2011. Desuden var vilkårene i kontrakten øjensynligt gunstigere end vilkårene i den generelle afgiftsordning, som efter planen skulle gælde for BER ved lufthavnens åbning. Det andet konsulentfirma mente derfor, at der var risiko for, at den eksisterende easyJet-kontrakt fra 2003 kunne afstedkomme et betydeligt pres fra andre luftfartsselskaber på FBS for at reducere forskellen mellem de i BER gældende generelle afgifter og de med easyJet aftalte afgifter. Risikoen var dog meget lille i 2003 og kan i betragtning af et LCC-marked under hastig forandring næppe forudses og da slet ikke kvantificeres. I virkeligheden indtrådte denne risiko aldrig. easyJet-ændringskontrakten fra 2007, der skulle udløbe på tidspunktet for åbningen af BER, erstattede easyJet-kontrakten fra 2003.

| (213) | Den anden undersøgelse bekræfter således, at en privat investor, der opererer under markedsøkonomiske vilkår, ville have indgået easyJet-kontrakten fra 2003. |
| --- | --- |

(213)

Den anden undersøgelse bekræfter således, at en privat investor, der opererer under markedsøkonomiske vilkår, ville have indgået easyJet-kontrakten fra 2003.

| (214) | Afslutningsvis skal det konstateres, at easyJet-kontrakten fra 2003 ikke indeholder statsstøtte. |
| --- | --- |

(214)

Afslutningsvis skal det konstateres, at easyJet-kontrakten fra 2003 ikke indeholder statsstøtte.

7.6.   Vurdering af kontrakterne med andre luftfartsselskaber (foranstaltning 3)

| (215) | FBS' beslutninger om indgåelse af kontrakter med Ryanair, Germanwings, Volare, Icelandair, Norwegian Air Shuttle og Aer Lingus var ligeledes baseret på forhåndsprognoser for den trinvist stigende trafik samt de trinvist stigende indtægter og omkostninger, hvoraf det fremgår, at indgåelsen af disse kontrakter var rentabel. |
| --- | --- |

(215)

FBS' beslutninger om indgåelse af kontrakter med Ryanair, Germanwings, Volare, Icelandair, Norwegian Air Shuttle og Aer Lingus var ligeledes baseret på forhåndsprognoser for den trinvist stigende trafik samt de trinvist stigende indtægter og omkostninger, hvoraf det fremgår, at indgåelsen af disse kontrakter var rentabel.

| (216) | For hver af disse kontrakter blev prognoserne udarbejdet for det forventede passagertal på grundlag af det i forbindelse med luftfartsselskabernes drift forventede antal start- og landingsoperationer, og der blev opstillet rimelige antagelser i forhold til deres kapacitetsudnyttelsesfaktor. I disse prognoser blev der taget hensyn til prognoser for alle relevante trinvist stigende omkostninger og indtægter, herunder luftfarts- og ikke-luftfartsindtægtskategorier, samt omkostningerne for luftfartsselskaberne i forbindelse med de økonomiske incitamenter, som FBS tilbyder. |
| --- | --- |

(216)

For hver af disse kontrakter blev prognoserne udarbejdet for det forventede passagertal på grundlag af det i forbindelse med luftfartsselskabernes drift forventede antal start- og landingsoperationer, og der blev opstillet rimelige antagelser i forhold til deres kapacitetsudnyttelsesfaktor. I disse prognoser blev der taget hensyn til prognoser for alle relevante trinvist stigende omkostninger og indtægter, herunder luftfarts- og ikke-luftfartsindtægtskategorier, samt omkostningerne for luftfartsselskaberne i forbindelse med de økonomiske incitamenter, som FBS tilbyder.

| (217) | Som i tilfældet med easyJet-kontrakten fra 2003 blev FBS' forhåndsprognoser underkastet en stresstest af det andet konsulentfirma. Stresstesten viste, at enhver kontrakt indgået med disse luftfartsselskaber for hvert år i den samlede kontraktperiode fortsat ville medføre trinvist stigende indtægter, som ligger over de trinvist stigende omkostninger (til trods for andre tidligere mere forsigtige konklusioner). Denne konklusion er resultatet af en analyse, som det andet konsulentfirma gennemførte for hver kontrakt på grundlag af disse tilpassede prognoser, som var fuldstændig i overensstemmelse med den metodik, der er beskrevet i afsnit 7.4.4 og 7.5. Det andet konsulentfirma baserede udelukkende sin test og tilpasningerne på de data og prognoser, som var til rådighed for FBS, da kontraktens indgåelse blev testet. |
| --- | --- |

(217)

Som i tilfældet med easyJet-kontrakten fra 2003 blev FBS' forhåndsprognoser underkastet en stresstest af det andet konsulentfirma. Stresstesten viste, at enhver kontrakt indgået med disse luftfartsselskaber for hvert år i den samlede kontraktperiode fortsat ville medføre trinvist stigende indtægter, som ligger over de trinvist stigende omkostninger (til trods for andre tidligere mere forsigtige konklusioner). Denne konklusion er resultatet af en analyse, som det andet konsulentfirma gennemførte for hver kontrakt på grundlag af disse tilpassede prognoser, som var fuldstændig i overensstemmelse med den metodik, der er beskrevet i afsnit 7.4.4 og 7.5. Det andet konsulentfirma baserede udelukkende sin test og tilpasningerne på de data og prognoser, som var til rådighed for FBS, da kontraktens indgåelse blev testet.

| (218) | Tabel 11 indeholder de forudgående kapitalværdier på tidspunktet for den pågældende kontraktindgåelse, som det andet konsulentfirma har beregnet for otte af de i alt ni berørte kontrakter for den fastsatte kontraktløbetid.

  Tabel 11


  Kapitalværdier af kontrakterne mellem FBS og forskellige lavprisselskaber








  Luftfartsselskab/kontrakt | Fastsat kontraktperiode | Kapitalværdi i kontraktperioden
  (i EUR) |
| --- | --- | --- | --- |
| Ryanair (første kontrakt) | 1. maj 2003 til 30. april 2004 | [...] |
| Ryanair (anden kontrakt) | 1. maj 2003 til 30. april 2008 | [...] |
| Germanwings (første kontrakt) | 26. oktober 2003 til 31. oktober 2006 | [...] |
| Germanwings (anden kontrakt) | 1. maj 2004 til 30. april 2008 | [...] |
| Volare | 26. oktober 2003 til 31. marts 2007 | [...] |
| Icelandair | 6. juni 2004 til 31. marts 2009 | [...] |
| Norwegian Air Shuttle | 29. marts 2004 til 31. marts 2009 | [...] |
| Aer Lingus | 30. marts 2004 til 31. marts 2009 | [...] |
| Kilde: | Det andet konsulentfirmas undersøgelse. |

(218)

Tabel 11 indeholder de forudgående kapitalværdier på tidspunktet for den pågældende kontraktindgåelse, som det andet konsulentfirma har beregnet for otte af de i alt ni berørte kontrakter for den fastsatte kontraktløbetid.

Tabel 11

Kapitalværdier af kontrakterne mellem FBS og forskellige lavprisselskaber

Luftfartsselskab/kontrakt

Fastsat kontraktperiode

Kapitalværdi i kontraktperioden

(i EUR)

Ryanair (første kontrakt)

1. maj 2003 til 30. april 2004

[...]

Ryanair (anden kontrakt)

1. maj 2003 til 30. april 2008

[...]

Germanwings (første kontrakt)

26. oktober 2003 til 31. oktober 2006

[...]

Germanwings (anden kontrakt)

1. maj 2004 til 30. april 2008

[...]

Volare

26. oktober 2003 til 31. marts 2007

[...]

Icelandair

6. juni 2004 til 31. marts 2009

[...]

Norwegian Air Shuttle

29. marts 2004 til 31. marts 2009

[...]

Aer Lingus

30. marts 2004 til 31. marts 2009

[...]

Kilde:

Det andet konsulentfirmas undersøgelse.

| (219) | Som det fremgår af denne tabel, er alle kapitalværdier positive. Derfor ville det have været hensigtsmæssigt for en privat markedsøkonomisk investor lader sig lede af rentabilitetsudsigter, at acceptere vilkårene i disse kontrakter på tidspunktet for underskrivelsen heraf. |
| --- | --- |

(219)

Som det fremgår af denne tabel, er alle kapitalværdier positive. Derfor ville det have været hensigtsmæssigt for en privat markedsøkonomisk investor lader sig lede af rentabilitetsudsigter, at acceptere vilkårene i disse kontrakter på tidspunktet for underskrivelsen heraf.

| (220) | Der blev ikke beregnet nogen kapitalværdi for kontrakten med V-Bird (71). Ifølge det andet konsulentfirma var der ikke nogen på forhånd udarbejdet forretningsplan til rådighed i forbindelse med denne kontrakt. Betingelserne ligner imidlertid meget betingelserne i den kontrakt, der er indgået med Volare. Begge kontrakter blev indgået næsten samtidig med omtrent samme løbetid (henholdsvis tre og et halvt og fire år). Kontrakterne foreskriver anvendelsen af afgiftsordningen fra 2003 med henblik på undersøgelse af lufthavnsafgifterne samt den samme tilskyndelse i form af tilskud på [...] EUR til henholdsvis Volare og V-Bird. Driftsvilkårene i begge kontrakter fastsætter et antal start- og landingsoperationer, som ligger meget tæt på hinanden, og den samme flytype. Desuden var det på tidspunktet for indgåelsen af disse kontrakter plausibelt at antage, at begge luftfartsselskaber ville have en kapacitetsudnyttelsesfaktor, der lignede hinanden. Dermed var den fra disse kontrakter afledte trinvist stigende trafik sammenlignelig. Og endelig kunne det i forbindelse med begge kontrakter forventes, at de ville betyde lignende trinvist stigende driftsomkostninger for FBS. I betragtning af lighederne mellem de to kontrakter var det en plausibel konklusion, at kontrakten med V-Bird består testen for den private markedsøkonomiske investor. |
| --- | --- |

(220)

Der blev ikke beregnet nogen kapitalværdi for kontrakten med V-Bird (71). Ifølge det andet konsulentfirma var der ikke nogen på forhånd udarbejdet forretningsplan til rådighed i forbindelse med denne kontrakt. Betingelserne ligner imidlertid meget betingelserne i den kontrakt, der er indgået med Volare. Begge kontrakter blev indgået næsten samtidig med omtrent samme løbetid (henholdsvis tre og et halvt og fire år). Kontrakterne foreskriver anvendelsen af afgiftsordningen fra 2003 med henblik på undersøgelse af lufthavnsafgifterne samt den samme tilskyndelse i form af tilskud på [...] EUR til henholdsvis Volare og V-Bird. Driftsvilkårene i begge kontrakter fastsætter et antal start- og landingsoperationer, som ligger meget tæt på hinanden, og den samme flytype. Desuden var det på tidspunktet for indgåelsen af disse kontrakter plausibelt at antage, at begge luftfartsselskaber ville have en kapacitetsudnyttelsesfaktor, der lignede hinanden. Dermed var den fra disse kontrakter afledte trinvist stigende trafik sammenlignelig. Og endelig kunne det i forbindelse med begge kontrakter forventes, at de ville betyde lignende trinvist stigende driftsomkostninger for FBS. I betragtning af lighederne mellem de to kontrakter var det en plausibel konklusion, at kontrakten med V-Bird består testen for den private markedsøkonomiske investor.

| (221) | V-Bird indstillede sin flydrift den 8. oktober 2004 og indgav konkursbegæring, som blev imødekommet den 18. oktober 2004. V-Bird blev likvideret i begyndelsen af januar 2005. Dermed eksisterer der ingen virksomhed, som direkte eller indirekte ville have profiteret af en potentiel statsstøtte i forbindelse med V-Bird-kontrakten. |
| --- | --- |

(221)

V-Bird indstillede sin flydrift den 8. oktober 2004 og indgav konkursbegæring, som blev imødekommet den 18. oktober 2004. V-Bird blev likvideret i begyndelsen af januar 2005. Dermed eksisterer der ingen virksomhed, som direkte eller indirekte ville have profiteret af en potentiel statsstøtte i forbindelse med V-Bird-kontrakten.

| (222) | På grundlag af ovenstående redegørelse indeholder ingen af de i tabel 6 anførte kontrakter statsstøtte. |
| --- | --- |

(222)

På grundlag af ovenstående redegørelse indeholder ingen af de i tabel 6 anførte kontrakter statsstøtte.

7.7.   Vurdering af easyJet-lejekontrakten fra 2004 (foranstaltning 4)

| (223) | Enkelte interesserede parter mente, at easyJet-lejekontrakten fra 2004 indrømmede easyJet eneret til at benytte terminal B i Schönefeld lufthavn og hindrede andre luftfartsselskabers adgang til terminal B. |
| --- | --- |

(223)

Enkelte interesserede parter mente, at easyJet-lejekontrakten fra 2004 indrømmede easyJet eneret til at benytte terminal B i Schönefeld lufthavn og hindrede andre luftfartsselskabers adgang til terminal B.

| (224) | Som det fremgår af betragtning 55, lejede easyJet i perioden fra 2004 til 2007 et areal på ca. [...] m2 i form af kontorlokaler og check-in-skranker, hvilket svarer til 24 % af det samlede areal i terminal B. Andre luftfartsselskabers passagerer havde også adgang til de offentlige områder i terminal B (gange, haller og café), idet der ikke er nogen rumlig adskillelse mellem terminal B og terminal A. |
| --- | --- |

(224)

Som det fremgår af betragtning 55, lejede easyJet i perioden fra 2004 til 2007 et areal på ca. [...] m2 i form af kontorlokaler og check-in-skranker, hvilket svarer til 24 % af det samlede areal i terminal B. Andre luftfartsselskabers passagerer havde også adgang til de offentlige områder i terminal B (gange, haller og café), idet der ikke er nogen rumlig adskillelse mellem terminal B og terminal A.

| (225) | Tilrådighedsstillelsen af check-in-områder til bestemte luftfartsselskaber og tildelingen af branding- og reklamerettigheder til disse luftfartsselskaber i de umiddelbart omgivende områder er gængs praksis i europæiske og internationale lufthavne, og sådanne aftaler er meget udbredte. |
| --- | --- |

(225)

Tilrådighedsstillelsen af check-in-områder til bestemte luftfartsselskaber og tildelingen af branding- og reklamerettigheder til disse luftfartsselskaber i de umiddelbart omgivende områder er gængs praksis i europæiske og internationale lufthavne, og sådanne aftaler er meget udbredte.

| (226) | Navnlig hvis et luftfartsselskab eller en alliance af luftfartsselskaber transporterer et betragteligt antal passager fra eller til en bestemt lufthavn, er det ud fra et operativt (og dermed forretningsmæssigt) synspunkt hensigtsmæssigt at samle disse aktiviteter i én enkelt terminal. På denne måde optimeres de operative processer for både lufthavnen og luftfartsselskabet. |
| --- | --- |

(226)

Navnlig hvis et luftfartsselskab eller en alliance af luftfartsselskaber transporterer et betragteligt antal passager fra eller til en bestemt lufthavn, er det ud fra et operativt (og dermed forretningsmæssigt) synspunkt hensigtsmæssigt at samle disse aktiviteter i én enkelt terminal. På denne måde optimeres de operative processer for både lufthavnen og luftfartsselskabet.

| (227) | Følgelig giver en lufthavnsoperatør ikke nødvendigvis et luftfartsselskab en økonomisk fordel ved at indrømme det eneret til at benytte alle check-in-skranker og kontorlokaler i en terminal. Dette ville i givet fald kun forekomme, hvis lufthavnsoperatøren indrømmede luftfartsselskabet eneret til at benytte områder, som overstiger luftfartsselskabets reelle behov (i hvilken forbindelse andre luftfartsselskaber ville blive forhindret i at benytte den faktisk til rådighed værende kapacitet), eller hvis den beregnede leje for luftfartsselskabet er unormalt lav. Som det fremgår af det følgende, gør ingen af de nævnte betingelser sig gældende i forbindelse med easyJet-lejekontrakten fra 2004. |
| --- | --- |

(227)

Følgelig giver en lufthavnsoperatør ikke nødvendigvis et luftfartsselskab en økonomisk fordel ved at indrømme det eneret til at benytte alle check-in-skranker og kontorlokaler i en terminal. Dette ville i givet fald kun forekomme, hvis lufthavnsoperatøren indrømmede luftfartsselskabet eneret til at benytte områder, som overstiger luftfartsselskabets reelle behov (i hvilken forbindelse andre luftfartsselskaber ville blive forhindret i at benytte den faktisk til rådighed værende kapacitet), eller hvis den beregnede leje for luftfartsselskabet er unormalt lav. Som det fremgår af det følgende, gør ingen af de nævnte betingelser sig gældende i forbindelse med easyJet-lejekontrakten fra 2004.

| (228) | Siden easyJet etablerede flydrift i Schönefeld, har det været det langt største selskab. Mellem 2004 og 2007 transporterede easyJet mellem [...] % og [...] % af alle flypassagerer i Schönefeld. Allerede i 2003 blev det forudsagt, at easyJet ville være langt det største luftfartsselskab, for så vidt angår antallet af flypassagerer. På grund af easyJets kontraktlige forpligtelse til at stationere et bestemt antal fly i Schönefeld kunne FBS kalkulere med tilsvarende høje passagertal fra det tidspunkt, hvor easyJet påbegyndte sine flyvninger. |
| --- | --- |

(228)

Siden easyJet etablerede flydrift i Schönefeld, har det været det langt største selskab. Mellem 2004 og 2007 transporterede easyJet mellem [...] % og [...] % af alle flypassagerer i Schönefeld. Allerede i 2003 blev det forudsagt, at easyJet ville være langt det største luftfartsselskab, for så vidt angår antallet af flypassagerer. På grund af easyJets kontraktlige forpligtelse til at stationere et bestemt antal fly i Schönefeld kunne FBS kalkulere med tilsvarende høje passagertal fra det tidspunkt, hvor easyJet påbegyndte sine flyvninger.

| (229) | Ifølge Den Internationale Civilluftfartsorganisation lå kapaciteten i terminal B på 600 000 passagerer pr. år, hvilket er betydeligt lavere end det antal passagerer, som easyJet fra og med 2004 forventedes at ville transportere fra og til Schönefeld ([...] mio. (72).). Dermed kan det konstateres, at FBS med easyJet-lejekontrakten fra 2004 på ingen måde fulgte en strategi om »kapacitetshamstring«, som sigtede mod at afholde andre luftfartsselskaber fra at konkurrere med easyJet i Schönefeld. I 2006 blev der afviklet [...] mio. passagerer i terminal B, og det uden større tekniske ændringer. Det svarer til mere end det dobbelte af den teoretiske kapacitet. At der kunne afvikles et så højt passagerantal, skyldtes primært den kendsgerning, at terminalfaciliteterne kun benyttes af ét luftfartsselskab, hvorved passagerstrømmene kunne optimeres. |
| --- | --- |

(229)

Ifølge Den Internationale Civilluftfartsorganisation lå kapaciteten i terminal B på 600 000 passagerer pr. år, hvilket er betydeligt lavere end det antal passagerer, som easyJet fra og med 2004 forventedes at ville transportere fra og til Schönefeld ([...] mio. (72).). Dermed kan det konstateres, at FBS med easyJet-lejekontrakten fra 2004 på ingen måde fulgte en strategi om »kapacitetshamstring«, som sigtede mod at afholde andre luftfartsselskaber fra at konkurrere med easyJet i Schönefeld. I 2006 blev der afviklet [...] mio. passagerer i terminal B, og det uden større tekniske ændringer. Det svarer til mere end det dobbelte af den teoretiske kapacitet. At der kunne afvikles et så højt passagerantal, skyldtes primært den kendsgerning, at terminalfaciliteterne kun benyttes af ét luftfartsselskab, hvorved passagerstrømmene kunne optimeres.

| (230) | For så vidt angår lejeprisen, er sammenligningen med lejepriser i forskellige lufthavne uden betydning, da lufthavnene adskiller sig fra hinanden med hensyn til kapacitet, markedsforhold og faciliteternes kvalitet. De lejepriser, som easyJet betalte, svarede i realiteten til FBS' lejeprisskema uden indrømmelse af rabatter. |
| --- | --- |

(230)

For så vidt angår lejeprisen, er sammenligningen med lejepriser i forskellige lufthavne uden betydning, da lufthavnene adskiller sig fra hinanden med hensyn til kapacitet, markedsforhold og faciliteternes kvalitet. De lejepriser, som easyJet betalte, svarede i realiteten til FBS' lejeprisskema uden indrømmelse af rabatter.

| (231) | I terminal B betalte easyJet [...] EUR pr. m2 for skrankearealer og [...] EUR pr. m2 for kontorarealer. Der blev aftalt lignende gebyrer med andre luftfartsselskaber for sammenlignelige faciliteter i andre terminaler. Eksempelvis betalte Germanwings ligeledes [...] EUR pr. m2 for skrankearealer i terminal A. Aeroflot blev opkrævet [...] EUR pr. m2 for et kontorlokale i terminal A. I terminal B lejede Condor kontorarealer før easyJet og betalte en lavere leje for den samme type faciliteter i terminal B. Mens easyJet betalte [...] EUR pr. m2 for leje af kontorarealer, skulle Condor kun betale [...] EUR pr. m2. |
| --- | --- |

(231)

I terminal B betalte easyJet [...] EUR pr. m2 for skrankearealer og [...] EUR pr. m2 for kontorarealer. Der blev aftalt lignende gebyrer med andre luftfartsselskaber for sammenlignelige faciliteter i andre terminaler. Eksempelvis betalte Germanwings ligeledes [...] EUR pr. m2 for skrankearealer i terminal A. Aeroflot blev opkrævet [...] EUR pr. m2 for et kontorlokale i terminal A. I terminal B lejede Condor kontorarealer før easyJet og betalte en lavere leje for den samme type faciliteter i terminal B. Mens easyJet betalte [...] EUR pr. m2 for leje af kontorarealer, skulle Condor kun betale [...] EUR pr. m2.

| (232) | Denne sammenligningsmåde er hensigtsmæssig, for at kunne vurdere om easyJet-lejekontrakten fra 2004 indebar en økonomisk fordel. I modsætning til en kontrakt, som regulerer et luftfartsselskabs samlede drift i en lufthavn og de væsentlige finansielle relationer mellem luftfartsselskabet og lufthavnen (73), vedrører en kontrakt for leje af skrankearealer og kontorarealer adgangen til faciliteter, der i det mindste inden for en bestemt lufthavn normalt kan betragtes som standardfaciliteter. Derudover beløber den leje, der er reguleret i sådanne kontrakter, sig til mindre beløb i forhold til lufthavnsafgifter, markedsføringstilskud og andre økonomiske incitamenter. Derfor ligger der intet væsentligt incitament for lufthavnsoperatøren til at fastlægge en skræddersyet leje eller forhandle sig frem til den højest mulige leje med luftfartsselskaberne. Lufthavnsoperatørens økonomiske interesse består derimod i at samle ét bestemt luftfartsselskabs drift på ét sted for at sikre driftseffektiviteten til gavn for kunden. Dette gælder navnlig, når lufthavnsoperatøren som i tilfældet med FBS forsøger at tiltrække luftfartsselskaber og tilskynde dem til at udvide deres trafik. |
| --- | --- |

(232)

Denne sammenligningsmåde er hensigtsmæssig, for at kunne vurdere om easyJet-lejekontrakten fra 2004 indebar en økonomisk fordel. I modsætning til en kontrakt, som regulerer et luftfartsselskabs samlede drift i en lufthavn og de væsentlige finansielle relationer mellem luftfartsselskabet og lufthavnen (73), vedrører en kontrakt for leje af skrankearealer og kontorarealer adgangen til faciliteter, der i det mindste inden for en bestemt lufthavn normalt kan betragtes som standardfaciliteter. Derudover beløber den leje, der er reguleret i sådanne kontrakter, sig til mindre beløb i forhold til lufthavnsafgifter, markedsføringstilskud og andre økonomiske incitamenter. Derfor ligger der intet væsentligt incitament for lufthavnsoperatøren til at fastlægge en skræddersyet leje eller forhandle sig frem til den højest mulige leje med luftfartsselskaberne. Lufthavnsoperatørens økonomiske interesse består derimod i at samle ét bestemt luftfartsselskabs drift på ét sted for at sikre driftseffektiviteten til gavn for kunden. Dette gælder navnlig, når lufthavnsoperatøren som i tilfældet med FBS forsøger at tiltrække luftfartsselskaber og tilskynde dem til at udvide deres trafik.

| (233) | Dermed ville det i modsætning til den argumentation, som nogle interesserede parter fremfører, ikke nødvendigvis være hensigtsmæssigt at tildele luftfartsselskaber arealer på baggrund af udbudsprocedurer. En sådan praksis synes at være ualmindelig i europæiske lufthavne. Den forventede adfærd for en forsigtig lufthavnsoperatør, der lader sig lede af rentabilitetsudsigter, består i at finde egnede områder til ethvert vigtigt luftfartsselskab, som opererer i lufthavnen, med hensyn til kapacitet og andre karakteristika og beregne en rimelig leje i overensstemmelse med den gængse praksis i lufthavnen. |
| --- | --- |

(233)

Dermed ville det i modsætning til den argumentation, som nogle interesserede parter fremfører, ikke nødvendigvis være hensigtsmæssigt at tildele luftfartsselskaber arealer på baggrund af udbudsprocedurer. En sådan praksis synes at være ualmindelig i europæiske lufthavne. Den forventede adfærd for en forsigtig lufthavnsoperatør, der lader sig lede af rentabilitetsudsigter, består i at finde egnede områder til ethvert vigtigt luftfartsselskab, som opererer i lufthavnen, med hensyn til kapacitet og andre karakteristika og beregne en rimelig leje i overensstemmelse med den gængse praksis i lufthavnen.

| (234) | Derfor udgør lejens størrelse ikke en økonomisk fordel, hvis den stort set svarer til den leje, som andre luftfartsselskaber, der benytter lufthavnen, skal betale, hvilket er tilfældet i forbindelse med easyJet-lejekontrakten fra 2004. |
| --- | --- |

(234)

Derfor udgør lejens størrelse ikke en økonomisk fordel, hvis den stort set svarer til den leje, som andre luftfartsselskaber, der benytter lufthavnen, skal betale, hvilket er tilfældet i forbindelse med easyJet-lejekontrakten fra 2004.

| (235) | Endvidere er det hensigtsmæssigt for en lufthavnsoperatør at indgå sådanne kontrakter for en periode, som svarer til løbetiden på »hovedkontrakten«, som regulerer luftfartsselskabets drift i lufthavnen, hvilket gør sig gældende for easyJet-lejekontrakten fra 2004. |
| --- | --- |

(235)

Endvidere er det hensigtsmæssigt for en lufthavnsoperatør at indgå sådanne kontrakter for en periode, som svarer til løbetiden på »hovedkontrakten«, som regulerer luftfartsselskabets drift i lufthavnen, hvilket gør sig gældende for easyJet-lejekontrakten fra 2004.

| (236) | For så vidt angår bagagetransportsystemet, er de eksisterende tekniske systemer i terminal A og terminal B identiske ud fra et teknisk synspunkt med undtagelse af ét enkelt sikkerhedsaspekt: Bagagehåndteringssystemet i terminal B omfatter nemlig et stationært røntgenapparat. Det blev installeret på forlangende af forbundspolitiet. Ellers var driftstilladelsen til terminal B blevet inddraget. Den tekniske udrustning af bagagetransportsystemet i terminal B giver ikke easyJet nogen operativ fordel såsom en hurtigere eller mere gnidningsfri læsning og aflæsning af bagage. Systemet har indbygget røntgenkontrol, hvilket imidlertid ikke har nogen indvirkning på luftfartsselskabets check-in-procedure. |
| --- | --- |

(236)

For så vidt angår bagagetransportsystemet, er de eksisterende tekniske systemer i terminal A og terminal B identiske ud fra et teknisk synspunkt med undtagelse af ét enkelt sikkerhedsaspekt: Bagagehåndteringssystemet i terminal B omfatter nemlig et stationært røntgenapparat. Det blev installeret på forlangende af forbundspolitiet. Ellers var driftstilladelsen til terminal B blevet inddraget. Den tekniske udrustning af bagagetransportsystemet i terminal B giver ikke easyJet nogen operativ fordel såsom en hurtigere eller mere gnidningsfri læsning og aflæsning af bagage. Systemet har indbygget røntgenkontrol, hvilket imidlertid ikke har nogen indvirkning på luftfartsselskabets check-in-procedure.

| (237) | Tværtimod betyder det indbyggede sikkerhedssystem operative vanskeligheder for easyJet. Hvis der hersker tvivl om indholdet af et bagagestykke, som kræver manuel kontrol, skal passageren kaldes tilbage til kontrolrummet i terminal B. Flypassageren befinder sig imidlertid på dette tidspunkt allerede i afrejsehallen og skal informeres herom og bringes tilbage. Dette er en tidskrævende proces, som indebærer, at det tidspunkt for seneste check-in, som Schönefeld oplyser til passagerer i terminal B, mindst udgør 30 minutter. I praksis opererer easyJet med 40 minutter, da det ellers ikke vil være muligt at garantere en rettidig afvikling af processen. I terminal A eksisterer der ikke sådanne krav. En tidsgrænse på 20 minutter inden start er normal praksis her, og der er ingen problemer hermed ud fra et teknisk synspunkt |
| --- | --- |

(237)

Tværtimod betyder det indbyggede sikkerhedssystem operative vanskeligheder for easyJet. Hvis der hersker tvivl om indholdet af et bagagestykke, som kræver manuel kontrol, skal passageren kaldes tilbage til kontrolrummet i terminal B. Flypassageren befinder sig imidlertid på dette tidspunkt allerede i afrejsehallen og skal informeres herom og bringes tilbage. Dette er en tidskrævende proces, som indebærer, at det tidspunkt for seneste check-in, som Schönefeld oplyser til passagerer i terminal B, mindst udgør 30 minutter. I praksis opererer easyJet med 40 minutter, da det ellers ikke vil være muligt at garantere en rettidig afvikling af processen. I terminal A eksisterer der ikke sådanne krav. En tidsgrænse på 20 minutter inden start er normal praksis her, og der er ingen problemer hermed ud fra et teknisk synspunkt

| (238) | Et andet problem er, at bagagetransportsystemerne i terminal B og terminal A har forskellige rådighedstider på grund af driftsforstyrrelser. Den indbyggede sikkerhedsteknik og den heraf afledte større kompleksitet betyder, at bagagetransportsystemet i terminal B i perioden fra maj til december 2004 var til rådighed i [...] % af driftstiden, mens bagagetransportsystemet i terminal A var til rådighed i [...] % af driftstiden. |
| --- | --- |

(238)

Et andet problem er, at bagagetransportsystemerne i terminal B og terminal A har forskellige rådighedstider på grund af driftsforstyrrelser. Den indbyggede sikkerhedsteknik og den heraf afledte større kompleksitet betyder, at bagagetransportsystemet i terminal B i perioden fra maj til december 2004 var til rådighed i [...] % af driftstiden, mens bagagetransportsystemet i terminal A var til rådighed i [...] % af driftstiden.

| (239) | På baggrund heraf kan det konkluderes, at ingen af bestemmelserne i easyJet-lejekontrakten fra 2004 gav easyJet en økonomisk fordel. Dermed udgør denne kontrakt ikke statsstøtte — |
| --- | --- |

(239)

På baggrund heraf kan det konkluderes, at ingen af bestemmelserne i easyJet-lejekontrakten fra 2004 gav easyJet en økonomisk fordel. Dermed udgør denne kontrakt ikke statsstøtte —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Følgende foranstaltninger, som Tyskland har gennemført for de under litra a)-l) nævnte selskaber, udgør ikke statsstøtte i henhold til artikel 107, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde:

| a) | den ledelses- og overskudsoverførselskontrakt, der blev indgået den 6. august 1992 mellem Berlin Brandenburg Flughafen Holding GmbH og Berliner Flughafen-Gesellschaft mbH |
| --- | --- |

a)

den ledelses- og overskudsoverførselskontrakt, der blev indgået den 6. august 1992 mellem Berlin Brandenburg Flughafen Holding GmbH og Berliner Flughafen-Gesellschaft mbH

| b) | den kontrakt, der blev indgået den 19. december 2003 mellem Flughafen Berlin-Schönefeld GmbH og easyJet Airline Company Ltd |
| --- | --- |

b)

den kontrakt, der blev indgået den 19. december 2003 mellem Flughafen Berlin-Schönefeld GmbH og easyJet Airline Company Ltd

| c) | den kontrakt, der blev indgået den 31. marts 2003 mellem Flughafen Berlin-Schönefeld GmbH og Ryanair Limited |
| --- | --- |

c)

den kontrakt, der blev indgået den 31. marts 2003 mellem Flughafen Berlin-Schönefeld GmbH og Ryanair Limited

| d) | den kontrakt, der blev indgået den 28. april 2004 mellem Flughafen Berlin-Schönefeld GmbH og Ryanair Limited |
| --- | --- |

d)

den kontrakt, der blev indgået den 28. april 2004 mellem Flughafen Berlin-Schönefeld GmbH og Ryanair Limited

| e) | den kontrakt, der blev indgået den 14. oktober 2003 mellem Flughafen Berlin-Schönefeld GmbH og Germanwings GmbH |
| --- | --- |

e)

den kontrakt, der blev indgået den 14. oktober 2003 mellem Flughafen Berlin-Schönefeld GmbH og Germanwings GmbH

| f) | den kontrakt, der blev indgået den 23. december 2004 mellem Flughafen Berlin-Schönefeld GmbH og Germanwings GmbH |
| --- | --- |

f)

den kontrakt, der blev indgået den 23. december 2004 mellem Flughafen Berlin-Schönefeld GmbH og Germanwings GmbH

| g) | den kontrakt, der blev indgået den 22. oktober 2003 mellem Flughafen Berlin-Schönefeld GmbH og Volare Airlines S.p.A. |
| --- | --- |

g)

den kontrakt, der blev indgået den 22. oktober 2003 mellem Flughafen Berlin-Schönefeld GmbH og Volare Airlines S.p.A.

| h) | den kontrakt, der blev indgået den 3. november 2003 mellem Flughafen Berlin-Schönefeld GmbH og V-Bird Airlines B.V. |
| --- | --- |

h)

den kontrakt, der blev indgået den 3. november 2003 mellem Flughafen Berlin-Schönefeld GmbH og V-Bird Airlines B.V.

| i) | den kontrakt, der blev indgået den 6. juni 2004 mellem Flughafen Berlin-Schönefeld GmbH og Icelandair Reykjavik Airport |
| --- | --- |

i)

den kontrakt, der blev indgået den 6. juni 2004 mellem Flughafen Berlin-Schönefeld GmbH og Icelandair Reykjavik Airport

| j) | den kontrakt, der blev indgået den 17. maj 2004 mellem Flughafen Berlin-Schönefeld GmbH og Norwegian Air Shuttle AS |
| --- | --- |

j)

den kontrakt, der blev indgået den 17. maj 2004 mellem Flughafen Berlin-Schönefeld GmbH og Norwegian Air Shuttle AS

| k) | den kontrakt, der blev indgået den 13. maj 2004 mellem Flughafen Berlin-Schönefeld GmbH og Aer Lingus Limited |
| --- | --- |

k)

den kontrakt, der blev indgået den 13. maj 2004 mellem Flughafen Berlin-Schönefeld GmbH og Aer Lingus Limited

| l) | den lejekontrakt om benyttelse af bestemte arealer og faciliteter i terminal B i Schönefeld lufthavn, der blev indgået i marts 2004 mellem Flughafen Berlin-Schönefeld GmbH og easyJet Airline Company Ltd. |
| --- | --- |

l)

den lejekontrakt om benyttelse af bestemte arealer og faciliteter i terminal B i Schönefeld lufthavn, der blev indgået i marts 2004 mellem Flughafen Berlin-Schönefeld GmbH og easyJet Airline Company Ltd.

Artikel 2

Denne afgørelses er rettet til Forbundsrepublikken Tyskland.

Udfærdiget i Bruxelles, den 20. februar 2014.

På Kommissionens vegne

Joaquín ALMUNIA

Næstformand

---

(1)  Med virkning fra den 1. december 2009 er artikel 87 og 88 i EF-traktaten blevet til henholdsvis artikel 107 og 108 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF). Artikel 87 og 88 i EF-traktaten og artikel 107 og 108 i TEUF er i det væsentlige identiske. Henvisninger til artikel 107 og 108 i TEUF læses som henvisninger til artikel 87 og 88 i EF-traktaten, hvor det er relevant. Med TEUF blev der tillige indført visse ændringer i terminologien, såsom udskiftningen af »Fællesskab« med »Union« og »fællesmarked« med »indre marked«. Terminologien i TEUF vil blive benyttet i hele denne afgørelse.

1

(2)  EUT C 257 af 30.10.2007, s. 16.

2

(3)  Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af artikel 108 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (EFT L 83 af 27.3.1999, s. 1).

3

(4)  Jf. fodnote 2.

4

(5)  Jf. Frankfurter Allgemeine Zeitung (FAZ) af 23.5.2003, nr. 119, s. 16: http://www.faz.net/aktuell/wirtschaft/unternehmen/luftfahrt-privatisierung-der-berliner-flughaefen-endgueltig-gescheitert-1101944.html.

5

Frankfurter Allgemeine Zeitung

(6)  Earnings before Interest, Taxes, Depreciation, and Amortisation (resultat før renter, skat, afskrivninger og amortisering).

6

(7)  Earnings before Interest and Taxes (resultat før renter og skat).

7

(8)  Angivelse af forretningshemmeligheder i henhold til meddelelse fra Kommissionen C(2003) 4582 af 1. december 2003 om tavshedspligt i statsstøttebeslutninger (EUT C 297 af 9.12.2003, s. 6).

8

| Kilde: | Bilag 19 til Tysklands bemærkninger af 4. oktober 2007 efter indledningen af den formelle undersøgelsesprocedure. |
| --- | --- |

Kilde:

Kilde:

Bilag 19 til Tysklands bemærkninger af 4. oktober 2007 efter indledningen af den formelle undersøgelsesprocedure.

(9)  Denne tilrådighedsstillelse af offentlige midler blev af Kommissionen anset for at være forenelig med det indre marked. Jf. Kommissionens afgørelse vedrørende statsstøtte NN 25/09 (ex N 167/09) og SA.35378 (12/N) (EUT C 36 af 8.2.2013, s. 10) — Tyskland — finansiering af lufthavnen Berlin Brandenburg International.

9

(10)  Tyskland fremlagde følgende oplysninger: i) Kapaciteten i Schönefeld lufthavn beløb sig i perioden 2003-2004 til 4,5 mio. passagerer pr. år og nåede i 2005 et niveau på 7 mio. passagerer pr. år (i forhold til et trafikvolumen på 1,7 mio., 3,3 mio. og 5 mio. passagerer i henholdsvis 2003, 2004 og 2005); ii) kapaciteten i Tegel lufthavn beløb sig i perioden 2003-2004 til 9,5 mio. passagerer pr. år og nåede i 2005 et niveau på 11,5 mio. passagerer pr. år (i forhold til et trafikvolumen på 11,1 mio., 11 mio. og 11,5 mio. i henholdsvis 2003, 2004 og 2005). Det er vanskeligt at måle en lufthavns kapacitet, da den afhænger af de forskellige infrastrukturelementers maksimumskapacitet. Imidlertid er det maksimale passagertal ikke altid velegnet til at foretage en måling heraf, men derimod f.eks. det maksimale antal start- og landingsoperationer. Derudover svarer maksimumskapaciteten i tilfælde, hvor passagertallet anvendes som det relevante referencegrundlag, til overgrænsen for det maksimale passagervolumen pr. time i stedet for det maksimale passagertal pr. år. Det skyldes, at passagervolumenet ofte varierer meget mellem spidsbelastningsperioder og trafiksvage perioder (timer og dage), og at det kan være underlagt sæsonbetonede udsving. Derfor kan ovennævnte angivelser ikke illustrere kapacitetsudnyttelsen i Schönefeld og Tegel fuldt ud. Desuden er det muligt, at en lufthavn i visse tilfælde overskrider sin teoretiske kapacitet i den faktiske drift (f.eks. ved at der afvikles flere passagerer, end der oprindeligt var fastsat som det højeste passagervolumen pr. time). Dette kan dog skabe utilstrækkelige forhold (lange ventetider, forsinkelser osv.). Det ligger imidlertid fast, at Tegel i den omtalte periode havde en kapacitetsudnyttelse på næsten 100 %, mens Schönefeld slet ikke udnyttede sin kapacitet i tilstrækkeligt omfang.

10

(11)  Ved en »ankerbruger« forstås et førende luftfartsselskab i en lufthavn (for så vidt angår trafikvolumen), hvis ry og image bevirker, at andre luftfartsselskaber etablerer sig i den pågældende lufthavn, hvorved trafikvolumenet stiger yderligere.

11

(12)  »Etnisk trafik« er en betegnelse, der anvendes om borgere, som stammer fra fjerntliggende lande og regelmæssigt foretager flyrejser til deres hjemlande eller modtager besøg af henholdsvis venner og familiemedlemmer, som ligeledes rejser fra disse lande ad luftvejen. I Berlin lever der store grupper af første- og andengenerationsindvandrere.

12

(13)  På daværende tidspunkt var Berlin det tredjestørste rejsemål for turister i Europa med det højeste antal overnatninger i Tyskland og en høj andel af endagsturister.

13

(14)  LCC-trafikken i Europa oplevede i årene efter årtusindskiftet en årlig vækst, der kan forklares med den rentable ekspansion, som brancheførende Ryanair og easyJet har foretaget, samt en række nye luftfartsselskabers indtræden på markedet.

14

(15)  En mere detaljeret beskrivelse af vurderingen fra konsulentfirmaet findes i afsnit 7.2.1.

15

(16)  Dette »vækststøttebeløb« adskiller sig fra »vækstincitamentet« i henhold til afgiftsordningen fra 2004.

16

(17)  Denne henvisning vedrører størrelsen af lufthavnsafgifterne samt rabatsystemet og andre i afgiftsordningen fastsatte økonomiske incitamentsordninger.

17

(18)  Tabel 6 giver et overblik over de enkelte kontrakter.

18

(19)  Betalingen af et kontraktligt fastsat tilskud til Germanwings var eksempelvis forbundet med den betingelse, at Germanwings mindst skulle gennemføre [...] % af det antal flyvninger, der var planlagt inden for rammerne af den kontraktligt aftalte drift.

19

(20)  Den samme tilgang blev anvendt i easyJet-ændringskontrakten fra 2007 (jf. betragtning 43).

20

(21)  Løbetiden på enkelte kontrakter begyndte med tilbagevirkende kraft fra og med en tidligere dato end datoen for kontraktindgåelsen. Dette var eksempelvis tilfældet i forbindelse med den anden kontrakt med Germanwings, som havde virkning med tilbagevirkende kraft fra datoen for ikrafttrædelsen af afgiftsordningen fra 2004. Ligeledes berørt heraf er den anden kontrakt med Ryanair, som erstattede den første Ryanair-kontrakt og havde virkning med tilbagevirkende kraft fra den 1. maj 2003, hvilket var datoen for ikrafttrædelsen af den første Ryanair-kontrakt.

21

(22)  Kort forinden (den 29. september 2003) var der blevet underskrevet en kontrakt mellem FBS og Germanwings, som skulle være gældende fra den 26. oktober 2003. Den blev imidlertid erstattet af kontrakten af 14. oktober 2003, inden den nåede at træde i kraft. Derfor fandt kontrakten af 29. september 2003 aldrig anvendelse.

22

(23)  Den 22. oktober 2003 underskrev FBS og Volare to kontrakter, »hovedkontrakten« og »tillægskontrakten«. I forbindelse med denne afgørelse betragtes disse kontrakter som én enkelt kontrakt.

23

(24)  Volare indstillede imidlertid sin drift i Schönefeld i 2004.

24

(25)  Den 3. november 2003 underskrev FBS og V-Bird to kontrakter, »hovedkontrakten« og »tillægskontrakten«. I forbindelse med denne afgørelse betragtes disse kontrakter som én enkelt kontrakt.

25

(26)  V-Bird indstillede imidlertid sin drift i Schönefeld i 2004.

26

| Kilde: | Bilag 16 og 20 til Tysklands bemærkninger af 4. oktober 2007 efter indledningen af den formelle undersøgelsesprocedure. |
| --- | --- |

Kilde:

Kilde:

Bilag 16 og 20 til Tysklands bemærkninger af 4. oktober 2007 efter indledningen af den formelle undersøgelsesprocedure.

(27)  EUT C 312 af 9.12.2005, s. 1.

27

(28)  Til støtte for denne foreløbige konklusion henviste Kommissionen til en dom fra Landgericht Potsdam af 20. oktober 2004 (j.nr. 2 O 70/04, s. 5).

28

(29)  Dom fra Landgericht Potsdam af 20. oktober 2004 (j.nr. 2 O 70/04).

29

(30)  Disse lufthavne blev i indledningsbeslutningen nævnt som eksempler på lufthavne, som de undersøgte foranstaltninger kunne have haft negative virkninger for (jf. betragtning 151 i indledningsbeslutningen).

30

(31)  Kommissionens beslutning 2004/393/EF af 12. februar 2004 om de fordele, som regionen Vallonien og Brussels South Charleroi Airport har indrømmet luftfartsselskabet Ryanair ved selskabets etablering i Charleroi (EUT L 137 af 30.4.2004, s. 1).

31

(32)  Jf. artikel 2, litra h), i Rådets forordning (EØF) nr. 95/93 af 18. januar 1993 om fælles regler for tildeling af ankomst- og afgangstidspunkter i Fællesskabets lufthavne (EFT L 14 af 22.1.1993, s. 1).

32

(33)  Kommissionens beslutning 2002/346/EF af 17. oktober 2001 om statsstøtte ydet af Tyskland til Deckel Maho Seebach GmbH, C 27/2000 (EFT L 126 af 13.5.2002, s. 14), betragtning 16; Kommissionens beslutning 2002/468/EF af 15. januar 2002 om Tysklands statsstøtte til fordel for Klausner Nordic Timber GmbH & Co. KG, Wismar, Mecklenburg-Vorpommern, C 41/2001 (EFT L 165 af 24.6.2002, s. 15), betragtning 67.

33

(34)  Jf. betragtning 65.

34

(35)  § 43 i den gamle udgave af Luftverkehrszulassungsordnung.

35

(36)  Jf. BGH, dom af 24. november 1977, j.nr. III ZR 27/76, Zeitschrift für Luft- und Weltraumrecht (ZLW), 1979, 140 (143); Landgericht Berlin, dom af 25. august 2000, j.nr. 96 O 197/99, Zeitschrift für Luft- und Weltraumrecht 2001, 475 (479); BGH, dom af 23. januar 1997, j.nr. III ZR 27/96, Zeitschrift für Luft- und Weltraumrecht 1997, 510.

36

Zeitschrift für Luft- und Weltraumrecht

Zeitschrift für Luft- und Weltraumrecht

Zeitschrift für Luft- und Weltraumrecht

(37)  Jf. BGH, dom af 24. november 1977, j.nr. ZR III 27/76, Zeitschrift für Luft- und Weltraumrecht 1979, 140 (148); Bundesverwaltungsgericht (forbundsforvaltningsdomstolen), dom af 8. juli 1977, j.nr. VII C 72/74, Zeitschrift für Luft- und Weltraumrecht 1977, (49); Giemulla, i: Giemulla/Schmid (udgiver), Frankfurter Kommentar zum Luftverkehrsrecht, Köln 2007, § 43 i Luftverkehrszulassungsordnung, præmis 16.

37

Zeitschrift für Luft- und Weltraumrecht

Zeitschrift für Luft- und Weltraumrecht

(38)  Jf. fodnote 20.

38

(39)  Dette forhold var ikke medtaget i den beregning, som viste en positiv kapitalværdi for easyJet-kontrakten fra 2003 i den oprindeligt fastsatte kontraktløbetid (10 år eller 20 år, afhængigt af om easyJet efter de første 10 år ville gøre brug af sin mulighed for en forlængelse med yderligere 10 år).

39

(40)  Sag C-305/89, Italien mod Kommissionen (Alfa Romeo), Sml. 1991 I, s.-1603, præmis 20. Jf. også sag T-228/99, Westdeutsche Landesbank Girozentrale mod Kommissionen, Sml. 2003 II, s. 435, præmis 250-270.

40

(41)  Jf. fodnote 8.

41

(42)  Konsulentfirmaet anførte, at eksisterende analyser af europæiske og amerikanske markeder viser, at efter et nyt lavprisselskabs indtræden på markedet er 50 % til 80 % af dette selskabs transporterede passagerer »nye passagerer«, i hvilken forbindelse det præcise forhold dog afhænger af den pågældende rute.

42

(43)  I virkeligheden nåede FBS et endnu højere volumen (7,3 mio. passagerer).

43

(44)  I 2003, dvs. inden indførelsen af LCC-strategien, havde 26 af 32 luftfartsselskaber i Schönefeld turnaround-tider på mellem 45 og 90 minutter.

44

(45)  Ved »walk boarding« skal passagererne for at komme ombord i flyet gå ud af terminalen og over forpladsen.

45

(46)  Eksempelvis anbefalede konsulentfirmaet, at der blev etableret en fastfoodkæde i lufthavnen for at imødekomme kravene fra et betydeligt antal passagerer, som rejser med lavprisselskaber.

46

(47)  Dengang var trafikken i Tempelhof meget moderat i forhold til trafikken i de to andre berlinske lufthavne.

47

(48)  Jf. betragtning 9 og 14.

48

(49)  Indledningsbeslutning, betragtning 69-71.

49

(50)  Sag T-128/98, Aéroports de Paris mod Kommissionen, Sml. 2000 II, s.-3929, stadfæstet ved dom i sag C-82/01, Sml. 2002 I, s.-9297, præmis 75-79.

50

(51)  Det relevante kriterium for den dato, på hvilken en eventuel støtteforanstaltning anses for at være ydet, er datoen for den retligt bindende handling, hvorved de offentlige myndigheder forpligter sig til at yde støttemodtageren den pågældende foranstaltning. Jf. sag T-358/94, Compagnie nationale Air France mod Kommissionen, Sml. 1996 II, s.-2109, præmis 79; sag T-109/01, Fleuren Compost BV mod Kommissionen, Sml. 2004 II, s. 127, præmis 74, forenede sager T-362/05 og T-363/05, Nuova Agricast mod Kommissionen, Sml. 2008 II, s. 297, præmis 80, og forenede sager T-427/04 og T-17/05, Frankrig og France Télécom SA mod Kommissionen, Sml. 2009 II, s.-4315, præmis 321.

51

(52)  Afgørelse C 38/2008 af 3. oktober 2012 om München lufthavn, terminal 2 (endnu ikke offentliggjort i EUT), betragtning 74-81.

52

(53)  Meddelelse til medlemsstaterne fra Kommissionen (EFT C 307 af 13.11.1993, s. 3) — Anvendelse af EØF-traktatens artikel 92 og 93 og af artikel 5 i Kommissionens direktiv 80/723/EØF (EFT L 195 af 29.7.1980, s. 35) på offentlige virksomheder i fremstillingssektoren, punkt 29.

53

(54)  Jf. fodnote 42.

54

(55)  Jf. navnlig betragtning 82 i afgørelsen i statsstøttesag NN 25/09 (ex N 167/09).

55

(56)  Jf. navnlig betragtning 78 i afgørelsen i statsstøttesag NN 25/09 (ex N 167/09).

56

(57)  Under antagelse af at Schönefeld lufthavn kan betragtes som en virksomhed i FBS-koncernen, også selv om der ikke er tale om en særskilt retlig enhed, og at den kunne modtage statsstøtte »fra« FBS.

57

(58)  Sag T-196/04, Ryanair Ltd mod Kommissionen, Sml. 2008 II, s.-3643.

58

(59)  F.eks. betalinger eller reducerede afgifter ved opstart af en ny rute eller frekvens, eller markedsføringstilskud, som tjener til delvis dækning af de for luftfartsselskabet opståede markedsføringsomkostninger, f.eks. i forbindelse med opstart af en ny rute.

59

(60)  Disse incitamenter sker i forbindelse med bilaterale aftaler eller gennem et system af økonomiske incitamenter, der er baseret på forskellige parametre såsom passagertallet, og som er nedfældet i en offentliggjort retsakt, f.eks. en afgiftsordning.

60

(61)  Charleroi-dommen, præmis 101.

61

(62)  Kommissionen valgte en lignende tilgang i sin afgørelse C(2011) 3497 endelig af 24. maj 2011 om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure i statsstøttesag SA.31662 — C/2011 (ex NN/2011) — Rumænien — Timișoara internationale lufthavn — Wizz Air (EUT C 270 af 13.11.2011, s. 11). Jf. også betragtning 129, hvor Kommissionen havde følgende opfattelse: »Ifølge retspraksis skal det undersøges, om en privat lufthavnsoperatør ville have accepteret de samme eller lignende forretningsbetingelser som Timișoara lufthavn. I den forbindelse skal der navnlig tages hensyn til de tilgængelige oplysninger og den forventede udvikling på tidspunktet for disse bidrag«.

62

(63)  Dermed menes lufthavnsoperatørens indtægter som følge af den yderligere forretningsmæssige aktivitet fra parkeringsanlæg, forretninger, restauranter osv., der opstår i kølvandet på det ekstra passagertal.

63

(64)  Forskellige ruter kan tiltrække passagerer med forskellige profiler med hensyn til købsadfærd til lufthavnene og rumme et tilsvarende potentiale for den pågældende lufthavn til at generere ikke-luftfartsrelaterede indtægter. Dermed kan to forskellige grupper af ruter have forskellig indvirkning på lufthavnsoperatørens indtægter.

64

(65)  Da lavprisselskaber sigter mod at kunne tilbyde deres kunder de laveste priser, lægger de generelt et større pres på lufthavnsoperatørerne end traditionelle luftfartsselskaber for at opnå lavere lufthavnsafgifter.

65

(66)  Såsom de passagermængderabat-, frekvensincitament- og destinationsincitamentordninger, der er indeholdt i afgiftsordningen fra 2004.

66

(67)  Dette spørgsmål melder sig først og fremmest, for så vidt angår easyJet-kontrakten fra 2003, som blev indgået, mens afgiftsordningen fra 2003 var gældende, og som afveg betydeligt fra vilkårene i denne afgiftsordning (jf. betragtning 42(42)). Desuden blev den første kontrakt med Ryanair, den første kontrakt med Germanwings og kontrakterne med Volare og V-Bird indgået, mens afgiftsordningen fra 2003 var gældende. Disse kontrakter fastsatte tilskudsbetalinger, som ikke var indeholdt i afgiftsordningen (jf. betragtning 48. På samme måde blev kontrakterne med Aer Lingus, Icelandair og Norwegian Air Shuttle indgået, mens afgiftsordningen fra 2004 var gældende. I henhold til disse kontrakter skulle FBS betale tilskud til den delvise finansiering af de pågældende luftfartsselskabers markedsføringsomkostninger, hvilket ikke var indeholdt i afgiftsordningen (jf. betragtning 49).

67

(68)  Charleroi-dommen, præmis 98.

68

(69)  Charleroi-dommen, præmis 59.

69

(70)  Herefter anvendes følgende formel til beregning af diskonteringsrentesatsen »ra«:

70

Formula

hvor:

| rrf | = | forrentningen af et risikofrit værdipapir |
| --- | --- | --- |
| rm | = | den forventede forrentning på det generelle marked |
| Ba | = | beta af formueværdien. |

rrf

=

forrentningen af et risikofrit værdipapir

rm

=

den forventede forrentning på det generelle marked

Ba

=

beta af formueværdien.

(71)  Dette er den eneste kontrakt med et lavprisselskab, der blev inddraget i den formelle undersøgelsesprocedure, men som ikke er indeholdt i tabel 11.

71

(72)  Det andet konsulentfirmas undersøgelse, tabel 2, s. 22.

72

(73)  Såsom easyJet-kontrakten fra 2003.

73

---

| 1.4.2015 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 89/37 |
| --- | --- | --- | --- |

1.4.2015

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 89/37

---

KOMMISSIONENS AFGØRELSE (EU) 2015/507

af 16. september 2014

om Tysklands foranstaltninger SA.23129 (12/C) (ex 12/NN) (ex CP 141/2007)

(meddelt under nummer C(2014) 6411)

(Kun den tyske udgave er autentisk)

(EØS-relevant tekst)

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlige artikel 108, stk. 2, første afsnit,

efter at have opfordret interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger i overensstemmelse med denne artikel (1), og under hensyntagen til disse bemærkninger, og

ud fra følgende betragtninger:

1.   SAGSFORLØB

| (1) | Den 30. marts 2007 indgav Neubrandenburger Wohnungsgesellschaft mbH (herefter kaldet »NEUWOGES«) en klage til Kommissionen på grundlag af artikel 20, stk. 2 i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 (2), i henhold til hvilken Bavaria Immobilien Trading GmbH & Co, Immobilien Leasing Objekt Neubrandenburg KG og Bavaria Immobilien Beteiligungsgesellschaft mbH & Co. Objekte Neubrandenburg KG (herefter benævnt »BAVARIA 1« og »BAVARIA 2«; sammen »BAVARIA«) ved hjælp af en grundlejekontrakt (»Erbbaurechtsvertrag« — herefter benævnt »EBV«) og en forvaltningskontrakt (»Generalverwaltervertrag« — herefter benævnt »GVV«) blev tildelt en ulovlig statsstøtte. NEUWOGES ansøgte om indledning af en formel undersøgelsesprocedure i henhold til artikel 108, stk. 2, i TEUF. |
| --- | --- |

(1)

Den 30. marts 2007 indgav Neubrandenburger Wohnungsgesellschaft mbH (herefter kaldet »NEUWOGES«) en klage til Kommissionen på grundlag af artikel 20, stk. 2 i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 (2), i henhold til hvilken Bavaria Immobilien Trading GmbH & Co, Immobilien Leasing Objekt Neubrandenburg KG og Bavaria Immobilien Beteiligungsgesellschaft mbH & Co. Objekte Neubrandenburg KG (herefter benævnt »BAVARIA 1« og »BAVARIA 2«; sammen »BAVARIA«) ved hjælp af en grundlejekontrakt (»Erbbaurechtsvertrag« — herefter benævnt »EBV«) og en forvaltningskontrakt (»Generalverwaltervertrag« — herefter benævnt »GVV«) blev tildelt en ulovlig statsstøtte. NEUWOGES ansøgte om indledning af en formel undersøgelsesprocedure i henhold til artikel 108, stk. 2, i TEUF.

| (2) | Den 6. august 2007, 14. maj 2008, 6. april 2009 og 3. februar 2012 bad Kommissionen om yderligere oplysninger fra Tyskland. Tyskland svarede den 4. september 2007, 12. oktober 2007, 17. oktober 2007, 11. juli 2008, 14. juli 2008, 12. december 2008, 30. juni 2009 og 28. februar 2012. NEUWOGES fremsendte bemærkninger den 30. maj 2007, 5. november 2007, 26. februar 2008, 15. juli 2008, 30. september 2008, 18. december 2008, 6. marts 2009, 4. juni 2009, 15. juli 2009, 26. august 2009, 22. september 2009 og 19. januar 2012. BAVARIA fremsatte bemærkninger d. 13. maj 2008. |
| --- | --- |

(2)

Den 6. august 2007, 14. maj 2008, 6. april 2009 og 3. februar 2012 bad Kommissionen om yderligere oplysninger fra Tyskland. Tyskland svarede den 4. september 2007, 12. oktober 2007, 17. oktober 2007, 11. juli 2008, 14. juli 2008, 12. december 2008, 30. juni 2009 og 28. februar 2012. NEUWOGES fremsendte bemærkninger den 30. maj 2007, 5. november 2007, 26. februar 2008, 15. juli 2008, 30. september 2008, 18. december 2008, 6. marts 2009, 4. juni 2009, 15. juli 2009, 26. august 2009, 22. september 2009 og 19. januar 2012. BAVARIA fremsatte bemærkninger d. 13. maj 2008.

| (3) | Den 28. november 2008 afsagde Landsretten i Rostock (herefter benævnt »LG Rostock«) dom i sagen BAVARIA mod NEUWOGES. BAVARIA havde klaget mod NEUWOGES på grund af manglende overholdelse af den indgåede kontrakt mellem de to parter. Efterfølgende havde NEUWOGES gjort gældende, at kontrakten indeholdt ulovlig statsstøtte, som var uforenelig med det indre marked, og dermed var ugyldig. LG Rostock nåede til den konklusion, at der ikke blev givet nogen fordel til BAVARIA, og at der derfor ikke var tale om statsstøtte, i henhold til artikel 107, stk. 1, i TEUF. NEUWOGES har appelleret denne dom. Sagen verserer stadig for delstatshøjesteretten i Rostock (Oberlandesgericht Rostock, herefter benævnt »OLG Rostock«). Derudover anlagde BAVARIA sag ved forvaltningsdomstolen i Greifswald (»Verwaltungsgericht Greifswald« — herefter benævnt »VG Greifswald«) for ad rettens vej at opnå indsigt i alle journaler angående kontrakter, der omhandler NEUWOGES eller byen Neubrandenburg. Sagen verserer stadig. |
| --- | --- |

(3)

Den 28. november 2008 afsagde Landsretten i Rostock (herefter benævnt »LG Rostock«) dom i sagen BAVARIA mod NEUWOGES. BAVARIA havde klaget mod NEUWOGES på grund af manglende overholdelse af den indgåede kontrakt mellem de to parter. Efterfølgende havde NEUWOGES gjort gældende, at kontrakten indeholdt ulovlig statsstøtte, som var uforenelig med det indre marked, og dermed var ugyldig. LG Rostock nåede til den konklusion, at der ikke blev givet nogen fordel til BAVARIA, og at der derfor ikke var tale om statsstøtte, i henhold til artikel 107, stk. 1, i TEUF. NEUWOGES har appelleret denne dom. Sagen verserer stadig for delstatshøjesteretten i Rostock (Oberlandesgericht Rostock, herefter benævnt »OLG Rostock«). Derudover anlagde BAVARIA sag ved forvaltningsdomstolen i Greifswald (»Verwaltungsgericht Greifswald« — herefter benævnt »VG Greifswald«) for ad rettens vej at opnå indsigt i alle journaler angående kontrakter, der omhandler NEUWOGES eller byen Neubrandenburg. Sagen verserer stadig.

| (4) | Ved skrivelse af 4. juni 2009 opfordrede NEUWOGES i overensstemmelse med artikel 265, stk. 2, i TEUF Kommissionen til at indlede en formel undersøgelsesprocedure inden for to måneder. |
| --- | --- |

(4)

Ved skrivelse af 4. juni 2009 opfordrede NEUWOGES i overensstemmelse med artikel 265, stk. 2, i TEUF Kommissionen til at indlede en formel undersøgelsesprocedure inden for to måneder.

| (5) | Ved skrivelse af 29. juli 2009 formidlede Kommissionen sin foreløbige vurdering til NEUWOGES, at hverken EBV eller GVV indeholder statsstøtte i henhold til artikel 107, stk. 1, i TEUF. |
| --- | --- |

(5)

Ved skrivelse af 29. juli 2009 formidlede Kommissionen sin foreløbige vurdering til NEUWOGES, at hverken EBV eller GVV indeholder statsstøtte i henhold til artikel 107, stk. 1, i TEUF.

| (6) | Ved skrivelse af 26. august 2009 anfægtede klageren den foreløbige vurdering og opfordrede Kommissionen til at indlede en formel undersøgelsesprocedure inden for to uger. |
| --- | --- |

(6)

Ved skrivelse af 26. august 2009 anfægtede klageren den foreløbige vurdering og opfordrede Kommissionen til at indlede en formel undersøgelsesprocedure inden for to uger.

| (7) | Kommissionens tjenestegrene meddelte NEUWOGES ved skrivelse af 15. september 2009, at de ville fremsende endnu en skrivelse med en vurdering af de seneste bemærkninger fra NEUWOGES. Ved skrivelse af 22. september 2009 informerede NEUWOGES Kommissionen om, at de ikke var indforstået med Kommissionens forslag. |
| --- | --- |

(7)

Kommissionens tjenestegrene meddelte NEUWOGES ved skrivelse af 15. september 2009, at de ville fremsende endnu en skrivelse med en vurdering af de seneste bemærkninger fra NEUWOGES. Ved skrivelse af 22. september 2009 informerede NEUWOGES Kommissionen om, at de ikke var indforstået med Kommissionens forslag.

| (8) | Den 9. oktober 2009 indgav NEUWOGES en klage for EU-Domstolen og nedlagde påstand om, at afgørelsen i Kommissionens skrivelse af 29. juli 2009 blev erklæret for ugyldig eller subsidiært, at Kommissionen ikke havde opfyldt sine forpligtelser, idet den afviste at indlede den formelle undersøgelsesprocedure i henhold til artikel 108, stk. 2, i TEUF. Den 9. januar 2012 afviste domstolen annullationssøgsmålet som ugyldigt og klagen om manglende reaktion som ubegrundet (3). |
| --- | --- |

(8)

Den 9. oktober 2009 indgav NEUWOGES en klage for EU-Domstolen og nedlagde påstand om, at afgørelsen i Kommissionens skrivelse af 29. juli 2009 blev erklæret for ugyldig eller subsidiært, at Kommissionen ikke havde opfyldt sine forpligtelser, idet den afviste at indlede den formelle undersøgelsesprocedure i henhold til artikel 108, stk. 2, i TEUF. Den 9. januar 2012 afviste domstolen annullationssøgsmålet som ugyldigt og klagen om manglende reaktion som ubegrundet (3).

| (9) | Ved skrivelse af 19. januar 2012 opfordrede NEUWOGES igen Kommissionen til at indlede en formel undersøgelsesprocedure i henhold til artikel 108, stk. 2, i TEUF. |
| --- | --- |

(9)

Ved skrivelse af 19. januar 2012 opfordrede NEUWOGES igen Kommissionen til at indlede en formel undersøgelsesprocedure i henhold til artikel 108, stk. 2, i TEUF.

| (10) | Ved skrivelse af 21. marts 2012 informerede Kommissionen Tyskland om sin afgørelse om at indlede en formel undersøgelsesprocedure. Kommissionens afgørelse om at indlede proceduren (i det følgende benævnt »åbningsafgørelsen«) blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende
   (4). Kommissionen opfordrede de interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger til foranstaltningen. Den 22. marts 2012 appellerede NEUWOGES rettens kendelse af 9. januar 2012. Domstolen afviste appellen den 15. november 2012 som ubegrundet (5). |
| --- | --- |

(10)

Ved skrivelse af 21. marts 2012 informerede Kommissionen Tyskland om sin afgørelse om at indlede en formel undersøgelsesprocedure. Kommissionens afgørelse om at indlede proceduren (i det følgende benævnt »åbningsafgørelsen«) blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende
   (4). Kommissionen opfordrede de interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger til foranstaltningen. Den 22. marts 2012 appellerede NEUWOGES rettens kendelse af 9. januar 2012. Domstolen afviste appellen den 15. november 2012 som ubegrundet (5).

| (11) | Kommissionen modtog bemærkninger fra NEUWOGES den 17. juli 2012, 2. oktober 2012, 4. april 2013 og 15. april 2014, samt fra BAVARIA den 18. juni 2012 og 22. april 2013. Disse bemærkninger blev fremsendt til Tyskland henholdsvis den 7. august 2012 og den 16. september 2013. På vegne af forbundsregeringen fremsatte byen Neubrandenburg bemærkninger den 23. juli 2012 og 28. september 2012, delstaten Berlin fremsendte sine bemærkninger den 16. maj 2012, 28. september 2012 og 30. september 2013. |
| --- | --- |

(11)

Kommissionen modtog bemærkninger fra NEUWOGES den 17. juli 2012, 2. oktober 2012, 4. april 2013 og 15. april 2014, samt fra BAVARIA den 18. juni 2012 og 22. april 2013. Disse bemærkninger blev fremsendt til Tyskland henholdsvis den 7. august 2012 og den 16. september 2013. På vegne af forbundsregeringen fremsatte byen Neubrandenburg bemærkninger den 23. juli 2012 og 28. september 2012, delstaten Berlin fremsendte sine bemærkninger den 16. maj 2012, 28. september 2012 og 30. september 2013.

2.   BESKRIVELSE AF FORANSTALTNINGERNE

| (12) | NEUWOGES er et tysk anpartsselskab. Byen Neubrandenburg ejer 100 % af alle andele. NEUWOGES har til formål at forsyne store dele af befolkningen i byen Neubrandenburg og de omkringliggende områder med billige boliger. Selskaber ejer i dag 33 % af alle boliger i byen Neubrandenburg. BAVARIA 1 og BAVARIA 2 er ejendomsselskaber, som er grundlagt specielt til handel med NEUWOGES, og hovedparten ejes af lukkede ejendomsfonde. BAVARIA 1 ejes af BAVARIA Immobilien-Beteiligungsgesellschaft mbH & Co. Erste Leasing Fonds KG (94 %) og BAVARIA Immobilien-Management GmbH i.I (6 %), mens BAVARIA 2 ejes 100 % af Perseus Immobilien Verwaltungs GmbH & Co. KG — LBB Fonds Dreizehn. Alle andele i BAVARIA Immobilien Beteiligungsgesellschaft mbH & Co. Erste Leasing Fonds KG og Perseus Immobilien Verwaltungs GmbH & Co. KG — LBB Fonds Dreizehn ejes af private investorer. Begge fonde er i værksat og drives af Berliner Immobilien-Holding GmbH, som indtil 1. januar 2006 tilhørte Bankgesellschaft Berlin, og derefter har tilhørt delstaten Berlin 100 %. |
| --- | --- |

(12)

NEUWOGES er et tysk anpartsselskab. Byen Neubrandenburg ejer 100 % af alle andele. NEUWOGES har til formål at forsyne store dele af befolkningen i byen Neubrandenburg og de omkringliggende områder med billige boliger. Selskaber ejer i dag 33 % af alle boliger i byen Neubrandenburg. BAVARIA 1 og BAVARIA 2 er ejendomsselskaber, som er grundlagt specielt til handel med NEUWOGES, og hovedparten ejes af lukkede ejendomsfonde. BAVARIA 1 ejes af BAVARIA Immobilien-Beteiligungsgesellschaft mbH & Co. Erste Leasing Fonds KG (94 %) og BAVARIA Immobilien-Management GmbH i.I (6 %), mens BAVARIA 2 ejes 100 % af Perseus Immobilien Verwaltungs GmbH & Co. KG — LBB Fonds Dreizehn. Alle andele i BAVARIA Immobilien Beteiligungsgesellschaft mbH & Co. Erste Leasing Fonds KG og Perseus Immobilien Verwaltungs GmbH & Co. KG — LBB Fonds Dreizehn ejes af private investorer. Begge fonde er i værksat og drives af Berliner Immobilien-Holding GmbH, som indtil 1. januar 2006 tilhørte Bankgesellschaft Berlin, og derefter har tilhørt delstaten Berlin 100 %.

| (13) | NEUWOGES er blandt andet ejer af en række byggegrunde i Neubrandenburg, hvorpå der befinder sig tolv beboelsesejendomme med i alt 557 boliger og flere erhvervslejemål. Den 21. januar 1998 indgik NEUWOGES og BAVARIA denne EBV og denne GVV (»omtalte kontrakter« eller samlet »salg og tilbagelejningshandelen«). |
| --- | --- |

(13)

NEUWOGES er blandt andet ejer af en række byggegrunde i Neubrandenburg, hvorpå der befinder sig tolv beboelsesejendomme med i alt 557 boliger og flere erhvervslejemål. Den 21. januar 1998 indgik NEUWOGES og BAVARIA denne EBV og denne GVV (»omtalte kontrakter« eller samlet »salg og tilbagelejningshandelen«).

2.1.   GRUNDLEJEKONTRAKT

| (14) | Den 21. januar 1998 indgik NEUWOGES og BAVARIA en leasingkontrakt om grundene og en kontrakt om køb af tolv bygninger med i alt 557 boliger. Som en del af denne aftale fik BAVARIA bebyggelsesretten til grundene for en periode på 75 år, og de købte bygningerne. |
| --- | --- |

(14)

Den 21. januar 1998 indgik NEUWOGES og BAVARIA en leasingkontrakt om grundene og en kontrakt om køb af tolv bygninger med i alt 557 boliger. Som en del af denne aftale fik BAVARIA bebyggelsesretten til grundene for en periode på 75 år, og de købte bygningerne.

| (15) | Denne EBV består af to dele:






  a) | For det første forpligter BAVARIA sig til en betaling på i alt [...] (6) EUR (7) til NEUWOGES: [...] EUR som afgift for bebyggelsesret på grund og jord for tidsrummet frem til den 31. december 2028, og [...] EUR som købspris for bygningerne. |
| --- | --- | --- |

(15)

Denne EBV består af to dele:

a)

For det første forpligter BAVARIA sig til en betaling på i alt [...] (6) EUR (7) til NEUWOGES: [...] EUR som afgift for bebyggelsesret på grund og jord for tidsrummet frem til den 31. december 2028, og [...] EUR som købspris for bygningerne.

| b) | For det andet skal BAVARIA fra den 1. januar 2029 i en periode på 10 år årligt betale en afgift for bebyggelsesret på [...] % af den aktuelle grundværdi, dvs. af [...] EUR pr. m2 eller [...] EUR pr. år. For aftalens efterfølgende resterende løbetid skal der foretages en tilpasning af afgiften til prisindekset for de samlede leveomkostninger, såfremt disse ændrer sig mere end [...] %. |
| --- | --- |

b)

For det andet skal BAVARIA fra den 1. januar 2029 i en periode på 10 år årligt betale en afgift for bebyggelsesret på [...] % af den aktuelle grundværdi, dvs. af [...] EUR pr. m2 eller [...] EUR pr. år. For aftalens efterfølgende resterende løbetid skal der foretages en tilpasning af afgiften til prisindekset for de samlede leveomkostninger, såfremt disse ændrer sig mere end [...] %.

| (16) | I 1997 fik NEUWOGES før indgåelse af EBV'en med BAVARIA vurderet genstandenes (bygninger og grunde) værdi af interne sagkyndige. Ifølge denne vurdering var genstandenes værdi [...] EUR. I år 2007 bestilte NEUWOGES en supplerende vurdering fra en ekstern sagkyndig, som skulle fastslå markedsværdien af genstandene i 1997 med tilbagevirkende kraft. I henhold til vurderingen fra 2007 var genstandenes skønnede værdi i 1997 [...] EUR. |
| --- | --- |

(16)

I 1997 fik NEUWOGES før indgåelse af EBV'en med BAVARIA vurderet genstandenes (bygninger og grunde) værdi af interne sagkyndige. Ifølge denne vurdering var genstandenes værdi [...] EUR. I år 2007 bestilte NEUWOGES en supplerende vurdering fra en ekstern sagkyndig, som skulle fastslå markedsværdien af genstandene i 1997 med tilbagevirkende kraft. I henhold til vurderingen fra 2007 var genstandenes skønnede værdi i 1997 [...] EUR.

Altschuldenhilfegesetz (Lov om støtte til overtagen gæld)

| (17) | Denne EBV blev indgået på baggrund af Altschuldenhilfegesetz (8) (herefter benævnt »AHG«). Efter den tyske genforening i 1990 blev de tidligere samfundsejede boligselskaber i Østtyskland omdannet til retlig selvstændige kommunale boligselskaber. De tidligere virksomheders formuer og forpligtelser blev overført til disse nye selskaber, hvilket var en alvorlig belastning for dem. For at gøre boligselskaberne i stand til at overleve langfristet vedtog forbundslovgiveren Altschuldenhilfegesetz (»AHG«), som trådte i kraft den 27. juni 1993. |
| --- | --- |

(17)

Denne EBV blev indgået på baggrund af Altschuldenhilfegesetz (8) (herefter benævnt »AHG«). Efter den tyske genforening i 1990 blev de tidligere samfundsejede boligselskaber i Østtyskland omdannet til retlig selvstændige kommunale boligselskaber. De tidligere virksomheders formuer og forpligtelser blev overført til disse nye selskaber, hvilket var en alvorlig belastning for dem. For at gøre boligselskaberne i stand til at overleve langfristet vedtog forbundslovgiveren Altschuldenhilfegesetz (»AHG«), som trådte i kraft den 27. juni 1993.

| (18) | I henhold til AHG kunne kommunale boligselskaber i Østtyskland ansøge om støtte til overtagne forpligtelser. I henhold til § 4, stk. 1 og 2, i AHG kunne der ydes delvis støtte til overtagne forpligtelser for de beløb, der oversteg 76,69 EUR pr. m2, dog højest op til 434,60 EUR pr. m2. Til gengæld skulle boligselskaberne acceptere bestemte forpligtelser. Således skulle de f.eks. sørge for en hurtig privatisering af 15 % af boligerne (§ 4, stk. 5, 1. punktum sammenholdt med § 5), have en forretningsplan for hurtig privatisering, modernisering og renovering af boligbeholdningen (§ 4, stk. 5, 2. punktum) samt underrette om status for dets investeringsprogram og fremskridtet med privatiseringen (§ 4, stk. 5-7). I henhold til den udgave af loven, som var i kraft på det pågældende tidspunkt (1997/1998), havde boligselskaberne frem til den 31. december 2003 til at overholde deres privatiseringspligt. Hvis et boligselskab ikke kunne overholde sin privatiseringspligt (dvs. ikke sørge for en hurtig privatisering), skulle den allerede udbetalte støtte betales tilbage. |
| --- | --- |

(18)

I henhold til AHG kunne kommunale boligselskaber i Østtyskland ansøge om støtte til overtagne forpligtelser. I henhold til § 4, stk. 1 og 2, i AHG kunne der ydes delvis støtte til overtagne forpligtelser for de beløb, der oversteg 76,69 EUR pr. m2, dog højest op til 434,60 EUR pr. m2. Til gengæld skulle boligselskaberne acceptere bestemte forpligtelser. Således skulle de f.eks. sørge for en hurtig privatisering af 15 % af boligerne (§ 4, stk. 5, 1. punktum sammenholdt med § 5), have en forretningsplan for hurtig privatisering, modernisering og renovering af boligbeholdningen (§ 4, stk. 5, 2. punktum) samt underrette om status for dets investeringsprogram og fremskridtet med privatiseringen (§ 4, stk. 5-7). I henhold til den udgave af loven, som var i kraft på det pågældende tidspunkt (1997/1998), havde boligselskaberne frem til den 31. december 2003 til at overholde deres privatiseringspligt. Hvis et boligselskab ikke kunne overholde sin privatiseringspligt (dvs. ikke sørge for en hurtig privatisering), skulle den allerede udbetalte støtte betales tilbage.

| (19) | Boligselskabet skulle indbetale en bestemt procentsats af privatiseringsindtægterne, som lå over 76,69 EUR pr. m2, til gældsindfrielsesfonden (»Erblastentilgungsfond« — herefter benævnt, »ETF«). På daværende tidspunkt (1997/1998) var det fastsat i § 5, stk. 2, AHG, at 45 % af salgsindtægterne for alle privatiseringer indtil 31. december 1998 skulle indbetales. For privatiseringer frem til 31. december 2000 henholdsvis frem til 31. december 2003 blev indtægtsandelen fastlagt til henholdsvis 50 % og 55 %. Hvis privatiseringen skete ved hjælp af langtidsleje (dvs. frem for et direkte køb af bygningen og grundene blev kun bygningen solgt og grundene i stedet langtidsudlejet), bestod den salgsindtægt, som lå til grund for beregningen af indbetalingspligten, i prisen for bygningen og den kontante værdi af den aftalte leje for brugsretten (§ 5, stk. 2). |
| --- | --- |

(19)

Boligselskabet skulle indbetale en bestemt procentsats af privatiseringsindtægterne, som lå over 76,69 EUR pr. m2, til gældsindfrielsesfonden (»Erblastentilgungsfond« — herefter benævnt, »ETF«). På daværende tidspunkt (1997/1998) var det fastsat i § 5, stk. 2, AHG, at 45 % af salgsindtægterne for alle privatiseringer indtil 31. december 1998 skulle indbetales. For privatiseringer frem til 31. december 2000 henholdsvis frem til 31. december 2003 blev indtægtsandelen fastlagt til henholdsvis 50 % og 55 %. Hvis privatiseringen skete ved hjælp af langtidsleje (dvs. frem for et direkte køb af bygningen og grundene blev kun bygningen solgt og grundene i stedet langtidsudlejet), bestod den salgsindtægt, som lå til grund for beregningen af indbetalingspligten, i prisen for bygningen og den kontante værdi af den aftalte leje for brugsretten (§ 5, stk. 2).

| (20) | I løbet af 1995 viste det sig, at den oprindeligt planlagte privatiseringsform — dvs. salg til lejeren — sandsynligvis ikke ville resultere i den krævede privatiseringskvote på 15 %. Derfor begyndte Kreditanstalt für Wiederaufbau (herefter benævnt »KfW«), som var betroet med forvaltningen af støtte til afvikling af overtagen gæld, også at acceptere »privatisering til mellemhandler« (9). Ifølge denne model, som kun skulle anvendes, hvis det var sandsynligt, at kvoten på 15 % ikke kunne opnås gennem direkte privatiseringer, kunne et boligselskab sælge en bygning en bloc til en erhvervskunde. For at kunne blive medregnet i boligselskabets privatiseringskvote på 15 %, skulle erhvervskunden forpligte sig til at renovere bygningen og videresælge så mange boliger som muligt (dog mindst en tredjedel) til lejerne (10). Hvis betydelig færre end en tredjedel af lejerne var interesseret i at købe på grundlag af konkrete salgstilbud, kunne erhvervskøberen fritage 60 % af boligerne fra privatiseringspligten og dermed begrænse privatiseringspligten til at omfatte en tredjedel af de tilbageværende 40 % af lejlighederne (11). |
| --- | --- |

(20)

I løbet af 1995 viste det sig, at den oprindeligt planlagte privatiseringsform — dvs. salg til lejeren — sandsynligvis ikke ville resultere i den krævede privatiseringskvote på 15 %. Derfor begyndte Kreditanstalt für Wiederaufbau (herefter benævnt »KfW«), som var betroet med forvaltningen af støtte til afvikling af overtagen gæld, også at acceptere »privatisering til mellemhandler« (9). Ifølge denne model, som kun skulle anvendes, hvis det var sandsynligt, at kvoten på 15 % ikke kunne opnås gennem direkte privatiseringer, kunne et boligselskab sælge en bygning en bloc til en erhvervskunde. For at kunne blive medregnet i boligselskabets privatiseringskvote på 15 %, skulle erhvervskunden forpligte sig til at renovere bygningen og videresælge så mange boliger som muligt (dog mindst en tredjedel) til lejerne (10). Hvis betydelig færre end en tredjedel af lejerne var interesseret i at købe på grundlag af konkrete salgstilbud, kunne erhvervskøberen fritage 60 % af boligerne fra privatiseringspligten og dermed begrænse privatiseringspligten til at omfatte en tredjedel af de tilbageværende 40 % af lejlighederne (11).

NEUWOGES og AHG

| (21) | EBV'en blev slutteligt anerkendt som et relevant mellemsalg i henhold til AHG'en. Afslutningen af salg og tilbagelejningshandelen gjorde det altså lettere for NEUWOGES at opfylde sine privatiseringsforpligtelser i henhold til AHG. Det forbliver dog uklart og diskutabelt, hvorvidt AHG'en havde indflydelse på de forretningsmæssige overvejelser, som lå til grund for NEUWOGES' beslutning om at indgå kontrakterne, og om AHG-støtten modtaget af NEUWOGES skal inddrages ved undersøgelsen af spørgsmålet om, hvorvidt salg og tilbagelejningshandelen udgør støtte til BAVARIA. |
| --- | --- |

(21)

EBV'en blev slutteligt anerkendt som et relevant mellemsalg i henhold til AHG'en. Afslutningen af salg og tilbagelejningshandelen gjorde det altså lettere for NEUWOGES at opfylde sine privatiseringsforpligtelser i henhold til AHG. Det forbliver dog uklart og diskutabelt, hvorvidt AHG'en havde indflydelse på de forretningsmæssige overvejelser, som lå til grund for NEUWOGES' beslutning om at indgå kontrakterne, og om AHG-støtten modtaget af NEUWOGES skal inddrages ved undersøgelsen af spørgsmålet om, hvorvidt salg og tilbagelejningshandelen udgør støtte til BAVARIA.

| (22) | Ifølge eget udsagn modtog NEUWOGES støtte på i alt [...] EUR (12). NEUWOGES forklarede, at det er svært udregne andelen af den samlede modtagne støtte, som kan tilskrives salg og tilbagelejningshandelen, fordi der i henhold til AHG'en kun ydes støtte, hvis boligselskabet har opfyldt sin privatiseringspligt fuldstændigt. Hvis det skulle vise sig nødvendigt at tilskrive et delbeløb af den samlede modtagne støtte fra en bestemt privatiseringsforanstaltning på grundlag af denne privatiserings andel af NEUWOGES samlede privatiseringspligt, kan man tilskrive en samlet beregnet bruttostøtte på [...] EUR til salg og tilbagelejningshandelen. Der skulle indbetales [...] EUR til ETF fra indtægterne fra BAVARIA-handelen, så NEUWOGES' beregnede nettostøtte var på [...] EUR (13). |
| --- | --- |

(22)

Ifølge eget udsagn modtog NEUWOGES støtte på i alt [...] EUR (12). NEUWOGES forklarede, at det er svært udregne andelen af den samlede modtagne støtte, som kan tilskrives salg og tilbagelejningshandelen, fordi der i henhold til AHG'en kun ydes støtte, hvis boligselskabet har opfyldt sin privatiseringspligt fuldstændigt. Hvis det skulle vise sig nødvendigt at tilskrive et delbeløb af den samlede modtagne støtte fra en bestemt privatiseringsforanstaltning på grundlag af denne privatiserings andel af NEUWOGES samlede privatiseringspligt, kan man tilskrive en samlet beregnet bruttostøtte på [...] EUR til salg og tilbagelejningshandelen. Der skulle indbetales [...] EUR til ETF fra indtægterne fra BAVARIA-handelen, så NEUWOGES' beregnede nettostøtte var på [...] EUR (13).

2.2.   FORVALTNINGSKONTRAKT

| (23) | Den 21. januar 1998 underskrev BAVARIA og NEUWOGES ligeledes en GVV, hvormed bygningerne blev leaset tilbage til NEUWOGES. Ifølge denne GVV forbliver NEUWOGES ansvarlig for forvaltningen og den kommercielle brug af de omtalte bygninger i et tidsrum på 30 år. Alle indtægter fra udlejningen af bygningerne forbliver hos NEUWOGES. Til gengæld for brugsrettighederne forpligter NEUWOGES sig til en fast månedlig leasingbetaling på [...] EUR ([...] EUR pr. år) indtil renoveringsarbejdet er afsluttet, og [...] EUR ([...] EUR pr. år) for tiden herefter. Fra den 1. januar 2000 blev leasingafgiften forhøjet med [...] % pr. år. |
| --- | --- |

(23)

Den 21. januar 1998 underskrev BAVARIA og NEUWOGES ligeledes en GVV, hvormed bygningerne blev leaset tilbage til NEUWOGES. Ifølge denne GVV forbliver NEUWOGES ansvarlig for forvaltningen og den kommercielle brug af de omtalte bygninger i et tidsrum på 30 år. Alle indtægter fra udlejningen af bygningerne forbliver hos NEUWOGES. Til gengæld for brugsrettighederne forpligter NEUWOGES sig til en fast månedlig leasingbetaling på [...] EUR ([...] EUR pr. år) indtil renoveringsarbejdet er afsluttet, og [...] EUR ([...] EUR pr. år) for tiden herefter. Fra den 1. januar 2000 blev leasingafgiften forhøjet med [...] % pr. år.

2.3.   GLOBAL FASTPRISKONTRAKT

| (24) | BAVARIA forpligtede sig til at renovere de omtalte bygninger og indgik med henblik herpå en global fastpriskontrakt (herefter benævnt »GVP«) med BRG Bau-Regie GmbH (herefter benævnt »BRG«), et helejet datterselskab til NEUWOGES. Ifølge denne GPV skulle BAVARIA betale et fast beløb på [...] EUR til BRG for de aftalte renoveringsopgaver. |
| --- | --- |

(24)

BAVARIA forpligtede sig til at renovere de omtalte bygninger og indgik med henblik herpå en global fastpriskontrakt (herefter benævnt »GVP«) med BRG Bau-Regie GmbH (herefter benævnt »BRG«), et helejet datterselskab til NEUWOGES. Ifølge denne GPV skulle BAVARIA betale et fast beløb på [...] EUR til BRG for de aftalte renoveringsopgaver.

3.   TYSKLANDS BEMÆRKNINGER

| (25) | Tyskland begrænser sit svar på den indledende afgørelse til en forklaring om, at landet ikke tager stilling til afgørelsen i den foreliggende sag og overlader dette til de relevante lokale myndigheder, byen Neubrandenburg og delstaten Berlin. |
| --- | --- |

(25)

Tyskland begrænser sit svar på den indledende afgørelse til en forklaring om, at landet ikke tager stilling til afgørelsen i den foreliggende sag og overlader dette til de relevante lokale myndigheder, byen Neubrandenburg og delstaten Berlin.

4.   BEMÆRKNINGER FRA INTERESSEREDE PARTER

4.1.   NEUWOGES

| (26) | NEUWOGES gør gældende, at de med indgåelsen af de omtalte kontrakter ikke handlede som en markedsøkonomisk aktør, og dermed skaffede BAVARIA en økonomisk fordel, som udgør statsstøtte i henhold til artikel 107, stk. 1, i TEUF. Ifølge NEUWOGES' skøn medfører de omtalte kontrakter tab på [...] EUR (nominelt) eller [...] EUR (diskonteret). Disse tab betragtes af NEUWOGES som statsstøtte til BAVARIA, som er uforenelig med det indre marked. |
| --- | --- |

(26)

NEUWOGES gør gældende, at de med indgåelsen af de omtalte kontrakter ikke handlede som en markedsøkonomisk aktør, og dermed skaffede BAVARIA en økonomisk fordel, som udgør statsstøtte i henhold til artikel 107, stk. 1, i TEUF. Ifølge NEUWOGES' skøn medfører de omtalte kontrakter tab på [...] EUR (nominelt) eller [...] EUR (diskonteret). Disse tab betragtes af NEUWOGES som statsstøtte til BAVARIA, som er uforenelig med det indre marked.

| (27) | Ved vurderingen af praksis på markedet for de omtalte kontrakter gør NEUWOGES gældende, at EBV'en og GVV'en skal vurderes hver for sig (afsnit 4.1.1). Med hensyn til de enkelte kontrakter hævder NEUWOGES, at hverken EBV'en (afsnit 4.1.2) eller GVV'en (afsnit 4.1.3) ville være blevet indgået af en markedsøkonomisk aktør. NEUWOGES hævder desuden, at en markedsøkonomisk aktør ville have valgt en alternativ tilgang (afsnit 4.1.4). Afslutningsvis argumenterer NEUWOGES for, at den fordel, som er blevet indrømmet BAVARIA, udgør en overførsel af statsmidler, som kan henføres til byen Neubrandenburg (afsnit 4.1.5). |
| --- | --- |

(27)

Ved vurderingen af praksis på markedet for de omtalte kontrakter gør NEUWOGES gældende, at EBV'en og GVV'en skal vurderes hver for sig (afsnit 4.1.1). Med hensyn til de enkelte kontrakter hævder NEUWOGES, at hverken EBV'en (afsnit 4.1.2) eller GVV'en (afsnit 4.1.3) ville være blevet indgået af en markedsøkonomisk aktør. NEUWOGES hævder desuden, at en markedsøkonomisk aktør ville have valgt en alternativ tilgang (afsnit 4.1.4). Afslutningsvis argumenterer NEUWOGES for, at den fordel, som er blevet indrømmet BAVARIA, udgør en overførsel af statsmidler, som kan henføres til byen Neubrandenburg (afsnit 4.1.5).

4.1.1.   Samlet vs. separat undersøgelse af de omtalte kontrakter

| (28) | NEUWOGES gør gældende, at EBV'en og GVV'en med hensyn til spørgsmålet om, hvorvidt de omtalte kontrakter blev indgået på markedsbetingelser, skal undersøges hver for sig. Ifølge NEUWOGES er EBV'en og GVV'en selvstændige retlige kontrakter, som skal bestå særskilt. Hvis begge kontrakter virkelig havde været udarbejdet som en enhed, havde det ifølge NEUWOGES været nødvendigt at lade begge bekræfte af en notar, men kun EBV'en var bekræftet af en notar. |
| --- | --- |

(28)

NEUWOGES gør gældende, at EBV'en og GVV'en med hensyn til spørgsmålet om, hvorvidt de omtalte kontrakter blev indgået på markedsbetingelser, skal undersøges hver for sig. Ifølge NEUWOGES er EBV'en og GVV'en selvstændige retlige kontrakter, som skal bestå særskilt. Hvis begge kontrakter virkelig havde været udarbejdet som en enhed, havde det ifølge NEUWOGES været nødvendigt at lade begge bekræfte af en notar, men kun EBV'en var bekræftet af en notar.

| (29) | Derfor kommenterer NEUWOGES de to kontrakter hver for sig, når det skal undersøges, om de følger praksis på markedet. |
| --- | --- |

(29)

Derfor kommenterer NEUWOGES de to kontrakter hver for sig, når det skal undersøges, om de følger praksis på markedet.

4.1.2.   Grundlejekontrakt (EBV)

| (30) | NEUWOGES er af den opfattelse, at ingen markedsøkonomisk aktør havde indgået denne EBV med BAVARIA til den aftalte pris på grundlag af de vurderinger af de omtalte genstande (bygninger og grunde), der blev udarbejdet i 1997 og 2007. Hverken betalingen af leje, AHG-støtten på grundlag af EBV'en, renoveringsforpligtelserne eller den begrænsede udbudsprocedure kunne ændre noget ved denne konklusion. |
| --- | --- |

(30)

NEUWOGES er af den opfattelse, at ingen markedsøkonomisk aktør havde indgået denne EBV med BAVARIA til den aftalte pris på grundlag af de vurderinger af de omtalte genstande (bygninger og grunde), der blev udarbejdet i 1997 og 2007. Hverken betalingen af leje, AHG-støtten på grundlag af EBV'en, renoveringsforpligtelserne eller den begrænsede udbudsprocedure kunne ændre noget ved denne konklusion.

4.1.2.1.   Købspris

| (31) | NEUWOGES minder om, at BAVARIA har betalt et kontant beløb på [...] EUR for bygningerne plus [...] EUR som kapitaliseret leje af grund og jord. I begge vurderinger af handelsværdien fra 1997 og 2007 blev værdien af genstandene samlet (grundenes og bygningernes værdi) vurderet til henholdsvis [...] EUR og [...] EUR. Desuden blev ikke kun den samlede værdi for genstandene vurderet, men også grundenes værdi for sig (vurdering 1997: [...] EUR, vurdering 2007: [...] EUR) og bygningernes for sig (vurdering 1997: [...] EUR, vurdering 2007: [...] EUR) vurderet. |
| --- | --- |

(31)

NEUWOGES minder om, at BAVARIA har betalt et kontant beløb på [...] EUR for bygningerne plus [...] EUR som kapitaliseret leje af grund og jord. I begge vurderinger af handelsværdien fra 1997 og 2007 blev værdien af genstandene samlet (grundenes og bygningernes værdi) vurderet til henholdsvis [...] EUR og [...] EUR. Desuden blev ikke kun den samlede værdi for genstandene vurderet, men også grundenes værdi for sig (vurdering 1997: [...] EUR, vurdering 2007: [...] EUR) og bygningernes for sig (vurdering 1997: [...] EUR, vurdering 2007: [...] EUR) vurderet.

| (32) | NEUWOGES mener, at vurderingen af handelsværdien fra 1997 giver en realistisk vurdering af genstandenes værdi på daværende tidspunkt (1997/1998), og at kun den faktiske pris, som BAVARIA betalte for bygningerne (og ikke prisen for bygningerne plus den kapitaliserede leje for grund og jord) skal medregnes ved en sammenligning. Dermed er NEUWOGES af den opfattelse, at de har modtaget et beløb, som på det pågældende tidspunkt (1997/1998) var [...] EUR lavere end markedsprisen. Selv hvis der tages hensyn til AHG-støtten ville den pris, som BAVARIA har betalt, stadig ligge 16 % under den laveste pris fra vurderingen i 2007. Den pris, som BAVARIA betalte, lå ifølge NEUWOGES langt under markedsprisen, hvilket betyder, at ingen markedsøkonomisk aktør ville have indgået en aftale til denne pris. |
| --- | --- |

(32)

NEUWOGES mener, at vurderingen af handelsværdien fra 1997 giver en realistisk vurdering af genstandenes værdi på daværende tidspunkt (1997/1998), og at kun den faktiske pris, som BAVARIA betalte for bygningerne (og ikke prisen for bygningerne plus den kapitaliserede leje for grund og jord) skal medregnes ved en sammenligning. Dermed er NEUWOGES af den opfattelse, at de har modtaget et beløb, som på det pågældende tidspunkt (1997/1998) var [...] EUR lavere end markedsprisen. Selv hvis der tages hensyn til AHG-støtten ville den pris, som BAVARIA har betalt, stadig ligge 16 % under den laveste pris fra vurderingen i 2007. Den pris, som BAVARIA betalte, lå ifølge NEUWOGES langt under markedsprisen, hvilket betyder, at ingen markedsøkonomisk aktør ville have indgået en aftale til denne pris.

| (33) | I denne sammenhæng minder NEUWOGES om, at i henhold til »meddelelse fra Kommissionen om statsstøtteelementer i forbindelse med offentlige myndigheders salg af jord og bygninger« (14) kan en købspris, som ligger op til 5 % under den markedsværdi, der er fastsat i en uafhængig vurdering, under bestemte omstændigheder accepteres som markedspris. Omvendt kan en pris, som i bedste fald ligger mindst 16 % under den laveste vurdering, ikke accepteres som markedspris. |
| --- | --- |

(33)

I denne sammenhæng minder NEUWOGES om, at i henhold til »meddelelse fra Kommissionen om statsstøtteelementer i forbindelse med offentlige myndigheders salg af jord og bygninger« (14) kan en købspris, som ligger op til 5 % under den markedsværdi, der er fastsat i en uafhængig vurdering, under bestemte omstændigheder accepteres som markedspris. Omvendt kan en pris, som i bedste fald ligger mindst 16 % under den laveste vurdering, ikke accepteres som markedspris.

4.1.2.2.   Kapitaliseret leje for jorden

| (34) | NEUWOGES gør gældende, at den kapitaliserede leje for de første 30 år ikke må inddrages i sammenligningen mellem den pris, som BAVARIA betalte, og den pris, som de to vurderinger af handelsværdien fra 1997 og 2007 (hvori værdien af bygningerne og grundene blev undersøgt) nåede frem til. Da lejen for stiftelsen og overførelsen af rettighederne for lejen af grundene oprettes for et tidsrum på 75 år og ikke for overdragelsen af grundene, kan den ikke inddrages i sammenligningen af den af BAVARIA betalte pris for bygningerne og den i en af de to vurderinger udregnede pris. |
| --- | --- |

(34)

NEUWOGES gør gældende, at den kapitaliserede leje for de første 30 år ikke må inddrages i sammenligningen mellem den pris, som BAVARIA betalte, og den pris, som de to vurderinger af handelsværdien fra 1997 og 2007 (hvori værdien af bygningerne og grundene blev undersøgt) nåede frem til. Da lejen for stiftelsen og overførelsen af rettighederne for lejen af grundene oprettes for et tidsrum på 75 år og ikke for overdragelsen af grundene, kan den ikke inddrages i sammenligningen af den af BAVARIA betalte pris for bygningerne og den i en af de to vurderinger udregnede pris.

4.1.2.3.   AHG-støtte

| (35) | NEUWOGES forklarer desuden, at AHG-støtten fra de omtalte kontrakter på [...] EUR ikke må medregnes ved sammenligningen af den af BAVARIA betalte pris og den pris, som er formidlet i begge vurderinger af handelsværdien. Hertil gives følgende begrundelser:






  — | AHG-støtten er en fordel, som gives NEUWOGES af en tredjepart (KfW), som ikke står i forbindelse til køberen. Der er ingen grund til, at en køber skulle acceptere en pris, som ligger under markedsprisen, kun fordi han modtager nogle yderligere fordele fra en tredjepart. |
| --- | --- | --- |

(35)

NEUWOGES forklarer desuden, at AHG-støtten fra de omtalte kontrakter på [...] EUR ikke må medregnes ved sammenligningen af den af BAVARIA betalte pris og den pris, som er formidlet i begge vurderinger af handelsværdien. Hertil gives følgende begrundelser:

—

AHG-støtten er en fordel, som gives NEUWOGES af en tredjepart (KfW), som ikke står i forbindelse til køberen. Der er ingen grund til, at en køber skulle acceptere en pris, som ligger under markedsprisen, kun fordi han modtager nogle yderligere fordele fra en tredjepart.

| — | BAVARIA har på ingen måde overtaget forpligtelser fra AHG'en, som før var pålagt NEUWOGES og som ville berettige til en godtgørelse i form af en nedsættelse af købsprisen. BAVARIA forpligter sig godt nok »på papiret« til at forsøge at sælge nogle af lejlighederne til lejerne, men engagerede NEUWOGES til den konkrete udførelse af privatiseringen for NEUWOGES' egne omkostninger. BAVARIA overtog således intet egentligt ansvar og bar heller intet erstatningsansvar i tilfælde af, at privatiseringen ikke skulle lykkes. |
| --- | --- |

—

BAVARIA har på ingen måde overtaget forpligtelser fra AHG'en, som før var pålagt NEUWOGES og som ville berettige til en godtgørelse i form af en nedsættelse af købsprisen. BAVARIA forpligter sig godt nok »på papiret« til at forsøge at sælge nogle af lejlighederne til lejerne, men engagerede NEUWOGES til den konkrete udførelse af privatiseringen for NEUWOGES' egne omkostninger. BAVARIA overtog således intet egentligt ansvar og bar heller intet erstatningsansvar i tilfælde af, at privatiseringen ikke skulle lykkes.

| — | Da støtten var bundet til opfyldelsen af NEUWOGES' forpligtelser til at privatisere 15 % af lejlighederne, og handelen med BAVARIA kun dækkede 20 % af de samlede privatiseringsforpligtelser, er en tildeling af andelen af AHG-støtten, som blev muliggjort af BAVARIA-handelen, reelt (i modsætning til beregnet) ikke muligt. Med andre ord, hvis NEUWOGES ikke havde opfyldt privatiseringsforpligtelserne fuldstændigt, havde selskabet ingen fordele modtaget i henhold til AHG'en fra handelen med BAVARIA. |
| --- | --- |

—

Da støtten var bundet til opfyldelsen af NEUWOGES' forpligtelser til at privatisere 15 % af lejlighederne, og handelen med BAVARIA kun dækkede 20 % af de samlede privatiseringsforpligtelser, er en tildeling af andelen af AHG-støtten, som blev muliggjort af BAVARIA-handelen, reelt (i modsætning til beregnet) ikke muligt. Med andre ord, hvis NEUWOGES ikke havde opfyldt privatiseringsforpligtelserne fuldstændigt, havde selskabet ingen fordele modtaget i henhold til AHG'en fra handelen med BAVARIA.

| — | Salg og tilbagelejningshandelen havde kun resulteret i, at NEUWOGES skulle have indbetalt en sammenlignelig lavere procentsats (45 % frem for 50 % eller 55 %) til ETF, hvorimod et valg om ikke at indgå kontrakten og søgningen efter en anden køber havde været forbundet med en risiko for at skulle indbetale en større del af salgsindtægterne til fonden. |
| --- | --- |

—

Salg og tilbagelejningshandelen havde kun resulteret i, at NEUWOGES skulle have indbetalt en sammenlignelig lavere procentsats (45 % frem for 50 % eller 55 %) til ETF, hvorimod et valg om ikke at indgå kontrakten og søgningen efter en anden køber havde været forbundet med en risiko for at skulle indbetale en større del af salgsindtægterne til fonden.

| — | NEUWOGES hævder i hvert fald, at de i sidste ende har opfyldt deres privatiseringsforpligtelser med 165 %, således at den allerede udbetalte støtte også ville være blevet bekræftet uden handelen med BAVARIA. |
| --- | --- |

—

NEUWOGES hævder i hvert fald, at de i sidste ende har opfyldt deres privatiseringsforpligtelser med 165 %, således at den allerede udbetalte støtte også ville være blevet bekræftet uden handelen med BAVARIA.

4.1.2.4.   Renovering

| (36) | NEUWOGES forklarer desuden, at de ikke har profiteret af den renovering, som BAVARIA gennemførte, da BAVARIA var ejer af bygningerne og dermed var de eneste, som fik fordel af renoveringen. |
| --- | --- |

(36)

NEUWOGES forklarer desuden, at de ikke har profiteret af den renovering, som BAVARIA gennemførte, da BAVARIA var ejer af bygningerne og dermed var de eneste, som fik fordel af renoveringen.

4.1.2.5.   Udbudsprocedure

| (37) | NEUWOGES bekræfter, at den begrænsede udbudsprocedure i år 1997 ikke kan gælde som indikator for, at den pris, som BAVARIA betalte, virkelig var markedsprisen. Udbudsproceduren var ikke åben, gennemsigtig, betingelses- og diskrimineringsfri og dermed ikke tilstrækkelig til udregningen af markedsværdien. |
| --- | --- |

(37)

NEUWOGES bekræfter, at den begrænsede udbudsprocedure i år 1997 ikke kan gælde som indikator for, at den pris, som BAVARIA betalte, virkelig var markedsprisen. Udbudsproceduren var ikke åben, gennemsigtig, betingelses- og diskrimineringsfri og dermed ikke tilstrækkelig til udregningen af markedsværdien.

4.1.3.   Forvaltningskontrakt (GVV)

| (38) | NEUWOGES bemærker, at ingen markedsøkonomisk aktør af en sammenlignelig størrelse og i en sammenlignelig situation ville have indgået denne GVV, da det fra starten var klart, at kontrakten ville medføre alvorlige tab. NEUWOGES argumenterer især for, at tabene fra starten var til at forudse, da de beregninger, som kontrakten var baseret på, tog udgangspunkt i antagelser om den fremtidige udvikling på lejeboligmarkedet i Neubrandenburg, som entydigt var for optimistiske. NEUWOGES argumenterer også, at forskellige angiveligt lignende kontrakter, som BAVARIA medbragte til sammenligning, ikke beviser en praksis på markedet for denne GVV, og at NEUWOGES kun havde accepteret denne entydigt ufordelagtige kontrakt af politiske grunde, som er irrelevante for anvendelsen af kriteriet for den markedsøkonomiske aktør. |
| --- | --- |

(38)

NEUWOGES bemærker, at ingen markedsøkonomisk aktør af en sammenlignelig størrelse og i en sammenlignelig situation ville have indgået denne GVV, da det fra starten var klart, at kontrakten ville medføre alvorlige tab. NEUWOGES argumenterer især for, at tabene fra starten var til at forudse, da de beregninger, som kontrakten var baseret på, tog udgangspunkt i antagelser om den fremtidige udvikling på lejeboligmarkedet i Neubrandenburg, som entydigt var for optimistiske. NEUWOGES argumenterer også, at forskellige angiveligt lignende kontrakter, som BAVARIA medbragte til sammenligning, ikke beviser en praksis på markedet for denne GVV, og at NEUWOGES kun havde accepteret denne entydigt ufordelagtige kontrakt af politiske grunde, som er irrelevante for anvendelsen af kriteriet for den markedsøkonomiske aktør.

4.1.3.1.   GVV set i forhold til markedsforventningerne

| (39) | NEUWOGES gør gældende, at de centrale bestemmelser i GVV'en — en fast månedlig leasingafgift, som forhøjes årligt med [...] %, et ikke-indekseret udgiftsfradrag på oprindelig ca. [...] % (inkl. [...] % risiko for manglende lejeindtægter) og en løbetid på 30 år — ikke svarer til de betingelser, som en markedsøkonomisk aktør ville have accepteret. NEUWOGES angiver i denne sammenhæng følgende argumenter:






  — | På grund af den lavt fastsatte risiko for manglende lejeindtægter på kun [...] % af nettolejeindtægten bærer NEUWOGES den finansielle risiko for opnåelsen af en udlejningskvote på mindst [...] %. |
| --- | --- | --- |

(39)

NEUWOGES gør gældende, at de centrale bestemmelser i GVV'en — en fast månedlig leasingafgift, som forhøjes årligt med [...] %, et ikke-indekseret udgiftsfradrag på oprindelig ca. [...] % (inkl. [...] % risiko for manglende lejeindtægter) og en løbetid på 30 år — ikke svarer til de betingelser, som en markedsøkonomisk aktør ville have accepteret. NEUWOGES angiver i denne sammenhæng følgende argumenter:

—

På grund af den lavt fastsatte risiko for manglende lejeindtægter på kun [...] % af nettolejeindtægten bærer NEUWOGES den finansielle risiko for opnåelsen af en udlejningskvote på mindst [...] %.

| — | Indekseringen af den faste leasingafgift med [...] % pr. år betyder, at NEUWOGES bærer den finansielle risiko, i det mindste i overensstemmelse med denne procentsats, da der ikke kan gemmeføres yderligere årlige afgiftsstigninger. |
| --- | --- |

—

Indekseringen af den faste leasingafgift med [...] % pr. år betyder, at NEUWOGES bærer den finansielle risiko, i det mindste i overensstemmelse med denne procentsats, da der ikke kan gemmeføres yderligere årlige afgiftsstigninger.

| — | Da udgifterne ikke er indekserede, bærer NEUWOGES den finansielle risiko for en stigning i forvaltnings- og vedligeholdelsesudgifter, og kun en huslejestigning på over [...] % pr. år vil muligvis kunne kompensere for en udgiftsstigning. |
| --- | --- |

—

Da udgifterne ikke er indekserede, bærer NEUWOGES den finansielle risiko for en stigning i forvaltnings- og vedligeholdelsesudgifter, og kun en huslejestigning på over [...] % pr. år vil muligvis kunne kompensere for en udgiftsstigning.

| — | I betragtning af den lange løbetid på 30 år er de finansielle risici betydelige. |
| --- | --- |

—

I betragtning af den lange løbetid på 30 år er de finansielle risici betydelige.

| (40) | Ifølge NEUWOGES var det fra starten klart, at disse risici kunne finde sted og medføre store tab, og derfor ville ingen markedsøkonomisk aktør have indgået kontrakten. En markedsøkonomisk aktør ville kun indgå en kontrakt, som er rentabel eller i det mindste ikke medfører tab. NEUWOGES forklarer, at GVV'en kun ville kunne give en fortjeneste, hvis man med rette havde kunnet antage, at den høje udlejningskvote, årlige lejeforhøjelser på [...] % og stabile udgifter faktisk ville kunne opnås. Allerede ved indgåelsen af kontrakten var det dog synligt, at en gennemsnitlig udlejningskvote på [...] % ikke kunne opnås, en lejeforhøjelse på mindst [...] % pr. år ville være umulig, og at udgifterne til forvaltning og vedligeholdelse uvægerligt ville stige i løbet af kontraktens løbetid. For at underbygge denne påstand henviser NEUWOGES både til den prognosticerede befolkningstilbagegang og til boligmarkedet i Neubrandenburg og bekræfter, at der på grundlag af disse oplysninger kunne forventes tab. Da Neubrandenburgs indbyggertal allerede var faldende, var der i det mindste fra 1995 et betydeligt overudbud af boliger, og de mindre attraktive betonbyggerier, der er genstanden for kontrakten, var hårdest ramt af lave lejer og står oftest tomme. |
| --- | --- |

(40)

Ifølge NEUWOGES var det fra starten klart, at disse risici kunne finde sted og medføre store tab, og derfor ville ingen markedsøkonomisk aktør have indgået kontrakten. En markedsøkonomisk aktør ville kun indgå en kontrakt, som er rentabel eller i det mindste ikke medfører tab. NEUWOGES forklarer, at GVV'en kun ville kunne give en fortjeneste, hvis man med rette havde kunnet antage, at den høje udlejningskvote, årlige lejeforhøjelser på [...] % og stabile udgifter faktisk ville kunne opnås. Allerede ved indgåelsen af kontrakten var det dog synligt, at en gennemsnitlig udlejningskvote på [...] % ikke kunne opnås, en lejeforhøjelse på mindst [...] % pr. år ville være umulig, og at udgifterne til forvaltning og vedligeholdelse uvægerligt ville stige i løbet af kontraktens løbetid. For at underbygge denne påstand henviser NEUWOGES både til den prognosticerede befolkningstilbagegang og til boligmarkedet i Neubrandenburg og bekræfter, at der på grundlag af disse oplysninger kunne forventes tab. Da Neubrandenburgs indbyggertal allerede var faldende, var der i det mindste fra 1995 et betydeligt overudbud af boliger, og de mindre attraktive betonbyggerier, der er genstanden for kontrakten, var hårdest ramt af lave lejer og står oftest tomme.

| (41) | Ifølge NEUWOGES havde en markedsøkonomisk aktør baseret sine beregninger på mere pessimistiske forventninger, som eksempelvis prognosticerede forhøjelser af leje på [...] % til [...] %, en risiko for manglende lejeindtægter på [...] % og en indeksering af omkostningerne med [...] %. En af NEUWOGES fremlagt cashflow-analyse, som efterfølgende blev udført i år 2012, beviser, at der på grundlag af disse antagelser med hensyn til denne GVV kunne forventes et negativt cashflow på henholdsvis [...] EUR (nominelt) og [...] EUR (diskonteret) (15). NEUWOGES argumenterer, at dette beløb udgør statsstøtte til BAVARIA. Derudover fremlægges en række varianter af denne cashflow-analyse, hvoraf det fremgår, at selv hvis det kunne retfærdiggøres med mere optimistiske antagelser (som en gennemsnitlig kvote for tomme lejligheder på [...] %, årlige lejeforhøjelser på [...] % og en omkostningsstigning på [...] %), ville det forventede samlede cashflow ligeledes have været negativt. Med denne GVV ville det kun på grundlag af fuldstændig urealistiske antagelser være muligt at skabe overskud ([...] % tomme lejligheder, årlig lejeforhøjelser på [...] % og en omkostningsstigning på [...] %). |
| --- | --- |

(41)

Ifølge NEUWOGES havde en markedsøkonomisk aktør baseret sine beregninger på mere pessimistiske forventninger, som eksempelvis prognosticerede forhøjelser af leje på [...] % til [...] %, en risiko for manglende lejeindtægter på [...] % og en indeksering af omkostningerne med [...] %. En af NEUWOGES fremlagt cashflow-analyse, som efterfølgende blev udført i år 2012, beviser, at der på grundlag af disse antagelser med hensyn til denne GVV kunne forventes et negativt cashflow på henholdsvis [...] EUR (nominelt) og [...] EUR (diskonteret) (15). NEUWOGES argumenterer, at dette beløb udgør statsstøtte til BAVARIA. Derudover fremlægges en række varianter af denne cashflow-analyse, hvoraf det fremgår, at selv hvis det kunne retfærdiggøres med mere optimistiske antagelser (som en gennemsnitlig kvote for tomme lejligheder på [...] %, årlige lejeforhøjelser på [...] % og en omkostningsstigning på [...] %), ville det forventede samlede cashflow ligeledes have været negativt. Med denne GVV ville det kun på grundlag af fuldstændig urealistiske antagelser være muligt at skabe overskud ([...] % tomme lejligheder, årlig lejeforhøjelser på [...] % og en omkostningsstigning på [...] %).

4.1.3.2.   Eksempler på kontrakter

| (42) | NEUWOGES bestrider, at bestemte kontrakter fra sammenlignelige transaktioner ([...] (16)-, [...] (17)- og [...] (18)-kontrakter) er et bevis på, at GVV'en følger praksis på markedet. NEUWOGES tilslutter sig ikke den opfattelse, at kontrakterne er sammenlignelige og argumenterer, at de adskiller sig fra GVV'en på følgende væsentlige punkter:






  — | Da der ikke er anført beviser for, at der bestod en tilstrækkelig lighed mellem den økonomiske situation og fremtidsperspektiver for byerne, hvori de ejendomme, som eksemplerne på kontrakter henviser til, befinder sig, og Neubrandenburgs situation og perspektiver, kan det ikke konkluderes, at disse kontrakter samlet set kan sammenlignes. |
| --- | --- | --- |

(42)

NEUWOGES bestrider, at bestemte kontrakter fra sammenlignelige transaktioner ([...] (16)-, [...] (17)- og [...] (18)-kontrakter) er et bevis på, at GVV'en følger praksis på markedet. NEUWOGES tilslutter sig ikke den opfattelse, at kontrakterne er sammenlignelige og argumenterer, at de adskiller sig fra GVV'en på følgende væsentlige punkter:

—

Da der ikke er anført beviser for, at der bestod en tilstrækkelig lighed mellem den økonomiske situation og fremtidsperspektiver for byerne, hvori de ejendomme, som eksemplerne på kontrakter henviser til, befinder sig, og Neubrandenburgs situation og perspektiver, kan det ikke konkluderes, at disse kontrakter samlet set kan sammenlignes.

| — | Indekseringen og leasingafgiften i sammenligningskontrakterne adskiller sig betydeligt fra den i denne GVV planlagte indeksering (dvs. 1,0 %-1,5 %). |
| --- | --- |

—

Indekseringen og leasingafgiften i sammenligningskontrakterne adskiller sig betydeligt fra den i denne GVV planlagte indeksering (dvs. 1,0 %-1,5 %).

| — | Alle de fremlagte eksempler på kontrakter er uegnet til sammenligning, da omstændighederne i alle tilfælde er forskellige ([...]: mindre omfattende vedligeholdelsesforpligtelser, [...]: ingen lejligheder, men derimod erhvervslejemål med 0 % tomme lokaler ved indgåelsen af kontrakten, [...]: lejligheder i en region med vækst). |
| --- | --- |

—

Alle de fremlagte eksempler på kontrakter er uegnet til sammenligning, da omstændighederne i alle tilfælde er forskellige ([...]: mindre omfattende vedligeholdelsesforpligtelser, [...]: ingen lejligheder, men derimod erhvervslejemål med 0 % tomme lokaler ved indgåelsen af kontrakten, [...]: lejligheder i en region med vækst).

| (43) | Ifølge NEUWOGES kan eksemplerne ikke bevise, at GVV'en følger praksis på markedet, men påpeger derimod netop, at der afviges fra praksis på markedet, da eksemplerne indeholder mindre belastende bestemmelser, selv om de økonomiske perspektiver for de pågældende genstande var bedre. |
| --- | --- |

(43)

Ifølge NEUWOGES kan eksemplerne ikke bevise, at GVV'en følger praksis på markedet, men påpeger derimod netop, at der afviges fra praksis på markedet, da eksemplerne indeholder mindre belastende bestemmelser, selv om de økonomiske perspektiver for de pågældende genstande var bedre.

4.1.3.3.   Politiske grunde

| (44) | NEUWOGES gør gældende, at GVV'en på trods af entydig økonomisk bæredygtighed blev indgået af politiske grunde. NEUWOGES minder om, at begrundelserne for ydelse af statsstøtte ikke er relevant for den retlige vurdering, og gør gældende, at netop de nævnte politiske grunde beviser, at økonomiske overvejelser ikke spillede en afgørende rolle. NEUWOGES forklarer, at GVV'en blev indgået af følgende årsager:






  — | Der var et stort politisk pres for at fremme renovering og privatisering af bestående boliger i de nye delstater. |
| --- | --- | --- |

(44)

NEUWOGES gør gældende, at GVV'en på trods af entydig økonomisk bæredygtighed blev indgået af politiske grunde. NEUWOGES minder om, at begrundelserne for ydelse af statsstøtte ikke er relevant for den retlige vurdering, og gør gældende, at netop de nævnte politiske grunde beviser, at økonomiske overvejelser ikke spillede en afgørende rolle. NEUWOGES forklarer, at GVV'en blev indgået af følgende årsager:

—

Der var et stort politisk pres for at fremme renovering og privatisering af bestående boliger i de nye delstater.

| — | Byen Neubrandenburg havde håbet på, at den kontinuerlige befolkningsnedgang kunne bremses ved hjælp af renovering og privatisering af boliger. |
| --- | --- |

—

Byen Neubrandenburg havde håbet på, at den kontinuerlige befolkningsnedgang kunne bremses ved hjælp af renovering og privatisering af boliger.

| — | Med indgåelsen af GVV'en i kombination med GPV'en blev investeringsniveauet i Neubrandenburg holdt højt, mens et fald i investeringer ville have haft betydelige konsekvenser for den lokale arbejdsløshedskvote. |
| --- | --- |

—

Med indgåelsen af GVV'en i kombination med GPV'en blev investeringsniveauet i Neubrandenburg holdt højt, mens et fald i investeringer ville have haft betydelige konsekvenser for den lokale arbejdsløshedskvote.

4.1.4.   Alternativer

| (45) | NEUWOGES argumenterer sluttelig for, at en markedsøkonomisk aktør havde foretrukket alternativer til de omtalte kontrakter. |
| --- | --- |

(45)

NEUWOGES argumenterer sluttelig for, at en markedsøkonomisk aktør havde foretrukket alternativer til de omtalte kontrakter.

| (46) | NEUWOGES forklarer først, at et direkte køb havde været at foretrække, da det ville have genereret en gevinst, hvorimod det ved denne GVV fra starten af kunne forventes, at der ville opstå tab. Genstandene for kontrakerne (bygninger og grunde) ville kunne være blevet solgt til eller over den pris, som blev fastsat i vurderingerne af handelsprisen. Selv hvis en køber kun havde erhvervet grundene og revet bygningerne ned, havde et sådan salg været mere rentabelt. NEUWOGES fastholder også denne vurdering i lyset af AHG-støtten, for NEUWOGES havde kunnet forsøge at opfylde deres forpligtelser ved privatisering af andre ejendomme, og et salg ville også uden AHG-støtten have været mere rentabelt end salg og tilbagelejningshandelen. Årsagerne for at give afkald på et af disse alternativer skal ifølge NEUWOGES findes i deres politiske forpligtelser. |
| --- | --- |

(46)

NEUWOGES forklarer først, at et direkte køb havde været at foretrække, da det ville have genereret en gevinst, hvorimod det ved denne GVV fra starten af kunne forventes, at der ville opstå tab. Genstandene for kontrakerne (bygninger og grunde) ville kunne være blevet solgt til eller over den pris, som blev fastsat i vurderingerne af handelsprisen. Selv hvis en køber kun havde erhvervet grundene og revet bygningerne ned, havde et sådan salg været mere rentabelt. NEUWOGES fastholder også denne vurdering i lyset af AHG-støtten, for NEUWOGES havde kunnet forsøge at opfylde deres forpligtelser ved privatisering af andre ejendomme, og et salg ville også uden AHG-støtten have været mere rentabelt end salg og tilbagelejningshandelen. Årsagerne for at give afkald på et af disse alternativer skal ifølge NEUWOGES findes i deres politiske forpligtelser.

| (47) | Desuden mener NEUWOGES, at en markedsøkonomisk aktør hellere selv ville have finansieret en omfattende renovering, have udlejet uden renovering eller have revet bygningerne ned. At man så bort fra disse alternativer skyldes ifølge NEUWOGES politiske forpligtelser. |
| --- | --- |

(47)

Desuden mener NEUWOGES, at en markedsøkonomisk aktør hellere selv ville have finansieret en omfattende renovering, have udlejet uden renovering eller have revet bygningerne ned. At man så bort fra disse alternativer skyldes ifølge NEUWOGES politiske forpligtelser.

| (48) | Afslutningsvis fastholder NEUWOGES, at det for NEUWOGES, hvis man besluttede at renovere bygningerne, ville have været en bedre forretning at finansiere disse opgaver på anden vis. Eksempelvis ville det have været muligt at optage et lån, som byen Neubrandenburg kunne have sikret med kaution, sådan at lånebetingelserne havde været bedre end ved handelen med BAVARIA. |
| --- | --- |

(48)

Afslutningsvis fastholder NEUWOGES, at det for NEUWOGES, hvis man besluttede at renovere bygningerne, ville have været en bedre forretning at finansiere disse opgaver på anden vis. Eksempelvis ville det have været muligt at optage et lån, som byen Neubrandenburg kunne have sikret med kaution, sådan at lånebetingelserne havde været bedre end ved handelen med BAVARIA.

4.1.5.   Statsmidler og muligheden for at tilregne staten foranstaltningerne

| (49) | NEUWOGES mener, at den påståede fordel er indrømmet for statslige midler og kan tilregnes staten. |
| --- | --- |

(49)

NEUWOGES mener, at den påståede fordel er indrømmet for statslige midler og kan tilregnes staten.

| (50) | Først gør NEUWOGES gældende, at byen NEUBRANDENBURG som eneste andelshaver og gennem den dominerende indflydelse på bestyrelsen havde en dominerende indflydelse på NEUWOGES. I betragtning af dette ejer forhold udgøres de angivelige tab af manglende statsstøtte på grund af salg og tilbagelejningshandelen. |
| --- | --- |

(50)

Først gør NEUWOGES gældende, at byen NEUBRANDENBURG som eneste andelshaver og gennem den dominerende indflydelse på bestyrelsen havde en dominerende indflydelse på NEUWOGES. I betragtning af dette ejer forhold udgøres de angivelige tab af manglende statsstøtte på grund af salg og tilbagelejningshandelen.

| (51) | Desuden gør NEUWOGES gældende, at praktisk talt alle indikatorer for, at midlerne kunne tilregnes staten, var til stede i denne sag: Byen Neubrandenburg har en vidtgående indflydelse på NEUWOGES, for NEUWOGES var det af største betydning at tjene byens interesser, den omtalte handel blev indgået af politiske grunde, og det er dokumenteret, at byen Neubrandenburg havde det sidste ord i forbindelse med salg og tilbagelejningshandelen. |
| --- | --- |

(51)

Desuden gør NEUWOGES gældende, at praktisk talt alle indikatorer for, at midlerne kunne tilregnes staten, var til stede i denne sag: Byen Neubrandenburg har en vidtgående indflydelse på NEUWOGES, for NEUWOGES var det af største betydning at tjene byens interesser, den omtalte handel blev indgået af politiske grunde, og det er dokumenteret, at byen Neubrandenburg havde det sidste ord i forbindelse med salg og tilbagelejningshandelen.

4.2.   BAVARIA

| (52) | BAVARIA afviser de argumenter, som NEUWOGES har fremlagt, og forklarer, at de omtalte kontrakter blev gennemført på markedsvilkår og ikke har givet BAVARIA nogen fordele. Derfor udgør de heller ikke nogen form for statsstøtte. BAVARIA forklarer for det første, at de omtalte kontrakter skal betragtes som en økonomisk enhed (afsnit 4.2.1). For det andet var kontrakterne ikke udformet sådan, at en markedsøkonomisk aktør ikke ville have underskrevet dem (afsnit 4.2.2). For det tredje ville de af NEUWOGES fremførte alternativer ikke have været fordelagtigere for NEUWOGES (afsnit 4.2.3). Afslutningsvis forklarer BAVARIA, at der ikke blev overført midler, som kan tilregnes staten (afsnit 4.2.4). |
| --- | --- |

(52)

BAVARIA afviser de argumenter, som NEUWOGES har fremlagt, og forklarer, at de omtalte kontrakter blev gennemført på markedsvilkår og ikke har givet BAVARIA nogen fordele. Derfor udgør de heller ikke nogen form for statsstøtte. BAVARIA forklarer for det første, at de omtalte kontrakter skal betragtes som en økonomisk enhed (afsnit 4.2.1). For det andet var kontrakterne ikke udformet sådan, at en markedsøkonomisk aktør ikke ville have underskrevet dem (afsnit 4.2.2). For det tredje ville de af NEUWOGES fremførte alternativer ikke have været fordelagtigere for NEUWOGES (afsnit 4.2.3). Afslutningsvis forklarer BAVARIA, at der ikke blev overført midler, som kan tilregnes staten (afsnit 4.2.4).

4.2.1.   Samlet vs. separat undersøgelse af de omtalte kontrakter

| (53) | BAVARIA argumenterer for, at de omtalte kontrakter skal betragtes som en enhed og ikke kan betragtes isoleret. Købet og den efterfølgende tilbagelejning af bygningerne var to dele af en sammenhængende handel. BAVARIA understreger, at handelen blev tilbudt som en samlet pakke og også blev anset som sådan af NEUWOGES, hvilket fremgår af den interne protokol, der dokumenterer beslutningsprocessen hos NEUWOGES. |
| --- | --- |

(53)

BAVARIA argumenterer for, at de omtalte kontrakter skal betragtes som en enhed og ikke kan betragtes isoleret. Købet og den efterfølgende tilbagelejning af bygningerne var to dele af en sammenhængende handel. BAVARIA understreger, at handelen blev tilbudt som en samlet pakke og også blev anset som sådan af NEUWOGES, hvilket fremgår af den interne protokol, der dokumenterer beslutningsprocessen hos NEUWOGES.

| (54) | Derfor skal kriteriet om den markedsøkonomiske aktør — ifølge BAVARIA — anvendes på den samlede handel og ikke på enkeltdelene. |
| --- | --- |

(54)

Derfor skal kriteriet om den markedsøkonomiske aktør — ifølge BAVARIA — anvendes på den samlede handel og ikke på enkeltdelene.

4.2.2.   Transaktionen gav ikke BAVARIA en fordel

| (55) | Ifølge BAVARIA er muligheden for, at der er tale om en fordel allerede udelukket af den kendsgerning, at NEUWOGES gennemførte en udbudsprocedure (også selv om den var begrænset) for at sondere markedet. Der var ingen grund til at betvivle, at NEUWOGES havde udvalgt det økonomisk bedste tilbud. |
| --- | --- |

(55)

Ifølge BAVARIA er muligheden for, at der er tale om en fordel allerede udelukket af den kendsgerning, at NEUWOGES gennemførte en udbudsprocedure (også selv om den var begrænset) for at sondere markedet. Der var ingen grund til at betvivle, at NEUWOGES havde udvalgt det økonomisk bedste tilbud.

| (56) | For at fastslå om en markedsøkonomisk aktør uafhængigt af udbudsproceduren ville have gennemført handelen, skal der tages hensyn til NEUWOGES' særlige situation. NEUWOGES havde optaget et lån og skulle renovere lejlighederne for (med fortsat billig leje) at privatisere disse og modtage AHG-støtten. Derfor ville en markedsøkonomisk aktør i samme situation ifølge BAVARIA også have gennemført handelen. |
| --- | --- |

(56)

For at fastslå om en markedsøkonomisk aktør uafhængigt af udbudsproceduren ville have gennemført handelen, skal der tages hensyn til NEUWOGES' særlige situation. NEUWOGES havde optaget et lån og skulle renovere lejlighederne for (med fortsat billig leje) at privatisere disse og modtage AHG-støtten. Derfor ville en markedsøkonomisk aktør i samme situation ifølge BAVARIA også have gennemført handelen.

| (57) | Med hensyn til GVV-bestemmelserne og de risici, som er forbundet med den forventede udvikling for boligmarkedet i Neubrandenburg (som for eksempel flere tomme lejligheder end prognosticeret osv.), argumenterer BAVARIA, at risikoen for ikke at kunne opnå den ønskede leje og udlejningskvote ikke blev påtvunget NEUWOGES, men derimod forblev hos NEUWOGES. NEUWOGES havde også lidt konsekvenserne af en markedsudvikling, der lå under forventningerne, hvis handelen med BAVARIA ikke var blevet indgået. |
| --- | --- |

(57)

Med hensyn til GVV-bestemmelserne og de risici, som er forbundet med den forventede udvikling for boligmarkedet i Neubrandenburg (som for eksempel flere tomme lejligheder end prognosticeret osv.), argumenterer BAVARIA, at risikoen for ikke at kunne opnå den ønskede leje og udlejningskvote ikke blev påtvunget NEUWOGES, men derimod forblev hos NEUWOGES. NEUWOGES havde også lidt konsekvenserne af en markedsudvikling, der lå under forventningerne, hvis handelen med BAVARIA ikke var blevet indgået.

| (58) | Med hensyn til de enkelte GVV-bestemmelser gør BAVARIA gældende, at den til beregningen af leasingafgiften anvendte gennemsnitlige husleje pr. m2 ligger et stykke under de værdier, som man ville kunne forvente i henhold til de tilsvarende officielle gennemsnitlige huslejer for Neubrandenburg. Endvidere understreger BAVARIA, at der i offentliggørelsen af de samme officielle gennemsnitlige huslejer forventes stigende huslejer for tiden efter den 1. januar 2000, så en huslejestigning på [...] % pr. år var ikke urealistisk. |
| --- | --- |

(58)

Med hensyn til de enkelte GVV-bestemmelser gør BAVARIA gældende, at den til beregningen af leasingafgiften anvendte gennemsnitlige husleje pr. m2 ligger et stykke under de værdier, som man ville kunne forvente i henhold til de tilsvarende officielle gennemsnitlige huslejer for Neubrandenburg. Endvidere understreger BAVARIA, at der i offentliggørelsen af de samme officielle gennemsnitlige huslejer forventes stigende huslejer for tiden efter den 1. januar 2000, så en huslejestigning på [...] % pr. år var ikke urealistisk.

| (59) | Med hensyn til EBV'en understreger BAVARIA, at de vurderinger af handelsprisen, som blev fremlagt i 1997 og 2007, ikke kan sammenlignes direkte med denne EBV, da vurderingen omhandlede et direkte salg, hvorimod denne EBV godt nok indeholdt et salg af bygningerne, men også en kontrakt om leje af grundene. Da NEWOGES fortsat var ejer af grunden, kunne der ikke tages hensyn til værdierne af grundene i vurderingerne. Vurderingerne af handelsværdien er ifølge BAVARIA i hvert fald ikke af særlig betydning, da de kun indeholder genstandenes teoretiske værdi og ikke den værdi, som faktisk kunne opnås på markedet. |
| --- | --- |

(59)

Med hensyn til EBV'en understreger BAVARIA, at de vurderinger af handelsprisen, som blev fremlagt i 1997 og 2007, ikke kan sammenlignes direkte med denne EBV, da vurderingen omhandlede et direkte salg, hvorimod denne EBV godt nok indeholdt et salg af bygningerne, men også en kontrakt om leje af grundene. Da NEWOGES fortsat var ejer af grunden, kunne der ikke tages hensyn til værdierne af grundene i vurderingerne. Vurderingerne af handelsværdien er ifølge BAVARIA i hvert fald ikke af særlig betydning, da de kun indeholder genstandenes teoretiske værdi og ikke den værdi, som faktisk kunne opnås på markedet.

| (60) | BAVARIA gør desuden gældende, at det er relevant at inddrage støtten til afvikling af gammel gæld, som var en følge af handelen. Et af målene for NEUWOGES med at indgå de omtalte kontrakter var at opnå AHG-støtten. |
| --- | --- |

(60)

BAVARIA gør desuden gældende, at det er relevant at inddrage støtten til afvikling af gammel gæld, som var en følge af handelen. Et af målene for NEUWOGES med at indgå de omtalte kontrakter var at opnå AHG-støtten.

| (61) | Uanset de præcise betingelser for EBV'en og GVV'en har de fordele, som NEUWOGES har opnået med denne GPV, ifølge BAVARIA også betydning. BAVARIA bekræfter, at NEWOGES forlangte, at deres datterselskab BRG overtog renoveringen af lejlighederne, velvidende, at NEUWOGES ville modtage alt overskud fra BRG (men dog også hæftede for dækningen af eventuelle tab). På baggrund af dette skal overskuddet fra kontrakten med BRG, som havde et omfang på [...] EUR, betragtes som en relevant fordel for NEUWOGES. |
| --- | --- |

(61)

Uanset de præcise betingelser for EBV'en og GVV'en har de fordele, som NEUWOGES har opnået med denne GPV, ifølge BAVARIA også betydning. BAVARIA bekræfter, at NEWOGES forlangte, at deres datterselskab BRG overtog renoveringen af lejlighederne, velvidende, at NEUWOGES ville modtage alt overskud fra BRG (men dog også hæftede for dækningen af eventuelle tab). På baggrund af dette skal overskuddet fra kontrakten med BRG, som havde et omfang på [...] EUR, betragtes som en relevant fordel for NEUWOGES.

| (62) | Om salg og tilbagelejningsmodellens generelle logik forklarer BAVARIA slutteligt, at NEUWOGES selvfølgelig skulle betale den oprindelige investering fra BAVARIA tilbage med renter. BAVARIA henviser til protokollen for NEUWOGES interne beslutningsproces for at påvise, at NEUWOGES var helt bevist om den kendsgerning, at den oprindelige investering fra BAVARIA skulle tjenes ind med leasingafgiften. |
| --- | --- |

(62)

Om salg og tilbagelejningsmodellens generelle logik forklarer BAVARIA slutteligt, at NEUWOGES selvfølgelig skulle betale den oprindelige investering fra BAVARIA tilbage med renter. BAVARIA henviser til protokollen for NEUWOGES interne beslutningsproces for at påvise, at NEUWOGES var helt bevist om den kendsgerning, at den oprindelige investering fra BAVARIA skulle tjenes ind med leasingafgiften.

4.2.3.   Alternativer

| (63) | Med hensyn til de af NEUWOGES anførte alternativer, som efter deres mening ville have været økonomisk mere fordelagtige, gør BAVARIA gældende, at disse alternative enten ikke var tilgængelige eller ikke ville have været mere fordelagtige. Hvad angår det første angivelige alternativ, som var et direkte salg til lejerne, mener BAVARIA, at det var meget usandsynligt, at NEUWOGES kunne have solgt ikke-renoverede lejligheder, og at virksomheden heller ikke havde midlerne til at finansiere de nødvendige renoveringer. For det andet forklarer BAVARIA med hensyn til finansieringen af renoveringerne med et lån, at NEUWOGES ville have haft de samme risici og udgifter som ved handelen med BAVARIA. Yderligere ville et direkte salg af renoverede boliger til lejerne eller til en erhvervskunde ikke have været attraktivt, fordi NEUWOGES så skulle have indbetalt en betydelig procentsats af den højere pris til ETF. |
| --- | --- |

(63)

Med hensyn til de af NEUWOGES anførte alternativer, som efter deres mening ville have været økonomisk mere fordelagtige, gør BAVARIA gældende, at disse alternative enten ikke var tilgængelige eller ikke ville have været mere fordelagtige. Hvad angår det første angivelige alternativ, som var et direkte salg til lejerne, mener BAVARIA, at det var meget usandsynligt, at NEUWOGES kunne have solgt ikke-renoverede lejligheder, og at virksomheden heller ikke havde midlerne til at finansiere de nødvendige renoveringer. For det andet forklarer BAVARIA med hensyn til finansieringen af renoveringerne med et lån, at NEUWOGES ville have haft de samme risici og udgifter som ved handelen med BAVARIA. Yderligere ville et direkte salg af renoverede boliger til lejerne eller til en erhvervskunde ikke have været attraktivt, fordi NEUWOGES så skulle have indbetalt en betydelig procentsats af den højere pris til ETF.

4.2.4.   Statsmidler og muligheden for at tilregne staten foranstaltningerne

| (64) | BAVARIA gør slutteligt gældende, at handelen ikke omfatter statsmidler og ikke kan tilregnes staten. NEUWOGES er en normal privat virksomhed, som hverken direkte eller indirekte modtager statsmidler. Den generelle kontrol med bestyrelsen, hvori flertallet er kommunalt ansatte, er ikke tilstrækkeligt til at tilregne staten transaktionen. Argumentet fra NEUWOGES om, at byen Neubrandenburg skulle have presset NEUWOGES til at indgå handelen af politiske grunde, er ikke troværdigt. |
| --- | --- |

(64)

BAVARIA gør slutteligt gældende, at handelen ikke omfatter statsmidler og ikke kan tilregnes staten. NEUWOGES er en normal privat virksomhed, som hverken direkte eller indirekte modtager statsmidler. Den generelle kontrol med bestyrelsen, hvori flertallet er kommunalt ansatte, er ikke tilstrækkeligt til at tilregne staten transaktionen. Argumentet fra NEUWOGES om, at byen Neubrandenburg skulle have presset NEUWOGES til at indgå handelen af politiske grunde, er ikke troværdigt.

4.3.   BYEN NEUBRANDENBURG

| (65) | Byen Neubrandenburg, som ejer NEUWOGES, gør gældende, at de omtalte kontrakter omfatter statsstøtte. Byen tilslutter sig de af NEUWOGES fremførte argumenter og tager selv stilling til en række punkter. |
| --- | --- |

(65)

Byen Neubrandenburg, som ejer NEUWOGES, gør gældende, at de omtalte kontrakter omfatter statsstøtte. Byen tilslutter sig de af NEUWOGES fremførte argumenter og tager selv stilling til en række punkter.

4.3.1.   Spørgsmålet om, hvorvidt der er tale om en fordel

| (66) | Neubrandenburg er for det første af den opfattelse, at EBV'en og GVV'en skal vurderes adskilt, da kontrakternes parter havde adskilt dem omhyggeligt i både retlig og erhvervsmæssig forstand. For det andet henviser Neubrandenburg til de af NEUWOGES fremførte argumenter om det prognosticerede faldende befolkningstal, som en markedsøkonomisk aktør ville have taget højde for. Neubrandenburg understreger desuden, at det høje antal tomme lejligheder klart ville have været til at forudsige for en markedsøkonomisk aktør. For det tredje er Neubrandenburg af den opfattelse, at den renovering, som BAVARIA havde bestilt, var så simpel i sin art, at der ikke kunne forventes en høj udlejningskvote og signifikante huslejestigning. |
| --- | --- |

(66)

Neubrandenburg er for det første af den opfattelse, at EBV'en og GVV'en skal vurderes adskilt, da kontrakternes parter havde adskilt dem omhyggeligt i både retlig og erhvervsmæssig forstand. For det andet henviser Neubrandenburg til de af NEUWOGES fremførte argumenter om det prognosticerede faldende befolkningstal, som en markedsøkonomisk aktør ville have taget højde for. Neubrandenburg understreger desuden, at det høje antal tomme lejligheder klart ville have været til at forudsige for en markedsøkonomisk aktør. For det tredje er Neubrandenburg af den opfattelse, at den renovering, som BAVARIA havde bestilt, var så simpel i sin art, at der ikke kunne forventes en høj udlejningskvote og signifikante huslejestigning.

| (67) | Neubrandenburg afviser desuden de andre argumenter fra BAVARIA. Især er Neubrandenburg fortaler for det standpunkt, at udbudsproceduren ikke kan være tegn på, at tilbuddet fra BAVARIA var det bedste tilgængelige tilbud på markedet. En markedsøkonomisk aktør ville i hvert fald ikke have accepteret tilbuddet fra BAVARIA, selv hvis det faktisk havde været det bedste på markedet. Med hensyn til de påståede alternativer tilslutter Neubrandenburg sig i det væsentlige argumenterne fra NEUWOGES. Med hensyn til vurderingerne af handelsprisen og argumentet fra BAVARIA om, at priserne ikke ville kunne opnås, forklarer Neubrandenburg, at vurderingerne skal anvendes som parameter for markedsprisen på det pågældende tidspunkt, da det ikke længere ville kunne fastslås, hvilken pris NEUWOGES faktisk ville have kunne få på markedet i 1998. |
| --- | --- |

(67)

Neubrandenburg afviser desuden de andre argumenter fra BAVARIA. Især er Neubrandenburg fortaler for det standpunkt, at udbudsproceduren ikke kan være tegn på, at tilbuddet fra BAVARIA var det bedste tilgængelige tilbud på markedet. En markedsøkonomisk aktør ville i hvert fald ikke have accepteret tilbuddet fra BAVARIA, selv hvis det faktisk havde været det bedste på markedet. Med hensyn til de påståede alternativer tilslutter Neubrandenburg sig i det væsentlige argumenterne fra NEUWOGES. Med hensyn til vurderingerne af handelsprisen og argumentet fra BAVARIA om, at priserne ikke ville kunne opnås, forklarer Neubrandenburg, at vurderingerne skal anvendes som parameter for markedsprisen på det pågældende tidspunkt, da det ikke længere ville kunne fastslås, hvilken pris NEUWOGES faktisk ville have kunne få på markedet i 1998.

4.3.2.   Statsmidler og muligheden for at tilregne staten foranstaltningerne

| (68) | Byen Neubrandenburg er af den opfattelse, at handelen kan tilregnes dem, da de havde udøvet en tilstrækkelig kontrol over NEUWOGES i almindelighed og særligt med hensyn til salg og tilbagelejningshandelen. |
| --- | --- |

(68)

Byen Neubrandenburg er af den opfattelse, at handelen kan tilregnes dem, da de havde udøvet en tilstrækkelig kontrol over NEUWOGES i almindelighed og særligt med hensyn til salg og tilbagelejningshandelen.

| (69) | Som den eneste andelshaver havde byen efter eget udsagn fuldstændig kontrol over NEUWOGES. Virksomhedsledelsen i NEUWOGES var derfor bundet af byens anvisninger. Derudover var otte af de ti medlemmer i bestyrelsen i NEUWOGES repræsentanter fra byen, således at de rådede over endnu en kontrolmekanisme. Byen Neubrandenburg var kommunalretligt forpligtet til at sikre, at de kunne udøve en passende indflydelse på NEUWOGES. |
| --- | --- |

(69)

Som den eneste andelshaver havde byen efter eget udsagn fuldstændig kontrol over NEUWOGES. Virksomhedsledelsen i NEUWOGES var derfor bundet af byens anvisninger. Derudover var otte af de ti medlemmer i bestyrelsen i NEUWOGES repræsentanter fra byen, således at de rådede over endnu en kontrolmekanisme. Byen Neubrandenburg var kommunalretligt forpligtet til at sikre, at de kunne udøve en passende indflydelse på NEUWOGES.

| (70) | Med hensyn til den omtalte handel forklarer byen Neubrandenburg, at de ikke kun havde mulighed for at udøve kontrol, men også faktisk havde gjort det i forbindelse med denne handel. Neubrandenburg er af den opfattelse, at det blandt andet af bestyrelsens protokoller fremgår, at repræsentanterne for byen havde tætte forbindelser til bestyrelsen, og at en afgørelse fra den var nødvendig, før handelen kunne indgås. Med henblik på handelens betingelser forklarer Neubrandenburg, at byen havde krævet, at de kommunalpolitiske interesser blev varetaget. |
| --- | --- |

(70)

Med hensyn til den omtalte handel forklarer byen Neubrandenburg, at de ikke kun havde mulighed for at udøve kontrol, men også faktisk havde gjort det i forbindelse med denne handel. Neubrandenburg er af den opfattelse, at det blandt andet af bestyrelsens protokoller fremgår, at repræsentanterne for byen havde tætte forbindelser til bestyrelsen, og at en afgørelse fra den var nødvendig, før handelen kunne indgås. Med henblik på handelens betingelser forklarer Neubrandenburg, at byen havde krævet, at de kommunalpolitiske interesser blev varetaget.

| (71) | Sammenfattende konkluderer byen Neubrandenburg, at byens kontrol med salg og tilbagelejningshandelen samt dens ansvar herfor er påvist gennem disse forhold, og handelen kan derfor tilregnes byen. |
| --- | --- |

(71)

Sammenfattende konkluderer byen Neubrandenburg, at byens kontrol med salg og tilbagelejningshandelen samt dens ansvar herfor er påvist gennem disse forhold, og handelen kan derfor tilregnes byen.

4.4.   DELSTATEN BERLIN

| (72) | Delstaten Berlin, som er tæt forbundet med BAVARIA (19), gør gældende, at de omtalte kontrakter ikke omfatter statsstøtte, da BAVARIA ikke opnåede nogen form for fordel. |
| --- | --- |

(72)

Delstaten Berlin, som er tæt forbundet med BAVARIA (19), gør gældende, at de omtalte kontrakter ikke omfatter statsstøtte, da BAVARIA ikke opnåede nogen form for fordel.

4.4.1.   Spørgsmålet om, hvorvidt der er tale om fordel

| (73) | Berlin argumenterer først, at de omtalte kontrakter skal betragtes som én handel, da de er dele af én salg og tilbagelejningshandel, som komplementerer hinanden. NEUWOGES behandlede dem også som sådan. |
| --- | --- |

(73)

Berlin argumenterer først, at de omtalte kontrakter skal betragtes som én handel, da de er dele af én salg og tilbagelejningshandel, som komplementerer hinanden. NEUWOGES behandlede dem også som sådan.

| (74) | Med hensyn til kriteriet om den markedsøkonomiske aktør henviser Berlin til, at BAVARIA med hensyn til NEUWOGES' økonomiske situation på det relevante tidspunkt (1997/1998) og den tilstræbte handel (privatisering i overensstemmelse med AHG-støtteforudsætningerne, renovering af deres boligbeholdning, bibeholdelse af forvaltningsopgaverne for genstandene, opretholdelse af sociale huslejer) havde givet mulighed for en afbalanceret løsning. |
| --- | --- |

(74)

Med hensyn til kriteriet om den markedsøkonomiske aktør henviser Berlin til, at BAVARIA med hensyn til NEUWOGES' økonomiske situation på det relevante tidspunkt (1997/1998) og den tilstræbte handel (privatisering i overensstemmelse med AHG-støtteforudsætningerne, renovering af deres boligbeholdning, bibeholdelse af forvaltningsopgaverne for genstandene, opretholdelse af sociale huslejer) havde givet mulighed for en afbalanceret løsning.

| (75) | Særligt med hensyn til EBV'en forklarer Berlin for det første, at NEUVOGES' udbudsprocedure viser, at NEUWOGES mente, at tilbuddet fra BAVARIA var det bedste finansieringstilbud, som var tilgængeligt på markedet på det pågældende tidspunkt (1997/1998). For det andet gør Berlin gældende, at AHG-støtten skal tages i betragtning, da opfyldelsen af privatiseringspligten i henhold til AHG'en var et vigtigt anliggende for NEUWOGES. For det tredje understreger Berlin, at salget til en relativt lav pris (ved tilvalg af en betaling med renoveringspåbud frem for en betaling efter afslutningen af egne gennemførte renoveringsopgaver) var i NEUWOGES' økonomiske interesse, fordi en lavere pris betød, at der skulle indbetales færre penge til ETF. |
| --- | --- |

(75)

Særligt med hensyn til EBV'en forklarer Berlin for det første, at NEUVOGES' udbudsprocedure viser, at NEUWOGES mente, at tilbuddet fra BAVARIA var det bedste finansieringstilbud, som var tilgængeligt på markedet på det pågældende tidspunkt (1997/1998). For det andet gør Berlin gældende, at AHG-støtten skal tages i betragtning, da opfyldelsen af privatiseringspligten i henhold til AHG'en var et vigtigt anliggende for NEUWOGES. For det tredje understreger Berlin, at salget til en relativt lav pris (ved tilvalg af en betaling med renoveringspåbud frem for en betaling efter afslutningen af egne gennemførte renoveringsopgaver) var i NEUWOGES' økonomiske interesse, fordi en lavere pris betød, at der skulle indbetales færre penge til ETF.

| (76) | Angående GVV'en forklarer Berlin for det første, at eksempelkontrakterne viser, at hverken kontraktens løbetid eller indekseringen af leasingafgiften med [...] % pr. år var ualmindeligt. For det andet var indekseringen i betragtning af den på det daværende tidspunkts (1997/1998) kalkulérbare gennemsnitlige inflationsrate berettiget. For det tredje lå lejen pr. m2 inden for de gennemsnitlige officielle huslejer for Neubrandenburg. |
| --- | --- |

(76)

Angående GVV'en forklarer Berlin for det første, at eksempelkontrakterne viser, at hverken kontraktens løbetid eller indekseringen af leasingafgiften med [...] % pr. år var ualmindeligt. For det andet var indekseringen i betragtning af den på det daværende tidspunkts (1997/1998) kalkulérbare gennemsnitlige inflationsrate berettiget. For det tredje lå lejen pr. m2 inden for de gennemsnitlige officielle huslejer for Neubrandenburg.

4.4.2.   Statsmidler og muligheden for at tilregne staten foranstaltningerne

| (77) | Ligesom BAVARIA argumenterer delstaten Berlin for, at byen Neubrandenburg ikke har stillet midler til rådighed for NEUWOGES. Derimod var det nærmere således, at NEUWOGES kun havde egne indtjente indtægter til rådighed, hvorover ingen kommunale myndigheder havde direkte kontrol. |
| --- | --- |

(77)

Ligesom BAVARIA argumenterer delstaten Berlin for, at byen Neubrandenburg ikke har stillet midler til rådighed for NEUWOGES. Derimod var det nærmere således, at NEUWOGES kun havde egne indtjente indtægter til rådighed, hvorover ingen kommunale myndigheder havde direkte kontrol.

| (78) | Med hensyn til spørgsmålet om, hvorvidt midlerne kan tilregnes staten, ser Berlin det som ikke særligt plausibelt, at byen Neubrandenburg havde besluttet at yde støtte til en ejendomsfond fra Berlin på bekostning af deres eget lokale ejendomsselskab. Desuden er der ikke tilstrækkelige beviser for, at byen Neubrandenburg ville lade indgåelse af kontrakterne tilregnes dem. |
| --- | --- |

(78)

Med hensyn til spørgsmålet om, hvorvidt midlerne kan tilregnes staten, ser Berlin det som ikke særligt plausibelt, at byen Neubrandenburg havde besluttet at yde støtte til en ejendomsfond fra Berlin på bekostning af deres eget lokale ejendomsselskab. Desuden er der ikke tilstrækkelige beviser for, at byen Neubrandenburg ville lade indgåelse af kontrakterne tilregnes dem.

5.   GRUNDLAG FOR AT INDLEDE DEN FORMELLE UNDERSØGELSESPROCEDURE

| (79) | I sin afgørelse om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure havde Kommissionen midlertidigt taget stilling til en række spørgsmål og bedt de involverede om at afgive oplysninger til specielt tre spørgsmål. |
| --- | --- |

(79)

I sin afgørelse om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure havde Kommissionen midlertidigt taget stilling til en række spørgsmål og bedt de involverede om at afgive oplysninger til specielt tre spørgsmål.

| (80) | For det første accepterer Kommissionen midlertidigt, at EBV'en og GVV'en skal betragtes som én enhed og ikke hver for sig, da begge er bestanddele af en ejendomsleasing i salg og tilbagelejningsvarianten (20). Derfor er vurderingen af en mulig økonomisk fordel baseret på analysen af indtægterne, som NEUWOGES i 1998 kunne forvente af den fælles indgåelse af EBV'en og GVV'en (21). |
| --- | --- |

(80)

For det første accepterer Kommissionen midlertidigt, at EBV'en og GVV'en skal betragtes som én enhed og ikke hver for sig, da begge er bestanddele af en ejendomsleasing i salg og tilbagelejningsvarianten (20). Derfor er vurderingen af en mulig økonomisk fordel baseret på analysen af indtægterne, som NEUWOGES i 1998 kunne forvente af den fælles indgåelse af EBV'en og GVV'en (21).

| (81) | Til EBV'en stillede Kommissionen særligt to spørgsmål:






  — | For det første skulle det afklares, om AHG-støtten skulle inddrages i vurderingen (22). |
| --- | --- | --- |

(81)

Til EBV'en stillede Kommissionen særligt to spørgsmål:

—

For det første skulle det afklares, om AHG-støtten skulle inddrages i vurderingen (22).

| — | For det andet ville Kommissionen have yderligere oplysninger om forskellene mellem vurderingerne af handelsprisen fra 1997 og 2007, da det uden yderligere præciseringer ikke kan fastsættes, hvilken af disse vurderinger, der afspejler den eventuelle faktiske markedsværdi af ejendommen i årene 1997/1998 (23). |
| --- | --- |

—

For det andet ville Kommissionen have yderligere oplysninger om forskellene mellem vurderingerne af handelsprisen fra 1997 og 2007, da det uden yderligere præciseringer ikke kan fastsættes, hvilken af disse vurderinger, der afspejler den eventuelle faktiske markedsværdi af ejendommen i årene 1997/1998 (23).

| (82) | Med hensyn til denne GVV henviser Kommissionen først til, at det af eksemplerne på kontrakter fremgår, at de aftalte betingelser mellem NEUWOGES og BAVARIA på det daværende tidspunkt (1997/1998) ikke har været ualmindelige på markedet (24). For det andet gør Kommissionen gældende, at den af NEUWOGES gennemførte begrænsede udbudsprocedure er et belæg for, at NEUWOGES havde mulighed for at orientere sig på markedet og træffe en økonomisk rationel beslutning (25). For det tredje henviser Kommissionen til det forhold, at de i kontrakten fastlagte huslejer for 2008 faktisk svarede til eller lå lidt under den gennemsnitlige leje i det relevante kvarter i 2008 (26). |
| --- | --- |

(82)

Med hensyn til denne GVV henviser Kommissionen først til, at det af eksemplerne på kontrakter fremgår, at de aftalte betingelser mellem NEUWOGES og BAVARIA på det daværende tidspunkt (1997/1998) ikke har været ualmindelige på markedet (24). For det andet gør Kommissionen gældende, at den af NEUWOGES gennemførte begrænsede udbudsprocedure er et belæg for, at NEUWOGES havde mulighed for at orientere sig på markedet og træffe en økonomisk rationel beslutning (25). For det tredje henviser Kommissionen til det forhold, at de i kontrakten fastlagte huslejer for 2008 faktisk svarede til eller lå lidt under den gennemsnitlige leje i det relevante kvarter i 2008 (26).

| (83) | Selv om alle disse faktorer henviser til, at GVV'en følger praksis på markedet, bad Kommissionen om at få yderligere oplysninger om forventningerne hos deltagerne på boligmarkedet i 1998 for at kunne undersøge de relevante argumenter (27). |
| --- | --- |

(83)

Selv om alle disse faktorer henviser til, at GVV'en følger praksis på markedet, bad Kommissionen om at få yderligere oplysninger om forventningerne hos deltagerne på boligmarkedet i 1998 for at kunne undersøge de relevante argumenter (27).

| (84) | Afslutningsvis undersøgte Kommissionen den af NEUWOGES fremlagte cashflow-analyse og kom til sidst til den konklusion, at analysen på grund af metodiske fejl ikke kan bevise, at BAVARIA opnåede en økonomisk fordel (28). |
| --- | --- |

(84)

Afslutningsvis undersøgte Kommissionen den af NEUWOGES fremlagte cashflow-analyse og kom til sidst til den konklusion, at analysen på grund af metodiske fejl ikke kan bevise, at BAVARIA opnåede en økonomisk fordel (28).

| (85) | Kommissionen kom derfor til det resultat, at en økonomisk fordel for BAVARIA ikke er dokumenteret på grundlag af de fremlagte oplysninger (29). Den fremførte dog, at den havde til hensigt at undersøge de erhvervsdrivendes argumenter nærmere og bad alle parter om yderligere oplysninger til dette formål (30). |
| --- | --- |

(85)

Kommissionen kom derfor til det resultat, at en økonomisk fordel for BAVARIA ikke er dokumenteret på grundlag af de fremlagte oplysninger (29). Den fremførte dog, at den havde til hensigt at undersøge de erhvervsdrivendes argumenter nærmere og bad alle parter om yderligere oplysninger til dette formål (30).

6.   NATIONALE RETSSAGER

| (86) | Den 28. november 2008 afsagde LG Rostock sin dom i sagen i første instans mellem BAVARIA og NEUWOGES. BAVARIA nedlagde indledningsvis påstand, fordi NEUWOGES fra oktober 2006 afviste at betale den månedlige leasingafgift, som var aftalt i GVV'en, hvilket blev begrundet med, at kontrakten var ugyldig, fordi den indeholdt ulovlig statsstøtte. |
| --- | --- |

(86)

Den 28. november 2008 afsagde LG Rostock sin dom i sagen i første instans mellem BAVARIA og NEUWOGES. BAVARIA nedlagde indledningsvis påstand, fordi NEUWOGES fra oktober 2006 afviste at betale den månedlige leasingafgift, som var aftalt i GVV'en, hvilket blev begrundet med, at kontrakten var ugyldig, fordi den indeholdt ulovlig statsstøtte.

| (87) | I dommen konkluderede LG Rostock først, at EBV'en og GVV'en skulle betragtes som en enhed og ikke behandles hver for sig, da begge kontrakter var dele af en og samme salg og tilbagelejningshandel (31). |
| --- | --- |

(87)

I dommen konkluderede LG Rostock først, at EBV'en og GVV'en skulle betragtes som en enhed og ikke behandles hver for sig, da begge kontrakter var dele af en og samme salg og tilbagelejningshandel (31).

| (88) | Med hensyn til EBV'en beregnede LG Rostock først den årlige husleje for de første 30 år af EBV'en, som var på [...] % pr. år. LG Rostock var af den opfattelse, at der ikke var tale om en upassende lav betaling, da NEUWOGES havde modtaget huslejen for de første 30 år som forudbetaling og dermed kunne investere den og opnå en gevinst, hvilket ikke ville have været muligt ved en årlig betaling (32). |
| --- | --- |

(88)

Med hensyn til EBV'en beregnede LG Rostock først den årlige husleje for de første 30 år af EBV'en, som var på [...] % pr. år. LG Rostock var af den opfattelse, at der ikke var tale om en upassende lav betaling, da NEUWOGES havde modtaget huslejen for de første 30 år som forudbetaling og dermed kunne investere den og opnå en gevinst, hvilket ikke ville have været muligt ved en årlig betaling (32).

| (89) | Desuden konstaterede LG Rostock, at den befrielse for overtagne forpligtelser, som NEUWOGES opnåede ved salg og tilbagelejningshandelen, skal inddrages i fuldt omfang, da handlen gav mulighed for at komme af med de overtagne forpligtelser (33). Hvis beløbet for befrielsen for de overtagne forpligtelser lægges til købsprisen for bygningerne, ligger den værdi, der fås, kun 16 % under den værdi, som angives for bygningerne i vurderingen af handelsværdien fra 2007, og er derfor ikke uforholdsmæssig i forhold til bygningens værdi (34). Afslutningsvis forklarede LG Rostock, at NEUWOGES havde haft interesse i en lavere købspris, fordi den lavere købspris reducerede den samlede investeringsvolumen for BAVARIA og dermed også reducerede den tilsvarende leasingafgift (35). Desuden konkluderede LG Rostock, at en lav købspris også havde været fordelagtig, fordi NEUWOGES betalingsforpligtelser overfor ETF afhang af overskuddet fra salget (36). |
| --- | --- |

(89)

Desuden konstaterede LG Rostock, at den befrielse for overtagne forpligtelser, som NEUWOGES opnåede ved salg og tilbagelejningshandelen, skal inddrages i fuldt omfang, da handlen gav mulighed for at komme af med de overtagne forpligtelser (33). Hvis beløbet for befrielsen for de overtagne forpligtelser lægges til købsprisen for bygningerne, ligger den værdi, der fås, kun 16 % under den værdi, som angives for bygningerne i vurderingen af handelsværdien fra 2007, og er derfor ikke uforholdsmæssig i forhold til bygningens værdi (34). Afslutningsvis forklarede LG Rostock, at NEUWOGES havde haft interesse i en lavere købspris, fordi den lavere købspris reducerede den samlede investeringsvolumen for BAVARIA og dermed også reducerede den tilsvarende leasingafgift (35). Desuden konkluderede LG Rostock, at en lav købspris også havde været fordelagtig, fordi NEUWOGES betalingsforpligtelser overfor ETF afhang af overskuddet fra salget (36).

| (90) | For så vidt angår GVV'en mente LG Rostock for det første, at det ved ejendomsleasingshandler ikke var ualmindeligt med en løbetid på 30 år (37). For det andet havde domstolen den holdning, at den i kontrakten aftalte leasingafgift på oprindeligt [...] EUR/m2 var i overensstemmelse med de gennemsnitlige huslejer for sammenlignelige bygninger i den relevante tidsperiode (1997/1998) (38). Desuden kom domstolen til den konklusion, at den årlige stigning af leasingafgiften på [...] %, som blev beregnet på grundlag af inflationen mellem 1970 og 1998 (dvs. gennemsnitlig 3,52 % om året), var retfærdig (39). Derudover henviste LG Rostock til, at den faktiske huslejeudvikling i de relevante bykvarterer i de første 10 år af kontraktens løbetid nogenlunde havde svaret til den i kontrakten aftalte stigning. For det tredje fremsatte LG Rostock det argument, at forvaltnings- og vedligeholdelsesudgifterne var blevet udregnet i henhold til gældende lovgivning og ikke afspejlede nogen fordel for BAVARIA (40). |
| --- | --- |

(90)

For så vidt angår GVV'en mente LG Rostock for det første, at det ved ejendomsleasingshandler ikke var ualmindeligt med en løbetid på 30 år (37). For det andet havde domstolen den holdning, at den i kontrakten aftalte leasingafgift på oprindeligt [...] EUR/m2 var i overensstemmelse med de gennemsnitlige huslejer for sammenlignelige bygninger i den relevante tidsperiode (1997/1998) (38). Desuden kom domstolen til den konklusion, at den årlige stigning af leasingafgiften på [...] %, som blev beregnet på grundlag af inflationen mellem 1970 og 1998 (dvs. gennemsnitlig 3,52 % om året), var retfærdig (39). Derudover henviste LG Rostock til, at den faktiske huslejeudvikling i de relevante bykvarterer i de første 10 år af kontraktens løbetid nogenlunde havde svaret til den i kontrakten aftalte stigning. For det tredje fremsatte LG Rostock det argument, at forvaltnings- og vedligeholdelsesudgifterne var blevet udregnet i henhold til gældende lovgivning og ikke afspejlede nogen fordel for BAVARIA (40).

| (91) | For så vidt angår risikoen for manglende lejeindtægter på [...] % argumenterede LG Rostock for, at leasingtageren ved ethvert leasingforhold bærer risikoen for om en genstand, som han er blevet overladt, også faktisk kan anvendes som tilsigtet (41). LG Rostock underbyggede konklusionen med det argument, at intet kreditinstitut ville overtage ansvaret for, at den finansierede ejendom kunne anvendes som planlagt. |
| --- | --- |

(91)

For så vidt angår risikoen for manglende lejeindtægter på [...] % argumenterede LG Rostock for, at leasingtageren ved ethvert leasingforhold bærer risikoen for om en genstand, som han er blevet overladt, også faktisk kan anvendes som tilsigtet (41). LG Rostock underbyggede konklusionen med det argument, at intet kreditinstitut ville overtage ansvaret for, at den finansierede ejendom kunne anvendes som planlagt.

| (92) | LG Rostock sammenlignede afslutningsvis den gennemsnitlige leasingafgift, som salg og tilbagelejningshandelen resulterede i, med rentesatserne for almindelige lån. Da den gennemsnitlige årlige leasingrente lå på [...] % pr. år, havde denne ifølge LG Rostock ikke været uforholdsmæssig i forhold til renteudviklingen for byggelån, da renterne for byggelån kunne være op til 10 % pr. år (42). |
| --- | --- |

(92)

LG Rostock sammenlignede afslutningsvis den gennemsnitlige leasingafgift, som salg og tilbagelejningshandelen resulterede i, med rentesatserne for almindelige lån. Da den gennemsnitlige årlige leasingrente lå på [...] % pr. år, havde denne ifølge LG Rostock ikke været uforholdsmæssig i forhold til renteudviklingen for byggelån, da renterne for byggelån kunne være op til 10 % pr. år (42).

| (93) | Sammenfattende konkluderede LG Rostock, at BAVARIA ikke blev givet en fordel, da en markedsøkonomisk aktør også ville have indgået de omtalte kontrakter (43). |
| --- | --- |

(93)

Sammenfattende konkluderede LG Rostock, at BAVARIA ikke blev givet en fordel, da en markedsøkonomisk aktør også ville have indgået de omtalte kontrakter (43).

| (94) | NEUWOGES ankede denne dom, og sagen verserer stadig for OLG Rostock. |
| --- | --- |

(94)

NEUWOGES ankede denne dom, og sagen verserer stadig for OLG Rostock.

| (95) | Derudover lagde BAVARIA sag an ved forvaltningsdomstolen i Greifswald (»Verwaltungsgericht Greifswald« — herefter benævnt »VG Greifswald«) for ad rettens vej at opnå indsigt i alle journaler angående kontrakter, der omhandlede NEUWOGES eller byen Neubrandenburg. BAVARIA forklarede, at de tidligere havde forsøgt, at opnå en sådan indsigt med en ansøgning i henhold til loven om informationsfrihed, som dog blev afvist af byen Neubrandenburg med det argument, at BAVARIA allerede havde haft adgang til alle relevante dokumenter i forbindelse med sagen for LG/OLG Rostock og ved Europa-Kommissionen (44). Sagen ved VG Greifswald verserer ligeledes stadig. |
| --- | --- |

(95)

Derudover lagde BAVARIA sag an ved forvaltningsdomstolen i Greifswald (»Verwaltungsgericht Greifswald« — herefter benævnt »VG Greifswald«) for ad rettens vej at opnå indsigt i alle journaler angående kontrakter, der omhandlede NEUWOGES eller byen Neubrandenburg. BAVARIA forklarede, at de tidligere havde forsøgt, at opnå en sådan indsigt med en ansøgning i henhold til loven om informationsfrihed, som dog blev afvist af byen Neubrandenburg med det argument, at BAVARIA allerede havde haft adgang til alle relevante dokumenter i forbindelse med sagen for LG/OLG Rostock og ved Europa-Kommissionen (44). Sagen ved VG Greifswald verserer ligeledes stadig.

7.   VURDERING AF FORANSTALTNINGEN

7.1.   FOREKOMST AF STØTTE I HENHOLD TIL ARTIKEL 107, STK. 1, I TEUF

| (96) | I henhold til artikel 107, stk. 1, i TEUF »er statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, uforenelig med det indre marked, i det omfang den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne«. En foranstaltning udgør statsstøtte, hvis alle fire nedenstående forudsætninger er opfyldt:






  a) | Foranstaltningen giver en virksomhed en selektiv erhvervsmæssig fordel. |
| --- | --- | --- |

(96)

I henhold til artikel 107, stk. 1, i TEUF »er statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, uforenelig med det indre marked, i det omfang den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne«. En foranstaltning udgør statsstøtte, hvis alle fire nedenstående forudsætninger er opfyldt:

a)

Foranstaltningen giver en virksomhed en selektiv erhvervsmæssig fordel.

| b) | Foranstaltninger kan tilregnes staten og finansieres gennem statsmidler. |
| --- | --- |

b)

Foranstaltninger kan tilregnes staten og finansieres gennem statsmidler.

| c) | Foranstaltningen fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene. |
| --- | --- |

c)

Foranstaltningen fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene.

| d) | Foranstaltningen kan have indvirkning på samhandelen mellem medlemsstaterne. |
| --- | --- |

d)

Foranstaltningen kan have indvirkning på samhandelen mellem medlemsstaterne.

7.1.1.   En virksomheds selektive fordel: generelle principper

| (97) | I henhold til domstolens faste retspraksis er forudsætningerne, som en foranstaltning skal opfylde for at høre ind under begrebet »støtte« i overensstemmelse med artikel 107 i TEUF, ikke opfyldt, hvis den begunstigede virksomhed på betingelser, som svarer til normale markedsbetingelser, ville have kunne modtage den samme fordel, som statsmidlerne indrømmede den. Til vurderingen af spørgsmålet om, hvorvidt den samme foranstaltning under normale markedsbetingelser ville være blevet anvendt af en markedsøkonomisk aktør i en lignende situation som staten, skal der kun inddrages de fordele og forpligtelser, som hænger sammen med statens egenskab som andelshaver, men ikke dem, som knytter sig til dens egenskab af offentlig myndighed (45). |
| --- | --- |

(97)

I henhold til domstolens faste retspraksis er forudsætningerne, som en foranstaltning skal opfylde for at høre ind under begrebet »støtte« i overensstemmelse med artikel 107 i TEUF, ikke opfyldt, hvis den begunstigede virksomhed på betingelser, som svarer til normale markedsbetingelser, ville have kunne modtage den samme fordel, som statsmidlerne indrømmede den. Til vurderingen af spørgsmålet om, hvorvidt den samme foranstaltning under normale markedsbetingelser ville være blevet anvendt af en markedsøkonomisk aktør i en lignende situation som staten, skal der kun inddrages de fordele og forpligtelser, som hænger sammen med statens egenskab som andelshaver, men ikke dem, som knytter sig til dens egenskab af offentlig myndighed (45).

| (98) | Følgelig afhænger anvendeligheden af princippet om den markedsøkonomisk aktør af, om den relevante medlemsstat har ydet en virksomhed en økonomisk fordel i sin egenskab af erhvervsdrivende og ikke i sin egenskab af indehaver af offentlig myndighed. Det følger heraf, at hvis en medlemsstat under den administrative procedure påberåber sig nævnte princip, tilkommer den utvetydigt og på grundlag af objektive elementer, som kan efterprøves, at bevise, at beslutningen om at gennemføre foranstaltningen blev truffet i dens egenskab af erhvervsdrivende. Det skal klart fremgå af beviserne, at den pågældende medlemsstat forud for eller samtidigt med indrømmelsen af den økonomiske fordel har truffet beslutning om at være erhvervsmæssig aktiv med den faktisk gennemførte foranstaltning. Der kan i denne forbindelse kræves beviser for, at denne beslutning er baseret på økonomiske vurderinger, som kan sammenlignes med dem, som en markedsøkonomisk aktør, der befinder sig i en lignende situation, som nævnte medlemsstat befinder sig i, under de foreliggende omstændigheder ville have gjort det samme med henblik på at sikre den fremtidige rentabilitet af en sådan investering, inden den foretog investeringen. |
| --- | --- |

(98)

Følgelig afhænger anvendeligheden af princippet om den markedsøkonomisk aktør af, om den relevante medlemsstat har ydet en virksomhed en økonomisk fordel i sin egenskab af erhvervsdrivende og ikke i sin egenskab af indehaver af offentlig myndighed. Det følger heraf, at hvis en medlemsstat under den administrative procedure påberåber sig nævnte princip, tilkommer den utvetydigt og på grundlag af objektive elementer, som kan efterprøves, at bevise, at beslutningen om at gennemføre foranstaltningen blev truffet i dens egenskab af erhvervsdrivende. Det skal klart fremgå af beviserne, at den pågældende medlemsstat forud for eller samtidigt med indrømmelsen af den økonomiske fordel har truffet beslutning om at være erhvervsmæssig aktiv med den faktisk gennemførte foranstaltning. Der kan i denne forbindelse kræves beviser for, at denne beslutning er baseret på økonomiske vurderinger, som kan sammenlignes med dem, som en markedsøkonomisk aktør, der befinder sig i en lignende situation, som nævnte medlemsstat befinder sig i, under de foreliggende omstændigheder ville have gjort det samme med henblik på at sikre den fremtidige rentabilitet af en sådan investering, inden den foretog investeringen.

| (99) | Derimod er økonomiske vurderinger foretaget efter tildeling af en fordel, en efterfølgende konstatering af, at den af den pågældende medlemsstat foretagne investering reelt var rentabel, eller efterfølgende begrundelser for valget af den fremgangsmåde, som blev fulgt, ikke tilstrækkelige til at godtgøre, at medlemsstaten forud for eller samtidigt med denne tildeling har truffet en sådan beslutning i sin egenskab af markedsøkonomisk aktør (46). |
| --- | --- |

(99)

Derimod er økonomiske vurderinger foretaget efter tildeling af en fordel, en efterfølgende konstatering af, at den af den pågældende medlemsstat foretagne investering reelt var rentabel, eller efterfølgende begrundelser for valget af den fremgangsmåde, som blev fulgt, ikke tilstrækkelige til at godtgøre, at medlemsstaten forud for eller samtidigt med denne tildeling har truffet en sådan beslutning i sin egenskab af markedsøkonomisk aktør (46).

| (100) | Af ovenstående følger for det første, at de dokumenter, som kontraktparterne har fremlagt, og som blev fremstillet efter offentliggørelsen af foranstaltningen, som sådan ikke kan inddrages i det foreliggende tilfælde ved undersøgelsen af, om princippet om den markedsøkonomiske aktør er overholdt. |
| --- | --- |

(100)

Af ovenstående følger for det første, at de dokumenter, som kontraktparterne har fremlagt, og som blev fremstillet efter offentliggørelsen af foranstaltningen, som sådan ikke kan inddrages i det foreliggende tilfælde ved undersøgelsen af, om princippet om den markedsøkonomiske aktør er overholdt.

| (101) | For det andet viser ovenstående, at AHG'ens indflydelse på NEUWOGES' finansielle situation heller ikke kan inddrages i det foreliggende tilfælde i forbindelse med undersøgelsen af, om princippet om den markedsøkonomiske aktør er overholdt. AHG havde et politisk mål, og kun en begrænset kategori af virksomheder (§ 2 i AHG) kunne komme i betragtning til støtten. Loven ville ikke kunne anvendes i forbindelse med en markedsøkonomisk aktør i en situation, som ligner NEUWOGES'. |
| --- | --- |

(101)

For det andet viser ovenstående, at AHG'ens indflydelse på NEUWOGES' finansielle situation heller ikke kan inddrages i det foreliggende tilfælde i forbindelse med undersøgelsen af, om princippet om den markedsøkonomiske aktør er overholdt. AHG havde et politisk mål, og kun en begrænset kategori af virksomheder (§ 2 i AHG) kunne komme i betragtning til støtten. Loven ville ikke kunne anvendes i forbindelse med en markedsøkonomisk aktør i en situation, som ligner NEUWOGES'.

7.1.2.   Opbygning af vurderingen i denne sag

| (102) | For at undersøge om BAVARIA blev indrømmet en fordel med de omtalte kontrakter, skal det undersøges om kontrakterne svarede til de kontrakter, som en markedsøkonomisk aktør i en situation, som ligner NEUWOGES', ville have indgået. |
| --- | --- |

(102)

For at undersøge om BAVARIA blev indrømmet en fordel med de omtalte kontrakter, skal det undersøges om kontrakterne svarede til de kontrakter, som en markedsøkonomisk aktør i en situation, som ligner NEUWOGES', ville have indgået.

| (103) | Kommissionens undersøgelse består af tre trin. I første trin analyseres de finansielle konsekvenser af handelen for NEUWOGES for at undersøge hvilken fortjeneste, virksomheden kunne regne med (afsnit 7.2). I et andet trin bliver salg og tilbagelejningshandelen sammenlignet med andre alternativer, som eksempelvis et direkte salg, for at slå fast om eventuelle alternativer ville have været økonomisk mere attraktive (afsnit 7.3). I et tredje trin gennemføres en benchmarking, hvorved den omtalte handel sammenlignes med lignede salg og tilbagelejningshandler, som blev indgået på nogenlunde samme tidspunkt, resultaterne af en af NEUWOGES udført begrænset udbudsprocedure analyseres, og handelens betingelser sammenlignes med de almindelige rentesatser for andre finansieringsforretninger på det relevante tidspunkt (ultimo 1997/primo 1998) (afsnit 7.4). Med et samlet blik på disse tre analysetrin er det muligt at konkludere, om NEUWOGES har ageret som en markedsøkonomisk aktør. |
| --- | --- |

(103)

Kommissionens undersøgelse består af tre trin. I første trin analyseres de finansielle konsekvenser af handelen for NEUWOGES for at undersøge hvilken fortjeneste, virksomheden kunne regne med (afsnit 7.2). I et andet trin bliver salg og tilbagelejningshandelen sammenlignet med andre alternativer, som eksempelvis et direkte salg, for at slå fast om eventuelle alternativer ville have været økonomisk mere attraktive (afsnit 7.3). I et tredje trin gennemføres en benchmarking, hvorved den omtalte handel sammenlignes med lignede salg og tilbagelejningshandler, som blev indgået på nogenlunde samme tidspunkt, resultaterne af en af NEUWOGES udført begrænset udbudsprocedure analyseres, og handelens betingelser sammenlignes med de almindelige rentesatser for andre finansieringsforretninger på det relevante tidspunkt (ultimo 1997/primo 1998) (afsnit 7.4). Med et samlet blik på disse tre analysetrin er det muligt at konkludere, om NEUWOGES har ageret som en markedsøkonomisk aktør.

7.2.   DE FINANSIELLE KONSEKVENSER AF HANDELEN FOR NEUWOGES

| (104) | Det første trin i analysen af de finansielle konsekvenser af den omtalte handel består i at bestemme handelstypen. I dette tilfælde omhandler den hovedsagelig spørgsmålet om, hvorvidt de to kontrakter, som blev indgået mellem NEUWOGES og BAVARIA, er to dele af en og samme integrerede handel, eller om de skal undersøges som to adskilte transaktioner (afsnit 7.2.1). For det andet skal der foretages en passende vurdering af de finansielle konsekvenser af handelen for NEUWOGES, og det særlige ved en salg og tilbagelejningshandel skal undersøges (afsnit 7.2.2). Efter en indgående separat analyse af de finansielle konsekvenser af EBV'en (afsnit 7.2.3) og GVV'en (afsnit 7.2.4) følger en global analyse af den forventede rentabilitet af handelen for NEUWOGES (afsnit 7.2.5). |
| --- | --- |

(104)

Det første trin i analysen af de finansielle konsekvenser af den omtalte handel består i at bestemme handelstypen. I dette tilfælde omhandler den hovedsagelig spørgsmålet om, hvorvidt de to kontrakter, som blev indgået mellem NEUWOGES og BAVARIA, er to dele af en og samme integrerede handel, eller om de skal undersøges som to adskilte transaktioner (afsnit 7.2.1). For det andet skal der foretages en passende vurdering af de finansielle konsekvenser af handelen for NEUWOGES, og det særlige ved en salg og tilbagelejningshandel skal undersøges (afsnit 7.2.2). Efter en indgående separat analyse af de finansielle konsekvenser af EBV'en (afsnit 7.2.3) og GVV'en (afsnit 7.2.4) følger en global analyse af den forventede rentabilitet af handelen for NEUWOGES (afsnit 7.2.5).

7.2.1.   Samlet vs. separat undersøgelse af de omtalte kontrakter

| (105) | Først skal der mindes om, at både Kommissionens åbningsafgørelse og dommen fra LG Rostock konkluderer, at de to omtalte kontrakter skal undersøges samlet (47). Den formelle undersøgelsesprocedure bekræfter denne konklusion af følgende grunde:






  a) | Begge kontrakter supplerer hinanden som bestanddele af en salg og tilbagelejningshandel. I den brochure, som BAVARIA har fremstillet, og hvori de reklamerer for deres særlige salg og tilbagelejningshandler, henvises der til, at handelen gennemføres ved hjælp af to kontrakter, hvoraf den ene regulerer købet, og den anden regulerer tilbage-leasingen (48). Der er derfor altid blevet henvist til de to kontrakter som én samlet handel. |
| --- | --- | --- |

(105)

Først skal der mindes om, at både Kommissionens åbningsafgørelse og dommen fra LG Rostock konkluderer, at de to omtalte kontrakter skal undersøges samlet (47). Den formelle undersøgelsesprocedure bekræfter denne konklusion af følgende grunde:

a)

Begge kontrakter supplerer hinanden som bestanddele af en salg og tilbagelejningshandel. I den brochure, som BAVARIA har fremstillet, og hvori de reklamerer for deres særlige salg og tilbagelejningshandler, henvises der til, at handelen gennemføres ved hjælp af to kontrakter, hvoraf den ene regulerer købet, og den anden regulerer tilbage-leasingen (48). Der er derfor altid blevet henvist til de to kontrakter som én samlet handel.

| b) | Kontrakterne blev indgået den 21. januar 1998, dvs. samme dag, og henviser gensidigt til hinanden (49), hvilket påviser deres tætte indbyrdes forbindelse og det faktum, at ingen af de to kontrakter ville være blevet indgået alene uden den anden. |
| --- | --- |

b)

Kontrakterne blev indgået den 21. januar 1998, dvs. samme dag, og henviser gensidigt til hinanden (49), hvilket påviser deres tætte indbyrdes forbindelse og det faktum, at ingen af de to kontrakter ville være blevet indgået alene uden den anden.

| c) | Som det fremgår af den oprindelige af NEUWOGES fremlagte prisberegning fra BAVARIA, er kontrakternes betingelser forbundet og uadskillelige fra hinanden (50). Den kontante forudbetaling var afhængig af den månedlige leasingafgift, som NEUWOGES skulle betale, og af den investering, som BAVARIA havde foretaget ved renoveringen af bygningen. Ved en salg og tilbagelejningshandel skal leasingafgiften indtjene leasinggiverens oprindelige investering. Det betyder, at hvis GVV'en havde haft andre bestemmelser, ville tallene i EBV'en ligeledes have ændret sig (51). |
| --- | --- |

c)

Som det fremgår af den oprindelige af NEUWOGES fremlagte prisberegning fra BAVARIA, er kontrakternes betingelser forbundet og uadskillelige fra hinanden (50). Den kontante forudbetaling var afhængig af den månedlige leasingafgift, som NEUWOGES skulle betale, og af den investering, som BAVARIA havde foretaget ved renoveringen af bygningen. Ved en salg og tilbagelejningshandel skal leasingafgiften indtjene leasinggiverens oprindelige investering. Det betyder, at hvis GVV'en havde haft andre bestemmelser, ville tallene i EBV'en ligeledes have ændret sig (51).

| d) | Det fremgår af protokollerne fra bestyrelsesmøderne i NEUWOGES, at NEUWOGES hele tiden har set begge kontrakter som bestanddele af en og samme handel (52). Som eksempel fastslås det i bestyrelsesforslagene fra 30. oktober 1997 og 16. december 1997 klart, at køberens finansiering af købsprisen sker ved hjælp af en leasingmodel. Dette viser, at NEUWOGES virkelig var bevidst om forbindelsen mellem EBV'en og GVV'en. Ligeledes forklarede ledelsen hos NEUWOGES bestyrelsen på mødet den 16. december 1997, at betalingen, som var blevet forhandlet frem med BAVARIA, var prisen, som kunne opnås for denne »pakke«, og at »pakken« medførte nogle risici for virksomheden, men at de dog var til at bære. Henvisningen til »pakken« og den hermed forbundne risiko beviser på ny, at begge kontrakter blev anset som en samlet handel. |
| --- | --- |

d)

Det fremgår af protokollerne fra bestyrelsesmøderne i NEUWOGES, at NEUWOGES hele tiden har set begge kontrakter som bestanddele af en og samme handel (52). Som eksempel fastslås det i bestyrelsesforslagene fra 30. oktober 1997 og 16. december 1997 klart, at køberens finansiering af købsprisen sker ved hjælp af en leasingmodel. Dette viser, at NEUWOGES virkelig var bevidst om forbindelsen mellem EBV'en og GVV'en. Ligeledes forklarede ledelsen hos NEUWOGES bestyrelsen på mødet den 16. december 1997, at betalingen, som var blevet forhandlet frem med BAVARIA, var prisen, som kunne opnås for denne »pakke«, og at »pakken« medførte nogle risici for virksomheden, men at de dog var til at bære. Henvisningen til »pakken« og den hermed forbundne risiko beviser på ny, at begge kontrakter blev anset som en samlet handel.

| (106) | Argumenterne fra NEUWOGES om den forsømte attestering af en af de omtalte kontrakter er ikke overbevisende. NEUWOGES hævder som hovedargument, at den forsømte attestering beviser kontraktparternes hensigt om at indgå to adskilte kontrakter, som var uafhængige af hinanden. Kommissionen henviser til, at statslige foranstaltninger kan have forskellige former og dermed skal undersøges i henhold til deres virkninger, så det ikke kan udelukkes, at flere af statens på hinanden følgende foranstaltninger til formålsbestemt anvendelse af artikel 107, stk. 1, i TEUF skal betragtes som en enkelt foranstaltning. Dette kan bl.a. være tilfældet, hvis de på hinanden følgende indgreb, henset til bl.a. deres kronologi og formål samt virksomhedens situation på tidspunktet for indgrebene, er så tæt forbundne, at det er umuligt at adskille dem fra hinanden (53). Begrebet om den enkelte handel er i Unionens støtteregler dermed bredere affattet end i tysk aftaleret. De i betragtning 105 anførte overvejelser viser, at de omtalte kontrakter med hensyn til deres kronologi og formål samt virksomhedens situation på tidspunktet for kontraktens indgåelse i henhold til Unionens støtteregler skal anses som en samlet handel. |
| --- | --- |

(106)

Argumenterne fra NEUWOGES om den forsømte attestering af en af de omtalte kontrakter er ikke overbevisende. NEUWOGES hævder som hovedargument, at den forsømte attestering beviser kontraktparternes hensigt om at indgå to adskilte kontrakter, som var uafhængige af hinanden. Kommissionen henviser til, at statslige foranstaltninger kan have forskellige former og dermed skal undersøges i henhold til deres virkninger, så det ikke kan udelukkes, at flere af statens på hinanden følgende foranstaltninger til formålsbestemt anvendelse af artikel 107, stk. 1, i TEUF skal betragtes som en enkelt foranstaltning. Dette kan bl.a. være tilfældet, hvis de på hinanden følgende indgreb, henset til bl.a. deres kronologi og formål samt virksomhedens situation på tidspunktet for indgrebene, er så tæt forbundne, at det er umuligt at adskille dem fra hinanden (53). Begrebet om den enkelte handel er i Unionens støtteregler dermed bredere affattet end i tysk aftaleret. De i betragtning 105 anførte overvejelser viser, at de omtalte kontrakter med hensyn til deres kronologi og formål samt virksomhedens situation på tidspunktet for kontraktens indgåelse i henhold til Unionens støtteregler skal anses som en samlet handel.

7.2.2.   Baggrund: Udformningen af salg og tilbagelejningshandelen

| (107) | Handelen mellem BAVARIA og NEUWOGES er baseret på »Leasingmodell Immobilien« fra BAVARIA. Denne model er beregnet på, at køberen (BAVARIA) finansierer sin oprindelige investering gennem en tilbageleasing af de erhvervede bygninger til sælgeren (NEUWOGES). Til at bestemme investeringsvolumenet og de tilsvarende leasingafgifter anvender leasingmodellen en enkel formel, hvormed investeringsvolumenet udregnes ved division af den nominelle årlige leasingbetaling med leasingafgiften (i %):






  Leasingafgiften udregnes på den anden side af en kombination af kontraktens løbetid, indekseringen af leasingafgiften og bygningens restværdi:

  Leasingafgift (i %):

  Varighed: 25 år | Rest-værdi (i %) |
| --- | --- | --- |
| Indeksering | | 0 | 1 | 1,5 | 2 | 2,5 | 3 | 3,5 |
| 10 | 8,385 | 7,687 | 7,35 | 7,02 | 6,701 | 6,39 | 6,068 |
| 50 | 7,80 | 7,149 | 6,836 | 6,53 | 6,232 | 5,943 | 5,661 |
| 100 | 7,066 | 6,478 | 6,194 | 5,917 | 5,647 | 5,384 | 5,129 |

(107)

Handelen mellem BAVARIA og NEUWOGES er baseret på »Leasingmodell Immobilien« fra BAVARIA. Denne model er beregnet på, at køberen (BAVARIA) finansierer sin oprindelige investering gennem en tilbageleasing af de erhvervede bygninger til sælgeren (NEUWOGES). Til at bestemme investeringsvolumenet og de tilsvarende leasingafgifter anvender leasingmodellen en enkel formel, hvormed investeringsvolumenet udregnes ved division af den nominelle årlige leasingbetaling med leasingafgiften (i %):

Formula

Formula

Leasingafgiften udregnes på den anden side af en kombination af kontraktens løbetid, indekseringen af leasingafgiften og bygningens restværdi:

Leasingafgift (i %):

Varighed: 25 år

Rest-værdi (i %)

Indeksering

0

1

1,5

2

2,5

3

3,5

10

8,385

7,687

7,35

7,02

6,701

6,39

6,068

50

7,80

7,149

6,836

6,53

6,232

5,943

5,661

100

7,066

6,478

6,194

5,917

5,647

5,384

5,129

Varighed: 30 år

| | Rest-værdi (i %) |
| --- | --- |
| Indeksering | | 0 | 1 | 1,5 | 2 | 2,5 | 3 | 3,5 |
| 10 | 7,94 | 7,196 | 6,83 | 6,488 | 6,148 | 5,81 | 5,498 |
| 50 | 7,552 | 6,844 | 6,503 | 6,177 | 5,847 | 5,53 | 5,229 |
| 100 | 7,069 | 6,464 | 6,08 | 5,774 | 5,47 | 5,17 | 4,893 |

Rest-værdi (i %)

Indeksering

0

1

1,5

2

2,5

3

3,5

10

7,94

7,196

6,83

6,488

6,148

5,81

5,498

50

7,552

6,844

6,503

6,177

5,847

5,53

5,229

100

7,069

6,464

6,08

5,774

5,47

5,17

4,893

| (108) | Dermed er det klart, at investeringsvolumenet både er afhængigt af leasingafgiften og de månedlige leasingbetalinger og omvendt. Så snart kontraktparterne har fastlagt nøgletallene (løbetid, årlig indeksering, restværdi) og enten har fastlagt det tilstræbte samlede investeringsvolumen eller de planlagte månedlige leasingbetalinger, kan de manglende parametre beregnes. I henhold til formlen resulterer en kortere løbetid, en lavere restværdi, en lavere indeksering eller lavere nominelle månedlige leasingbetalinger i et lavere samlet investeringsvolumen. |
| --- | --- |

(108)

Dermed er det klart, at investeringsvolumenet både er afhængigt af leasingafgiften og de månedlige leasingbetalinger og omvendt. Så snart kontraktparterne har fastlagt nøgletallene (løbetid, årlig indeksering, restværdi) og enten har fastlagt det tilstræbte samlede investeringsvolumen eller de planlagte månedlige leasingbetalinger, kan de manglende parametre beregnes. I henhold til formlen resulterer en kortere løbetid, en lavere restværdi, en lavere indeksering eller lavere nominelle månedlige leasingbetalinger i et lavere samlet investeringsvolumen.

| (109) | Efter fastsættelsen af det samlede investeringsvolumen fratrækkes udgifterne til renovering og afgifter samt andre mulige udgifter. Det resterende beløb svarer til købsprisen. Ved salg og tilbagelejningshandelen mellem NEUWOGES og BAVARIA skelnes der ved købsprisen (kontant forudbetaling) ikke mellem prisen betalt for ejerskabet af bygning og huslejen.






  Kalkulation af handelen mellem BAVARIA og NEUWOGES |
| --- | --- |
| Samlet investeringsvolumen | [...] EUR |
| Renovering | [...] EUR |
| Afgifter og gebyr | [...] EUR |
| Privatiseringsgodtgørelse | [...] EUR |
| Købspris | [...] EUR |

(109)

Efter fastsættelsen af det samlede investeringsvolumen fratrækkes udgifterne til renovering og afgifter samt andre mulige udgifter. Det resterende beløb svarer til købsprisen. Ved salg og tilbagelejningshandelen mellem NEUWOGES og BAVARIA skelnes der ved købsprisen (kontant forudbetaling) ikke mellem prisen betalt for ejerskabet af bygning og huslejen.

Kalkulation af handelen mellem BAVARIA og NEUWOGES

Samlet investeringsvolumen

[...] EUR

Renovering

[...] EUR

Afgifter og gebyr

[...] EUR

Privatiseringsgodtgørelse

[...] EUR

Købspris

[...] EUR

| (110) | Den omtalte salg og tilbagelejningshandel består af to dele, EBV'en og GVV'en, som er forbundet med GPV'en. De finansielle konsekvenser af EBV'en, GVV'en og GPV'en for NEUWOGES skal vurderes på denne baggrund. |
| --- | --- |

(110)

Den omtalte salg og tilbagelejningshandel består af to dele, EBV'en og GVV'en, som er forbundet med GPV'en. De finansielle konsekvenser af EBV'en, GVV'en og GPV'en for NEUWOGES skal vurderes på denne baggrund.

7.2.3.   Bestemmelse af de forventelige finansielle konsekvenser af EBV'en for NEUWOGES

| (111) | De centrale bestanddele af EBV'en er salget af bygningerne og aftalen om leje af grundene, hvorpå bygningerne står, i en periode på 75 år. BAVARIA forpligter sig til en betaling på i alt [...] EUR til NEUWOGES, deraf [...] EUR som kapitaliseret husleje for grund og jord indtil 31. december 2028 og [...] EUR som købspris for bygningerne (54). Derudover skal BAVARIA fra den 1. januar 2029 i en periode på 10 år årligt betale en leje på [...] % af den aktuelle grundværdi, dvs. af [...] EUR pr. m2 el. [...] EUR pr. år (55). For den resterende løbetid af EBV'en — fra 2039 til ultimo 2073 — er en tilpasning af lejen til indekset for de samlede leveomkostninger planlagt, såfremt disse ændrer sig mere end [...] % (56). |
| --- | --- |

(111)

De centrale bestanddele af EBV'en er salget af bygningerne og aftalen om leje af grundene, hvorpå bygningerne står, i en periode på 75 år. BAVARIA forpligter sig til en betaling på i alt [...] EUR til NEUWOGES, deraf [...] EUR som kapitaliseret husleje for grund og jord indtil 31. december 2028 og [...] EUR som købspris for bygningerne (54). Derudover skal BAVARIA fra den 1. januar 2029 i en periode på 10 år årligt betale en leje på [...] % af den aktuelle grundværdi, dvs. af [...] EUR pr. m2 el. [...] EUR pr. år (55). For den resterende løbetid af EBV'en — fra 2039 til ultimo 2073 — er en tilpasning af lejen til indekset for de samlede leveomkostninger planlagt, såfremt disse ændrer sig mere end [...] % (56).

| (112) | Ud over købet af bygningerne og overtagelsen af brugsretten på de pågældende grunde har BAVARIA forpligtet sig at renovere bygningerne og indgået en kontrakt med BRG, et datterselskab tilhørende NEUWOGES, om gennemførelse af byggeopgaverne. |
| --- | --- |

(112)

Ud over købet af bygningerne og overtagelsen af brugsretten på de pågældende grunde har BAVARIA forpligtet sig at renovere bygningerne og indgået en kontrakt med BRG, et datterselskab tilhørende NEUWOGES, om gennemførelse af byggeopgaverne.

| (113) | Til at bestemme størrelsen på den købspris, som BAVARIA skulle betale til NEUWOGES inden for rammerne af EBV'en, gik kontraktparterne ud fra en månedlig leasingbetaling på [...] EUR/m2, en indeksering med [...] % pr. år, en restværdi for bygningerne på [...] % (den af NEUWOGES efter udløb af den for 75 år afsluttede kontrakt om leje af grundene på grundlag af en vurdering fra en sagkyndig udarbejdet på det pågældende tidspunkt) samt en løbetid på 30 år for tilbageleasingen (57). Det samlede investeringsvolumen baseret på disse antagelser var [...] mio. EUR (58). Efter at renoveringsudgifterne på [...] EUR, privatiseringsudgifterne på [...] EUR og afgifter/gebyrer på [...] EUR var fratrukket, var salgsprisen [...] EUR (59). |
| --- | --- |

(113)

Til at bestemme størrelsen på den købspris, som BAVARIA skulle betale til NEUWOGES inden for rammerne af EBV'en, gik kontraktparterne ud fra en månedlig leasingbetaling på [...] EUR/m2, en indeksering med [...] % pr. år, en restværdi for bygningerne på [...] % (den af NEUWOGES efter udløb af den for 75 år afsluttede kontrakt om leje af grundene på grundlag af en vurdering fra en sagkyndig udarbejdet på det pågældende tidspunkt) samt en løbetid på 30 år for tilbageleasingen (57). Det samlede investeringsvolumen baseret på disse antagelser var [...] mio. EUR (58). Efter at renoveringsudgifterne på [...] EUR, privatiseringsudgifterne på [...] EUR og afgifter/gebyrer på [...] EUR var fratrukket, var salgsprisen [...] EUR (59).

Formula

Formula

| (114) | Denne slutpris blev så splittet op i prisen for bygningerne ([...] % = [...] EUR) og den kapitaliserede leje for jorden ([...] % = [...] EUR) (60). De beløb, som går til jorden og bygningerne beregnes ikke særskilt, men fastsættes hver især som en andel af den samlede salgspris. |
| --- | --- |

(114)

Denne slutpris blev så splittet op i prisen for bygningerne ([...] % = [...] EUR) og den kapitaliserede leje for jorden ([...] % = [...] EUR) (60). De beløb, som går til jorden og bygningerne beregnes ikke særskilt, men fastsættes hver især som en andel af den samlede salgspris.

| (115) | De første fordele, som NEUWOGES opnåede ved handelen, var dermed den kontante betaling på [...] EUR og indtægterne fra den leje, som BAVARIA skulle betale efter udløbet af de 30 år. |
| --- | --- |

(115)

De første fordele, som NEUWOGES opnåede ved handelen, var dermed den kontante betaling på [...] EUR og indtægterne fra den leje, som BAVARIA skulle betale efter udløbet af de 30 år.

7.2.3.1.   Andre faktorer

Privatiseringsgodtgørelse

| (116) | Først skal det fastsættes, om den kontante betaling på [...] EUR, som BAVARIA har betalt til NEUWOGES i form af privatiseringsgodtgørelse, skal inddrages. |
| --- | --- |

(116)

Først skal det fastsættes, om den kontante betaling på [...] EUR, som BAVARIA har betalt til NEUWOGES i form af privatiseringsgodtgørelse, skal inddrages.

| (117) | Som køber af bygningerne og indehaver af brugsretten til grundene var det BAVARIA, der i henhold til de omtalte kontrakter skulle forsøge at sælge en del af boligerne til lejerne. Dette påbud var fastsat i kontrakten, således at et salg som »privatisering til mellemhandler« kunne anerkendes, jf. AHG'en. I henhold til denne lov skulle en erhvervsdrivende køber forsøge at sælge så mange som muligt, dog mindst 1/3 af de boliger, som var omfattet af handelen, til lejerne (61). I forbindelse med denne forpligtelse, skulle der også gøres anstrengelser for at informere lejerne om de eksisterende muligheder og undersøge deres interesse for at købe lejlighederne. Denne opgave blev tilbageført til NEUWOGES med EBV'en (del V, §§ 1-3). Derudover blev det aftalt, at NEUWOGES fik en godtgørelse herfor på [...] EUR/m2, hvormed den samlede godtgørelse for privatiseringsopgaven beløb sig til [...] EUR. |
| --- | --- |

(117)

Som køber af bygningerne og indehaver af brugsretten til grundene var det BAVARIA, der i henhold til de omtalte kontrakter skulle forsøge at sælge en del af boligerne til lejerne. Dette påbud var fastsat i kontrakten, således at et salg som »privatisering til mellemhandler« kunne anerkendes, jf. AHG'en. I henhold til denne lov skulle en erhvervsdrivende køber forsøge at sælge så mange som muligt, dog mindst 1/3 af de boliger, som var omfattet af handelen, til lejerne (61). I forbindelse med denne forpligtelse, skulle der også gøres anstrengelser for at informere lejerne om de eksisterende muligheder og undersøge deres interesse for at købe lejlighederne. Denne opgave blev tilbageført til NEUWOGES med EBV'en (del V, §§ 1-3). Derudover blev det aftalt, at NEUWOGES fik en godtgørelse herfor på [...] EUR/m2, hvormed den samlede godtgørelse for privatiseringsopgaven beløb sig til [...] EUR.

| (118) | Indledningsvis var det ikke planlagt, at NEUWOGES fik en godtgørelse for privatiseringsopgaverne. Det beløb, som senere blev betalt separat for privatiseringsopgaverne, var oprindelige blot en del af den planlagte salgspris (62). Det gav ikke mening for BAVARIA at betale en godtgørelse til NEUWOGES for opgaver, som BAVARIA ikke havde nogen form for økonomisk interesse i. Ydelsen af en støtte i henhold til AHG'en, som var knyttet til påbuddet om privatisering, var udelukkende i NEUWOGES' økonomiske interesse. |
| --- | --- |

(118)

Indledningsvis var det ikke planlagt, at NEUWOGES fik en godtgørelse for privatiseringsopgaverne. Det beløb, som senere blev betalt separat for privatiseringsopgaverne, var oprindelige blot en del af den planlagte salgspris (62). Det gav ikke mening for BAVARIA at betale en godtgørelse til NEUWOGES for opgaver, som BAVARIA ikke havde nogen form for økonomisk interesse i. Ydelsen af en støtte i henhold til AHG'en, som var knyttet til påbuddet om privatisering, var udelukkende i NEUWOGES' økonomiske interesse.

| (119) | Godtgørelsen for privatiseringsopgaverne blev dog senere fratrukket salgsprisen og i stedet udbetalt i form af en separat betaling. Grunden hertil må have været, at det omtalte beløb havde været underlagt forpligtelsen til at indbetale til ETF'en, hvis den var forblevet en del af salgsprisen. Den salgspris, som BAVARIA betalte til NEUWOGES, blev nedsat med et tilsvarende beløb. Fra BAVARIAs synspunkt gjorde dette ingen økonomisk forskel. NEUWOGES modtog præcis det samme beløb fra BAVARIA, som de ville have modtaget, hvis der ikke havde været aftalt nogen separat privatiseringsgodtgørelse. Faktisk regnede NEUWOGES selv privatiseringsbetalingerne sammen med de forventede indtægter fra salg og tilbagelejningshandelen (63). |
| --- | --- |

(119)

Godtgørelsen for privatiseringsopgaverne blev dog senere fratrukket salgsprisen og i stedet udbetalt i form af en separat betaling. Grunden hertil må have været, at det omtalte beløb havde været underlagt forpligtelsen til at indbetale til ETF'en, hvis den var forblevet en del af salgsprisen. Den salgspris, som BAVARIA betalte til NEUWOGES, blev nedsat med et tilsvarende beløb. Fra BAVARIAs synspunkt gjorde dette ingen økonomisk forskel. NEUWOGES modtog præcis det samme beløb fra BAVARIA, som de ville have modtaget, hvis der ikke havde været aftalt nogen separat privatiseringsgodtgørelse. Faktisk regnede NEUWOGES selv privatiseringsbetalingerne sammen med de forventede indtægter fra salg og tilbagelejningshandelen (63).

| (120) | Afregningen af disse betalinger som separat godtgørelse og ikke som del af salgsprisen var kun relevant for NEUWOGES på grundlag af AHG'en. Som allerede nævnt ovenfor (se betragtning 101), ville en markedsøkonomisk aktør have set bort fra AHG'en. Den omstændighed, at NEUWOGES har udført privatiseringsopgaverne og brugt ressourcer herpå, er ikke af betydning for den foreliggende sag. En markedsøkonomisk aktør, som ikke havde handlet under AHG'en, ville ikke have udført nogen privatiseringsopgaver, hvorfor dette heller ikke kan anvendes i forbindelse med kriteriet om den markedsøkonomiske aktør. |
| --- | --- |

(120)

Afregningen af disse betalinger som separat godtgørelse og ikke som del af salgsprisen var kun relevant for NEUWOGES på grundlag af AHG'en. Som allerede nævnt ovenfor (se betragtning 101), ville en markedsøkonomisk aktør have set bort fra AHG'en. Den omstændighed, at NEUWOGES har udført privatiseringsopgaverne og brugt ressourcer herpå, er ikke af betydning for den foreliggende sag. En markedsøkonomisk aktør, som ikke havde handlet under AHG'en, ville ikke have udført nogen privatiseringsopgaver, hvorfor dette heller ikke kan anvendes i forbindelse med kriteriet om den markedsøkonomiske aktør.

| (121) | Tilsvarende skal den af BAVARIA betalte godtgørelse til NEUWOGES for privatiseringsopgaverne betragtes som en relevant fordel for NEUWOGES, som skal medregnes i salgsprisen for at bestemme de finansielle konsekvenser af salg og tilbagelejningshandelen i sin helhed for NEUWOGES. |
| --- | --- |

(121)

Tilsvarende skal den af BAVARIA betalte godtgørelse til NEUWOGES for privatiseringsopgaverne betragtes som en relevant fordel for NEUWOGES, som skal medregnes i salgsprisen for at bestemme de finansielle konsekvenser af salg og tilbagelejningshandelen i sin helhed for NEUWOGES.

Renovering

| (122) | Den renovering, som blev gennemført i forbindelse med salg og tilbagelejningshandelen, havde yderligere finansielle konsekvenser for NEUWOGES. Der mindes om, at renoveringsudgifterne umiddelbart havde forbindelse til betalingen fra BAVARIA til NEUWOGES i henhold til EBV'en, som var resultatet af beregningen af det samlende investeringsvolumen fratrukket udgifterne — inklusiv renoveringsudgifterne (se betragtning (109)). Med andre ord ville højere renoveringsudgifterne medføre en lavere købspris. Af denne grund lå købsprisen ved en alternativ beregning af transaktionen, hvor der blev anvendt lavere lejer, en lavere indeksering og dermed betydelig lavere leasingafgifter alligevel stadig over den i EBV'en aftalte pris. Først og fremmest skyldes dette, at renoveringsudgifterne i denne alternative beregning var fastsat væsentlig lavere end de udgifter, der til sidst blev aftalt mellem BAVARIA og BRG (64). |
| --- | --- |

(122)

Den renovering, som blev gennemført i forbindelse med salg og tilbagelejningshandelen, havde yderligere finansielle konsekvenser for NEUWOGES. Der mindes om, at renoveringsudgifterne umiddelbart havde forbindelse til betalingen fra BAVARIA til NEUWOGES i henhold til EBV'en, som var resultatet af beregningen af det samlende investeringsvolumen fratrukket udgifterne — inklusiv renoveringsudgifterne (se betragtning (109)). Med andre ord ville højere renoveringsudgifterne medføre en lavere købspris. Af denne grund lå købsprisen ved en alternativ beregning af transaktionen, hvor der blev anvendt lavere lejer, en lavere indeksering og dermed betydelig lavere leasingafgifter alligevel stadig over den i EBV'en aftalte pris. Først og fremmest skyldes dette, at renoveringsudgifterne i denne alternative beregning var fastsat væsentlig lavere end de udgifter, der til sidst blev aftalt mellem BAVARIA og BRG (64).

| (123) | På baggrund af dette skal det bemærkes, at det engangsbeløb, som BAVARIA betalte til BRG, et datterselskab, som ejes 100 % af NEUWOGES, for renoveringsopgaverne, lå betydeligt over de renoveringsudgifter, som NEUWOGES oprindeligt havde skønnet (65). Mens NEUWOGES havde vurderet udgifterne i deres oprindelige vurdering til i alt [...] EUR el. [...] EUR/m2, var det endelige engangsbeløb for den renovering, som blev aftalt mellem BAVARIA og NEUWOGES' datterselskab, BRG, [...] EUR eller [...] EUR/m2. Med andre ord var de aftalte udgifter [...] EUR eller [...] % højere end de oprindeligt vurderede udgifter. Den betydelig højere aftalte udgift sænkede den købspris, som BAVARIA i henhold til EBV'en betalte til NEUWOGES, betydeligt. |
| --- | --- |

(123)

På baggrund af dette skal det bemærkes, at det engangsbeløb, som BAVARIA betalte til BRG, et datterselskab, som ejes 100 % af NEUWOGES, for renoveringsopgaverne, lå betydeligt over de renoveringsudgifter, som NEUWOGES oprindeligt havde skønnet (65). Mens NEUWOGES havde vurderet udgifterne i deres oprindelige vurdering til i alt [...] EUR el. [...] EUR/m2, var det endelige engangsbeløb for den renovering, som blev aftalt mellem BAVARIA og NEUWOGES' datterselskab, BRG, [...] EUR eller [...] EUR/m2. Med andre ord var de aftalte udgifter [...] EUR eller [...] % højere end de oprindeligt vurderede udgifter. Den betydelig højere aftalte udgift sænkede den købspris, som BAVARIA i henhold til EBV'en betalte til NEUWOGES, betydeligt.

| (124) | Der er ikke blevet nævnt nogen begrundelse for forskellen mellem den oprindelige vurdering af udgifterne og det aftalte engangsbeløb. Dette er endnu mere overraskende, fordi NEUWOGES oprindeligt betegnede de vurderede renoveringsudgifter på gennemsnitlig [...] EUR/m2 som »normal praksis[...]« (66). Også i den af NEUWOGES medbragte vurdering Zwischen Sanierung und Abriss: Plattenbauten in den neuen Bundesländern (herefter benævnt »Pestel-vurderingen«) blev udgifterne til renovering beregnet på lignende vis som skønnet af BRG til [...] EUR/m2 til [...] EUR/m2
   (67). Som ejer og forvalter af bygningen havde NEUWOGES et præcist kendskab til renoveringsbehovet, og det er svært at følge, hvorfor dette blev undervurderet så drastisk. |
| --- | --- |

(124)

Der er ikke blevet nævnt nogen begrundelse for forskellen mellem den oprindelige vurdering af udgifterne og det aftalte engangsbeløb. Dette er endnu mere overraskende, fordi NEUWOGES oprindeligt betegnede de vurderede renoveringsudgifter på gennemsnitlig [...] EUR/m2 som »normal praksis[...]« (66). Også i den af NEUWOGES medbragte vurdering Zwischen Sanierung und Abriss: Plattenbauten in den neuen Bundesländern (herefter benævnt »Pestel-vurderingen«) blev udgifterne til renovering beregnet på lignende vis som skønnet af BRG til [...] EUR/m2 til [...] EUR/m2
   (67). Som ejer og forvalter af bygningen havde NEUWOGES et præcist kendskab til renoveringsbehovet, og det er svært at følge, hvorfor dette blev undervurderet så drastisk.

| (125) | Renoveringsudgifterne skal inddrages i vurderingen af de finansielle konsekvenser af EBV'en. Ved første øjekast ser det ud som om, at det ikke var relevant for BAVARIA, hvilket beløb NEUWOGES' datterselskab, BRG, ville opkræve for renoveringen, da alle yderligere renoveringsudgifter bare ville blive fratrukket købsprisen. NEUWOGES havde derimod en åbenlys økonomisk interesse i, at BAVARIA indgik en kontrakt med BRG om gennemførelsen af renoveringsopgaverne, og at en del af salgsprisen ville blive tillagt renoveringsudgifterne. Sidstnævnte overvejelse er baseret på det faktum, at den fortjeneste, som NEUWOGES' datterselskab opnåede ved renoveringen, ikke var omfattet af indbetalingspligten i henhold til AHG. Efter egne vurderinger var den af BRG (og dermed af NEUWOGES) indtjente økonomiske fortjeneste fra BAVARIA-renoveringerne på [...] EUR (68). Denne fortjeneste giver NEUWOGES en umiddelbar fordel, som skal tages i betragtning. Faktisk henviste NEUWOGES-ledelsen i forbindelse med retfærdiggørelse af salgsprisen også til den med BRG indgåede kontrakt om gennemførelse af renoveringsopgaverne (69). |
| --- | --- |

(125)

Renoveringsudgifterne skal inddrages i vurderingen af de finansielle konsekvenser af EBV'en. Ved første øjekast ser det ud som om, at det ikke var relevant for BAVARIA, hvilket beløb NEUWOGES' datterselskab, BRG, ville opkræve for renoveringen, da alle yderligere renoveringsudgifter bare ville blive fratrukket købsprisen. NEUWOGES havde derimod en åbenlys økonomisk interesse i, at BAVARIA indgik en kontrakt med BRG om gennemførelsen af renoveringsopgaverne, og at en del af salgsprisen ville blive tillagt renoveringsudgifterne. Sidstnævnte overvejelse er baseret på det faktum, at den fortjeneste, som NEUWOGES' datterselskab opnåede ved renoveringen, ikke var omfattet af indbetalingspligten i henhold til AHG. Efter egne vurderinger var den af BRG (og dermed af NEUWOGES) indtjente økonomiske fortjeneste fra BAVARIA-renoveringerne på [...] EUR (68). Denne fortjeneste giver NEUWOGES en umiddelbar fordel, som skal tages i betragtning. Faktisk henviste NEUWOGES-ledelsen i forbindelse med retfærdiggørelse af salgsprisen også til den med BRG indgåede kontrakt om gennemførelse af renoveringsopgaverne (69).

Leje af jorden

| (126) | Med hensyn til lejen skal argumentet fra NEUWOGES, om at BAVARIA de facto ikke skulle betale noget for de første 30 år, her uddybes, da den kapitaliserede leje var indeholdt i salgsprisen. Spørgsmålet om, hvorvidt lejen betales årligt eller forud som kapitaliseret leje, er dog næsten ikke af betydning for den vurdering, der skal foretages. Der er ingen tegn på, at en sådan aftale var dårlig. Den var kun udtryk for NEUWOGES' præference for forhåndslikviditet. |
| --- | --- |

(126)

Med hensyn til lejen skal argumentet fra NEUWOGES, om at BAVARIA de facto ikke skulle betale noget for de første 30 år, her uddybes, da den kapitaliserede leje var indeholdt i salgsprisen. Spørgsmålet om, hvorvidt lejen betales årligt eller forud som kapitaliseret leje, er dog næsten ikke af betydning for den vurdering, der skal foretages. Der er ingen tegn på, at en sådan aftale var dårlig. Den var kun udtryk for NEUWOGES' præference for forhåndslikviditet.

| (127) | Endelig må det ikke glemmes, at BAVARIA også efter GVV'ens udløb er forpligtet til at betale leje af jorden. Fra den 1. januar 2029 skal BAVARIA i en periode på 10 år årligt betale en leje på [...] % af den aktuelle grundværdi, dvs. af [...] EUR pr. m2. For den resterende løbetid skal der foretages en tilpasning af lejen til indekset for de samlede leveomkostninger, såfremt disse ændrer sig mere end [...] %. Går man for nemheds skyld ud fra, at indekset for leveomkostninger ikke svinger, skulle de fremtidige betalinger anslås til en nominel værdi på [...] EUR. Ved en samlet vurdering skal den til år 1998 diskonterede værdi af disse fremtidige betalinger også betragtes som en fordel, som NEUWOGES har opnået. |
| --- | --- |

(127)

Endelig må det ikke glemmes, at BAVARIA også efter GVV'ens udløb er forpligtet til at betale leje af jorden. Fra den 1. januar 2029 skal BAVARIA i en periode på 10 år årligt betale en leje på [...] % af den aktuelle grundværdi, dvs. af [...] EUR pr. m2. For den resterende løbetid skal der foretages en tilpasning af lejen til indekset for de samlede leveomkostninger, såfremt disse ændrer sig mere end [...] %. Går man for nemheds skyld ud fra, at indekset for leveomkostninger ikke svinger, skulle de fremtidige betalinger anslås til en nominel værdi på [...] EUR. Ved en samlet vurdering skal den til år 1998 diskonterede værdi af disse fremtidige betalinger også betragtes som en fordel, som NEUWOGES har opnået.

7.2.3.2.   Konklusioner

| (128) | Det mindes her om, at ovenstående analyse havde til formål, at undersøge de finansielle konsekvenser af EBV'en for NEUWOGES så præcist som muligt. Af analysen fremgår det, at de fordele, som NEUWOGES har modtaget, omfatter følgende:






  a) | den af BAVARIA betalte kontantpris ([...] EUR) |
| --- | --- | --- |

(128)

Det mindes her om, at ovenstående analyse havde til formål, at undersøge de finansielle konsekvenser af EBV'en for NEUWOGES så præcist som muligt. Af analysen fremgår det, at de fordele, som NEUWOGES har modtaget, omfatter følgende:

a)

den af BAVARIA betalte kontantpris ([...] EUR)

| b) | den for privatiseringsopgaverne betalte godtgørelse ([...] EUR) |
| --- | --- |

b)

den for privatiseringsopgaverne betalte godtgørelse ([...] EUR)

| c) | den indtjente fortjeneste for renoveringen ([...] EUR) |
| --- | --- |

c)

den indtjente fortjeneste for renoveringen ([...] EUR)

| d) | nutidsværdien for lejen for tiden fra 2029 (diskonteret [...] EUR). |
| --- | --- |

d)

nutidsværdien for lejen for tiden fra 2029 (diskonteret [...] EUR).

7.2.4.   Bestemmelse af de forventelige finansielle konsekvenser af GVV'en for NEUWOGES

| (129) | I henhold til GVV'en er NEUWOGES ansvarlig for forvaltningen af den omtalte bygning. NEUWOGES har krav på samtlige indtægter fra udlejning af boliger og erhvervslejemål. Til gengæld skal ejeren (BAVARIA) betale en fast månedlig leasingafgift, som er fastsat til [...] EUR, indtil færdiggørelsen af renoveringsopgaverne, og til [...] EUR for tiden derefter (§ 3 GVV). Kontrakten har en løbetid på 30 år regnet fra færdiggørelsen af renoveringsopgaverne (§ 2, stk. 1). Den månedlige leasingafgift er indekseret til [...] % pr. år (§ 4, stk. 2). Formålet med nedenstående analyse er at bestemme de finansielle konsekvenser af GVV'en for NEUWOGES. |
| --- | --- |

(129)

I henhold til GVV'en er NEUWOGES ansvarlig for forvaltningen af den omtalte bygning. NEUWOGES har krav på samtlige indtægter fra udlejning af boliger og erhvervslejemål. Til gengæld skal ejeren (BAVARIA) betale en fast månedlig leasingafgift, som er fastsat til [...] EUR, indtil færdiggørelsen af renoveringsopgaverne, og til [...] EUR for tiden derefter (§ 3 GVV). Kontrakten har en løbetid på 30 år regnet fra færdiggørelsen af renoveringsopgaverne (§ 2, stk. 1). Den månedlige leasingafgift er indekseret til [...] % pr. år (§ 4, stk. 2). Formålet med nedenstående analyse er at bestemme de finansielle konsekvenser af GVV'en for NEUWOGES.

7.2.4.1.   Baggrund (beregninger)

| (130) | Den månedlige leasingafgift udregnes ved multiplikation af den forventede nettoleje pr. m2 og måned — fratrukket forvaltningsudgifter, vedligeholdelsesudgifter og risiko for manglende lejeindtægter — med antallet af tilgængelige kvadratmeter (70). De centrale antagelser gælder dermed den forventede nettoleje pr. m2 og måned samt de forventede udgifter. I GVV'en gik parterne ud fra en nettoleje på [...] EUR/m2 efter renovering og udgifter på [...] EUR/m2. Den månedlige leasingafgift blev tilsvarende fastsat til [...] EUR/m2
   (71). |
| --- | --- |

(130)

Den månedlige leasingafgift udregnes ved multiplikation af den forventede nettoleje pr. m2 og måned — fratrukket forvaltningsudgifter, vedligeholdelsesudgifter og risiko for manglende lejeindtægter — med antallet af tilgængelige kvadratmeter (70). De centrale antagelser gælder dermed den forventede nettoleje pr. m2 og måned samt de forventede udgifter. I GVV'en gik parterne ud fra en nettoleje på [...] EUR/m2 efter renovering og udgifter på [...] EUR/m2. Den månedlige leasingafgift blev tilsvarende fastsat til [...] EUR/m2
   (71).

Formula

Formula

| (131) | NEUWOGES havde mulighed for at vælge ved fastlæggelsen af de konkrete parametre, som blev overtaget i GVV'en (72). De havde mulighed for præcis at bestemme de månedlige betalinger i løbet af kontraktens løbetid samt salgsindtægten ved fastsættelse af en forskellig leje eller en højere indeksering (73). Der var en direkte sammenhæng mellem overtagelsen af en højere eller lavere risiko ved fastlæggelsen af en bestemt leasingafgift (ved fastsættelse af forskellige lejer, en anden indeksering eller forskellige omkostninger) og den likviditet, der kunne modtages i form af salgsprisen modtagne likviditet. Således ville en alternativ beregning opstillet af BAVARIA med en indeksering på 2,0 %, en leje på [...] EUR og en leasingpris på [...] EUR, resultere i et månedlig leasingbeløb på [...] EUR i stedet for [...] EUR (74). Følgelig ville salgsprisen så også have været lavere. |
| --- | --- |

(131)

NEUWOGES havde mulighed for at vælge ved fastlæggelsen af de konkrete parametre, som blev overtaget i GVV'en (72). De havde mulighed for præcis at bestemme de månedlige betalinger i løbet af kontraktens løbetid samt salgsindtægten ved fastsættelse af en forskellig leje eller en højere indeksering (73). Der var en direkte sammenhæng mellem overtagelsen af en højere eller lavere risiko ved fastlæggelsen af en bestemt leasingafgift (ved fastsættelse af forskellige lejer, en anden indeksering eller forskellige omkostninger) og den likviditet, der kunne modtages i form af salgsprisen modtagne likviditet. Således ville en alternativ beregning opstillet af BAVARIA med en indeksering på 2,0 %, en leje på [...] EUR og en leasingpris på [...] EUR, resultere i et månedlig leasingbeløb på [...] EUR i stedet for [...] EUR (74). Følgelig ville salgsprisen så også have været lavere.

7.2.4.2.   Analyse af de finansielle konsekvenser

Generelle betragtninger

| (132) | Ved bestemmelsen af GVV'ens finansielle konsekvenser for NEUWOGES skal der tages hensyn til to overvejelser. For det første, at leasingafgiften beregnes på kvadratmeter-basis. Da nogle lejligheder blev solgt af BAVARIA efter kontraktens indgåelse, ændredes det samlede antal kvadratmeter fra oprindeligt [...] m2 til [...] m2 i 1999, [...] m2 i 2000 og [...] m2 i 2001. Efter 2001 forblev det relevante antal kvadratmeter på [...] m2. I deres bemærkninger baserede NEUWOGES deres beregning af de forventede cashflow på dette trinvise aftagende kvadratmeterantal. Men da kun ex-ante-perspektiverne har betydning, havde NEUWOGES ikke måttet reducere det samlede kvadratmeterantal, som lå til grund for deres beregninger, med det faktisk solgte antal kvadratmeter, men derimod med kvadratmeterantallet fra deres videresalg, som de gik ud fra i starten af 1998. I overensstemmelse hermed er den efterfølgende analyse ikke baseret på de tal, som er nævnt i NEUWOGES' bemærkninger, men i stedet baseret er den på de tal, som NEUWOGES gik ud fra i deres oprindelige fortjenesteprognose, nemlig en trinvis reducering fra [...] m2 til [...] m2 frem til 2003. For det andet skal man for at fastsætte de på tidspunktet for handelens indgåelse forventelige finansielle konsekvenser af kontrakten for NEUWOGES, diskontere de fremtidige indtægter og udgifter, hvilket kræver, at der fastsættes en diskonteringssats. I overensstemmelse med sin oprindelige vurdering og de af NEUWOGES fremlagte cashflow-analyser går Kommissionen ud fra en diskonteringssats på 5 % pr. år (75). |
| --- | --- |

(132)

Ved bestemmelsen af GVV'ens finansielle konsekvenser for NEUWOGES skal der tages hensyn til to overvejelser. For det første, at leasingafgiften beregnes på kvadratmeter-basis. Da nogle lejligheder blev solgt af BAVARIA efter kontraktens indgåelse, ændredes det samlede antal kvadratmeter fra oprindeligt [...] m2 til [...] m2 i 1999, [...] m2 i 2000 og [...] m2 i 2001. Efter 2001 forblev det relevante antal kvadratmeter på [...] m2. I deres bemærkninger baserede NEUWOGES deres beregning af de forventede cashflow på dette trinvise aftagende kvadratmeterantal. Men da kun ex-ante-perspektiverne har betydning, havde NEUWOGES ikke måttet reducere det samlede kvadratmeterantal, som lå til grund for deres beregninger, med det faktisk solgte antal kvadratmeter, men derimod med kvadratmeterantallet fra deres videresalg, som de gik ud fra i starten af 1998. I overensstemmelse hermed er den efterfølgende analyse ikke baseret på de tal, som er nævnt i NEUWOGES' bemærkninger, men i stedet baseret er den på de tal, som NEUWOGES gik ud fra i deres oprindelige fortjenesteprognose, nemlig en trinvis reducering fra [...] m2 til [...] m2 frem til 2003. For det andet skal man for at fastsætte de på tidspunktet for handelens indgåelse forventelige finansielle konsekvenser af kontrakten for NEUWOGES, diskontere de fremtidige indtægter og udgifter, hvilket kræver, at der fastsættes en diskonteringssats. I overensstemmelse med sin oprindelige vurdering og de af NEUWOGES fremlagte cashflow-analyser går Kommissionen ud fra en diskonteringssats på 5 % pr. år (75).

Pålideligheden af NEUWOGES' cashflow-analyser

| (133) | Før der kan gennemføres en uafhængig økonomisk analyse af GVV'en, er det nødvendigt at kommentere de af NEUWOGES fremlagte ex post-cashflow-analyser, som skulle vise, hvilke ex ante-forventninger en fornuftig og markedsøkonomisk aktør ville have haft med hensyn til det cashflow, som GVV'en genererede. NEUWOGES argumenterer, at GVV'en på grundlag af realistiske ex ante-forventninger — det drejede sig set fra deres synspunkt om en lejestigning på [...] % pr. år, en indeksering af udgifterne med [...] % pr. år og [...] % ledige boliger — kunne forventes at give et samlet negativt cashflow på nominelt -[...] EUR og diskonteret -[...] EUR (76). NEUWOGES gør desuden gældende, at GVV'en kun i tilfælde af urealistiske ex-ante-antagelser — lejestigninger på [...] % pr. år, [...] % ledige boliger, stabile udgifter — kunne indbringe en positiv værdi på nominelt [...] EUR og diskonteret [...] EUR (77). Dermed var det efter NEUWOGES opfattelse fra starten klart, at det for at indtjene leasingafgiften var nødvendigt at gennemføre årlige lejestigninger på [...] %, hvorved der ikke ville være plads til stigninger i udgifterne. |
| --- | --- |

(133)

Før der kan gennemføres en uafhængig økonomisk analyse af GVV'en, er det nødvendigt at kommentere de af NEUWOGES fremlagte ex post-cashflow-analyser, som skulle vise, hvilke ex ante-forventninger en fornuftig og markedsøkonomisk aktør ville have haft med hensyn til det cashflow, som GVV'en genererede. NEUWOGES argumenterer, at GVV'en på grundlag af realistiske ex ante-forventninger — det drejede sig set fra deres synspunkt om en lejestigning på [...] % pr. år, en indeksering af udgifterne med [...] % pr. år og [...] % ledige boliger — kunne forventes at give et samlet negativt cashflow på nominelt -[...] EUR og diskonteret -[...] EUR (76). NEUWOGES gør desuden gældende, at GVV'en kun i tilfælde af urealistiske ex-ante-antagelser — lejestigninger på [...] % pr. år, [...] % ledige boliger, stabile udgifter — kunne indbringe en positiv værdi på nominelt [...] EUR og diskonteret [...] EUR (77). Dermed var det efter NEUWOGES opfattelse fra starten klart, at det for at indtjene leasingafgiften var nødvendigt at gennemføre årlige lejestigninger på [...] %, hvorved der ikke ville være plads til stigninger i udgifterne.

| (134) | I denne forbindelse skal det bemærkes, at NEUWOGES tager udgangspunkt i antagelser om udgifterne, som ikke er særligt overbevisende (udgangsniveauet for udgifterne er identisk i alle NEUWOGES fremlagte analyser). De beregninger, som den indgåede GVV er baseret på, anslår de samlede udgifter (forvaltning, vedligeholdelse, risiko for manglende lejeindtægter) til ca. [...] % af lejen, derimod anslår cashflow-analyserne fra NEUWOGES udgiftsniveauerne (efter renoveringen) til mindst [...] % ([...] % risiko for manglende lejeindtægter, [...] % til forvaltning og vedligeholdelse). Selv hvis man ser bort fra den dramatiske stigning i manglende lejeindtægter (fra [...] % til [...] %), mangler der ved de øvrige udgifter alligevel en begrundelse for stigningen fra [...] % til [...] %. En tilstrækkelig begrundelse for denne stigning er ikke at finde i bemærkningerne fra NEUWOGES. NEUWOGES konstaterer derimod, at [...] % ([...] EUR/m2) er en plausibel værdi for tiden umiddelbart efter moderniseringen, men at denne værdi også som følge heraf skal forhøjes med [...] % om året (78). Vurderingen af handelsværdien, som NEUWOGES havde bestilt inden salget, anslog også et samlet udgiftsniveau (inklusiv risikoen for manglende lejeindtægter (79)) på mellem [...] % og [...] % (vurdering fra 1997). Da det ikke er præcist angivet i vurderingen, med hvilken procentsats de forventede manglende lejeindtægter blev anslået til, kan det ikke undersøges, hvorvidt grundlaget for antagelser vedrørende andre udgifter afviger fra NEUWOGES' antagelser. I hvert fald er de øvrige udgifter, som NEUWOGES nu anslog, højere, selv under antagelse af at risikoen for manglende lejeindtægter i vurderingen fra 1997 havde været fastsat til [...] %. På baggrund af dette kan cashflow-analyserne fra NEUWOGES ikke accepteres og skal korrigeres på grundlag af et udgangsudgiftsniveau på [...] % — uden risiko for manglende lejeindtægter (80). |
| --- | --- |

(134)

I denne forbindelse skal det bemærkes, at NEUWOGES tager udgangspunkt i antagelser om udgifterne, som ikke er særligt overbevisende (udgangsniveauet for udgifterne er identisk i alle NEUWOGES fremlagte analyser). De beregninger, som den indgåede GVV er baseret på, anslår de samlede udgifter (forvaltning, vedligeholdelse, risiko for manglende lejeindtægter) til ca. [...] % af lejen, derimod anslår cashflow-analyserne fra NEUWOGES udgiftsniveauerne (efter renoveringen) til mindst [...] % ([...] % risiko for manglende lejeindtægter, [...] % til forvaltning og vedligeholdelse). Selv hvis man ser bort fra den dramatiske stigning i manglende lejeindtægter (fra [...] % til [...] %), mangler der ved de øvrige udgifter alligevel en begrundelse for stigningen fra [...] % til [...] %. En tilstrækkelig begrundelse for denne stigning er ikke at finde i bemærkningerne fra NEUWOGES. NEUWOGES konstaterer derimod, at [...] % ([...] EUR/m2) er en plausibel værdi for tiden umiddelbart efter moderniseringen, men at denne værdi også som følge heraf skal forhøjes med [...] % om året (78). Vurderingen af handelsværdien, som NEUWOGES havde bestilt inden salget, anslog også et samlet udgiftsniveau (inklusiv risikoen for manglende lejeindtægter (79)) på mellem [...] % og [...] % (vurdering fra 1997). Da det ikke er præcist angivet i vurderingen, med hvilken procentsats de forventede manglende lejeindtægter blev anslået til, kan det ikke undersøges, hvorvidt grundlaget for antagelser vedrørende andre udgifter afviger fra NEUWOGES' antagelser. I hvert fald er de øvrige udgifter, som NEUWOGES nu anslog, højere, selv under antagelse af at risikoen for manglende lejeindtægter i vurderingen fra 1997 havde været fastsat til [...] %. På baggrund af dette kan cashflow-analyserne fra NEUWOGES ikke accepteres og skal korrigeres på grundlag af et udgangsudgiftsniveau på [...] % — uden risiko for manglende lejeindtægter (80).

| (135) | Desuden kan det i denne sammenhæng konstateres, at NEUWOGES' påstand om, at der skulle gennemføres lejestigninger på [...] % alene for at kompensere for stigningen i leasingafgiften, er forkert. Da leasingafgiften beregnes som en procentdel af den oprindelige samlede leje (i dette tilfælde [...] %) ville en lejestigning på [...] % gøre det muligt, både at dække leasingafgiftens stigning og en stigning i udgifter på [...] %. Ved stabile udgifter ville en lavere stigning i leje være tilstrækkelig til at kompensere for leasingafgiftens stigning. Faktisk ville det være tilstrækkeligt med en risiko for manglende lejeindtægter på [...] % og ellers stabile udgifter til at udligne leasingafgiftens stigning med en lejestigning på [...] %. Enhver stigning derover kunne NEUWOGES anvende til udligning af stigende udgifter eller til at skabe en fortjeneste. |
| --- | --- |

(135)

Desuden kan det i denne sammenhæng konstateres, at NEUWOGES' påstand om, at der skulle gennemføres lejestigninger på [...] % alene for at kompensere for stigningen i leasingafgiften, er forkert. Da leasingafgiften beregnes som en procentdel af den oprindelige samlede leje (i dette tilfælde [...] %) ville en lejestigning på [...] % gøre det muligt, både at dække leasingafgiftens stigning og en stigning i udgifter på [...] %. Ved stabile udgifter ville en lavere stigning i leje være tilstrækkelig til at kompensere for leasingafgiftens stigning. Faktisk ville det være tilstrækkeligt med en risiko for manglende lejeindtægter på [...] % og ellers stabile udgifter til at udligne leasingafgiftens stigning med en lejestigning på [...] %. Enhver stigning derover kunne NEUWOGES anvende til udligning af stigende udgifter eller til at skabe en fortjeneste.

Analyse af de finansielle konsekvenser

| (136) | Ved kontraktens indgåelse foretog NEUWOGES selv en analyse af det nominelle cashflow (81). I denne analyse antog de, at deres egne udgifter (forvaltning, vedligeholdelse) ville stige med [...] % pr. år, at lejen kunne forhøjes med [...] % hvert tredje år, at antallet af tomme lejemål på [...] % kunne holdes, og at [...] % af lejlighederne ville blive solgt til lejerne. På grundlag heraf forventede NEUWOGES med GVV'en et genereret nominelt cashflow på [...] EUR i løbet af de 30 år. |
| --- | --- |

(136)

Ved kontraktens indgåelse foretog NEUWOGES selv en analyse af det nominelle cashflow (81). I denne analyse antog de, at deres egne udgifter (forvaltning, vedligeholdelse) ville stige med [...] % pr. år, at lejen kunne forhøjes med [...] % hvert tredje år, at antallet af tomme lejemål på [...] % kunne holdes, og at [...] % af lejlighederne ville blive solgt til lejerne. På grundlag heraf forventede NEUWOGES med GVV'en et genereret nominelt cashflow på [...] EUR i løbet af de 30 år.

| (137) | I forbindelse med den formelle undersøgelsesprocedure blev der ikke fundet frem til nogen oplysninger, som lod formode, at de nævnte beregninger bevidst blev foretaget på grundlag af forventningerne, som var for optimistiske. Der er ingen formodninger om, at repræsentanter fra NEUWOGES, som har forelagt disse tal for NEUWOGES' bestyrelse, havde gjort dette vel vidende, at der var tale om ukorrekte tal. Faktisk synes NEUWOGES heller ikke at hævde, at deres ledelse bevidst havde indladt sig på en handel med ulemper af politiske grunde, men derimod nærmere, at man foretog en fejlvurdering ved vurderingen af de økonomiske konsekvenser (hvilket efter NEUWOGES opfattelse ikke ville være sket for en markedsøkonomisk aktør) (82). |
| --- | --- |

(137)

I forbindelse med den formelle undersøgelsesprocedure blev der ikke fundet frem til nogen oplysninger, som lod formode, at de nævnte beregninger bevidst blev foretaget på grundlag af forventningerne, som var for optimistiske. Der er ingen formodninger om, at repræsentanter fra NEUWOGES, som har forelagt disse tal for NEUWOGES' bestyrelse, havde gjort dette vel vidende, at der var tale om ukorrekte tal. Faktisk synes NEUWOGES heller ikke at hævde, at deres ledelse bevidst havde indladt sig på en handel med ulemper af politiske grunde, men derimod nærmere, at man foretog en fejlvurdering ved vurderingen af de økonomiske konsekvenser (hvilket efter NEUWOGES opfattelse ikke ville være sket for en markedsøkonomisk aktør) (82).

| (138) | Ikke desto mindre er det nødvendigt at undersøge, om forventningerne virkelig var sådan, at ingen markedsøkonomisk aktør ville have truffet sin beslutning på det grundlag. I denne forbindelse skal det bemærkes, at NEUWOGES mener, at en markedsøkonomisk aktør kun ville være gået ud fra en huslejestigning på [...] % pr. år, en risiko for manglende lejeindtægter på [...] % og en stigning i forvaltnings- og vedligeholdelsesudgifter på [...] % (83). På grundlag af disse antagelser ville det samlede cashflow ifølge NEUWOGES være nominelt -[...] EUR og diskonteret -[...] EUR, hvilket især skyldes den mere end syv gange så høje risiko for manglende lejeindtægter. |
| --- | --- |

(138)

Ikke desto mindre er det nødvendigt at undersøge, om forventningerne virkelig var sådan, at ingen markedsøkonomisk aktør ville have truffet sin beslutning på det grundlag. I denne forbindelse skal det bemærkes, at NEUWOGES mener, at en markedsøkonomisk aktør kun ville være gået ud fra en huslejestigning på [...] % pr. år, en risiko for manglende lejeindtægter på [...] % og en stigning i forvaltnings- og vedligeholdelsesudgifter på [...] % (83). På grundlag af disse antagelser ville det samlede cashflow ifølge NEUWOGES være nominelt -[...] EUR og diskonteret -[...] EUR, hvilket især skyldes den mere end syv gange så høje risiko for manglende lejeindtægter.

7.2.4.3.   Markedsforventninger

| (139) | For det første henvises der til de dokumenter, der indeholder oplysninger om de faktiske forventninger, som de to parter, der deltog i handelen, havde. For det andet fremgår det af protokollen fra bestyrelsesmødet den 16. december 1997, at ledelsen i NEUWOGES vurderede risiciene, som var forbundet med handelen, som værende »til at bære« (84). Yderligere fremgår det af protokollen, at NEUWOGES baserer deres handlinger på beregninger, som indregner en huslejestigning på [...] % hvert tredje år, en udgiftsstigning (uden risikoen for manglende lejeindtægter) på [...] % og en risiko for manglende lejeindtægter på [...] % (85). |
| --- | --- |

(139)

For det første henvises der til de dokumenter, der indeholder oplysninger om de faktiske forventninger, som de to parter, der deltog i handelen, havde. For det andet fremgår det af protokollen fra bestyrelsesmødet den 16. december 1997, at ledelsen i NEUWOGES vurderede risiciene, som var forbundet med handelen, som værende »til at bære« (84). Yderligere fremgår det af protokollen, at NEUWOGES baserer deres handlinger på beregninger, som indregner en huslejestigning på [...] % hvert tredje år, en udgiftsstigning (uden risikoen for manglende lejeindtægter) på [...] % og en risiko for manglende lejeindtægter på [...] % (85).

| (140) | Før underskrivelsen konsulterede NEUWOGES revisionsfirmaet Nordrevision, som vurderede, at en huslejestigning på [...] % godt nok var i overensstemmelse med den almindelige inflationsrate, men nok ikke ville kunne realiseres (86). Derudover mente Nordrevision, at udgangsniveauet for udgifterne (beregningerne er baseret på skønnede udgifter på [...] % af lejen) under antagelse af, at alle lejemål kunne udlejes, ville være realistisk, men at det dog ville være nødvendigt med en indeksering af udgifterne svarende til indekseringen af leasingafgiften (87). |
| --- | --- |

(140)

Før underskrivelsen konsulterede NEUWOGES revisionsfirmaet Nordrevision, som vurderede, at en huslejestigning på [...] % godt nok var i overensstemmelse med den almindelige inflationsrate, men nok ikke ville kunne realiseres (86). Derudover mente Nordrevision, at udgangsniveauet for udgifterne (beregningerne er baseret på skønnede udgifter på [...] % af lejen) under antagelse af, at alle lejemål kunne udlejes, ville være realistisk, men at det dog ville være nødvendigt med en indeksering af udgifterne svarende til indekseringen af leasingafgiften (87).

| (141) | BAVARIA gik på sin side ud fra, at det ved en konstant befolkningsudvikling i Neubrandenburg (på grund af tilstedeværelsen af flere store tjenesteudbydere) (88) og bygningens gode placering kunne forventes, at meget få lejemål ville stå tomme (89). Derudover gik de ud fra, at huslejestigninger svarende til indekseringen af leasingbetalingerne ville være muligt (90). |
| --- | --- |

(141)

BAVARIA gik på sin side ud fra, at det ved en konstant befolkningsudvikling i Neubrandenburg (på grund af tilstedeværelsen af flere store tjenesteudbydere) (88) og bygningens gode placering kunne forventes, at meget få lejemål ville stå tomme (89). Derudover gik de ud fra, at huslejestigninger svarende til indekseringen af leasingbetalingerne ville være muligt (90).

| (142) | Afslutningsvis gøres der opmærksom på, at vurderingen af handelsværdien fra 1997, som NEUWOGES bestilte før salget, indeholder oplysninger om de forventede relevante udviklinger. Vurderingen fra 1997 tog udgangspunkt i et udgiftsniveau på [...] % til [...] %, men der er dog ingen oplysninger om, til hvilken procentsats risikoen for manglende lejeindtægter blev vurderet (91). |
| --- | --- |

(142)

Afslutningsvis gøres der opmærksom på, at vurderingen af handelsværdien fra 1997, som NEUWOGES bestilte før salget, indeholder oplysninger om de forventede relevante udviklinger. Vurderingen fra 1997 tog udgangspunkt i et udgiftsniveau på [...] % til [...] %, men der er dog ingen oplysninger om, til hvilken procentsats risikoen for manglende lejeindtægter blev vurderet (91).

7.2.4.4.   Vurdering

Forvaltningsomkostninger

| (143) | For det første virker forventningerne til forvaltnings- og vedligeholdelsesudgifterne både med hensyn til udgangsniveauet ([...] EUR/m2 el. [...] % af lejen) og med hensyn til den forventede stigning ([...] % pr. år) plausible. Hvad angår udgifternes udgangsniveau, kan denne konklusion drages ud fra NEUWOGES egen konstatering af, at udgifterne for tiden umiddelbart efter renoveringen dermed var sat tilstrækkeligt højt. For det andet fremgår det af Pestel-vurderingen, at forvaltnings- og vedligeholdelsesudgifterne i 1997 ville være på gennemsnitligt [...] EUR/m2. Det er [...] EUR mindre end de udgifter, som var fastsat i forbindelse med salg og tilbagelejningshandelen (92). Endelig befinder udgifterne i vurderingerne fra de sagkyndige sig også i denne størrelsesorden. Der kunne med sikkerhed forventes en stigning i disse udgifter. Antagelsen om en stigning på [...] % pr. år syntes plausibel og forsigtigt. Nordrevision foreslog kun, at en sådan indeksering af forvaltningsudgifterne skulle tilpasses efter indekseringen af leasingafgiften. Dette ville betyde en årlig stigning på [...] % om året, dvs. en lavere stigning end faktisk antaget af NEUWOGES. I øvrigt er NEOWOGES nu selv af den opfattelse, at det ville have været realistisk at forvente en stigning på [...] % om året, hvilket betyder, at en værdistigning på [...] % pr. år sikkert ikke ville have været uacceptabelt lavt. |
| --- | --- |

(143)

For det første virker forventningerne til forvaltnings- og vedligeholdelsesudgifterne både med hensyn til udgangsniveauet ([...] EUR/m2 el. [...] % af lejen) og med hensyn til den forventede stigning ([...] % pr. år) plausible. Hvad angår udgifternes udgangsniveau, kan denne konklusion drages ud fra NEUWOGES egen konstatering af, at udgifterne for tiden umiddelbart efter renoveringen dermed var sat tilstrækkeligt højt. For det andet fremgår det af Pestel-vurderingen, at forvaltnings- og vedligeholdelsesudgifterne i 1997 ville være på gennemsnitligt [...] EUR/m2. Det er [...] EUR mindre end de udgifter, som var fastsat i forbindelse med salg og tilbagelejningshandelen (92). Endelig befinder udgifterne i vurderingerne fra de sagkyndige sig også i denne størrelsesorden. Der kunne med sikkerhed forventes en stigning i disse udgifter. Antagelsen om en stigning på [...] % pr. år syntes plausibel og forsigtigt. Nordrevision foreslog kun, at en sådan indeksering af forvaltningsudgifterne skulle tilpasses efter indekseringen af leasingafgiften. Dette ville betyde en årlig stigning på [...] % om året, dvs. en lavere stigning end faktisk antaget af NEUWOGES. I øvrigt er NEOWOGES nu selv af den opfattelse, at det ville have været realistisk at forvente en stigning på [...] % om året, hvilket betyder, at en værdistigning på [...] % pr. år sikkert ikke ville have været uacceptabelt lavt.

Risiko for manglende lejeindtægter

| (144) | Hvad angår risikoen for manglende lejeindtægter, var det ikke urealistisk at regne med generelt manglende indtægter på [...] %. Det konstateres først, at antagelserne ved vurderingen af kontrakterne foretaget af Nordrevision ikke blev anfægtet, selv om rådgiveren ytrede en anden form for bekymring med hensyn til den generelle økonomiske situation og ejendomsmarkedet i Neubrandenburg (93). For det andet syntes vurderingen af handelsværdien fra 1997 på trods af manglende præcise oplysninger om risikoen for manglende lejeindtægter ikke at antage en specielt høj risiko for manglende lejeindtægter (94). |
| --- | --- |

(144)

Hvad angår risikoen for manglende lejeindtægter, var det ikke urealistisk at regne med generelt manglende indtægter på [...] %. Det konstateres først, at antagelserne ved vurderingen af kontrakterne foretaget af Nordrevision ikke blev anfægtet, selv om rådgiveren ytrede en anden form for bekymring med hensyn til den generelle økonomiske situation og ejendomsmarkedet i Neubrandenburg (93). For det andet syntes vurderingen af handelsværdien fra 1997 på trods af manglende præcise oplysninger om risikoen for manglende lejeindtægter ikke at antage en specielt høj risiko for manglende lejeindtægter (94).

| (145) | Som det fremgår af de interne beslutningsdokumenter fra BAVARIA, gik BAVARIA på baggrund af tilstedeværelsen af forskellige store tjenesteydere ud fra, at befolkningstallet i Neubrandenburg ville forblive stabilt, og at de omtalte lejligheder efter renoveringen næsten alle ville kunne udlejes. Ifølge NEUWOGES' oplysninger forventede byen Neubrandenburg og delstaten Mecklenburg-Vorpommern rent faktisk stabile befolkningstal og en stabil indkomstudvikling i årene 1997/1998. |
| --- | --- |

(145)

Som det fremgår af de interne beslutningsdokumenter fra BAVARIA, gik BAVARIA på baggrund af tilstedeværelsen af forskellige store tjenesteydere ud fra, at befolkningstallet i Neubrandenburg ville forblive stabilt, og at de omtalte lejligheder efter renoveringen næsten alle ville kunne udlejes. Ifølge NEUWOGES' oplysninger forventede byen Neubrandenburg og delstaten Mecklenburg-Vorpommern rent faktisk stabile befolkningstal og en stabil indkomstudvikling i årene 1997/1998.

| (146) | Endelig må der ikke ses bort fra, at NEUWOGES-ledelsen, som ledte en virksomhed, der ejede mere end 30 % af lejlighederne i Neubrandenburg og dermed besad et grundigt kendskab til det lokale ejendomsmarked, anså de risici, som var forbundet med salg og tilbagelejningshandelen for at være til at bære og i deres egen projekteringer gik ud fra en risiko for manglende lejeindtægter på [...] %. Der er ingen synlig grund til, at anerkendte eksperter i det lokale ejendomsmarked skulle have baseret deres beregninger på denne antagelse, hvis de havde været så urealistisk lave, som NEUWOGES nu hævder. |
| --- | --- |

(146)

Endelig må der ikke ses bort fra, at NEUWOGES-ledelsen, som ledte en virksomhed, der ejede mere end 30 % af lejlighederne i Neubrandenburg og dermed besad et grundigt kendskab til det lokale ejendomsmarked, anså de risici, som var forbundet med salg og tilbagelejningshandelen for at være til at bære og i deres egen projekteringer gik ud fra en risiko for manglende lejeindtægter på [...] %. Der er ingen synlig grund til, at anerkendte eksperter i det lokale ejendomsmarked skulle have baseret deres beregninger på denne antagelse, hvis de havde været så urealistisk lave, som NEUWOGES nu hævder.

| (147) | Samtidig skal de dokumenter inddrages, som NEUWOGES har fremlagt i forbindelse med spørgsmålet, om hvorvidt en fornuftig markedsøkonomisk aktør på det relevante ejendomsmarked (betonbyggerier i Østtyskland) ville have forventet et højere antal tomme lejligheder, hvis de pågældende dokumenter havde stammet fra tiden før indgåelsen af salg og tilbagelejningshandelen. Af de fremlagte vurderinger er det kun Pestel-vurderingen, som er udarbejdet før indgåelsen af de omtalte kontrakter. Det skal dog bemærkes, at Pestel-vurderingen omhandler Østtyskland i sin helhed og ikke tager hensyn til specifikke lokale omstændigheder i Neubrandenburg, hvilket begrænser dens betydning i denne sag. I vurderingen fremlægges nogle generelle problemer for det østtyske ejendomsmarked, men alligevel leverer vurderingen isoleret set ikke tilstrækkelige beviser for, at en markedsøkonomisk aktør ved sin investeringsbeslutning ikke ville være gået ud fra en risiko for manglende lejeindtægter på [...] %. |
| --- | --- |

(147)

Samtidig skal de dokumenter inddrages, som NEUWOGES har fremlagt i forbindelse med spørgsmålet, om hvorvidt en fornuftig markedsøkonomisk aktør på det relevante ejendomsmarked (betonbyggerier i Østtyskland) ville have forventet et højere antal tomme lejligheder, hvis de pågældende dokumenter havde stammet fra tiden før indgåelsen af salg og tilbagelejningshandelen. Af de fremlagte vurderinger er det kun Pestel-vurderingen, som er udarbejdet før indgåelsen af de omtalte kontrakter. Det skal dog bemærkes, at Pestel-vurderingen omhandler Østtyskland i sin helhed og ikke tager hensyn til specifikke lokale omstændigheder i Neubrandenburg, hvilket begrænser dens betydning i denne sag. I vurderingen fremlægges nogle generelle problemer for det østtyske ejendomsmarked, men alligevel leverer vurderingen isoleret set ikke tilstrækkelige beviser for, at en markedsøkonomisk aktør ved sin investeringsbeslutning ikke ville være gået ud fra en risiko for manglende lejeindtægter på [...] %.

Leje

| (148) | Hvad angår lejen, så skal det først gentages, at NEUWOGES ikke mente, at den forventede leje efter renoveringen ville være for høj. Derimod hævder de, at lejen ikke kunne forhøjes i det forventede omfang. Set i lyset af LG Rostocks konstatering af, at de gennemsnitlige huslejer på [...] EUR/m2, som GVV'en var baseret på, bevægede sig inden for rammerne af de officielle anvendelige gennemsnitlige huslejer (95), kan det konkluderes, at den oprindelige gennemsnitlige leje var realistisk fastsat. |
| --- | --- |

(148)

Hvad angår lejen, så skal det først gentages, at NEUWOGES ikke mente, at den forventede leje efter renoveringen ville være for høj. Derimod hævder de, at lejen ikke kunne forhøjes i det forventede omfang. Set i lyset af LG Rostocks konstatering af, at de gennemsnitlige huslejer på [...] EUR/m2, som GVV'en var baseret på, bevægede sig inden for rammerne af de officielle anvendelige gennemsnitlige huslejer (95), kan det konkluderes, at den oprindelige gennemsnitlige leje var realistisk fastsat.

| (149) | Hvad angår indekseringen af den aftalte leasingafgift, er der ingen direkte beviser for, hvilke gennemsnitlige huslejestigninger man tog udgangspunkt i i 1998. Nordrevision konkluderede kun, at de oprindeligt fastsatte [...] % pr. år svarede til den almindelige inflationsrate, men sandsynligvis ikke lod sig gennemføre i Neubrandenburg (96). Den omstændighed, at NEUWOGES til slut gik med til en indeksering med »kun« [...] % og forventede at kunne hæve huslejen med [...] % hvert tredje år (eller [...] % pr. år), synes at bekræfte, at der var blevet taget hensyn til denne advarsel. I vurderingerne af handelsværdien var der ikke formuleret nogen direkte forventninger om fremtidige huslejestigninger. Ikke desto mindre skal det fastholdes, at vurderingerne af handelsværdien, fordi de ikke indeholdt nogen eksplicitte antagelser om udviklingen af inflationen og lejen, åbenbart gik ud fra en konvergens mellem lejestigninger og den generelle inflation (som i de forgangne årtier havde ligget på 3,5 %) (97). LG Rostock var af den opfattelse, at indekseringen set i lyset af den gennemsnitlige inflationsrate på årligt 3,52 % pr. år i de 28 år før indgåelsen af kontrakterne var rimelig (98). Desuden gjorde retten opmærksom på, at udviklingen for lejerenter gennem en periode på 30 år naturligvis er svær at forudse, men at den ikke så noget påfaldende misforhold mellem indekseringen af leasingafgiften og den udvikling i huslejerne, som kunne forventes. |
| --- | --- |

(149)

Hvad angår indekseringen af den aftalte leasingafgift, er der ingen direkte beviser for, hvilke gennemsnitlige huslejestigninger man tog udgangspunkt i i 1998. Nordrevision konkluderede kun, at de oprindeligt fastsatte [...] % pr. år svarede til den almindelige inflationsrate, men sandsynligvis ikke lod sig gennemføre i Neubrandenburg (96). Den omstændighed, at NEUWOGES til slut gik med til en indeksering med »kun« [...] % og forventede at kunne hæve huslejen med [...] % hvert tredje år (eller [...] % pr. år), synes at bekræfte, at der var blevet taget hensyn til denne advarsel. I vurderingerne af handelsværdien var der ikke formuleret nogen direkte forventninger om fremtidige huslejestigninger. Ikke desto mindre skal det fastholdes, at vurderingerne af handelsværdien, fordi de ikke indeholdt nogen eksplicitte antagelser om udviklingen af inflationen og lejen, åbenbart gik ud fra en konvergens mellem lejestigninger og den generelle inflation (som i de forgangne årtier havde ligget på 3,5 %) (97). LG Rostock var af den opfattelse, at indekseringen set i lyset af den gennemsnitlige inflationsrate på årligt 3,52 % pr. år i de 28 år før indgåelsen af kontrakterne var rimelig (98). Desuden gjorde retten opmærksom på, at udviklingen for lejerenter gennem en periode på 30 år naturligvis er svær at forudse, men at den ikke så noget påfaldende misforhold mellem indekseringen af leasingafgiften og den udvikling i huslejerne, som kunne forventes.

| (150) | Den af NEUWOGES fremlagte Pestel-vurdering indeholder ingen oplysninger om de faktiske forventninger hos parterne på det østtyske ejendomsmarked og ingen specifikke oplysninger om Neubrandenburg. Ikke desto mindre indeholder den henvisninger til, at det østtyske ejendomsmarked var et potentielt svært marked. På baggrund af de yderligere anførte forhold er Pestel-vurderingen dog ikke tilstrækkelig til at bevise, at enigheden om en indeksering af leasingbetalingerne med [...] % pr. år og forventningen om at kunne gennemføre lejestigning på [...] % pr. år, var urimelig. |
| --- | --- |

(150)

Den af NEUWOGES fremlagte Pestel-vurdering indeholder ingen oplysninger om de faktiske forventninger hos parterne på det østtyske ejendomsmarked og ingen specifikke oplysninger om Neubrandenburg. Ikke desto mindre indeholder den henvisninger til, at det østtyske ejendomsmarked var et potentielt svært marked. På baggrund af de yderligere anførte forhold er Pestel-vurderingen dog ikke tilstrækkelig til at bevise, at enigheden om en indeksering af leasingbetalingerne med [...] % pr. år og forventningen om at kunne gennemføre lejestigning på [...] % pr. år, var urimelig.

Løbetid

| (151) | Hvad angår kontraktens løbetid, argumenterer LG Rostock, at bestemte leasingkontrakter er kendetegnet ved lange løbetider (på op til 30 år), og at kontrakter som de omtalte dermed ikke var usædvanlige (99). Selvfølgelig indebar en løbetid på 30 år visse risici, dog bød den også på muligheden for stabile indtægter samt en høj grad af sikkerhed med hensyn til at garantere de udgifter, som kunne forventes. Yderligere betød en lang løbetid også, at de nødvendige månedlige leasingbetalinger for at opnå en forrentning af køberens investering enten var lavere, eller at salgsprisen ved lige høje leasingbetalinger var højere, end det ville have været tilfældet ved en kortere løbetid (100). Set i det lys synes aftalen om en løbetid på 30 år ikke at være ufornuftig. |
| --- | --- |

(151)

Hvad angår kontraktens løbetid, argumenterer LG Rostock, at bestemte leasingkontrakter er kendetegnet ved lange løbetider (på op til 30 år), og at kontrakter som de omtalte dermed ikke var usædvanlige (99). Selvfølgelig indebar en løbetid på 30 år visse risici, dog bød den også på muligheden for stabile indtægter samt en høj grad af sikkerhed med hensyn til at garantere de udgifter, som kunne forventes. Yderligere betød en lang løbetid også, at de nødvendige månedlige leasingbetalinger for at opnå en forrentning af køberens investering enten var lavere, eller at salgsprisen ved lige høje leasingbetalinger var højere, end det ville have været tilfældet ved en kortere løbetid (100). Set i det lys synes aftalen om en løbetid på 30 år ikke at være ufornuftig.

7.2.4.5.   Konklusion

| (152) | De af NEUWOGES ytrede forventninger i deres oprindelige beregning kan ikke anses for at være urealistiske. Set i lyset af de fremlagte dokumenter kunne NEUWOGES virkelig gå ud fra, at de ville opnå en fortjeneste inden for rammerne af GVV'en. Diskonteres de forventede nominelle fortjenester på det relevante tidspunkt (starten af 1998), viser det sig, at NEUWOGES' beslutning var baseret på antagelsen om, at GVV'en havde en nutidsværdi på [...] EUR. |
| --- | --- |

(152)

De af NEUWOGES ytrede forventninger i deres oprindelige beregning kan ikke anses for at være urealistiske. Set i lyset af de fremlagte dokumenter kunne NEUWOGES virkelig gå ud fra, at de ville opnå en fortjeneste inden for rammerne af GVV'en. Diskonteres de forventede nominelle fortjenester på det relevante tidspunkt (starten af 1998), viser det sig, at NEUWOGES' beslutning var baseret på antagelsen om, at GVV'en havde en nutidsværdi på [...] EUR.

7.2.5.   Samlet vurdering

| (153) | Kommissionen er allerede nået frem til den konklusion, at EBV'en og GVV'en er to dele af en og samme integrerede handel. Til at fastslå den samlede værdi af handelen for NEUWOGES er det dermed nødvendigt at lægge begge kontrakters nutidsværdi sammen. NEUWOGES kunne forvente følgende fordele af EBV'en:






  a) | den af BAVARIA betalte kontantpris ([...] EUR) |
| --- | --- | --- |

(153)

Kommissionen er allerede nået frem til den konklusion, at EBV'en og GVV'en er to dele af en og samme integrerede handel. Til at fastslå den samlede værdi af handelen for NEUWOGES er det dermed nødvendigt at lægge begge kontrakters nutidsværdi sammen. NEUWOGES kunne forvente følgende fordele af EBV'en:

a)

den af BAVARIA betalte kontantpris ([...] EUR)

| b) | den for privatiseringsopgaverne betalte godtgørelse ([...] EUR) |
| --- | --- |

b)

den for privatiseringsopgaverne betalte godtgørelse ([...] EUR)

| c) | den indtjente fortjeneste for renoveringen ([...] EUR) |
| --- | --- |

c)

den indtjente fortjeneste for renoveringen ([...] EUR)

| d) | nutidsværdien for lejen for tiden fra 2029 (diskonteret [...] EUR). |
| --- | --- |

d)

nutidsværdien for lejen for tiden fra 2029 (diskonteret [...] EUR).

| (154) | Derudover skulle GVV'en, som konstateret i afsnit 7.2.4, baseret på NEUWOGES realistiske forventninger fastsættes med en diskonteret nutidsværdi på [...] EUR. Dermed havde salg og tilbagelejningshandelen for NEUWOGES en samlet værdi på [...] EUR. |
| --- | --- |

(154)

Derudover skulle GVV'en, som konstateret i afsnit 7.2.4, baseret på NEUWOGES realistiske forventninger fastsættes med en diskonteret nutidsværdi på [...] EUR. Dermed havde salg og tilbagelejningshandelen for NEUWOGES en samlet værdi på [...] EUR.

7.3.   SAMMENLIGNING MED ANDRE FORRETNINGSMULIGHEDER

| (155) | For at det kan undersøges, om den af NEUWOGES med BAVARIA indgåede salg og tilbagelejningshandel er i overensstemmelse med kontrakter, som en markedsøkonomisk aktør ville have besluttet sig for at indgå, skal handelens værdi nu sammenlignes med værdien af andre forretningsmuligheder. Hvis NEUWOGES fra et økonomisk synspunkt havde haft mere fordelagtige alternativer, kunne valget af salg og tilbagelejningshandelen ikke have været set som en handelsmulighed, som en markedsøkonomisk aktør ville have valgt. |
| --- | --- |

(155)

For at det kan undersøges, om den af NEUWOGES med BAVARIA indgåede salg og tilbagelejningshandel er i overensstemmelse med kontrakter, som en markedsøkonomisk aktør ville have besluttet sig for at indgå, skal handelens værdi nu sammenlignes med værdien af andre forretningsmuligheder. Hvis NEUWOGES fra et økonomisk synspunkt havde haft mere fordelagtige alternativer, kunne valget af salg og tilbagelejningshandelen ikke have været set som en handelsmulighed, som en markedsøkonomisk aktør ville have valgt.

| (156) | I denne sammenhæng skal det bemærkes, at udlejning af bygningerne uden renovering eller ligefrem en nedrivning nok ikke ville have været et muligt alternativ. Udlejning ville uden renovering kun have indbragt begrænsede indtægter. Derudover stod det klart at ikke-renoverede bygninger i højere grad ville stå tomme end renoverede bygninger (101). Dermed foreligger der ingen solide fakta, som bidrager til den konklusion, at man i tilfælde af en fortsat udlejning af ikke-renoverede bygning ville have kunnet regne med en højere fortjeneste, end den som kunne forventes i forbindelse med salg og tilbagelejningshandelen. Nedrivning ville ikke have indbragt nogen form for indtægter, men ville derimod have været forbundet med udgifter til nedrivningen. Dermed ville disse på det relevante tidspunkt (1997/1998) ikke have været mulige alternativer. |
| --- | --- |

(156)

I denne sammenhæng skal det bemærkes, at udlejning af bygningerne uden renovering eller ligefrem en nedrivning nok ikke ville have været et muligt alternativ. Udlejning ville uden renovering kun have indbragt begrænsede indtægter. Derudover stod det klart at ikke-renoverede bygninger i højere grad ville stå tomme end renoverede bygninger (101). Dermed foreligger der ingen solide fakta, som bidrager til den konklusion, at man i tilfælde af en fortsat udlejning af ikke-renoverede bygning ville have kunnet regne med en højere fortjeneste, end den som kunne forventes i forbindelse med salg og tilbagelejningshandelen. Nedrivning ville ikke have indbragt nogen form for indtægter, men ville derimod have været forbundet med udgifter til nedrivningen. Dermed ville disse på det relevante tidspunkt (1997/1998) ikke have været mulige alternativer.

7.3.1.   Lånefinansiering som et muligt alternativ

| (157) | Som første mulige alternativ ville en lånefinansiering være kommet i betragtning. Hvis NEUWOGES havde finansieret renoveringen af de omtalte bygninger med et lån, ville de til dels kunne have opnået de samme fortjenester som ved salg og tilbagelejningshandelen. For det første ville de have kunnet udleje de renoverede bygninger og dermed have kunnet opnå gode indtægter. Desuden ville de — i modsætning til ved salg og tilbagelejningshandelen — være forblevet ejer af bygningerne. |
| --- | --- |

(157)

Som første mulige alternativ ville en lånefinansiering være kommet i betragtning. Hvis NEUWOGES havde finansieret renoveringen af de omtalte bygninger med et lån, ville de til dels kunne have opnået de samme fortjenester som ved salg og tilbagelejningshandelen. For det første ville de have kunnet udleje de renoverede bygninger og dermed have kunnet opnå gode indtægter. Desuden ville de — i modsætning til ved salg og tilbagelejningshandelen — være forblevet ejer af bygningerne.

| (158) | Det er dog oplagt, at en lånefinansiering også ville være forbundet med visse ulemper. For det første skulle NEUWOGES have stillet 30 % af investeringsvolumenet til rådighed fra deres egenkapital, da det ifølge NEUWOGES' opfattelse gjaldt om at opretholde en egenkapitalkvote på 30 % (102). Sidst i 1997 blev muligheden for at sænke egenkapitalkvoten med henblik på at foretage større investeringer diskuteret i NEUWOGES' bestyrelse. Dette forslag blev dog af ledelsen afvist som ikke økonomisk forsvarligt, da det ville føre til en uacceptabel høj gæld. (103) .Ledelsen forklarede hertil: »En sænkning af egenkapitalkvoten fra 30 til 25 % ville ikke være forsvarlig (»forhold mellem gæld og egenkapital«) (104). Hr. Räuber, medlem af NEUWOGES' bestyrelse, konstaterede desuden, at »en sænkning af egenkapitalkvoten fra et virksomhedsøkonomisk synspunkt ikke er tænkeligt. Virksomhedens forpligtelser skal overholdes« (105). Til finansiering af renoveringsinvesteringer på [...] EUR havde NEUWOGES dermed skullet stille [...] EUR til rådighed fra deres egenkapital. Der kan rejses stærk tvivl om, hvorvidt egenkapital i denne størrelse umiddelbart havde været tilgængelig. Af bestyrelsens protokol fremgår det, at det mulige samlede investeringsvolumen for 1998 (inklusiv lån) var på cirka [...] EUR, og at dette beløb allerede var planlagt til anvendelse i andre forehavender (106). Dermed var det klart, at NEUWOGES kun havde kunnet finansiere renoveringsopgaverne med et lån, hvis de havde givet afkald på andre projekter. |
| --- | --- |

(158)

Det er dog oplagt, at en lånefinansiering også ville være forbundet med visse ulemper. For det første skulle NEUWOGES have stillet 30 % af investeringsvolumenet til rådighed fra deres egenkapital, da det ifølge NEUWOGES' opfattelse gjaldt om at opretholde en egenkapitalkvote på 30 % (102). Sidst i 1997 blev muligheden for at sænke egenkapitalkvoten med henblik på at foretage større investeringer diskuteret i NEUWOGES' bestyrelse. Dette forslag blev dog af ledelsen afvist som ikke økonomisk forsvarligt, da det ville føre til en uacceptabel høj gæld. (103) .Ledelsen forklarede hertil: »En sænkning af egenkapitalkvoten fra 30 til 25 % ville ikke være forsvarlig (»forhold mellem gæld og egenkapital«) (104). Hr. Räuber, medlem af NEUWOGES' bestyrelse, konstaterede desuden, at »en sænkning af egenkapitalkvoten fra et virksomhedsøkonomisk synspunkt ikke er tænkeligt. Virksomhedens forpligtelser skal overholdes« (105). Til finansiering af renoveringsinvesteringer på [...] EUR havde NEUWOGES dermed skullet stille [...] EUR til rådighed fra deres egenkapital. Der kan rejses stærk tvivl om, hvorvidt egenkapital i denne størrelse umiddelbart havde været tilgængelig. Af bestyrelsens protokol fremgår det, at det mulige samlede investeringsvolumen for 1998 (inklusiv lån) var på cirka [...] EUR, og at dette beløb allerede var planlagt til anvendelse i andre forehavender (106). Dermed var det klart, at NEUWOGES kun havde kunnet finansiere renoveringsopgaverne med et lån, hvis de havde givet afkald på andre projekter.

| (159) | I modsætning til en lånefinansiering havde salg og tilbagelejningshandelen den fordel, at NEUWOGES ikke kun kunne undlade at anvende egenkapital, men sågar modtog frisk likviditet, og derudover fik sikret den fulde finansiering af bygningernes renovering. |
| --- | --- |

(159)

I modsætning til en lånefinansiering havde salg og tilbagelejningshandelen den fordel, at NEUWOGES ikke kun kunne undlade at anvende egenkapital, men sågar modtog frisk likviditet, og derudover fik sikret den fulde finansiering af bygningernes renovering.

| (160) | Ved inddragelse af alle disse overvejelser kan det ikke anses for godtgjort, at en lånefinansieret renovering ville have været mulig, eller såfremt den havde været muligt, at den ville have været mere fordelagtigt for NEUWOGES end handelen med BAVARIA. Da NEUWOGES knap nok rådede over den nødvendige egenkapital til, at der kunne ydes et lån, og virksomheden kunne anvende den supplerende likviditet til finansiering af andre investeringer, er det nærliggende at konkludere, at beslutningen for salg og tilbagelejningshandelen og mod en lånefinansiering var fornuftig. |
| --- | --- |

(160)

Ved inddragelse af alle disse overvejelser kan det ikke anses for godtgjort, at en lånefinansieret renovering ville have været mulig, eller såfremt den havde været muligt, at den ville have været mere fordelagtigt for NEUWOGES end handelen med BAVARIA. Da NEUWOGES knap nok rådede over den nødvendige egenkapital til, at der kunne ydes et lån, og virksomheden kunne anvende den supplerende likviditet til finansiering af andre investeringer, er det nærliggende at konkludere, at beslutningen for salg og tilbagelejningshandelen og mod en lånefinansiering var fornuftig.

7.3.2.   Direkte salg som et muligt alternativ

| (161) | Et andet alternativ, som kunne være interessant at tage i betragtning ville være et direkte salg af bygningerne og grundene. Det afgørende spørgsmål er, om et sådan salg havde været mere fordelagtigt. |
| --- | --- |

(161)

Et andet alternativ, som kunne være interessant at tage i betragtning ville være et direkte salg af bygningerne og grundene. Det afgørende spørgsmål er, om et sådan salg havde været mere fordelagtigt.

7.3.2.1.   Vurdering med inddragelse af vurderingerne af handelsværdien fra 1997 og 2007

| (162) | Ved sammenligning af salg og tilbagelejningshandelens værdi for NEUWOGES og de fordele, som et direkte salg ville have haft, er det centrale spørgsmål, hvilken pris NEUWOGES ville have kunnet opnå ved et »normalt« salg. Her spiller de to vurderinger af handelsværdien fra 1997 og 2007 en vis rolle. |
| --- | --- |

(162)

Ved sammenligning af salg og tilbagelejningshandelens værdi for NEUWOGES og de fordele, som et direkte salg ville have haft, er det centrale spørgsmål, hvilken pris NEUWOGES ville have kunnet opnå ved et »normalt« salg. Her spiller de to vurderinger af handelsværdien fra 1997 og 2007 en vis rolle.

| (163) | Begge vurderinger blev bestilt af NEUWOGES for at få en vurdering af værdien af de omtalte objekter (bygninger og grunde) i 1997. En af vurderingerne blev i 1997 foretaget af en intern sagkyndig, den anden blev foretaget i 2007 med tilbagevirkende kraft af en uafhængig sagkyndig. I vurderingen fra 1997 blev værdien vurderet til [...] EUR, i vurderingen fra 2007 derimod til [...] EUR (107). I begge vurderinger blev bygningerne (1997: [...] EUR; 2007: [...] EUR) og grundene (1997: [...] EUR; 2007: [...] EUR) vurderet særskilt. Begge vurderinger er i det væsentlige baseret på den samme metode (»indtægtsmetoden«). |
| --- | --- |

(163)

Begge vurderinger blev bestilt af NEUWOGES for at få en vurdering af værdien af de omtalte objekter (bygninger og grunde) i 1997. En af vurderingerne blev i 1997 foretaget af en intern sagkyndig, den anden blev foretaget i 2007 med tilbagevirkende kraft af en uafhængig sagkyndig. I vurderingen fra 1997 blev værdien vurderet til [...] EUR, i vurderingen fra 2007 derimod til [...] EUR (107). I begge vurderinger blev bygningerne (1997: [...] EUR; 2007: [...] EUR) og grundene (1997: [...] EUR; 2007: [...] EUR) vurderet særskilt. Begge vurderinger er i det væsentlige baseret på den samme metode (»indtægtsmetoden«).

| (164) | Da vurderingen af handelsværdien fra 2007 først blev foretaget efter indgåelsen af salg og tilbagelejningshandelen, kan den efter Kommissionens opfattelse ikke anvendes som et pålideligt grundlag for bestemmelse af genstandenes værdi i 1997 efter NEUWOGES daværende viden. NEUWOGES kunne jo ikke basere deres beslutning om, hvorvidt de skulle indgå salg og tilbagelejningshandelen med BAVARIA, på en vurdering fremstillet med tilbagevirkende kraft i 2007. |
| --- | --- |

(164)

Da vurderingen af handelsværdien fra 2007 først blev foretaget efter indgåelsen af salg og tilbagelejningshandelen, kan den efter Kommissionens opfattelse ikke anvendes som et pålideligt grundlag for bestemmelse af genstandenes værdi i 1997 efter NEUWOGES daværende viden. NEUWOGES kunne jo ikke basere deres beslutning om, hvorvidt de skulle indgå salg og tilbagelejningshandelen med BAVARIA, på en vurdering fremstillet med tilbagevirkende kraft i 2007.

| (165) | Kommissionen mener dog heller ikke, at vurderingen af handelsværdien fra 1997 kan anvendes som en pålidelig indikator for ejendommens værdi i 1997 efter NEUWOGES daværende viden. Som det blev konkluderet i den formelle undersøgelsesprocedure, var NEUWOGES' ledelse helt bevidst om, at vurderingen fra 1997 på tidspunktet for indgåelsen af de omtalte kontrakter ikke kunne betragtes som pålideligt vurderingsgrundlag. Med hensyn hertil er de følgende konstateringer relevante:






  a) | Leje
  Vurderingen af handelsværdien fra 1997 tog udgangspunkt i en leje på mellem [...] EUR/m2 og [...] EUR/m2. Samtidig blev de fra 1. januar 1998 gældende officielle gennemsnitlige huslejer og data for gennemsnitlige huslejer fra 1997 for byen Neubrandenburg anslået til mellem 3,90 EUR/m2 og 4,38 EUR/m2 for renoverede lejligheder. Som et stort ejendomsselskab med aktiviteter i Neubrandenburg måtte NEUWOGES nødvendigvis have haft kendskab til de gennemsnitlige huslejer i Neubrandenburg. Derfor må NEUWOGES have baseret vurderingen af ejendommen på disse oplysninger. Faktisk var salg og tilbagelejningshandelen for tiden efter renoveringen (fra 1999, dvs. ca. to år efter at de data, som dannede grundlag for de første officielle gennemsnitlige huslejer, blev indsamlet) baseret på en leje på gennemsnitlig [...] EUR/m2, hvilket også var i overensstemmelse med de officielle gennemsnitlige huslejer. |
| --- | --- | --- |

(165)

Kommissionen mener dog heller ikke, at vurderingen af handelsværdien fra 1997 kan anvendes som en pålidelig indikator for ejendommens værdi i 1997 efter NEUWOGES daværende viden. Som det blev konkluderet i den formelle undersøgelsesprocedure, var NEUWOGES' ledelse helt bevidst om, at vurderingen fra 1997 på tidspunktet for indgåelsen af de omtalte kontrakter ikke kunne betragtes som pålideligt vurderingsgrundlag. Med hensyn hertil er de følgende konstateringer relevante:

a)

Leje

Vurderingen af handelsværdien fra 1997 tog udgangspunkt i en leje på mellem [...] EUR/m2 og [...] EUR/m2. Samtidig blev de fra 1. januar 1998 gældende officielle gennemsnitlige huslejer og data for gennemsnitlige huslejer fra 1997 for byen Neubrandenburg anslået til mellem 3,90 EUR/m2 og 4,38 EUR/m2 for renoverede lejligheder. Som et stort ejendomsselskab med aktiviteter i Neubrandenburg måtte NEUWOGES nødvendigvis have haft kendskab til de gennemsnitlige huslejer i Neubrandenburg. Derfor må NEUWOGES have baseret vurderingen af ejendommen på disse oplysninger. Faktisk var salg og tilbagelejningshandelen for tiden efter renoveringen (fra 1999, dvs. ca. to år efter at de data, som dannede grundlag for de første officielle gennemsnitlige huslejer, blev indsamlet) baseret på en leje på gennemsnitlig [...] EUR/m2, hvilket også var i overensstemmelse med de officielle gennemsnitlige huslejer.

| b) | Renoveringsudgifter
  Mens vurderingen af handelsværdien blev foretaget i foråret 1997 og tog udgangspunkt i renoveringsudgifter på i alt [...] EUR, angav NEUWOGES-ledelsen på samme tidspunkt (marts 1997) i et brev til BAVARIA, at de vurderede renoveringsudgifterne til at være [...] EUR. Det er dermed åbenlyst, at NEUWOGES var bevidst om, at de nødvendige renoveringsudgifter i vurderingen fra 1997 blev undervurderet betydeligt. Det mellem BAVARIA og NEUWOGES' datterselskab, BRG, aftalte engangsbeløb for renoveringen af ejendommen var endda betydeligt højere ([...] EUR), hvilket kan vurderes som et tegn på, at NEUWOGES ved indgåelsen af kontrakterne med BAVARIA var bevidst om, at renoveringsudgifterne i vurderingen fra 1997 var sat næsten 10 mio. EUR for lavt. |
| --- | --- |

b)

Renoveringsudgifter

Mens vurderingen af handelsværdien blev foretaget i foråret 1997 og tog udgangspunkt i renoveringsudgifter på i alt [...] EUR, angav NEUWOGES-ledelsen på samme tidspunkt (marts 1997) i et brev til BAVARIA, at de vurderede renoveringsudgifterne til at være [...] EUR. Det er dermed åbenlyst, at NEUWOGES var bevidst om, at de nødvendige renoveringsudgifter i vurderingen fra 1997 blev undervurderet betydeligt. Det mellem BAVARIA og NEUWOGES' datterselskab, BRG, aftalte engangsbeløb for renoveringen af ejendommen var endda betydeligt højere ([...] EUR), hvilket kan vurderes som et tegn på, at NEUWOGES ved indgåelsen af kontrakterne med BAVARIA var bevidst om, at renoveringsudgifterne i vurderingen fra 1997 var sat næsten 10 mio. EUR for lavt.

| c) | Restlevetid
  I vurderingen af handelsværdien fra 1997 blev der med henblik på den planlagte renovering generelt regnet med en restlevetid på mellem 55 og 70 år. Hertil skal det dog bemærkes, at de i vurderingen fra 1997 lavt skønnede renoveringsudgifter ikke uden videre er forenelige med antagelsen om, at renoveringen ville forlænge bygningernes restlevetid betydeligt. |
| --- | --- |

c)

Restlevetid

I vurderingen af handelsværdien fra 1997 blev der med henblik på den planlagte renovering generelt regnet med en restlevetid på mellem 55 og 70 år. Hertil skal det dog bemærkes, at de i vurderingen fra 1997 lavt skønnede renoveringsudgifter ikke uden videre er forenelige med antagelsen om, at renoveringen ville forlænge bygningernes restlevetid betydeligt.

| d) | Grundenes værdi
  Det kan konstateres, at der i vurderingen af handelsværdien fra 1997 ikke blev taget hensyn til visse faktorer, som mindsker værdien, ved vurderingen af de omtalte grunde (i vurderingen fra 2007 blev de dog inddraget). Til disse faktorer hører blandt andet bestående infrastruktur, som ikke kan bevæges eller fjernes (spildevandssystem, kanaler) eller også grundens ugunstige form. Som regel medfører dette en lavere værdi. Som ejer af grundene måtte disse faktorer have været NEUWOGES bekendt. Følgelig måtte de også have vidst, at værdien af grundene i vurderingen fra 1997 var sat for højt. |
| --- | --- |

d)

Grundenes værdi

Det kan konstateres, at der i vurderingen af handelsværdien fra 1997 ikke blev taget hensyn til visse faktorer, som mindsker værdien, ved vurderingen af de omtalte grunde (i vurderingen fra 2007 blev de dog inddraget). Til disse faktorer hører blandt andet bestående infrastruktur, som ikke kan bevæges eller fjernes (spildevandssystem, kanaler) eller også grundens ugunstige form. Som regel medfører dette en lavere værdi. Som ejer af grundene måtte disse faktorer have været NEUWOGES bekendt. Følgelig måtte de også have vidst, at værdien af grundene i vurderingen fra 1997 var sat for højt.

| (166) | Sammenfattende kan det konstateres, at der var dokumentation for, at NEUWOGES var bevidst om, at nogle af de centrale antagelser, som vurderingen af handelsværdien fra 1997 var baseret på, særlig med hensyn til renoveringsudgifterne, ikke var holdbare. Derfor kommer Kommissionen til den konklusion, at vurderingen fra 1997 ikke giver nogen pålidelige oplysninger om værdien af genstandene i 1997 efter NEUWOGES daværende viden. |
| --- | --- |

(166)

Sammenfattende kan det konstateres, at der var dokumentation for, at NEUWOGES var bevidst om, at nogle af de centrale antagelser, som vurderingen af handelsværdien fra 1997 var baseret på, særlig med hensyn til renoveringsudgifterne, ikke var holdbare. Derfor kommer Kommissionen til den konklusion, at vurderingen fra 1997 ikke giver nogen pålidelige oplysninger om værdien af genstandene i 1997 efter NEUWOGES daværende viden.

| (167) | Desuden mener Kommissionen, at en markedsøkonomisk aktør, som havde befundet sig i samme situation som NEUWOGES på grundlag af de oplysninger, som NEUWOGES havde til rådighed på det relevante tidspunkt ved ex ante-skønnet af ejendomsværdien, sandsynligvis ville være kommet til et resultat, som ville ligne det resultat, som fremgår af vurderingen med tilbagevirkende kraft fra 2007. Som det også skete i den vurdering fra 2007, som blev foretaget med tilbagevirkende kraft, havde en markedsøkonomisk aktør i samme situation som NEUWOGES baseret sine ex ante-forventninger med hensyn til den mulige lejeindtægt på relevante gennemsnitlige lejer. Den ville have anslået renoveringsudgifter, som ville have været tættere på det mellem BAVARIA og BRG aftalte beløb, og tilpasset grundenes værdi under hensyntagen til de bekendte faktorer, som mindskede værdien. Desuden ville en markedsøkonomisk aktør i samme situation som NEUWOGES i lyset af de planlagte renoveringsforanstaltninger og med sammenlignelige oplysninger omhyggeligt have undersøgt restlevetiden (som det også skete i vurderingen fra 2007), således at det på fornuftig vis kan konkluderes, at en markedsøkonomisk aktør i samme situation som NEUWOGES ville have baseret sin vurdering på et skøn af restlevetiden, som lå tæt på det, der blev foretaget i vurderingen med tilbagevirkende kraft fra 2007. |
| --- | --- |

(167)

Desuden mener Kommissionen, at en markedsøkonomisk aktør, som havde befundet sig i samme situation som NEUWOGES på grundlag af de oplysninger, som NEUWOGES havde til rådighed på det relevante tidspunkt ved ex ante-skønnet af ejendomsværdien, sandsynligvis ville være kommet til et resultat, som ville ligne det resultat, som fremgår af vurderingen med tilbagevirkende kraft fra 2007. Som det også skete i den vurdering fra 2007, som blev foretaget med tilbagevirkende kraft, havde en markedsøkonomisk aktør i samme situation som NEUWOGES baseret sine ex ante-forventninger med hensyn til den mulige lejeindtægt på relevante gennemsnitlige lejer. Den ville have anslået renoveringsudgifter, som ville have været tættere på det mellem BAVARIA og BRG aftalte beløb, og tilpasset grundenes værdi under hensyntagen til de bekendte faktorer, som mindskede værdien. Desuden ville en markedsøkonomisk aktør i samme situation som NEUWOGES i lyset af de planlagte renoveringsforanstaltninger og med sammenlignelige oplysninger omhyggeligt have undersøgt restlevetiden (som det også skete i vurderingen fra 2007), således at det på fornuftig vis kan konkluderes, at en markedsøkonomisk aktør i samme situation som NEUWOGES ville have baseret sin vurdering på et skøn af restlevetiden, som lå tæt på det, der blev foretaget i vurderingen med tilbagevirkende kraft fra 2007.

| (168) | Dermed mener Kommissionen, at en markedsøkonomisk aktør i samme situation som NEUWOGES på fornuftig vis ville have anslået værdien af genstandene for kontrakterne før indgåelsen af salg og tilbagelejningshandelen til ca. [...] EUR (som i vurderingen fra 2007). |
| --- | --- |

(168)

Dermed mener Kommissionen, at en markedsøkonomisk aktør i samme situation som NEUWOGES på fornuftig vis ville have anslået værdien af genstandene for kontrakterne før indgåelsen af salg og tilbagelejningshandelen til ca. [...] EUR (som i vurderingen fra 2007).

7.3.2.2.   Sammenligning af alternativerne direkte salg og salg og tilbagelejning

| (169) | Der mindes om, at den samlede værdi af salg og tilbagelejningshandelen for NEUWOGES var [...] EUR. Den foregående analyse har vist, at NEUWOGES realistisk set havde måttet tage udgangspunkt i en værdi på [...] EUR, hvilket kun ligger [...] % over salg og tilbagelejningshandelens værdi. Denne lille difference betyder dog ikke, at en markedsøkonomisk aktør nødvendigvis ville have bestemt sig for et direkte salg.






  a) | Det må dog ikke glemmes, at det omtalte alternativ med et direkte salg gjaldt et salg af bygningerne samt de pågældende grunde, hvorimod BAVARIA kun købte bygningerne og kun erhvervede brugsret til jorden i en periode på 75 år. Grundene som sådan forblev NEUWOGES' ejendom. Værdien af grundene alene ville af NEUWOGES være blevet fastsat til en værdi på [...] EUR (som det også var tilfældet i vurderingen fra 2007). Det er svært at sætte et tal på den værdi, som NEUWOGES kunne beholde ved ikke at sælge grundene og kun udleje brugsretten. Det kan dog formodes, det ville retfærdiggøre en noget lavere transaktionspris, hvis NEUWOGES havde beholdt grundene i deres ejendom. |
| --- | --- | --- |

(169)

Der mindes om, at den samlede værdi af salg og tilbagelejningshandelen for NEUWOGES var [...] EUR. Den foregående analyse har vist, at NEUWOGES realistisk set havde måttet tage udgangspunkt i en værdi på [...] EUR, hvilket kun ligger [...] % over salg og tilbagelejningshandelens værdi. Denne lille difference betyder dog ikke, at en markedsøkonomisk aktør nødvendigvis ville have bestemt sig for et direkte salg.

a)

Det må dog ikke glemmes, at det omtalte alternativ med et direkte salg gjaldt et salg af bygningerne samt de pågældende grunde, hvorimod BAVARIA kun købte bygningerne og kun erhvervede brugsret til jorden i en periode på 75 år. Grundene som sådan forblev NEUWOGES' ejendom. Værdien af grundene alene ville af NEUWOGES være blevet fastsat til en værdi på [...] EUR (som det også var tilfældet i vurderingen fra 2007). Det er svært at sætte et tal på den værdi, som NEUWOGES kunne beholde ved ikke at sælge grundene og kun udleje brugsretten. Det kan dog formodes, det ville retfærdiggøre en noget lavere transaktionspris, hvis NEUWOGES havde beholdt grundene i deres ejendom.

| b) | For det andet kan det konstateres, at der består nogen tvivl om, hvorvidt den pris, som en markedsøkonomisk aktør i samme situation som NEUWOGES ville have skønnet, ville kunne opnås. Det eneste konkrete købstilbud, som NEUWOGES har fremlagt oplysninger om, blev indleveret af firmaet Felske-Immobilien, som åbenbart havde tilbudt en pris på [...] EUR/m2, hvilket ville have givet en samlet købspris på [...] EUR (108). Dette tilbud lå mere end 1 mio. EUR under den pris, som en markedsøkonomisk aktør i samme situation som NEUWOGES ville have skønnet. |
| --- | --- |

b)

For det andet kan det konstateres, at der består nogen tvivl om, hvorvidt den pris, som en markedsøkonomisk aktør i samme situation som NEUWOGES ville have skønnet, ville kunne opnås. Det eneste konkrete købstilbud, som NEUWOGES har fremlagt oplysninger om, blev indleveret af firmaet Felske-Immobilien, som åbenbart havde tilbudt en pris på [...] EUR/m2, hvilket ville have givet en samlet købspris på [...] EUR (108). Dette tilbud lå mere end 1 mio. EUR under den pris, som en markedsøkonomisk aktør i samme situation som NEUWOGES ville have skønnet.

| c) | For det tredje har NEUWOGES ved vurderingen af den i forbindelse med GVV mulige indtjente fortjeneste fejlagtigt kun beregnet fortjenesten frem til og med 2027. Men da løbetiden for GVV'en var 30 år fra renoveringsopgavernes færdiggørelse (dvs. 30 år fra starten af 1999), skulle fortjenesterne frem til og med 2028 have været inddraget i beregningerne. Ved en sådan ændring af skønnet ville værdien af salg og tilbagelejningshandelen stige. |
| --- | --- |

c)

For det tredje har NEUWOGES ved vurderingen af den i forbindelse med GVV mulige indtjente fortjeneste fejlagtigt kun beregnet fortjenesten frem til og med 2027. Men da løbetiden for GVV'en var 30 år fra renoveringsopgavernes færdiggørelse (dvs. 30 år fra starten af 1999), skulle fortjenesterne frem til og med 2028 have været inddraget i beregningerne. Ved en sådan ændring af skønnet ville værdien af salg og tilbagelejningshandelen stige.

| d) | Ved beregningen af nutidsværdien af den leje, som BAVARIA fremover skulle betale til NEUWOGES, blev det for nemheds skyld antaget, at leveomkostningerne forblev uforandret, og at betalingerne dermed ikke skulle tilpasses. Det er dog mere realistisk af gå ud fra en generel stigning i leveomkostningerne, således at de fremtidige betalinger sandsynligvis ville have været højere end antaget. Dette ville også have medført en højere værdi af kontrakten. |
| --- | --- |

d)

Ved beregningen af nutidsværdien af den leje, som BAVARIA fremover skulle betale til NEUWOGES, blev det for nemheds skyld antaget, at leveomkostningerne forblev uforandret, og at betalingerne dermed ikke skulle tilpasses. Det er dog mere realistisk af gå ud fra en generel stigning i leveomkostningerne, således at de fremtidige betalinger sandsynligvis ville have været højere end antaget. Dette ville også have medført en højere værdi af kontrakten.

| (170) | Set i lyset af disse overvejelser må det konkluderes, at det økonomisk set var fornuftigt at foretrække salg og tilbagelejningshandelen frem for at forsøge sig med et direkte salg. |
| --- | --- |

(170)

Set i lyset af disse overvejelser må det konkluderes, at det økonomisk set var fornuftigt at foretrække salg og tilbagelejningshandelen frem for at forsøge sig med et direkte salg.

7.3.3.   Konklusion

| (171) | Sammenligner man værdien af salg og tilbagelejningshandelen for NEUWOGES med værdien af andre alternativer, må konklusionen lyde, at handelen var udformet på en sådan måde, at en markedsøkonomisk aktør også ville have gennemført handelen. |
| --- | --- |

(171)

Sammenligner man værdien af salg og tilbagelejningshandelen for NEUWOGES med værdien af andre alternativer, må konklusionen lyde, at handelen var udformet på en sådan måde, at en markedsøkonomisk aktør også ville have gennemført handelen.

7.4.   BENCHMARKING

| (172) | Efter at det nu kunne konstateres, at beslutningen om at indgå en salg og tilbagelejningshandel frem for alternative løsninger virkelig svarede til en markedsøkonomisk aktørs adfærd, har Kommissionen af forsigtighedsgrunde ligeledes undersøgt, om handelen svarer til andre kontrakter, som kunne observeres på det relevante tidspunkt på det relevante marked, og om der er andre tegn, som understøtter Kommissionens konklusion, at salg og tilbagelejningshandelen er i overensstemmelse med princippet om den markedsøkonomiske aktør. |
| --- | --- |

(172)

Efter at det nu kunne konstateres, at beslutningen om at indgå en salg og tilbagelejningshandel frem for alternative løsninger virkelig svarede til en markedsøkonomisk aktørs adfærd, har Kommissionen af forsigtighedsgrunde ligeledes undersøgt, om handelen svarer til andre kontrakter, som kunne observeres på det relevante tidspunkt på det relevante marked, og om der er andre tegn, som understøtter Kommissionens konklusion, at salg og tilbagelejningshandelen er i overensstemmelse med princippet om den markedsøkonomiske aktør.

| (173) | De tilgængelige oplysninger om sammenlignelige handler om salg og tilbagelejningsaftaler, som blev indgået af BAVARIA på nogenlunde samme tidspunkt, som de omtalte foranstaltninger blev truffet. De tilsvarende kontrakter kunne give anledning til formodninger om, at også andre erhvervsdrivende på markedet, inklusiv private virksomheder, ville have besluttet sig for denne type salg og tilbagelejningshandler, hvilket kunne udlægges som et tegn på markedspraksis (afsnit 7.4.1). Derudover kunne den af NEUWOGES gennemførte begrænsede udbudsprocedure og sammenligningen med andre finansieringshandler også give oplysninger om, hvorvidt de omtalte handler følger den almene praksis på markedet (afsnit 7.4.2 og 7.4.3). |
| --- | --- |

(173)

De tilgængelige oplysninger om sammenlignelige handler om salg og tilbagelejningsaftaler, som blev indgået af BAVARIA på nogenlunde samme tidspunkt, som de omtalte foranstaltninger blev truffet. De tilsvarende kontrakter kunne give anledning til formodninger om, at også andre erhvervsdrivende på markedet, inklusiv private virksomheder, ville have besluttet sig for denne type salg og tilbagelejningshandler, hvilket kunne udlægges som et tegn på markedspraksis (afsnit 7.4.1). Derudover kunne den af NEUWOGES gennemførte begrænsede udbudsprocedure og sammenligningen med andre finansieringshandler også give oplysninger om, hvorvidt de omtalte handler følger den almene praksis på markedet (afsnit 7.4.2 og 7.4.3).

7.4.1.   Eksempler på kontrakter

| (174) | Til sammenligning blev der inddraget kontrakter fra tre sammenlignelige handler ([...]). Dog kan kun [...]- og [...]-kontrakten inddrages, fordi kun de blev indgået på nogenlunde samme tidspunkt som salg og tilbagelejningshandelen mellem BAVARIA og NEUWOGES. Først skal det gøres klart, at begge handler til sammenligning adskiller sig fra den omtalte handel med hensyn til løbetid, indeksering af den faste leasingafgift og renovering. NEUWOGES påpeger især forskellen i indekseringen ([...]: 1,5 % pr. år, [...]: tilpasning til udviklingen i leveomkostninger) for at bevise, at GVV'en indeholder bestemmelser, som ikke er i overensstemmelse med praksis på markedet på det relevante tidspunkt (1997/1998). |
| --- | --- |

(174)

Til sammenligning blev der inddraget kontrakter fra tre sammenlignelige handler ([...]). Dog kan kun [...]- og [...]-kontrakten inddrages, fordi kun de blev indgået på nogenlunde samme tidspunkt som salg og tilbagelejningshandelen mellem BAVARIA og NEUWOGES. Først skal det gøres klart, at begge handler til sammenligning adskiller sig fra den omtalte handel med hensyn til løbetid, indeksering af den faste leasingafgift og renovering. NEUWOGES påpeger især forskellen i indekseringen ([...]: 1,5 % pr. år, [...]: tilpasning til udviklingen i leveomkostninger) for at bevise, at GVV'en indeholder bestemmelser, som ikke er i overensstemmelse med praksis på markedet på det relevante tidspunkt (1997/1998).

| (175) | BAVARIA fremhæver [...]- og [...]-handlerne som eksempler på anvendelsen af deres »Leasingmodells Immobilien« (109), hvilket lader formode, at bestemmelserne i disse kontrakter blev fastlagt på grundlag af beregninger, som ligner de beregninger, som NEUWOGES' og BAVARIAs salg og tilbagelejningshandel er baseret på. |
| --- | --- |

(175)

BAVARIA fremhæver [...]- og [...]-handlerne som eksempler på anvendelsen af deres »Leasingmodells Immobilien« (109), hvilket lader formode, at bestemmelserne i disse kontrakter blev fastlagt på grundlag af beregninger, som ligner de beregninger, som NEUWOGES' og BAVARIAs salg og tilbagelejningshandel er baseret på.

| (176) | Som allerede nævnt ovenfor (se betragtning 131) kunne NEUWOGES frit vælge kontraktparametrene inden for rammerne af den af BAVARIA tilbudte leasingmodel. Dermed havde NEUWOGES mulighed for at vælge en lavere indeksering eller fratrække højere udgifter. Konsekvensen havde naturligvis været en lavere forudbetaling. Man må formode, at dette også gjaldt for [...] og [...]. |
| --- | --- |

(176)

Som allerede nævnt ovenfor (se betragtning 131) kunne NEUWOGES frit vælge kontraktparametrene inden for rammerne af den af BAVARIA tilbudte leasingmodel. Dermed havde NEUWOGES mulighed for at vælge en lavere indeksering eller fratrække højere udgifter. Konsekvensen havde naturligvis været en lavere forudbetaling. Man må formode, at dette også gjaldt for [...] og [...].

| (177) | Da kontraktparterne åbenbart frit kunne vælge handelens præcise parametre inden for rammerne af den af BAVARIA tilbudte model, synes det ikke at have central betydning for vurderingen af NEUWOGES' og BAVARIAs salg og tilbagelejningshandels overensstemmelse med praksis på markedet, om de af NEUWOGES valgte parametre var identiske med de parametre, som blev valgt af parterne som var del af [...]- og [...]-handelen. Valget af parametre var kun konsekvensen af strategiske forretningsbeslutninger foretaget af de involverede parter. Det er vigtigere, at alle disse handler var baseret på den samme transaktionsmodel. |
| --- | --- |

(177)

Da kontraktparterne åbenbart frit kunne vælge handelens præcise parametre inden for rammerne af den af BAVARIA tilbudte model, synes det ikke at have central betydning for vurderingen af NEUWOGES' og BAVARIAs salg og tilbagelejningshandels overensstemmelse med praksis på markedet, om de af NEUWOGES valgte parametre var identiske med de parametre, som blev valgt af parterne som var del af [...]- og [...]-handelen. Valget af parametre var kun konsekvensen af strategiske forretningsbeslutninger foretaget af de involverede parter. Det er vigtigere, at alle disse handler var baseret på den samme transaktionsmodel.

| (178) | Såfremt [...]-kontrakten og [...]-kontrakten var baseret på den samme beregningsmodel, hvad der er nogen grund til at betvivle i lyset af de tilgængelige oplysninger, kan der drages den konklusion, at den transaktionsmodel, som også var grundlag for NEUWOGES-transaktionen, er i overensstemmelse med praksis på markedet. Betydningsfuldt i denne sammenhængt er det, at »Leasingmodell Immobilien« åbenbart lige så ofte blev valgt af offentlige virksomheder([...]) som af private virksomheder ([...]), og dette både af virksomheder, som ville drage fordel af støtte i henhold til AHG'en, og af parter, som ikke hørte ind under denne lov. |
| --- | --- |

(178)

Såfremt [...]-kontrakten og [...]-kontrakten var baseret på den samme beregningsmodel, hvad der er nogen grund til at betvivle i lyset af de tilgængelige oplysninger, kan der drages den konklusion, at den transaktionsmodel, som også var grundlag for NEUWOGES-transaktionen, er i overensstemmelse med praksis på markedet. Betydningsfuldt i denne sammenhængt er det, at »Leasingmodell Immobilien« åbenbart lige så ofte blev valgt af offentlige virksomheder([...]) som af private virksomheder ([...]), og dette både af virksomheder, som ville drage fordel af støtte i henhold til AHG'en, og af parter, som ikke hørte ind under denne lov.

7.4.2.   Udbudsprocedure

7.4.2.1.   Baggrund

| (179) | Som allerede nævnt har NEUWOGES med hensyn til privatiseringen af de senere til BAVARIA solgte bygninger ikke gennemført en i fuldt omfang åben, gennemsigtig, betingelses- og diskrimineringsfri udbudsprocedure. Alligevel opfordrede NEUWOGES oprindeligt 72 potentielle købere til at afgive et tilbud. NEUWOGES hævder, at disse købere blev udvalgt mere eller mindre tilfældigt, og at udvalget ikke kunne anses for at være repræsentativt for det samlede marked. Efter afsendelse af disse første opfordringer til interesse tilkendegivelser opstod der flere kontakter, blandt andet med BAVARIA, som der ikke var skrevet til oprindeligt. |
| --- | --- |

(179)

Som allerede nævnt har NEUWOGES med hensyn til privatiseringen af de senere til BAVARIA solgte bygninger ikke gennemført en i fuldt omfang åben, gennemsigtig, betingelses- og diskrimineringsfri udbudsprocedure. Alligevel opfordrede NEUWOGES oprindeligt 72 potentielle købere til at afgive et tilbud. NEUWOGES hævder, at disse købere blev udvalgt mere eller mindre tilfældigt, og at udvalget ikke kunne anses for at være repræsentativt for det samlede marked. Efter afsendelse af disse første opfordringer til interesse tilkendegivelser opstod der flere kontakter, blandt andet med BAVARIA, som der ikke var skrevet til oprindeligt.

7.4.2.2.   Resultat af udbudsproceduren

| (180) | Af de indsendte tilbud, hvis antal er ukendt, blev fem betragtet som »brugbare« (110). To af dem blev dog afvist, fordi de potentielle købere af tidsmæssige årsager ikke så sig i stand til at fremlægge et fuldstændigt tilbud. Derudover blev to tilbud afvist af økonomiske grunde. Det femte tilbud — fremlagt af Felske-Immobilien — blev afvist, fordi den tilbudte pris blev anset for at være for lav (Felske havde tilbudt en pris på [...] EUR/m2, hvilket svarer til en samlet pris på [...] EUR). Ud over de fem nævnte tilbud blev der også fremsendt tre yderligere tilbud — et fra BAVARIA og to fra andre tilbudsgivere, som ikke var blevet opfordret til at byde. Der blev også indledt forhandlinger med en af de to andre tilbudsgivere, som have forelagt et tilbud. Dog blev også dette tilbud til sidst afvist af ikke nærmere bestemte økonomiske grunde (111). |
| --- | --- |

(180)

Af de indsendte tilbud, hvis antal er ukendt, blev fem betragtet som »brugbare« (110). To af dem blev dog afvist, fordi de potentielle købere af tidsmæssige årsager ikke så sig i stand til at fremlægge et fuldstændigt tilbud. Derudover blev to tilbud afvist af økonomiske grunde. Det femte tilbud — fremlagt af Felske-Immobilien — blev afvist, fordi den tilbudte pris blev anset for at være for lav (Felske havde tilbudt en pris på [...] EUR/m2, hvilket svarer til en samlet pris på [...] EUR). Ud over de fem nævnte tilbud blev der også fremsendt tre yderligere tilbud — et fra BAVARIA og to fra andre tilbudsgivere, som ikke var blevet opfordret til at byde. Der blev også indledt forhandlinger med en af de to andre tilbudsgivere, som have forelagt et tilbud. Dog blev også dette tilbud til sidst afvist af ikke nærmere bestemte økonomiske grunde (111).

| (181) | Efter afslutning af forhandlingerne skulle kontrakterne godkendes af NEUWOGES-bestyrelsen. Ved fremlæggelse af kontrakterne for bestyrelsen argumenterede ledelsen for, at der ikke kunne opnås en højere salgspris, da kontrakterne kun omhandlede muligheden for udlejning af grundene (og ikke et direkte salg), at BRG ville få til opgave at udføre renoveringsopgaverne, og at NEUWOGES ville drive bygningerne i yderligere 30 år (112). Til spørgsmålet om forskellen i sammenligningen med vurderingen fra 1997 forklarede ledelsen igen, at der ikke ville kunne opnås en højere pris for handelen (113). |
| --- | --- |

(181)

Efter afslutning af forhandlingerne skulle kontrakterne godkendes af NEUWOGES-bestyrelsen. Ved fremlæggelse af kontrakterne for bestyrelsen argumenterede ledelsen for, at der ikke kunne opnås en højere salgspris, da kontrakterne kun omhandlede muligheden for udlejning af grundene (og ikke et direkte salg), at BRG ville få til opgave at udføre renoveringsopgaverne, og at NEUWOGES ville drive bygningerne i yderligere 30 år (112). Til spørgsmålet om forskellen i sammenligningen med vurderingen fra 1997 forklarede ledelsen igen, at der ikke ville kunne opnås en højere pris for handelen (113).

7.4.2.3.   Vurdering

| (182) | Udbudsproceduren kan godt nok ikke betegnes som åben, gennemsigtig, betingelses- og diskrimineringsfri, men den giver mulighed for at drage visse konklusioner om tilbudssituationen på markedet. Det er i den forbindelse også relevant, at der blev indsendt en række uopfordrede tilbud. Det beviser, at også potentielle købere, som ikke var blandt de oprindelige 72 virksomheder, som blev kontaktet, fik kendskab til proceduren og kunne deltage i denne. |
| --- | --- |

(182)

Udbudsproceduren kan godt nok ikke betegnes som åben, gennemsigtig, betingelses- og diskrimineringsfri, men den giver mulighed for at drage visse konklusioner om tilbudssituationen på markedet. Det er i den forbindelse også relevant, at der blev indsendt en række uopfordrede tilbud. Det beviser, at også potentielle købere, som ikke var blandt de oprindelige 72 virksomheder, som blev kontaktet, fik kendskab til proceduren og kunne deltage i denne.

| (183) | NEUWOGES' vurdering af tilbuddene viser, at tilbuddet fra BAVARIA på det relevante tidspunkt (1997/1998) af NEUWOGES blev anset for at være det bedste af de på markedet tilgængelige tilbud. NEUWOGES' argument om, at Felske-tilbuddet som minimum var mere fordelagtigt, holder ikke. Godt nok lå den af Felske tilbudte pris ([...] EUR) over forudbetalingen fra BAVARIA ([...] EUR), men der skal huskes på, at salg og tilbagelejningshandelen skal ses som en samlet handel, og at dens samlede værdi ([...] EUR) lå over den pris, som Felske tilbød. |
| --- | --- |

(183)

NEUWOGES' vurdering af tilbuddene viser, at tilbuddet fra BAVARIA på det relevante tidspunkt (1997/1998) af NEUWOGES blev anset for at være det bedste af de på markedet tilgængelige tilbud. NEUWOGES' argument om, at Felske-tilbuddet som minimum var mere fordelagtigt, holder ikke. Godt nok lå den af Felske tilbudte pris ([...] EUR) over forudbetalingen fra BAVARIA ([...] EUR), men der skal huskes på, at salg og tilbagelejningshandelen skal ses som en samlet handel, og at dens samlede værdi ([...] EUR) lå over den pris, som Felske tilbød.

| (184) | I lyset af disse forklaringer kan det konstateres, at udbudsproceduren godt nok ikke var tilstrækkelig til alene at kunne gælde som bevis for, at BAVARIA-tilbuddet var det bedste af de tilgængelige tilbud på markedet, men det tyder dog stærkt herpå. I hvert fald giver den begrænsede udbudsprocedure ingen begrundede henvisninger til, at NEUWOGES på det relevante tidspunkt (1997/1998) havde modtaget et bedre tilbud. |
| --- | --- |

(184)

I lyset af disse forklaringer kan det konstateres, at udbudsproceduren godt nok ikke var tilstrækkelig til alene at kunne gælde som bevis for, at BAVARIA-tilbuddet var det bedste af de tilgængelige tilbud på markedet, men det tyder dog stærkt herpå. I hvert fald giver den begrænsede udbudsprocedure ingen begrundede henvisninger til, at NEUWOGES på det relevante tidspunkt (1997/1998) havde modtaget et bedre tilbud.

7.4.3.   Andre typer af handler på det relevante tidspunkt

7.4.3.1.   Vurderingsramme

| (185) | Det er en hjælp at undersøge den omtalte handel på grundlag af andre lignende handler, som blev udbudt på markedet på det pågældende tidspunkt (1997/1998). |
| --- | --- |

(185)

Det er en hjælp at undersøge den omtalte handel på grundlag af andre lignende handler, som blev udbudt på markedet på det pågældende tidspunkt (1997/1998).

| (186) | Ved den omtalte handel er der tale om en typisk salg og tilbagelejningshandel. Salg og tilbagelejningsaftaler er i deres natur finansieringstransaktioner. Med købet af en ejendom fra leasingtageren forsyner leasinggiveren leasingtageren med likvide midler eller finansierer større investeringer så som renovering af gamle bygninger. For fortsat at kunne anvende ejendommen til erhvervsmæssige eller andre formål, leaser leasingtageren ejendommen tilbage, hvorved leasinggiverens investering tjener sig (helt eller delvist) ind i løbet af leasingkontraktens løbetid. |
| --- | --- |

(186)

Ved den omtalte handel er der tale om en typisk salg og tilbagelejningshandel. Salg og tilbagelejningsaftaler er i deres natur finansieringstransaktioner. Med købet af en ejendom fra leasingtageren forsyner leasinggiveren leasingtageren med likvide midler eller finansierer større investeringer så som renovering af gamle bygninger. For fortsat at kunne anvende ejendommen til erhvervsmæssige eller andre formål, leaser leasingtageren ejendommen tilbage, hvorved leasinggiverens investering tjener sig (helt eller delvist) ind i løbet af leasingkontraktens løbetid.

| (187) | Som finansieringstransaktion har en salg og tilbagelejningsaftale en vis lighed med banklån og realkreditlån. Der er dog også et par vigtige forskelle, som ikke må glemmes. En salg og tilbagelejningshandel gør det muligt for sælgeren/leasingtageren at finansiere større investeringer og omgående have likvide midler til rådighed uden at skulle bruge egenkapital. Det betyder, at egenkapitalen og de yderligere erhvervede likvide midler står til rådighed for andre investeringer, eller at leasingtageren kan foretage andre investeringer, der ikke ville blive ydet et almindeligt lån til på grund af manglende egenkapital eller en høj gæld. Da køberen/leasinggiveren genfinansierer sin oprindelige investering og skal skabe en fortjeneste, er leasingafgiften som regel noget højere end rentesatsen for et sammenligneligt banklån (forklares yderligere nedenfor). Efter indgåelse af leasingkontrakten skal leasingtageren enten købe ejendommen tilbage eller lade den forblive i leasinggiverens eje, hvor den står til rådighed for videre anvendelse. Det betyder, at leasingafgiften afhænger af ejendommens restværdi efter udløbet af den mellem de to parter indgåede leasingkontrakt. Da det særligt i tilfælde af langsigtede leasingkontrakter ofte er svært at fastsætte restværdien på forhånd, er dette for leasinggiveren en risikofaktor, som afspejles i leasingafgiften. En sådan risiko findes ikke ved almindelige banklån og er begrænset ved realkreditlån. |
| --- | --- |

(187)

Som finansieringstransaktion har en salg og tilbagelejningsaftale en vis lighed med banklån og realkreditlån. Der er dog også et par vigtige forskelle, som ikke må glemmes. En salg og tilbagelejningshandel gør det muligt for sælgeren/leasingtageren at finansiere større investeringer og omgående have likvide midler til rådighed uden at skulle bruge egenkapital. Det betyder, at egenkapitalen og de yderligere erhvervede likvide midler står til rådighed for andre investeringer, eller at leasingtageren kan foretage andre investeringer, der ikke ville blive ydet et almindeligt lån til på grund af manglende egenkapital eller en høj gæld. Da køberen/leasinggiveren genfinansierer sin oprindelige investering og skal skabe en fortjeneste, er leasingafgiften som regel noget højere end rentesatsen for et sammenligneligt banklån (forklares yderligere nedenfor). Efter indgåelse af leasingkontrakten skal leasingtageren enten købe ejendommen tilbage eller lade den forblive i leasinggiverens eje, hvor den står til rådighed for videre anvendelse. Det betyder, at leasingafgiften afhænger af ejendommens restværdi efter udløbet af den mellem de to parter indgåede leasingkontrakt. Da det særligt i tilfælde af langsigtede leasingkontrakter ofte er svært at fastsætte restværdien på forhånd, er dette for leasinggiveren en risikofaktor, som afspejles i leasingafgiften. En sådan risiko findes ikke ved almindelige banklån og er begrænset ved realkreditlån.

| (188) | I det følgende er leasingafgifter og rentesatserne for lån/realkreditlån ikke fuldstændig sammenlignelige. Hvis man sammenligner leasingafgiften for den omtalte handel med de gennemsnitlige rentesatser for lån/realkreditlån på det pågældende tidspunkt (1997/1998), er det ikke muligt entydigt at konstatere, om den forlangte leasingafgift var i overensstemmelse med praksis på markedet på det pågældende tidspunkt (1997/1998). Det er ikke muligt at vurdere, om leasingafgiften var så høj, at ingen markedsøkonomisk aktør ville have indgået handelen. |
| --- | --- |

(188)

I det følgende er leasingafgifter og rentesatserne for lån/realkreditlån ikke fuldstændig sammenlignelige. Hvis man sammenligner leasingafgiften for den omtalte handel med de gennemsnitlige rentesatser for lån/realkreditlån på det pågældende tidspunkt (1997/1998), er det ikke muligt entydigt at konstatere, om den forlangte leasingafgift var i overensstemmelse med praksis på markedet på det pågældende tidspunkt (1997/1998). Det er ikke muligt at vurdere, om leasingafgiften var så høj, at ingen markedsøkonomisk aktør ville have indgået handelen.

7.4.3.2.   Vurdering

| (189) | For den omtalte handel blev leasingafgiften oprindeligt fastlagt til [...] % pr. år af det samlede investeringsvolumen. Med en indeksering af beløbet, som skulle betales med [...] % pr. år, ville leasingafgiften ved slutningen af kontraktens løbetid ligge på [...] %, hvilket svarer til en gennemsnitlig leasingafgift på [...] % pr. år. Hvis NEUWOGES havde besluttet sig for ikke at indeksere leasingafgiften, ville den til sammenligning i løbet af den samlede løbetid på 30 år have været fastsat til [...] % pr. år. »Tillægget« er dermed prisen for beslutningen om at have en lavere leasingafgift i starten af kontraktløbetiden og en højere til sidst i stedet for at betale stabile rater i løbet af den samlede kontraktløbetid. |
| --- | --- |

(189)

For den omtalte handel blev leasingafgiften oprindeligt fastlagt til [...] % pr. år af det samlede investeringsvolumen. Med en indeksering af beløbet, som skulle betales med [...] % pr. år, ville leasingafgiften ved slutningen af kontraktens løbetid ligge på [...] %, hvilket svarer til en gennemsnitlig leasingafgift på [...] % pr. år. Hvis NEUWOGES havde besluttet sig for ikke at indeksere leasingafgiften, ville den til sammenligning i løbet af den samlede løbetid på 30 år have været fastsat til [...] % pr. år. »Tillægget« er dermed prisen for beslutningen om at have en lavere leasingafgift i starten af kontraktløbetiden og en højere til sidst i stedet for at betale stabile rater i løbet af den samlede kontraktløbetid.

| (190) | Der mindes her om, at LG Rostock vurderede leasingafgiften i forhold til rentesatserne i andre handler. Den slog fast, at udviklingen i rentesatserne for realkreditlån over et tidsrum på 30 år var svære at vurdere, men i faser med høje renter skulle der regnes med renter på over 10 %. Den gennemsnitlige af NEUWOGES afkrævede leasingafgift var dermed i overensstemmelse med praksis på markedet. |
| --- | --- |

(190)

Der mindes her om, at LG Rostock vurderede leasingafgiften i forhold til rentesatserne i andre handler. Den slog fast, at udviklingen i rentesatserne for realkreditlån over et tidsrum på 30 år var svære at vurdere, men i faser med høje renter skulle der regnes med renter på over 10 %. Den gennemsnitlige af NEUWOGES afkrævede leasingafgift var dermed i overensstemmelse med praksis på markedet.

| (191) | Der er kun meget generelle data tilgængelige til sammenligning. Især blandt data indsamlet af Deutsche Bundesbank for januar 1998 (tidspunktet, hvor den omtalte handel blev gennemført) kan to typer rentesatser ses som relevante. Som det første er rentesatserne for »Hypothekarkredite auf Wohngrundstücke zu Festzinsen auf 10 Jahre« (»Realkreditlån på beboelsesgrunde med fast rente i 10 år«) af interesse, da NEUWOGES' beboelsesejendomme også blev anvendt til sikring af et lån (uafhængigt af, om et sådan lån opfylder alle formelle forudsætninger for et realkreditlån). Desuden kan rentesatserne for »Langfristige Festzinskredite an Unternehmen und Selbständige von 500 000 bis unter 5 Mio. EUR« (»Langfristede fastforrentede lån til virksomheder og selvstændige fra 500 000 op til 5 mio. EUR«) ligeledes være egnet til en sammenligning, da NEUWOGES kan betragtes som en virksomhed (realkreditlån optages som regel oftere af privatpersoner, som selv bor i ejendommen og ikke lejer den ud). |
| --- | --- |

(191)

Der er kun meget generelle data tilgængelige til sammenligning. Især blandt data indsamlet af Deutsche Bundesbank for januar 1998 (tidspunktet, hvor den omtalte handel blev gennemført) kan to typer rentesatser ses som relevante. Som det første er rentesatserne for »Hypothekarkredite auf Wohngrundstücke zu Festzinsen auf 10 Jahre« (»Realkreditlån på beboelsesgrunde med fast rente i 10 år«) af interesse, da NEUWOGES' beboelsesejendomme også blev anvendt til sikring af et lån (uafhængigt af, om et sådan lån opfylder alle formelle forudsætninger for et realkreditlån). Desuden kan rentesatserne for »Langfristige Festzinskredite an Unternehmen und Selbständige von 500 000 bis unter 5 Mio. EUR« (»Langfristede fastforrentede lån til virksomheder og selvstændige fra 500 000 op til 5 mio. EUR«) ligeledes være egnet til en sammenligning, da NEUWOGES kan betragtes som en virksomhed (realkreditlån optages som regel oftere af privatpersoner, som selv bor i ejendommen og ikke lejer den ud).

| (192) | Ifølge Deutsche Bundesbank lå den gennemsnitlige rentesats for tyske realkreditlån til fast rente på 10 år i januar 1998 på 6,40 % pr. år. Dengang bevægede rentesatserne for denne type lån sig normalt mellem 6,17 % pr. år (undergrænsen) og 6,97 % pr. år (overgrænsen). Ved de langfristede fastforrentede lån lå den gennemsnitlige rentesats i januar 1998 på 6,35 % pr. år, og den bevægede sig inden for en spændvidde på mellem 5,55 % (undergrænsen) og 7,73 % pr. år (overgrænsen). Deutsche Bundesbank giver dog ingen oplysninger om den gennemsnitlige løbetid for et »langfristet« lån. Det kan dog formodes, at den gennemsnitlige løbetid ville ligge på maksimalt 10 år og sandsynligvis derunder (114). |
| --- | --- |

(192)

Ifølge Deutsche Bundesbank lå den gennemsnitlige rentesats for tyske realkreditlån til fast rente på 10 år i januar 1998 på 6,40 % pr. år. Dengang bevægede rentesatserne for denne type lån sig normalt mellem 6,17 % pr. år (undergrænsen) og 6,97 % pr. år (overgrænsen). Ved de langfristede fastforrentede lån lå den gennemsnitlige rentesats i januar 1998 på 6,35 % pr. år, og den bevægede sig inden for en spændvidde på mellem 5,55 % (undergrænsen) og 7,73 % pr. år (overgrænsen). Deutsche Bundesbank giver dog ingen oplysninger om den gennemsnitlige løbetid for et »langfristet« lån. Det kan dog formodes, at den gennemsnitlige løbetid ville ligge på maksimalt 10 år og sandsynligvis derunder (114).

| (193) | Ved sammenligning af den af NEUWOGES betalte leasingafgift med den af Deutsche Bundesbank oplyste rentesats for lån, som blev givet i det samme tidsrum (dvs. i januar 1998), skal der tages hensyn til de følgende aspekter:






  — | Den gennemsnitlige årlige leasingafgift med en 30-års løbetid for kontrakten er på [...] %. Som det allerede er påvist, har NEUWOGES dog frit valgt at betale en lavere leasingafgift, som på et senere tidspunkt udlignes af en højere leasingafgift. Denne beslutning har en pris: For havde NEUWOGES fra starten valgt en fast leasingafgift, så ville de kun skulle have betalt [...] %. pr. år (115). Tallene fra Deutsche Bundesbank er for fastforrentede lån, dvs. rentesatsen er lige høj hvert år. Hvis man antager, at NEUWOGES havde været i stand til at forhandle sig frem til et lån med lignende betalingsbetingelser (dvs. lavere rentebetalinger i starten og højere betalinger til sidst), ville dette også have haft sin pris (af de samme grunde som i tilfældet med BAVARIA) (116). Rentesatserne fra Deutsche Bundesbank skal derfor sammenlignes med en konstant leasingafgift på [...] %. |
| --- | --- | --- |

(193)

Ved sammenligning af den af NEUWOGES betalte leasingafgift med den af Deutsche Bundesbank oplyste rentesats for lån, som blev givet i det samme tidsrum (dvs. i januar 1998), skal der tages hensyn til de følgende aspekter:

—

Den gennemsnitlige årlige leasingafgift med en 30-års løbetid for kontrakten er på [...] %. Som det allerede er påvist, har NEUWOGES dog frit valgt at betale en lavere leasingafgift, som på et senere tidspunkt udlignes af en højere leasingafgift. Denne beslutning har en pris: For havde NEUWOGES fra starten valgt en fast leasingafgift, så ville de kun skulle have betalt [...] %. pr. år (115). Tallene fra Deutsche Bundesbank er for fastforrentede lån, dvs. rentesatsen er lige høj hvert år. Hvis man antager, at NEUWOGES havde været i stand til at forhandle sig frem til et lån med lignende betalingsbetingelser (dvs. lavere rentebetalinger i starten og højere betalinger til sidst), ville dette også have haft sin pris (af de samme grunde som i tilfældet med BAVARIA) (116). Rentesatserne fra Deutsche Bundesbank skal derfor sammenlignes med en konstant leasingafgift på [...] %.

| — | Leasingafgiften er fastsat til et tidsrum på 30 år. På trods af den årlige indeksering var det helt sikkert muligt at beregne den gennemsnitlige leasingafgift for hele kontraktens løbetid allerede ved starten af kontraktens løbetid. Rentesatserne for realkreditlån, som Deutsche Bundesbank har oplyst, er kun fastlagt for 10 år (som uddybet ovenfor, er det ikke bekendt, for hvilken periode renterne er fastlagt for virksomheder. Det kan dog antages, at perioden ikke var på mere end 10 år). Det bedst egnede benchmark ville være rentesatser, som var fastsat i 30 år. Sådanne oplysninger offentliggøres dog ikke af Deutsche Bundesbank. Generelt bliver fastforrentede lån dyrere, jo længere løbetid. For eksempel viser tallene fra Deutsche Bundesbank for januar 1998, at den gennemsnitlige rentesats for fastforrentede lån med fast rente i 5 år lå på 5,85 %, mens rentesatsen for fastforrentede lån med en løbetid på 10 år lå på 6,40 %. Derfor er det berettiget af gå ud fra, at renterne for et fastforrentet lån med en løbetid på 30 år ville have været betydeligt højere end de gennemsnitlige rentesatser på 6,35 % og 6,40 %, som Deutsche Bundesbank oplyser. |
| --- | --- |

—

Leasingafgiften er fastsat til et tidsrum på 30 år. På trods af den årlige indeksering var det helt sikkert muligt at beregne den gennemsnitlige leasingafgift for hele kontraktens løbetid allerede ved starten af kontraktens løbetid. Rentesatserne for realkreditlån, som Deutsche Bundesbank har oplyst, er kun fastlagt for 10 år (som uddybet ovenfor, er det ikke bekendt, for hvilken periode renterne er fastlagt for virksomheder. Det kan dog antages, at perioden ikke var på mere end 10 år). Det bedst egnede benchmark ville være rentesatser, som var fastsat i 30 år. Sådanne oplysninger offentliggøres dog ikke af Deutsche Bundesbank. Generelt bliver fastforrentede lån dyrere, jo længere løbetid. For eksempel viser tallene fra Deutsche Bundesbank for januar 1998, at den gennemsnitlige rentesats for fastforrentede lån med fast rente i 5 år lå på 5,85 %, mens rentesatsen for fastforrentede lån med en løbetid på 10 år lå på 6,40 %. Derfor er det berettiget af gå ud fra, at renterne for et fastforrentet lån med en løbetid på 30 år ville have været betydeligt højere end de gennemsnitlige rentesatser på 6,35 % og 6,40 %, som Deutsche Bundesbank oplyser.

| — | Deutsche Bundesbank oplyser både en gennemsnitssats og en spredningsgrad, som er baseret på et stort antal lånekontrakter, der blev indgået i Tyskland i januar 1998. Den fastsatte leasingafgift for NEUWOGES afspejler implicit den risiko, som handelen er forbundet med for BAVARIA. Virksomheden havde den største lånerisiko, dvs. risikoen for, at NEUWOGES skulle blive insolvent eller af en anden grund ikke længere kunne opfylde sine betalingsforpligtelser. Ligeledes ville en bank have vurderet NEUWOGES' kreditværdighed inden ydelsen af et lån. Kunder med en dårlig kreditværdighed (eller en høj lånerisiko for banken) skal som regel betale en højere rentesats som udligning for den højere risiko (117). Som påvist i afsnit 7.3.1 havde NEUWOGES på baggrund af en forholdsvis høj gæld og det faktum, at egenkapitalen var bundet i andre investeringsprojekter, kun begrænsede muligheder for at indgå lånekontrakter. Ville en bank imidlertid have været villig til at give NEUWOGES et lån, ville den også have inddraget disse aspekter i fastsættelsen af rentesatsen. Rentesatserne på lån til relativt højt forgældede virksomheder, som kun kan fremvise en lav egenkapital i deres investering, er højere. Derfor skal der ved enhver sammenligning af den af NEUWOGES betalte leasingafgift med rentesatserne for lånemulighederne på markedet være fokus på de højeste satser i Deutsche Bundesbanks spredning (118). |
| --- | --- |

—

Deutsche Bundesbank oplyser både en gennemsnitssats og en spredningsgrad, som er baseret på et stort antal lånekontrakter, der blev indgået i Tyskland i januar 1998. Den fastsatte leasingafgift for NEUWOGES afspejler implicit den risiko, som handelen er forbundet med for BAVARIA. Virksomheden havde den største lånerisiko, dvs. risikoen for, at NEUWOGES skulle blive insolvent eller af en anden grund ikke længere kunne opfylde sine betalingsforpligtelser. Ligeledes ville en bank have vurderet NEUWOGES' kreditværdighed inden ydelsen af et lån. Kunder med en dårlig kreditværdighed (eller en høj lånerisiko for banken) skal som regel betale en højere rentesats som udligning for den højere risiko (117). Som påvist i afsnit 7.3.1 havde NEUWOGES på baggrund af en forholdsvis høj gæld og det faktum, at egenkapitalen var bundet i andre investeringsprojekter, kun begrænsede muligheder for at indgå lånekontrakter. Ville en bank imidlertid have været villig til at give NEUWOGES et lån, ville den også have inddraget disse aspekter i fastsættelsen af rentesatsen. Rentesatserne på lån til relativt højt forgældede virksomheder, som kun kan fremvise en lav egenkapital i deres investering, er højere. Derfor skal der ved enhver sammenligning af den af NEUWOGES betalte leasingafgift med rentesatserne for lånemulighederne på markedet være fokus på de højeste satser i Deutsche Bundesbanks spredning (118).

| — | Som nævnt ovenfor skal et leasingselskab genfinansiere sin oprindelige investering (i dette tilfælde især købsprisen for bygningen og renoveringsudgifterne). Den rentesats, som de skal betale for deres egen genfinansiering, er afhængig af forskellige aspekter som f.eks. selskabets størrelse, gældsniveau og ejendommene i dets portefølje. Denne rentesats er dog kun udgangspunktet, da leasingselskabet (BAVARIA) også skal kompenseres for den risiko, de bærer. Hertil hører også risikoen for renteændringer (risikoen, som er forbundet med, at de skal genfinansiere deres investering til en variabel rentesats, mens leasingbetalingerne har fast rente), lånerisikoen (den allerede nævnte mulighed for, at NEUWOGES bliver insolvent, og at BAVARIA ikke modtager de udestående leasingbetalinger) samt restværdirisikoen (uvisheden med hensyn til ejendommens værdi efter leasingkontraktens udløb). Leasingselskabet har sandsynligvis også bestemte omkostninger, som også afspejles i leasingafgiften (119). Derudover ønsker leasingselskabet også at skabe en fortjeneste og tager højde for dette ved fastsættelsen af leasingafgiften (120). Selv hvis BAVARIA havde været i stand til at genfinansiere deres investeringer til en lavere rentesats end den, som NEUWOGES havde betalt for et banklån, ville rentesatsen for genfinansieringen dog skulle forhøjes på grund af disse forskellige elementer (risikotillæg, udgifter og indtjening) for at kunne få den krævede leasingrate, som til sidst kunne ende med at være højere end rentesatsen for et almindeligt lån. |
| --- | --- |

—

Som nævnt ovenfor skal et leasingselskab genfinansiere sin oprindelige investering (i dette tilfælde især købsprisen for bygningen og renoveringsudgifterne). Den rentesats, som de skal betale for deres egen genfinansiering, er afhængig af forskellige aspekter som f.eks. selskabets størrelse, gældsniveau og ejendommene i dets portefølje. Denne rentesats er dog kun udgangspunktet, da leasingselskabet (BAVARIA) også skal kompenseres for den risiko, de bærer. Hertil hører også risikoen for renteændringer (risikoen, som er forbundet med, at de skal genfinansiere deres investering til en variabel rentesats, mens leasingbetalingerne har fast rente), lånerisikoen (den allerede nævnte mulighed for, at NEUWOGES bliver insolvent, og at BAVARIA ikke modtager de udestående leasingbetalinger) samt restværdirisikoen (uvisheden med hensyn til ejendommens værdi efter leasingkontraktens udløb). Leasingselskabet har sandsynligvis også bestemte omkostninger, som også afspejles i leasingafgiften (119). Derudover ønsker leasingselskabet også at skabe en fortjeneste og tager højde for dette ved fastsættelsen af leasingafgiften (120). Selv hvis BAVARIA havde været i stand til at genfinansiere deres investeringer til en lavere rentesats end den, som NEUWOGES havde betalt for et banklån, ville rentesatsen for genfinansieringen dog skulle forhøjes på grund af disse forskellige elementer (risikotillæg, udgifter og indtjening) for at kunne få den krævede leasingrate, som til sidst kunne ende med at være højere end rentesatsen for et almindeligt lån.

| (194) | Under hensyntagen til alle førnævnte faktorer synes en leasingafgift på [...] % pr. år med en fast leasingafgift (eller selv ved [...] % ved en leasingafgift med en indeksering på [...] %, som dog synes mindre egnet til en sammenligning) i sammenligning med de af Deutsche Bundesbank oplyste rentesatser for lån, ret fornuftig. Der skal her huskes på, at tallene fra Deutsche Bundesbank eksempelvis skal fremskrives til en løbetid på 30 år ved faste renter. Selv om den nødvendige justering til opnåelse af et egnet benchmark ikke kan kvantificeres, antages forskellen mellem de gennemsnitlige rentesatser for lån/realkreditlån og leasingafgiften at være tilstrækkeligt begrundet til at kunne drage den konklusion, at der ikke foreligger nogen beviser for, at BAVARIA havde forlangt en leasingafgift, som var for høj. Derfor konkluderer Kommissionen, at BAVARIAs leasingafgift på det relevante tidspunkt (ultimo 1997/primo 1998) var i overensstemmelse med praksis på markedet. |
| --- | --- |

(194)

Under hensyntagen til alle førnævnte faktorer synes en leasingafgift på [...] % pr. år med en fast leasingafgift (eller selv ved [...] % ved en leasingafgift med en indeksering på [...] %, som dog synes mindre egnet til en sammenligning) i sammenligning med de af Deutsche Bundesbank oplyste rentesatser for lån, ret fornuftig. Der skal her huskes på, at tallene fra Deutsche Bundesbank eksempelvis skal fremskrives til en løbetid på 30 år ved faste renter. Selv om den nødvendige justering til opnåelse af et egnet benchmark ikke kan kvantificeres, antages forskellen mellem de gennemsnitlige rentesatser for lån/realkreditlån og leasingafgiften at være tilstrækkeligt begrundet til at kunne drage den konklusion, at der ikke foreligger nogen beviser for, at BAVARIA havde forlangt en leasingafgift, som var for høj. Derfor konkluderer Kommissionen, at BAVARIAs leasingafgift på det relevante tidspunkt (ultimo 1997/primo 1998) var i overensstemmelse med praksis på markedet.

7.4.4.   Konklusion

| (195) | De tilgængelige oplysninger peger i retning af, at handelen mellem NEUWOGES og BAVARIA også ville være blevet gennemført af en markedsøkonomisk aktør. Eksempelkontrakterne, udbudsproceduren og sammenligningen med andre finansieringsinstrumenter tyder samlet på, at handelen blev indgået på de dengang herskende markedsbetingelser, og at BAVARIA-modellen ikke var for dyr. |
| --- | --- |

(195)

De tilgængelige oplysninger peger i retning af, at handelen mellem NEUWOGES og BAVARIA også ville være blevet gennemført af en markedsøkonomisk aktør. Eksempelkontrakterne, udbudsproceduren og sammenligningen med andre finansieringsinstrumenter tyder samlet på, at handelen blev indgået på de dengang herskende markedsbetingelser, og at BAVARIA-modellen ikke var for dyr.

7.5.   SUPPLERENDE VURDERING: ØVRIGE STØTTEELEMENTER OG FORENELIGHED MED DET INDRE MARKED

| (196) | Kommissionens primære undersøgelse viser dermed, at NEUWOGES' beslutning om at indgå salg og tilbagelejningshandelen var i overensstemmelse med princippet om den markedsøkonomisk aktør, dvs. handelen havde ikke indrømmet BAVARIA nogen fordel, og dermed blev der ikke ydet støtte til virksomheden. Alligevel har Kommissionen også undersøgt, om et andet resultat — nemlig hvis BAVARIA gennem NEUWOGES var blevet indrømmet en fordel — automatisk ville have ført til den konklusion, at handelen udgjorde statsstøtte, som var uforenelig med det indre marked. Med udgangspunkt i den hypotetiske antagelse, at NEUWOGES ikke havde overholdt princippet om den markedsøkonomisk aktør, og BAVARIA dermed var blevet indrømmet en fordel, har Kommissionen derfor undersøgt, om der for foranstaltningerne ville have været tale om statsstøtte til fordel for BAVARIA, og om denne eventuelle støtte ville kunne erklæres for forenelig med det indre marked. |
| --- | --- |

(196)

Kommissionens primære undersøgelse viser dermed, at NEUWOGES' beslutning om at indgå salg og tilbagelejningshandelen var i overensstemmelse med princippet om den markedsøkonomisk aktør, dvs. handelen havde ikke indrømmet BAVARIA nogen fordel, og dermed blev der ikke ydet støtte til virksomheden. Alligevel har Kommissionen også undersøgt, om et andet resultat — nemlig hvis BAVARIA gennem NEUWOGES var blevet indrømmet en fordel — automatisk ville have ført til den konklusion, at handelen udgjorde statsstøtte, som var uforenelig med det indre marked. Med udgangspunkt i den hypotetiske antagelse, at NEUWOGES ikke havde overholdt princippet om den markedsøkonomisk aktør, og BAVARIA dermed var blevet indrømmet en fordel, har Kommissionen derfor undersøgt, om der for foranstaltningerne ville have været tale om statsstøtte til fordel for BAVARIA, og om denne eventuelle støtte ville kunne erklæres for forenelig med det indre marked.

7.5.1.   Øvrige støtteelementer

7.5.1.1.   Virksomhed

| (197) | Ydelsen af offentlige midler kan kun kategoriseres som statsstøtte, hvis modtageren er en »virksomhed« i overensstemmelse med artikel 107, stk. 1, i TEUF. I henhold til domstolens faste retspraksis omfatter begrebet virksomhed enhver enhed, som udøver en økonomisk virksomhed (121). Enhver virksomhed, der består i at udbyde varer og tjenesteydelser på markedet, er økonomisk virksomhed (122). |
| --- | --- |

(197)

Ydelsen af offentlige midler kan kun kategoriseres som statsstøtte, hvis modtageren er en »virksomhed« i overensstemmelse med artikel 107, stk. 1, i TEUF. I henhold til domstolens faste retspraksis omfatter begrebet virksomhed enhver enhed, som udøver en økonomisk virksomhed (121). Enhver virksomhed, der består i at udbyde varer og tjenesteydelser på markedet, er økonomisk virksomhed (122).

| (198) | BAVARIA udøver en række økonomiske virksomheder såsom kommercielle investeringer i ejendomme og udlejning af disse ejendomme til erhvervs- og privatkunder. BAVARIA er dermed en virksomhed i overensstemmelse med artikel 107, stk. 1, i TEUF. |
| --- | --- |

(198)

BAVARIA udøver en række økonomiske virksomheder såsom kommercielle investeringer i ejendomme og udlejning af disse ejendomme til erhvervs- og privatkunder. BAVARIA er dermed en virksomhed i overensstemmelse med artikel 107, stk. 1, i TEUF.

7.5.1.2.   Brug af statsmidler og tilregnelse til staten

| (199) | Foranstaltningerne skal kunne tilregnes staten og være finansieret gennem statsmidler. Ifølge Domstolens retspraksis i retssagen Stardust Marine
   (123) kan statsstøtte, som ikke finansieres direkte via statens budget, opfylde dette kriterie, såfremt kontrollen med midlerne hører under staten og afgørelsen om overdragelsen af disse midler kan tilregnes staten. |
| --- | --- |

(199)

Foranstaltningerne skal kunne tilregnes staten og være finansieret gennem statsmidler. Ifølge Domstolens retspraksis i retssagen Stardust Marine
   (123) kan statsstøtte, som ikke finansieres direkte via statens budget, opfylde dette kriterie, såfremt kontrollen med midlerne hører under staten og afgørelsen om overdragelsen af disse midler kan tilregnes staten.

| (200) | NEUWOGES ejes 100 % af byen Neubrandenburg og er dermed en offentlig virksomhed, i henhold til artikel 2, litra b), i Kommissionens direktiv 2006/111/EF, som domstolen henviser til i Stardust Marine-dommen (124). Byen Neubrandenburg ejer samtlige andele i NEUWOGES og kan som eneejer udøve en væsentlig kontrol med bestyrelsen og generalforsamlingen. Derfor når Kommissionen til den konklusion, at byen havde mulighed for at styre NEUWOGES' anvendelse af midlerne. Dermed indeholdt salg og tilbagelejningshandelen statslige midler. |
| --- | --- |

(200)

NEUWOGES ejes 100 % af byen Neubrandenburg og er dermed en offentlig virksomhed, i henhold til artikel 2, litra b), i Kommissionens direktiv 2006/111/EF, som domstolen henviser til i Stardust Marine-dommen (124). Byen Neubrandenburg ejer samtlige andele i NEUWOGES og kan som eneejer udøve en væsentlig kontrol med bestyrelsen og generalforsamlingen. Derfor når Kommissionen til den konklusion, at byen havde mulighed for at styre NEUWOGES' anvendelse af midlerne. Dermed indeholdt salg og tilbagelejningshandelen statslige midler.

| (201) | Med hensyn til spørgsmålet om tilregnelsen til staten slår Kommissionen fast, at byen Neubrandenburg ifølge de foreliggende oplysninger havde en væsentlig del i beslutningen om indgåelsen af salg og tilbagelejningshandelen. Handelen skulle godkendes af NEUWOGES' bestyrelse, hvis medlemmer repræsenterede byen. Dokumenterne beviser også, at bestyrelsen var aktivt involveret i forhandlingen af kontrakterne. Kommissionen mener derfor, at indgåelsen af salg og tilbagelejningskontrakten kan tilregnes staten. |
| --- | --- |

(201)

Med hensyn til spørgsmålet om tilregnelsen til staten slår Kommissionen fast, at byen Neubrandenburg ifølge de foreliggende oplysninger havde en væsentlig del i beslutningen om indgåelsen af salg og tilbagelejningshandelen. Handelen skulle godkendes af NEUWOGES' bestyrelse, hvis medlemmer repræsenterede byen. Dokumenterne beviser også, at bestyrelsen var aktivt involveret i forhandlingen af kontrakterne. Kommissionen mener derfor, at indgåelsen af salg og tilbagelejningskontrakten kan tilregnes staten.

7.5.1.3.   Selektivitet

| (202) | Det skal i denne forbindelse nævnes, at det i henhold til artikel 107, stk. 1, i TEUF kræves, at en foranstaltning for at kunne betegnes som statsstøtte skal begunstige visse virksomheder eller visse produktioner. Afledt heraf er det kun de foranstaltninger til begunstigelse af virksomheder, som giver disse virksomheder en selektiv fordel, der hører ind under begrebet statsstøtte. |
| --- | --- |

(202)

Det skal i denne forbindelse nævnes, at det i henhold til artikel 107, stk. 1, i TEUF kræves, at en foranstaltning for at kunne betegnes som statsstøtte skal begunstige visse virksomheder eller visse produktioner. Afledt heraf er det kun de foranstaltninger til begunstigelse af virksomheder, som giver disse virksomheder en selektiv fordel, der hører ind under begrebet statsstøtte.

| (203) | Da der ved de omtalte foranstaltninger er tale om en bilateral handel mellem NEUWOGES og BAVARIA, ville enhver fordel, som NEUWOGES har indrømmet BAVARIA, være selektiv, da ingen anden virksomhed ville have haft adgang til den. |
| --- | --- |

(203)

Da der ved de omtalte foranstaltninger er tale om en bilateral handel mellem NEUWOGES og BAVARIA, ville enhver fordel, som NEUWOGES har indrømmet BAVARIA, være selektiv, da ingen anden virksomhed ville have haft adgang til den.

7.5.1.4.   Fordrejning af konkurrencen og indvirkning på samhandelen

| (204) | Ved offentlige gaver til virksomheder er der tale om statsstøtte i henhold til artikel 107, stk. 1, i TEUF, når den fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene og påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne. En foranstaltning, der ydes af en medlemsstat, anses for at fordreje eller true med at fordreje konkurrencevilkårene, hvis det er sandsynligt, at den vil forbedre modtagerens konkurrencemæssige stilling i forhold til andre virksomheder, som den konkurrerer imod (125). Det anses derfor for en fordrejning af konkurrencevilkårene, så snart en virksomhed i en liberaliseret branche, hvor der hersker eller kunne herske konkurrence, indrømmes en fordel. |
| --- | --- |

(204)

Ved offentlige gaver til virksomheder er der tale om statsstøtte i henhold til artikel 107, stk. 1, i TEUF, når den fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene og påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne. En foranstaltning, der ydes af en medlemsstat, anses for at fordreje eller true med at fordreje konkurrencevilkårene, hvis det er sandsynligt, at den vil forbedre modtagerens konkurrencemæssige stilling i forhold til andre virksomheder, som den konkurrerer imod (125). Det anses derfor for en fordrejning af konkurrencevilkårene, så snart en virksomhed i en liberaliseret branche, hvor der hersker eller kunne herske konkurrence, indrømmes en fordel.

| (205) | I henhold til EU-domstolenes faste retspraksis er støtte, som begunstiger virksomheder, der er aktive på det indre marked, egnet til at påvirke samhandelen mellem medlemsstater (126). |
| --- | --- |

(205)

I henhold til EU-domstolenes faste retspraksis er støtte, som begunstiger virksomheder, der er aktive på det indre marked, egnet til at påvirke samhandelen mellem medlemsstater (126).

| (206) | BAVARIA konkurrerer med andre ejendomsfonde og virksomhedsinvestorer i Tyskland og andre medlemsstater i EU om investorer og investeringsmuligheder. En finansiel fordel indrømmet til BAVARIA ville styrke denne virksomheds konkurrencemæssige position og derfor være egnet til at fordreje konkurrencevilkårene. Da markedet for ejendomsinvesteringer er et marked, der dækker hele EU, ville enhver finansiel fordel til BAVARIA styrke virksomhedens markedsposition i forhold til dens konkurrenter fra andre medlemsstater og dermed påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne. |
| --- | --- |

(206)

BAVARIA konkurrerer med andre ejendomsfonde og virksomhedsinvestorer i Tyskland og andre medlemsstater i EU om investorer og investeringsmuligheder. En finansiel fordel indrømmet til BAVARIA ville styrke denne virksomheds konkurrencemæssige position og derfor være egnet til at fordreje konkurrencevilkårene. Da markedet for ejendomsinvesteringer er et marked, der dækker hele EU, ville enhver finansiel fordel til BAVARIA styrke virksomhedens markedsposition i forhold til dens konkurrenter fra andre medlemsstater og dermed påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne.

7.5.1.5.   Konklusion

| (207) | Hvis det antages, at salg og tilbagelejningshandelen — i modsætning til ovennævnte primære konklusion fra Kommissionen — ikke havde været i overensstemmelse med princippet om den markedsøkonomisk aktør, og BAVARIA dermed var blevet indrømmet en fordel, så måtte der drages den konklusion, at salg og tilbagelejningshandelen havde udgjort statsstøtte. Derfor skulle det som en del af denne hypotese undersøges, om denne eventuelle statsstøtte ville kunne anses som forenelig med det indre marked. |
| --- | --- |

(207)

Hvis det antages, at salg og tilbagelejningshandelen — i modsætning til ovennævnte primære konklusion fra Kommissionen — ikke havde været i overensstemmelse med princippet om den markedsøkonomisk aktør, og BAVARIA dermed var blevet indrømmet en fordel, så måtte der drages den konklusion, at salg og tilbagelejningshandelen havde udgjort statsstøtte. Derfor skulle det som en del af denne hypotese undersøges, om denne eventuelle statsstøtte ville kunne anses som forenelig med det indre marked.

7.5.2.   Forenelighed med det indre marked i henhold til artikel 107, stk. 3, litra c), i TEUF

| (208) | I henhold til artikel 107, stk. 3, litra c, i TEUF »kan støtte [anses for at være forenelig med det indre marked], hvis den fremmer udviklingen af visse erhvervsgrene eller økonomiske regioner, når den ikke ændrer samhandelsvilkårene på en måde, der strider mod den fælles interesse«. Ved anvendelsen af artikel 107, stk. 3, litra c), skal Kommissionen afveje de positive og ønskede konsekvenser af en støtteforanstaltning overfor dens negative påvirkning af samhandelsbetingelserne, som opstår ved dens udførelse. |
| --- | --- |

(208)

I henhold til artikel 107, stk. 3, litra c, i TEUF »kan støtte [anses for at være forenelig med det indre marked], hvis den fremmer udviklingen af visse erhvervsgrene eller økonomiske regioner, når den ikke ændrer samhandelsvilkårene på en måde, der strider mod den fælles interesse«. Ved anvendelsen af artikel 107, stk. 3, litra c), skal Kommissionen afveje de positive og ønskede konsekvenser af en støtteforanstaltning overfor dens negative påvirkning af samhandelsbetingelserne, som opstår ved dens udførelse.

| (209) | For at en støtteforanstaltning kan bestå denne afvejning, skal fem forudsætninger være opfyldt. For det første skal støtteforanstaltningen have et veldefineret mål af fælles interesse. For det andet skal støtteforanstaltningen være et egnet instrument til at opnå dette mål. For det tredje skal støtteforanstaltningen være nødvendig og have en tilskyndelsesvirkning. For det fjerde skal støtteforanstaltningen være passende. For det femte må støtteforanstaltningen ikke påvirke samhandelsbetingelserne på en sådan måde, at det strider mod den fælles interesse. |
| --- | --- |

(209)

For at en støtteforanstaltning kan bestå denne afvejning, skal fem forudsætninger være opfyldt. For det første skal støtteforanstaltningen have et veldefineret mål af fælles interesse. For det andet skal støtteforanstaltningen være et egnet instrument til at opnå dette mål. For det tredje skal støtteforanstaltningen være nødvendig og have en tilskyndelsesvirkning. For det fjerde skal støtteforanstaltningen være passende. For det femte må støtteforanstaltningen ikke påvirke samhandelsbetingelserne på en sådan måde, at det strider mod den fælles interesse.

7.5.2.1.   Mål af fælles interesse

| (210) | I henhold til artikel 3 og 174 i TEUF er økonomisk og social samhørighed et mål for Unionen. Styrkelsen af den økonomiske og sociale samhørighed implicerer en forbedring af bymiljøet og byboernes livskvalitet. Samhørighedspolitikken kan bidrage til at skabe bæredygtige fællesskaber, da den sikrer, at økonomiske, sociale og økologiske problemer løses ved hjælp af integrerede strategier for fornyelse, regenerering og udvikling af både bymæssige og landlige områder. Dette kan gøres på flere måder (127). |
| --- | --- |

(210)

I henhold til artikel 3 og 174 i TEUF er økonomisk og social samhørighed et mål for Unionen. Styrkelsen af den økonomiske og sociale samhørighed implicerer en forbedring af bymiljøet og byboernes livskvalitet. Samhørighedspolitikken kan bidrage til at skabe bæredygtige fællesskaber, da den sikrer, at økonomiske, sociale og økologiske problemer løses ved hjælp af integrerede strategier for fornyelse, regenerering og udvikling af både bymæssige og landlige områder. Dette kan gøres på flere måder (127).

| (211) | Kommissionen konstaterer, at NEUWOGES' lovfæstede mål består i at sikre en tilstrækkelig boligforsyning i regionen. Kommissionen konstaterer desuden, at NEUWOGES med indgåelsen af salg og tilbagelejningshandelen forfulgte bestemte (kommunal-)politiske mål. NEUWOGES gør gældende, at






  — | det i 1990'erne efter genforeningen var et vigtigt politisk mål, at boligforholdene i Østtyskland og boligforholdene i Vesttyskland skulle nærme sig hinanden. Dette medførte, at privatiseringen og renoveringen af boligbestanden i Østtyskland skred frem, uafhængigt af om dette var økonomisk fornuftigt eller ej |
| --- | --- | --- |

(211)

Kommissionen konstaterer, at NEUWOGES' lovfæstede mål består i at sikre en tilstrækkelig boligforsyning i regionen. Kommissionen konstaterer desuden, at NEUWOGES med indgåelsen af salg og tilbagelejningshandelen forfulgte bestemte (kommunal-)politiske mål. NEUWOGES gør gældende, at

—

det i 1990'erne efter genforeningen var et vigtigt politisk mål, at boligforholdene i Østtyskland og boligforholdene i Vesttyskland skulle nærme sig hinanden. Dette medførte, at privatiseringen og renoveringen af boligbestanden i Østtyskland skred frem, uafhængigt af om dette var økonomisk fornuftigt eller ej

| — | privatiseringen og renoveringen af bygningerne, der var en del af salg og tilbagelejningshandelen, og som havde til formål at sikre fremskridtsperspektiver for byen Neubrandenburg. Ved at gøre billige boliger med en høj boligkvalitet tilgængelige og ved at privatisere dem (som BAVARIA var forpligtet til), var det NEUWOGES håb at gøre Neubrandenburg mere attraktiv for sine borgere. |
| --- | --- |

—

privatiseringen og renoveringen af bygningerne, der var en del af salg og tilbagelejningshandelen, og som havde til formål at sikre fremskridtsperspektiver for byen Neubrandenburg. Ved at gøre billige boliger med en høj boligkvalitet tilgængelige og ved at privatisere dem (som BAVARIA var forpligtet til), var det NEUWOGES håb at gøre Neubrandenburg mere attraktiv for sine borgere.

| (212) | Desuden konstaterer Kommissionen, at BAVARIA havde overtaget forpligtelsen til at forsøge at sælge et bestemt antal lejligheder til de daværende lejere. Derved måtte BAVARIA ikke forlange en fri markedsbestemt pris, men skulle derimod overholde bestemte maksimalgrænser (128). Kontrakten, som indeholdt disse påbud, gav dermed de omtalte bygningers lejere en vis fordel. |
| --- | --- |

(212)

Desuden konstaterer Kommissionen, at BAVARIA havde overtaget forpligtelsen til at forsøge at sælge et bestemt antal lejligheder til de daværende lejere. Derved måtte BAVARIA ikke forlange en fri markedsbestemt pris, men skulle derimod overholde bestemte maksimalgrænser (128). Kontrakten, som indeholdt disse påbud, gav dermed de omtalte bygningers lejere en vis fordel.

| (213) | Hvis salg og tilbagelejningshandelen mellem NEUWOGES og BAVARIA virkelig skulle kategoriseres som statsstøtte, hvilket ikke er tilfældet, ville denne støtte være blevet givet til gennemførelse af de ovennævnte politiske mål. Forsyning af en region med tilstrækkelige boliger, bidrag til gennemførelsen af et nationalt politisk mål (udligning af boligforholdene i Øst- og Vesttyskland efter genforeningen) og sikring af fremtidsperspektiverne for byen Neubrandenburg ved at gøre billige boliger af høj kvalitet tilgængelige for befolkningen (og begunstigelse af de daværende lejere i de pågældende bygninger) kan alt sammen ses som præcist definerede mål af fælles interesse. Efter Kommissionens opfattelse er handelen derfor en foranstaltning til gennemførelse af et mål af fælles interesse. |
| --- | --- |

(213)

Hvis salg og tilbagelejningshandelen mellem NEUWOGES og BAVARIA virkelig skulle kategoriseres som statsstøtte, hvilket ikke er tilfældet, ville denne støtte være blevet givet til gennemførelse af de ovennævnte politiske mål. Forsyning af en region med tilstrækkelige boliger, bidrag til gennemførelsen af et nationalt politisk mål (udligning af boligforholdene i Øst- og Vesttyskland efter genforeningen) og sikring af fremtidsperspektiverne for byen Neubrandenburg ved at gøre billige boliger af høj kvalitet tilgængelige for befolkningen (og begunstigelse af de daværende lejere i de pågældende bygninger) kan alt sammen ses som præcist definerede mål af fælles interesse. Efter Kommissionens opfattelse er handelen derfor en foranstaltning til gennemførelse af et mål af fælles interesse.

7.5.2.2.   Foranstaltningernes relevans

| (214) | Det kan ikke bestrides, at salg og tilbagelejningshandelen mellem NEUWOGES og BAVARIA har opfyldt det tilstræbte mål. Således har handelen medført, at de af BAVARIA købte bygninger blev omfattende renoveret og privatiseret og tilbudt til de daværende lejer til en lav købspris, samt at udbuddet af boliger af god kvalitet i regionen blev øget, og dermed blev fremtidsperspektiverne for byen Neubrandenburg forbedret. |
| --- | --- |

(214)

Det kan ikke bestrides, at salg og tilbagelejningshandelen mellem NEUWOGES og BAVARIA har opfyldt det tilstræbte mål. Således har handelen medført, at de af BAVARIA købte bygninger blev omfattende renoveret og privatiseret og tilbudt til de daværende lejer til en lav købspris, samt at udbuddet af boliger af god kvalitet i regionen blev øget, og dermed blev fremtidsperspektiverne for byen Neubrandenburg forbedret.

| (215) | Ved søgningen efter en køber til bygningerne og ved vurdering af deres alternativer foretog NEUWOGES en række trin, som virkelig sikrede, at hvis salg og tilbagelejningshandelen indeholdt støtte, ville den være begrænset til et nødvendigt minimum for at opnå de efterstræbte mål. NEUWOGES gennemførte en begrænset udbudsprocedure, forhandlede i et tidsrum på flere måneder med BAVARIA om handelens betingelser og var til sidst overbevist om, at handelen var det bedste tilbud på markedet. Dermed foreligger der ingen tegn på, at denne støtte, hvis salg og tilbagelejningshandelen omfattede støtte, ville være gået ud over det nødvendige minimum. Analysen i afsnit 7.3, hvori salg og tilbagelejningshandelen blev sammenlignet med forskellige andre alternativer (som en lånebaseret renovering af bygningerne eller et direkte salg), har vist, at der ikke ville have været nogen alternativer, som ville have muliggjort, at disse mål blev opfyldt, uden at der blev ydet støtte, eller med et lavere støttebeløb. Salg og tilbagelejningshandelen og enhver eventuel ydet støtte var dermed et egnet instrument til at opnå målene af fælles interesse. |
| --- | --- |

(215)

Ved søgningen efter en køber til bygningerne og ved vurdering af deres alternativer foretog NEUWOGES en række trin, som virkelig sikrede, at hvis salg og tilbagelejningshandelen indeholdt støtte, ville den være begrænset til et nødvendigt minimum for at opnå de efterstræbte mål. NEUWOGES gennemførte en begrænset udbudsprocedure, forhandlede i et tidsrum på flere måneder med BAVARIA om handelens betingelser og var til sidst overbevist om, at handelen var det bedste tilbud på markedet. Dermed foreligger der ingen tegn på, at denne støtte, hvis salg og tilbagelejningshandelen omfattede støtte, ville være gået ud over det nødvendige minimum. Analysen i afsnit 7.3, hvori salg og tilbagelejningshandelen blev sammenlignet med forskellige andre alternativer (som en lånebaseret renovering af bygningerne eller et direkte salg), har vist, at der ikke ville have været nogen alternativer, som ville have muliggjort, at disse mål blev opfyldt, uden at der blev ydet støtte, eller med et lavere støttebeløb. Salg og tilbagelejningshandelen og enhver eventuel ydet støtte var dermed et egnet instrument til at opnå målene af fælles interesse.

7.5.2.3.   Nødvendighed og tilskyndelsesvirkning

| (216) | Hvis det antages, at salg og tilbagelejningshandelen rent faktisk omfattede statsstøtte, skulle det desuden undersøges, om denne støtte havde en tilskyndelsesvirkning. NEUWOGES og BAVARIA har forhandlet betingelserne for handelen i et tidsrum på flere måneder. BAVARIA giver indtryk af, ikke at ville have indladt sig på en handel, som ikke havde passet til deres »Leasingmodell Immobilien«. Hvis den endelig gennemførte handel, som var baseret på »Leasingmodell Immobilien« fra BAVARIA, indeholdt statsstøtte, er det indiskutabelt, at BAVARIA ikke ville have indgået handelen uden denne støtte. |
| --- | --- |

(216)

Hvis det antages, at salg og tilbagelejningshandelen rent faktisk omfattede statsstøtte, skulle det desuden undersøges, om denne støtte havde en tilskyndelsesvirkning. NEUWOGES og BAVARIA har forhandlet betingelserne for handelen i et tidsrum på flere måneder. BAVARIA giver indtryk af, ikke at ville have indladt sig på en handel, som ikke havde passet til deres »Leasingmodell Immobilien«. Hvis den endelig gennemførte handel, som var baseret på »Leasingmodell Immobilien« fra BAVARIA, indeholdt statsstøtte, er det indiskutabelt, at BAVARIA ikke ville have indgået handelen uden denne støtte.

7.5.2.4.   Proportionalitet

| (217) | Kommissionen har allerede henvist til, at de mål, som NEUWOGES forfulgte ved indgåelsen af denne handel, skal anses for at være vigtige. Renoveringen og privatiseringen af bygningerne og salget til lejerne til en lavere pris, har ydet et vigtigt bidrag til forbedringen af den økonomiske og sociale samhørighed i Unionen. Samtidig var det støttebeløb, der måtte være indeholdt i den salg og tilbagelejningshandel, som begunstigede BAVARIA, under alle omstændigheder begrænset, hvorved eventuelle konkurrencefordrejende konsekvenser af foranstaltningen også ville have været begrænsede. På denne baggrund var enhver eventuel støtte indeholdt i salg og tilbagelejningshandelen mellem NEUWOGES og BAVARIA proportionel i forhold til det forfulgte mål. |
| --- | --- |

(217)

Kommissionen har allerede henvist til, at de mål, som NEUWOGES forfulgte ved indgåelsen af denne handel, skal anses for at være vigtige. Renoveringen og privatiseringen af bygningerne og salget til lejerne til en lavere pris, har ydet et vigtigt bidrag til forbedringen af den økonomiske og sociale samhørighed i Unionen. Samtidig var det støttebeløb, der måtte være indeholdt i den salg og tilbagelejningshandel, som begunstigede BAVARIA, under alle omstændigheder begrænset, hvorved eventuelle konkurrencefordrejende konsekvenser af foranstaltningen også ville have været begrænsede. På denne baggrund var enhver eventuel støtte indeholdt i salg og tilbagelejningshandelen mellem NEUWOGES og BAVARIA proportionel i forhold til det forfulgte mål.

7.5.2.5.   Ingen konsekvenser for samhandelsbetingelserne, som ville være i modstrid med den fælles interesse

| (218) | Der skal huskes på, at det i salg og tilbagelejningshandelen indeholdte støttebeløb til begunstigelse af BAVARIA var meget lavt. Konsekvenserne af foranstaltningen for handelsbetingelserne var dermed også begrænsede. Men enhver støtte indeholdt i salg og tilbagelejningshandelen ville have forbedret BAVARIAs konkurrenceevne, og da BAVARIA i det mindste potentielt konkurrerede med andre virksomheder (også virksomheder fra andre medlemsstater), afhænger omfanget af støttens konsekvenser af, hvor stort et beløb, virksomheden modtog i støtte. Da BAVARIAs konkurrenceposition kun blev forbedret meget lidt, kan det konkluderes, at salg og tilbagelejningshandelen, selv hvis den skulle have indeholdt en støtte, ikke har påvirket samhandelsbetingelserne i et sådant omfang, at det ville være i modstrid med den fælles interesse. |
| --- | --- |

(218)

Der skal huskes på, at det i salg og tilbagelejningshandelen indeholdte støttebeløb til begunstigelse af BAVARIA var meget lavt. Konsekvenserne af foranstaltningen for handelsbetingelserne var dermed også begrænsede. Men enhver støtte indeholdt i salg og tilbagelejningshandelen ville have forbedret BAVARIAs konkurrenceevne, og da BAVARIA i det mindste potentielt konkurrerede med andre virksomheder (også virksomheder fra andre medlemsstater), afhænger omfanget af støttens konsekvenser af, hvor stort et beløb, virksomheden modtog i støtte. Da BAVARIAs konkurrenceposition kun blev forbedret meget lidt, kan det konkluderes, at salg og tilbagelejningshandelen, selv hvis den skulle have indeholdt en støtte, ikke har påvirket samhandelsbetingelserne i et sådant omfang, at det ville være i modstrid med den fælles interesse.

7.5.3.   Konklusion på de øvrige støtteelementer og foreneligheden med det indre marked

| (219) | Skulle salg og tilbagelejningshandelen have givet BAVARIA en fordel, så er Kommissionen af de i afsnit 7.5.2 nævnte årsager kommet til den konklusion, at der ikke ville være tale om statsstøtte i henhold til artikel 107, stk. 1, i TEUF. Kommissionen konstaterer dog også, at enhver indeholdt statsstøtte i salg og tilbagelejningshandelen i henhold til artikel 107, stk. 3, litra c), i TEUF ville være forenelig med det indre marked. |
| --- | --- |

(219)

Skulle salg og tilbagelejningshandelen have givet BAVARIA en fordel, så er Kommissionen af de i afsnit 7.5.2 nævnte årsager kommet til den konklusion, at der ikke ville være tale om statsstøtte i henhold til artikel 107, stk. 1, i TEUF. Kommissionen konstaterer dog også, at enhver indeholdt statsstøtte i salg og tilbagelejningshandelen i henhold til artikel 107, stk. 3, litra c), i TEUF ville være forenelig med det indre marked.

7.6.   KONKLUSION PÅ SPØRGSMÅLET OM STATSSTØTTE OG FORENELIGHED

| (220) | Ud fra analysen af salg og tilbagelejningshandelens værdi for NEUWOGES, sammenligningen med andre mulige handler og undersøgelsen af handelens overensstemmelse med praksis på markedet kan det konkluderes, at handelen er i overensstemmelse med princippet om den markedsøkonomiske aktør. Med indgåelsen af salg og tilbagelejningshandelen har NEUWOGES udvist en adfærd, som en markedsøkonomisk aktør også ville have valgt. Særligt skal det fremhæves, at der hverken var et mere økonomisk attraktivt alternativ til rådighed, eller at betingelserne for salg og tilbagelejningshandelen på det pågældende tidspunkt (1997/1998) set i lyset af de tilgængelige sammenligningsmuligheder samt de andre tilbud, som fremgik af udbudsproceduren, kan betragtes som værende i uoverensstemmelse med praksis på markedet. |
| --- | --- |

(220)

Ud fra analysen af salg og tilbagelejningshandelens værdi for NEUWOGES, sammenligningen med andre mulige handler og undersøgelsen af handelens overensstemmelse med praksis på markedet kan det konkluderes, at handelen er i overensstemmelse med princippet om den markedsøkonomiske aktør. Med indgåelsen af salg og tilbagelejningshandelen har NEUWOGES udvist en adfærd, som en markedsøkonomisk aktør også ville have valgt. Særligt skal det fremhæves, at der hverken var et mere økonomisk attraktivt alternativ til rådighed, eller at betingelserne for salg og tilbagelejningshandelen på det pågældende tidspunkt (1997/1998) set i lyset af de tilgængelige sammenligningsmuligheder samt de andre tilbud, som fremgik af udbudsproceduren, kan betragtes som værende i uoverensstemmelse med praksis på markedet.

| (221) | Det må derfor konkluderes, at handelen med NEUWOGES ikke har indrømmet BAVARIA nogen fordel, da NEUWOGES' adfærd svarede til en markedsøkonomisk aktørs adfærd. Da der ikke blev indrømmet nogen fordel inden for rammerne af de omtalte foranstaltninger, er en af forudsætningerne for kategoriseringen som statsstøtte ikke opfyldt, og dermed udgør foranstaltningen ikke statsstøtte, jf. artikel 107, stk. 1, i TEUF. |
| --- | --- |

(221)

Det må derfor konkluderes, at handelen med NEUWOGES ikke har indrømmet BAVARIA nogen fordel, da NEUWOGES' adfærd svarede til en markedsøkonomisk aktørs adfærd. Da der ikke blev indrømmet nogen fordel inden for rammerne af de omtalte foranstaltninger, er en af forudsætningerne for kategoriseringen som statsstøtte ikke opfyldt, og dermed udgør foranstaltningen ikke statsstøtte, jf. artikel 107, stk. 1, i TEUF.

| (222) | I tillæg til den primære konklusion, at salg og tilbagelejningshandelen ikke har indrømmet BAVARIA nogen fordel, og dermed ikke indebar statsstøtte, er Kommissionen nået til den supplerende konklusion, at hvis salg og tilbagelejningshandelen havde indrømmet BAVARIA en fordel, ville den have udgjort statsstøtte. Denne statsstøtte ville dog i henhold til artikel 107, stk. 3, litra c), i TEUF være forenelig med det indre marked — |
| --- | --- |

(222)

I tillæg til den primære konklusion, at salg og tilbagelejningshandelen ikke har indrømmet BAVARIA nogen fordel, og dermed ikke indebar statsstøtte, er Kommissionen nået til den supplerende konklusion, at hvis salg og tilbagelejningshandelen havde indrømmet BAVARIA en fordel, ville den have udgjort statsstøtte. Denne statsstøtte ville dog i henhold til artikel 107, stk. 3, litra c), i TEUF være forenelig med det indre marked —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Den handel af 21. januar 1998, som blev indgået mellem Neubrandenburger Wohnungsgesellschaft mbH, Bavaria Immobilien Trading GmbH & Co, Immobilien Leasing Objekt Neubrandenburg KG og Bavaria Immobilien Beteiligungsgesellschaft mbH & Co. Objekte Neubrandenburg KG i form af en grundlejekontrakt og en forvaltningskontrakt, kan ikke betragtes som statsstøtte, jf. artikel 107, stk. 1, i TEUF.

Artikel 2

Hvis den handel af 21. januar 1998, som blev indgået mellem Neubrandenburger Wohnungsgesellschaft mbH, der Bavaria Immobilien Trading GmbH & Co, Immobilien Leasing Objekt Neubrandenburg KG og Bavaria Immobilien Beteiligungsgesellschaft mbH & Co. Objekte Neubrandenburg KG i form af en grundlejekontrakt og en forvaltningskontrakt, alligevel skulle blive betragtet som statsstøtte i henhold til artikel 107, stk. 1, i TEUF, ville den i henhold til artikel 107, stk. 3, litra c), i TEUF være forenelig med det indre marked.

Artikel 3

Denne afgørelse er rettet til Forbundsrepublikken Tyskland.

Udfærdiget i Bruxelles, den 16. september 2014.

På Kommissionens vegne

Joaquín ALMUNIA

Næstformand

---

(1)  EUT C 141 af 17.5.2012, s. 28.

1

(2)  Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af artikel 108 i traktaten om den Europæiske Unions funktionsmåde (EFT L 83 af 27.3.1999, s. 1).

2

(3)  Domstolens kendelse af 9. januar 2012, sag T-407/09, Neubrandenburger Wohnungsgesellschaft mod Kommission, ECLI:EU:T:2012:1.

3

(4)  Se fodnote 1.

4

(5)  Domstolens kendelse af 15. november 2012, sag C-145/12 P, Neubrandenburger Wohnungsgesellschaft mod Kommission, ECLI:EU:C:2012:724.

5

(6)  Dele af teksten er ændret for at sikre, at fortrolige oplysninger ikke offentliggøres. Disse dele bliver i det efterfølgende erstattet af kantede parenteser.

6

(7)  Kommissionen har i denne afgørelse omregnet alle beløb, som oprindeligt var angivet i DM, til euro i henhold til den officielle omregningskurs 1 EUR = 1,95583 DM. Herved kan der opstå mindre fejl på grund af afrunding. Der tages i denne afgørelse ikke hensyn til tal efter kommaet.

7

(8)  Altschuldenhilfegesetz af 23. juni 1993 (BGBl. I, Tysklands lovtidende, s. 944, 986), der senest er ændret den 31. oktober 2006 (BGBl. I, s. 2407).

8

(9)  Se brev fra forbundsministeriet for fysisk planlægning »Anerkendelse af privatiseringsformer for til fordel for lejere«(»Anerkennung mieternaher Privatisierungsformen«) af 18. maj 1995 og fra KfW »Referencedokument om lejerprivatisering, privatiseringsformer til fordel for lejere og subsidiære salg til tredjepart« (»Merkblatt zu Mieterprivatisierung, mieternahen Privatisierungsformen und subsidiärem Drittverkauf«) af 22. december 1995.

9

(10)  Brev fra forbundsministeriet »Anerkennung mieternaher Privatisierungsformen« af 18. maj 1995, s. 183.

10

(11)  KfW »Merkblatt zu Mieterprivatisierung, mieternahen Privatisierungsformen und subsidiärem Drittverkauf« af 22. december 1995, s. 5-6.

11

(12)  NEUWOGES forklarede først, at den samlede støtte var på i alt [...] EUR, og at den andel, som kunne betragtes som støtte, var [...] EUR. Dog korrigerede NEUWOGES senere denne andel til [...] EUR. Hvis man går ud fra, at denne rettelse er resultatet af en rettelse af den samlede støtte, blev det endelige beløb rettet tilsvarende.

12

(13)  Se LG Rostock dom af 28. november 2008 (herefter benævnt »LG Rostock dom«), s. 24.

13

(14)  EUT C 209 af 10.7.1997, s. 3.

14

(15)  NEUWOGES baserer deres beregninger på en diskonteringssats på 5 %.

15

(16)  Forvaltningskontrakt med [...] af 19. december 1997.

16

(17)  Forvaltningskontrakt- og lejegarantikontrakt med [...] af 13. august 1998.

17

(18)  Forvaltningskontrakt- og lejegarantikontrakt med [...] af 1. december 1999.

18

(19)  Se betragtning 12.

19

(20)  Betragtning 46 i åbningsafgørelsen.

20

(21)  Betragtning 47 i åbningsafgørelsen.

21

(22)  Betragtning 55 i åbningsafgørelsen.

22

(23)  Betragtning 56 i åbningsafgørelsen.

23

(24)  Betragtning 60 ff. i åbningsafgørelsen.

24

(25)  Betragtning 62 i åbningsafgørelsen.

25

(26)  Betragtning 64 i åbningsafgørelsen.

26

(27)  Betragtning 66 i åbningsafgørelsen.

27

(28)  Betragtning 68 i åbningsafgørelsen.

28

(29)  Betragtning 69 i åbningsafgørelsen.

29

(30)  Betragtning 70 i åbningsafgørelsen.

30

(31)  LG Rostock dom, s. 18.

31

(32)  LG Rostock dom, s. 23-24.

32

(33)  LG Rostock dom, s. 24-25.

33

(34)  LG Rostock dom, s. 26.

34

(35)  LG Rostock dom, s. 26.

35

(36)  LG Rostock dom, s. 26.

36

(37)  LG Rostock dom, s. 19.

37

(38)  LG Rostock dom, s. 19-20.

38

(39)  LG Rostock dom, s. 20.

39

(40)  LG Rostock dom, s. 20-21.

40

(41)  LG Rostock dom, s. 21.

41

(42)  LG Rostock dom, s. 22-23.

42

(43)  LG Rostock dom, s. 26.

43

(44)  Bemærkninger fra NEUWOGES af 18. juni 2012, s. 4-5.

44

(45)  Domstolens dom af 5. juni 2012, sag C-124/10 P, Kommission mod EDF, endnu ikke offentliggjort, præmis 78 og 79.

45

(46)  Ibidem, præmis 81 til 85.

46

(47)  Se betragtning 80 og 87.

47

(48)  BAVARIA-brochure »Leasingmodel ejendomme« (»Leasingmodell Immobilien«), s. 4.

48

(49)  Se f.eks. del I (3) og præamblen i GVV.

49

(50)  Bemærkninger fra NEUWOGES af 17. juli 2012, bilag 1.

50

(51)  Se også BAVARIA-brochuren »Leasingmodell Immobilien«, s. 8 og 10.

51

(52)  Forslag 110/97 til NEUWOGES-bestyrelsens møde den 30. oktober 1997; protokol fra mødet i NEUWOGES-bestyrelsen den 30. oktober 1997; forslag 114/97 til NEUWOGES-bestyrelsesmødet den 12. december 1997; protokol fra mødet i NEUWOGES-bestyrelsen den 16. december 1997.

52

(53)  Domstolens dom af 19. marts 2013, sag C-399/10 P, Bouygues mod Kommission, endnu ikke offentliggjort i Samling af Afgørelser, præmis 103 og 104.

53

(54)  Del IV § 1 EBV.

54

(55)  Del III § 10, stk. 2, EBV.

55

(56)  Del III § 10, stk. 3, EBV.

56

(57)  §§ 2-4 GVV.

57

(58)  Bemærkninger fra NEUWOGES af 17. juli 2012, bilag 1.

58

(59)  Bemærkninger fra NEUWOGES af 17. juli 2012, bilag 1.

59

(60)  Se skrivelse fra NEUWOGES til BAVARIA af 24. november 1997, s. 2.

60

(61)  Se del IV, § 3, EBV sammenholdt med del V, §§ 3 und 4, EBV.

61

(62)  Se bemærkninger fra BAVARIA af 22. april 2013, bilag 12.

62

(63)  Se forslag 114/97 fra mødet i NEUWOGES-bestyrelsen den 12. december 1997.

63

(64)  Bemærkninger fra BAVARIA af 18. juni 2012, bilag 11.

64

(65)  Se brev fra NEUWOGES til BAVARIA af 7. marts 1997 og det derpå efterfølgende første tilbud fra BAVARIA (bemærkninger fra BAVARIA af 18. juni 2012, bilag 9 og 10).

65

(66)  Se brev fra NEUWOGES til BAVARIA af 7. marts 1997 (bemærkninger fra BAVARIA af 18. juni 2012, bilag 9).

66

(67)  Pestel-vurdering (fremlagt af NEUWOGES d. 17. juli 2012, bilag 2), s. 68 (»saneringsniveau 2«).

67

(68)  Bemærkninger fra NEUWOGES af 27. september 2012, bilag.

68

(69)  Forslag 114/97 fra mødet i NEUWOGES-bestyrelsen den 12. december 1997, s. 3.

69

(70)  Jf. bemærkninger fra NEUWOGES af 17. juli 2012, bilag 1.

70

(71)  Idem.

71

(72)  BAVARIA gør gældende, at NEUWOGES frit valgte de relevante parametre. Se bemærkninger fra BAVARIA af 22. april 2013, præmis 23. Se desuden brevet fra NEUWOGES til BAVARIA af 6. maj 1997 (bemærkninger fra BAVARIA af 18. juni 2012, bilag 1a), hvori NEUWOGES bad BAVARIA, om at formulere kontrakterne med en 30-års løbetid, en indeksering af leasingafgiften med [...] % og en restværdi på [...] %.

72

(73)  I denne forbindelse er det vigtigt at bemærke, at den månedlige leasingafgift sammen med den årlige indeksering (i det foreliggende tilfælde [...] % pr. år), kontraktens løbetid (i det foreliggende tilfælde 30 år) og bygningens resterende værdi (i det foreliggende tilfælde [...] %) giver det samlede investeringsvolumen. Det betyder, at det samlede investeringsvolumen forringes, når der anvendes en lavere leje, højere omkostninger eller en lavere indeksering som grundlag. Da salgsprisen på den anden side udregnes umiddelbart på grundlag af det samlede investeringsvolumen fratrukket renoveringsudgifter, privatiseringsudgifter og afgifter/gebyrer, afhænger salgsprisen umiddelbart af lejens størrelse, udgifterne, indekseringen osv.

73

(74)  Bemærkninger fra BAVARIA af 18. juni 2012, bilag 11.

74

(75)  Kommissionens reference-diskonteringssats for det relevante tidsrum er på 5,94 % (http://ec.europa.eu/competition/state_aid/legislation/reference_rates_eu15_en.pdf). Da åbningsafgørelsen blev baseret på en diskonteringssats på 5 % og disse så blev overtaget af NEUWOGES til deres egne beregninger, har Kommissionen besluttet, også fortsat at anvende en sats på 5 %.

75

(76)  Bemærkninger fra NEUWOGES af 17. juli 2012, bilag 7.

76

(77)  Bemærkninger fra NEUWOGES af 17. juli 2012, bilag 8 e).

77

(78)  Bemærkninger fra NEUWOGES af 17. juli 2012, s. 60.

78

(79)  Se § 18 værdiberegning af 6. december 1988, BGBl. I s. 2209.

79

(80)  Kommissionen konstaterer, at NEUWOGES allerede har indekseret udgifterne for 1999 i sine cashflow-analyser. Kommissionen foretager dog først en udgiftsindeksering fra år 2000. Grunden til dette er, at udgiftsberegningen er foretaget med fasen efter renoveringen for øje, som begyndte i 1999. Også NEUWOGES medgiver i sine bemærkninger, at udgiftsniveauet umiddelbart efter renoveringen, dvs. i år 1999, var passende. Dermed virker det passende først at medregne en udgiftsstigning fra år 2000.

80

(81)  Se forslag 114/97 fra mødet i NEUWOGES-bestyrelsen den 12. december 1997, bilag 6.

81

(82)  Se f.eks. bemærkninger fra NEUWOGES af 5. november 2007, s. 4.

82

(83)  Bemærkninger fra NEUWOGES af 17. juli 2012, s. 61.

83

(84)  Protokol fra mødet i NEUWOGES-bestyrelsen den 16. december 1997, s. 5.

84

(85)  Se forslag 114/97 fra mødet i NEUWOGES-bestyrelsen den 12. december 1997, bilag 6.

85

(86)  Se brev fra Nordrevision til NEUWOGES af 20. november 1997 (fremlæggelse fra BAVARIA af 25. april 2007, bilag 13), s. 3.

86

(87)  Idem.

87

(88)  Det skal bemærkes, at byen Neubrandenburg og delstaten Mecklenburg-Vorpommern i årene 1997/1998 gik ud fra stabile konstante befolkningstal. Tysklands bemærkninger af 4. september 2007, s. 6.

88

(89)  Beslutningsforslag fra mødet i produktudvalget fra BAVARIA af 13. september 1997 (fremlæggelse af BAVARIA af 22. april 2013, bilag 15), s. 2.

89

(90)  Idem s. 3.

90

(91)  Se bemærkninger fra NEUWOGES af 5. november 2007, bilag 1 og 5.

91

(92)  Pestel-vurdering, s. 62.

92

(93)  Se brev fra Nordrevision til NEUWOGES af 20. november 1997 (fremlæggelse fra BAVARIA af 25. april 2007, bilag 13), s. 3.

93

(94)  Her bør følgende punkter bemærkes: Skulle vurderingen af handelsværdien fra 1997 være baseret på en højere risiko for manglende lejeindtægter, ville dette betyde, at der samtidig ville være antaget tilsvarende lavere forvaltnings- og vedligeholdelsesudgifter.

94

(95)  LG Rostock dom, s. 19-20.

95

(96)  Se brev fra Nordrevision til NEUWOGES af 20. november 1997 (fremlæggelse fra BAVARIA af 25. april 2007, bilag 13), s. 3.

96

(97)  Regnes der dog med, at lejen — enten på grund af ikke-indekserede lejekontrakter eller på grund af markedsudviklingen — stiger langsommere end den generelle inflation, er det normal praksis at forhøje renten på fast ejendom med en margin, som svarer til den forventede difference mellem lejestigningen og inflationen.

97

(98)  LG Rostock dom, s. 20.

98

(99)  LG Rostock dom, s. 19.

99

(100)  I så fald ville leasingafgiften i starten ikke have været [...] %, men derimod [...] %, hvis løbetiden havde været fastsat til 20 i stedet for 30 år.

100

(101)  Se f.eks. vurderingen af handelsprisen GA 22b/07 (fremlæggelse fra NEUWOGES af 5. november 2007, bilag 5), s. 19: »For at kunne udleje [bygningen] langsigtet er en modernisering forbundet med istandsættelse et presserende behov. ... urenoverede bygninger står især tomme.«

101

(102)  Protokol fra mødet i NEUWOGES-bestyrelsen den 16. december 1997, s. 3.

102

(103)  Protokol fra mødet i NEUWOGES-bestyrelsen den 16. december 1997, s. 3.

103

(104)  Protokol fra mødet i NEUWOGES-bestyrelsen den 16. december 1997, s. 3.

104

(105)  Protokol fra mødet i NEUWOGES-bestyrelsen den 16. december 1997, s. 2.

105

(106)  Protokol fra mødet i NEUWOGES-bestyrelsen den 30. oktober 1997, s. 3.

106

(107)  Bemærkninger fra NEUWOGES af 5. november 2007, bilag 2 og 6.

107

(108)  Forslag 97/97 fra mødet i NEUWOGES-bestyrelsen den 17. april 1997, s. 3.

108

(109)  Tysklands bemærkninger af 11. juli 2008, s. 10-11.

109

(110)  Forslag 97/97 fra mødet i NEUWOGES-bestyrelsen den 17. april 1997, s. 2.

110

(111)  Se forslag 110/97 fra mødet i NEUWOGES-bestyrelsen den 30. oktober 1997, s. 3.

111

(112)  Forslag 114/97 fra mødet i NEUWOGES-bestyrelsen den 12. december 1997, s. 3.

112

(113)  Protokol fra mødet i NEUWOGES-bestyrelsen den 16. december 1997, s. 5.

113

(114)  Banker foretrækker som regel lån med variable rentesatser, fordi deres renterisiko dermed nedsættes. Hvis de yder et fastforrentet lån, er det i deres interesse at forkorte kontraktens løbetid for at nedbringe denne risiko. Ved lån til virksomheder er det almindeligt at indgå revolverende kontrakter, hvor der efter den oprindelige kontrakts udløb automatisk indgås en ny kontrakt med en tilpasset rentesats (som afspejler markedsbetingelserne på det pågældende tidspunkt) (såfremt virksomhedens kreditværdighed ikke er blevet dårligere). Ud over renterisikoen bærer banken også lånerisikoen. Det er endnu en grund til at begrænse løbetiden for lånekontrakter med virksomheder (da de pågældende beløb er betydelig højere end ved realkreditlån, som i reglen har en løbetid på 20 til 30 år).

114

(115)  Grunden til dette tillæg (dvs. den højere gennemsnitlige leasingafgift i forhold til en fast afgift fra begyndelsen) er, at BAVARIA har godkendt, at en del af leasingbetalingerne blev udskudt til de senere år af kontraktens løbetid. Hvis de havde modtaget betalingerne uden denne »udsættelse«, ville de have kunnet investere pengene og dermed opnå et investeringsafkast eller betale deres egne lån tilbage og dermed spare renter. Udsættelsen af en del af betalingerne er for BAVARIA således forbundet med udgifter, som gives videre til NEUWOGES gennem en højere gennemsnitlig leasingafgift.

115

(116)  Det ville ikke have været et »ægte« fastforrentet lån mere (dvs. sige et lån med lige høje årlige rentebetalinger), men derimod et lån, hvor de forskellige årlige rentesatser fastlægges på forhånd (dvs. der er ikke tale om et lån med en variabel rentesats).

116

(117)  Hvis risikoen vurderes til at være for høj, bliver kundens låneforespørgsel som regel afvist. Hvis risikoen anses for at være til at bære, forlanges en højere rentesats, og der kan træffes yderligere foranstaltninger. Således kan der kræves yderligere sikkerhed eller nedsættelse af lånebeløbet, og lånekontrakten kan også indeholde yderligere påbud, som gør det muligt for banken at overvåge låntagerens finansielle situation.

117

(118)  Se også den allerede citerede Pestel-vurdering, som blev offentliggjort i juni 1996, i henhold til hvilken ejendomsselskaber i Østtyskland kunne optage lån på det åbne kapitalmarked til en rentesats på 7,5 %.

118

(119)  Sådanne udgifter opstår ud over de udgifter, som banken opkræver ved ydelsen af et lån. Dette kan begrundes med, at leasingselskabet ved genfinansieringen af sin investering også skal betale for bankens udgifter (og disse skal inddrages i leasingafgiften). Desuden skal de betale for deres egne almindelige omkostninger.

119

(120)  Ved et lån yder kunden et bidrag til bankens fortjeneste via rentesatsen. Ved en leasingkontrakt yder kunden i det væsentlige både et bidrag til bankens fortjeneste (da leasingselskabet genfinansierer deres investering hos banken, og dermed videregiver de tilsvarende udgifter til leasingtageren) og til leasingselskabets egen fortjeneste. Det faktum, at virksomheden er klar til at betale disse yderligere udgifter, viser, at de tjenesteydelser, som leasingvirksomheden tilbyder, har en merværdi for leasingtageren.

120

(121)  Domstolens dom af 12. september 2000, sag C-180/98 til C-184/98, Pavlov o. a. mod Stichting Pensioenfonds Medische Specialisten, Sml. 2000 I, s. 6451, præmis 74.

121

(122)  Domstolens dom af 16. juni 1987, sag C-118/85, Kommissionen mod Italien, Sml. 1987, s. 2599, præmis 7.

122

(123)  Domstolens dom af 16. maj 2002, sag C482/99, Frankrig mod Kommissionen (Stardust Marine), Sml. 2002 I, s. 4397.

123

(124)  Kommissionens direktiv 2006/111/EF af 16. november 2006 om gennemskueligheden af de økonomiske forbindelser mellem medlemsstaterne og de offentlige virksomheder og om den finansielle gennemskuelighed i bestemte virksomheder (EUT L 318 af 17.11.2006, s. 17).

124

(125)  Domstolens dom af 17. september 1980, sag 730/79, Philip Morris mod Kommissionen, Sml. 1980, s. 2671, præmis 11, dom afsagt af Retten i Første Instans af 15. juni 2000, forenede sager T-298/97, T-312/97 m.fl., Alzetta Maura o. a. mod Kommissionen, Sml. 2000 II, s. 2325, præmis 80.

125

(126)  Domstolens dom af 17. september 1980, sag 730/79, Philip Morris Holland BV mod Kommissionen, Sml. 1980, s. 2671, præmis 11 og 12. Dom afsagt af Retten i Første Instans af 30. april 1998, T-214/95, Het Vlaamse Gewest (Regionen Flandern) mod Kommissionen, Sml. 1998 II, s. 717, præmis 48-50.

126

(127)  Kommissionens afgørelse i sag C(2011) 4940 final af 5. oktober 2011 i sagen SA.31877 — Nederlandene: Grondverkoop en woningbouw Apeldoorn (EUT C 343 af 23.11.2011, s. 11), betragtning 47 og 48.

127

(128)  Se kapitel V, § 3, punkt 2, i EBV.

128

---

| 1.4.2015 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 89/72 |
| --- | --- | --- | --- |

1.4.2015

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 89/72

---

KOMMISSIONENS AFGØRELSE (EU) 2015/508

af 1. oktober 2014

om Tysklands påståede ydelse af infrastrukturstøtte til Propapier PM2 GmbH — statsstøttesag SA.36147 (C 30/10) (ex NN 45/10, ex CP 327/08)

(meddelt under nummer C(2014) 6847)

(Kun den tyske udgave er autentisk)

(EØS-relevant tekst)

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 108, stk. 2, første afsnit

under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a)

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af artikel 108 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (1)

efter at have opfordret interesserede parter til at fremsætte bemærkninger i henhold til ovennævnte bestemmelser (2), under henvisning til disse bemærkninger og

ud fra følgende betragtninger:

1.   SAGSFORLØB

| (1) | Ved brev af 29. oktober 2008 indgav Smurfit Kappa Group (i det følgende benævnt: »Smurfit Kappa« eller »klageren«) en klage til Kommissionen med påstand om, at Propapier PM2 GmbH havde modtaget infrastrukturstøtte. Klagen blev registreret under nummer CP 327/08 og overført (med nummer NN 45/10) til registeret for ulovlig statsstøtte. |
| --- | --- |

(1)

Ved brev af 29. oktober 2008 indgav Smurfit Kappa Group (i det følgende benævnt: »Smurfit Kappa« eller »klageren«) en klage til Kommissionen med påstand om, at Propapier PM2 GmbH havde modtaget infrastrukturstøtte. Klagen blev registreret under nummer CP 327/08 og overført (med nummer NN 45/10) til registeret for ulovlig statsstøtte.

| (2) | Ved brev af 27. oktober 2010 underrettede Kommissionen Tyskland om, at den havde besluttet at indlede proceduren efter artikel 108, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde med hensyn til den påståede statsstøtte. |
| --- | --- |

(2)

Ved brev af 27. oktober 2010 underrettede Kommissionen Tyskland om, at den havde besluttet at indlede proceduren efter artikel 108, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde med hensyn til den påståede statsstøtte.

| (3) | Kommissionens beslutning om at indlede proceduren blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende
   (3). Kommissionen opfordrede alle interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger til den påståede statsstøtte. |
| --- | --- |

(3)

Kommissionens beslutning om at indlede proceduren blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende
   (3). Kommissionen opfordrede alle interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger til den påståede statsstøtte.

| (4) | Ved brev af 28. januar 2011 indgav Tyskland bemærkninger (den ikke-fortrolige udgave af disse bemærkninger blev modtaget den 31. januar 2011). Desuden modtog Kommissionen bemærkninger fra følgende interesserede parter: den 11. februar 2011 fælles bemærkninger fra Deutscher Städtetag (sammenslutningen af tyske byer), Deutscher Landkreistag (sammenslutningen af tyske kredse) og Deutscher Städte- und Gemeindebund (forbundet af tyske byer og kommuner) samt fra Verband kommunaler Unternehmen (VKU) (forbundet af kommunale virksomheder) og den 14. februar 2011 bemærkninger fra klageren (den ikke-fortrolige udgave af disse bemærkninger blev modtaget den 1. marts 2011). Kommissionen sendte disse bemærkninger videre til de tyske myndigheder for at give dem lejlighed til at fremsætte deres synspunkter. De pågældende bemærkninger fra Tyskland blev modtaget af Kommissionen den 13. april 2011 (og den ikke-fortrolige udgave den 26. april 2011). |
| --- | --- |

(4)

Ved brev af 28. januar 2011 indgav Tyskland bemærkninger (den ikke-fortrolige udgave af disse bemærkninger blev modtaget den 31. januar 2011). Desuden modtog Kommissionen bemærkninger fra følgende interesserede parter: den 11. februar 2011 fælles bemærkninger fra Deutscher Städtetag (sammenslutningen af tyske byer), Deutscher Landkreistag (sammenslutningen af tyske kredse) og Deutscher Städte- und Gemeindebund (forbundet af tyske byer og kommuner) samt fra Verband kommunaler Unternehmen (VKU) (forbundet af kommunale virksomheder) og den 14. februar 2011 bemærkninger fra klageren (den ikke-fortrolige udgave af disse bemærkninger blev modtaget den 1. marts 2011). Kommissionen sendte disse bemærkninger videre til de tyske myndigheder for at give dem lejlighed til at fremsætte deres synspunkter. De pågældende bemærkninger fra Tyskland blev modtaget af Kommissionen den 13. april 2011 (og den ikke-fortrolige udgave den 26. april 2011).

| (5) | Den 17. januar 2013 fandt et møde mellem repræsentanter for Kommissionens tjenestegrene og Tyskland sted. Ved brev af 25. februar 2013 fremsendte Tyskland supplerende oplysninger. Ved brev af 26. april 2013, som Tyskland besvarede med brev af 14. maj 2013, anmodede Kommissionens tjenegrene om yderligere oplysninger. |
| --- | --- |

(5)

Den 17. januar 2013 fandt et møde mellem repræsentanter for Kommissionens tjenestegrene og Tyskland sted. Ved brev af 25. februar 2013 fremsendte Tyskland supplerende oplysninger. Ved brev af 26. april 2013, som Tyskland besvarede med brev af 14. maj 2013, anmodede Kommissionens tjenegrene om yderligere oplysninger.

| (6) | Med e-mail af 23. maj 2013 anmodede Kommissionen om yderligere oplysninger, som Tyskland fremsendte med e-mails af 24. maj 2013, 27. maj 2013 og 28. maj 2013. |
| --- | --- |

(6)

Med e-mail af 23. maj 2013 anmodede Kommissionen om yderligere oplysninger, som Tyskland fremsendte med e-mails af 24. maj 2013, 27. maj 2013 og 28. maj 2013.

| (7) | I forlængelse af et møde den 6. juni 2013 mellem repræsentanter for Kommissionens tjenestegrene, Tyskland og den begunstigede virksomhed samt eksperter bebudede Tyskland, at der muligvis ville blive fremsendt supplerende bemærkninger. Efter en yderligere begæring om oplysninger af 15. oktober 2013 fremsendte Tyskland omfattende yderligere bemærkninger med e-mails af 4. november 2013, 13. december 2013, 18. december 2013, 6. januar 2014 og 24. april 2014. |
| --- | --- |

(7)

I forlængelse af et møde den 6. juni 2013 mellem repræsentanter for Kommissionens tjenestegrene, Tyskland og den begunstigede virksomhed samt eksperter bebudede Tyskland, at der muligvis ville blive fremsendt supplerende bemærkninger. Efter en yderligere begæring om oplysninger af 15. oktober 2013 fremsendte Tyskland omfattende yderligere bemærkninger med e-mails af 4. november 2013, 13. december 2013, 18. december 2013, 6. januar 2014 og 24. april 2014.

2.   BESKRIVELSE AF FORANSTALTNINGERNE

| (8) | Propapier PM2 GmbH (i det følgende benævnt »Propapier«) tilhører Progroup AG (i det følgende benævnt: »Progroup«). Progroup producerer og distribuerer bølgepapråpapir og bølgepap via sine datterselskaber. Klageren, Smurfit Kappa, er en af de største papirproducenter i Den Europæiske Union. |
| --- | --- |

(8)

Propapier PM2 GmbH (i det følgende benævnt »Propapier«) tilhører Progroup AG (i det følgende benævnt: »Progroup«). Progroup producerer og distribuerer bølgepapråpapir og bølgepap via sine datterselskaber. Klageren, Smurfit Kappa, er en af de største papirproducenter i Den Europæiske Union.

| (9) | Den 2. april 2008 godkendte (4) Kommissionen en regionalstøtte til Propapiers opførelse af en papirfabrik til bølgepapråpapir og et dertil hørende kraftværk på et nyt byggemodnet udvidelsesareal i det eksisterende industriområde ved Oder-Spree-kanalen i Eisenhüttenstadt i delstaten Brandenburg — dette område var på dette tidspunkt regionalstøtteberettiget i henhold til artikel 107, stk. 3, litra a), i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF). |
| --- | --- |

(9)

Den 2. april 2008 godkendte (4) Kommissionen en regionalstøtte til Propapiers opførelse af en papirfabrik til bølgepapråpapir og et dertil hørende kraftværk på et nyt byggemodnet udvidelsesareal i det eksisterende industriområde ved Oder-Spree-kanalen i Eisenhüttenstadt i delstaten Brandenburg — dette område var på dette tidspunkt regionalstøtteberettiget i henhold til artikel 107, stk. 3, litra a), i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF).

| (10) | Klageren var af den opfattelse, at bestemte infrastrukturprojekter, finansieret med statslige midler, på udvidelsesarealet i industriområdet, hvor Propapiers nye fabrik ligger, udelukkende skulle have været tiltænkt denne papirfabrik og derfor måtte betragtes som forbeholdt infrastruktur og statsstøtte til Propapier. |
| --- | --- |

(10)

Klageren var af den opfattelse, at bestemte infrastrukturprojekter, finansieret med statslige midler, på udvidelsesarealet i industriområdet, hvor Propapiers nye fabrik ligger, udelukkende skulle have været tiltænkt denne papirfabrik og derfor måtte betragtes som forbeholdt infrastruktur og statsstøtte til Propapier.

| (11) | Klageren anførte i den forbindelse følgende infrastrukturprojekter (se afsnit 2.1): opførelse af et spildevandsrensningsanlæg, anlæg af en parkeringsplads og en ny forbindelsesvej samt udvidelse og uddybning af Oder-Spree-kanalen. |
| --- | --- |

(11)

Klageren anførte i den forbindelse følgende infrastrukturprojekter (se afsnit 2.1): opførelse af et spildevandsrensningsanlæg, anlæg af en parkeringsplads og en ny forbindelsesvej samt udvidelse og uddybning af Oder-Spree-kanalen.

| (12) | Desuden påpegede klageren, at gebyrerne for brugen af spildevandsrensningsanlægget skulle være sat for lavt til fordel for Propapier (se afsnit 2.2). |
| --- | --- |

(12)

Desuden påpegede klageren, at gebyrerne for brugen af spildevandsrensningsanlægget skulle være sat for lavt til fordel for Propapier (se afsnit 2.2).

2.1.   STØTTE TIL OPFØRELSEN AF ET SPILDEVANDSRENSNINGSANLÆG OG ANDEN INFRASTRUKTUR

| (13) | I juli 2008 ydede delstaten Brandenburg et direkte tilskud på 33 808 200 EUR (5) til opførelsen af et nyt spildevandsrensningsanlæg på et udvidelsesareal i industriområdet ved Oder-Spree-kanalen i Eisenhüttenstadt fra midler under programmet for udbygning af den kommunale erhvervsinfrastruktur inden for rammerne af forbundsstatens og delstaternes fælles regionalstøtteordning, Gemeinschaftsaufgabe zur Verbesserung der regionalen Wirtschaftsstruktur (i det følgende benævnt »Gemeinschaftsaufgabe« (6)). Det skal i den sammenhæng bemærkes, at Gemeinschaftsaufgabe-støtte til finansiering af opførelse eller udbygning af spildevandsrensningsanlæg var genstand for statsstøttesag N 644e/02 (7), i forbindelse med hvilken Kommissionen i 2003 for programmeringsperioden 2004-2006 havde fastslået, at støtte ydet inden for rammerne af denne ordning ikke udgør statsstøtte efter artikel 107, stk. 1, i TEUF til ejeren og operatøren af spildevandsrensningsanlægget. |
| --- | --- |

(13)

I juli 2008 ydede delstaten Brandenburg et direkte tilskud på 33 808 200 EUR (5) til opførelsen af et nyt spildevandsrensningsanlæg på et udvidelsesareal i industriområdet ved Oder-Spree-kanalen i Eisenhüttenstadt fra midler under programmet for udbygning af den kommunale erhvervsinfrastruktur inden for rammerne af forbundsstatens og delstaternes fælles regionalstøtteordning, Gemeinschaftsaufgabe zur Verbesserung der regionalen Wirtschaftsstruktur (i det følgende benævnt »Gemeinschaftsaufgabe« (6)). Det skal i den sammenhæng bemærkes, at Gemeinschaftsaufgabe-støtte til finansiering af opførelse eller udbygning af spildevandsrensningsanlæg var genstand for statsstøttesag N 644e/02 (7), i forbindelse med hvilken Kommissionen i 2003 for programmeringsperioden 2004-2006 havde fastslået, at støtte ydet inden for rammerne af denne ordning ikke udgør statsstøtte efter artikel 107, stk. 1, i TEUF til ejeren og operatøren af spildevandsrensningsanlægget.

| (14) | I 2003-beslutningen fandt Kommissionen, at tilskud ydet under den ordning, som var gældende fra 2004 til 2006, skal betragtes som intern overførsel af statslige midler og ikke udgør statsstøtte til ejerne og operatørerne, eftersom modtagerne ikke er erhvervsvirksomheder, og det i forbindelse med tjenesteydelsen drejer sig om en klassisk opgave af almen interesse, som er pålagt kommunerne. I henhold til ordningens bestemmelser skal modtageren altid være en offentligretlig lokal myndighed (Gebietskörperschaft) eller kommunesammenslutning (Zweckverband), som er underlagt kommunalt tilsyn. Der kan derfor kun ydes støtte, hvis der ikke er nogen juridiske, personlige eller økonomiske forbindelser mellem modtageren af støtten, dvs. spildevandsrensningsanlægget, og brugeren af anlægget. |
| --- | --- |

(14)

I 2003-beslutningen fandt Kommissionen, at tilskud ydet under den ordning, som var gældende fra 2004 til 2006, skal betragtes som intern overførsel af statslige midler og ikke udgør statsstøtte til ejerne og operatørerne, eftersom modtagerne ikke er erhvervsvirksomheder, og det i forbindelse med tjenesteydelsen drejer sig om en klassisk opgave af almen interesse, som er pålagt kommunerne. I henhold til ordningens bestemmelser skal modtageren altid være en offentligretlig lokal myndighed (Gebietskörperschaft) eller kommunesammenslutning (Zweckverband), som er underlagt kommunalt tilsyn. Der kan derfor kun ydes støtte, hvis der ikke er nogen juridiske, personlige eller økonomiske forbindelser mellem modtageren af støtten, dvs. spildevandsrensningsanlægget, og brugeren af anlægget.

| (15) | Tilskuddet udgjorde 80 % af de samlede støtteberettigede omkostninger på 42 260 340 EUR. Modtager af tilskuddet er kommunesammenslutningen Trinkwasser- und Abwasserzweckverband Oderaue Eisenhüttenstadt (i det følgende benævnt »TAZV«), som er en offentligretlig mellemkommunal sammenslutning, hvis opgave er vandforsyning og spildvandsrensning. TAZV er på en og samme tid ejer og operatør af spildevandsrensningsanlægget. Den afholdt de øvrige 20 % af de samlede offentlige investeringsomkostninger. |
| --- | --- |

(15)

Tilskuddet udgjorde 80 % af de samlede støtteberettigede omkostninger på 42 260 340 EUR. Modtager af tilskuddet er kommunesammenslutningen Trinkwasser- und Abwasserzweckverband Oderaue Eisenhüttenstadt (i det følgende benævnt »TAZV«), som er en offentligretlig mellemkommunal sammenslutning, hvis opgave er vandforsyning og spildvandsrensning. TAZV er på en og samme tid ejer og operatør af spildevandsrensningsanlægget. Den afholdt de øvrige 20 % af de samlede offentlige investeringsomkostninger.

| (16) | Støtten var betinget af, at de retlige og finansielle betingelser for en hovedinvestors (i dette tilfælde Propapier) etablering skulle være opfyldt på dokumenterbar vis inden 15. august 2008. Opførelsen af anlægget blev påbegyndt i oktober 2008, og idrifttagningen fandt sted i marts 2010. |
| --- | --- |

(16)

Støtten var betinget af, at de retlige og finansielle betingelser for en hovedinvestors (i dette tilfælde Propapier) etablering skulle være opfyldt på dokumenterbar vis inden 15. august 2008. Opførelsen af anlægget blev påbegyndt i oktober 2008, og idrifttagningen fandt sted i marts 2010.

| (17) | Klageren er den opfattelse, at TAZV-anlægget udgør en forbeholdt infrastruktur, eftersom Propapier praktisk var den eneste bruger af anlæggets spildevandsrensningskapacitet. Klageren påpeger, at anlægget fra begyndelsen var projekteret som spildevandsrensningsanlæg til Propapier og udgjorde en nødvendig forudsætning for etableringen af en papirfabrik i regionen (eftersom det er nødvendigt med store mængder vand til papirfremstillingen). |
| --- | --- |

(17)

Klageren er den opfattelse, at TAZV-anlægget udgør en forbeholdt infrastruktur, eftersom Propapier praktisk var den eneste bruger af anlæggets spildevandsrensningskapacitet. Klageren påpeger, at anlægget fra begyndelsen var projekteret som spildevandsrensningsanlæg til Propapier og udgjorde en nødvendig forudsætning for etableringen af en papirfabrik i regionen (eftersom det er nødvendigt med store mængder vand til papirfremstillingen).

| (18) | Efter klagerens opfattelse drejer det sig også i forbindelse med de andre infrastrukturprojekter — anlæg af en parkeringsplads ved siden af Propapiers fabriksgrund og en ny vej til forbindelse af industriområdet med hovedvej 112 samt udvidelsen/uddybningen af Oder-Spree-kanalen — om infrastrukturforanstaltninger, der var forbeholdt Propapier. I indledningsbeslutningen drog Kommissionen den foreløbige konklusion, at disse projekter ikke giver Propapier nogen selektiv fordel og derfor heller ikke skal betragtes som forbeholdt infrastruktur. Alligevel opfordrede den tredjemand til at fremsætte bemærkninger til disse foranstaltninger. |
| --- | --- |

(18)

Efter klagerens opfattelse drejer det sig også i forbindelse med de andre infrastrukturprojekter — anlæg af en parkeringsplads ved siden af Propapiers fabriksgrund og en ny vej til forbindelse af industriområdet med hovedvej 112 samt udvidelsen/uddybningen af Oder-Spree-kanalen — om infrastrukturforanstaltninger, der var forbeholdt Propapier. I indledningsbeslutningen drog Kommissionen den foreløbige konklusion, at disse projekter ikke giver Propapier nogen selektiv fordel og derfor heller ikke skal betragtes som forbeholdt infrastruktur. Alligevel opfordrede den tredjemand til at fremsætte bemærkninger til disse foranstaltninger.

2.2.   NEDSATTE GEBYRER FOR BRUGEN AF SPILDEVANDSRENSNINGSANLÆGGET

| (19) | Et yderligere klagepunkt med hensyn til spildevandsrensningsanlægget består i, at gebyret på 0,95 EUR pr. kubikmeter, som Propapier skal betale for sin brug af det, skulle være lavere end det vederlag, som en privat investor ville opkræve for en sådan type tjenesteydelse. |
| --- | --- |

(19)

Et yderligere klagepunkt med hensyn til spildevandsrensningsanlægget består i, at gebyret på 0,95 EUR pr. kubikmeter, som Propapier skal betale for sin brug af det, skulle være lavere end det vederlag, som en privat investor ville opkræve for en sådan type tjenesteydelse.

| (20) | Brugsgebyrernes størrelse fastsættes på baggrund af den gældende lov, lov om kommunale afgifter for delstaten Brandenburg (8) (i det følgende benævnt »KAG Brandenburg«). I henhold til § 6 i KAG Brandenburg skal gebyret beregnes således, at det dækker, men ikke overstiger, alle beregnede omkostninger ved det pågældende spildevandsrensningsanlæg (opførelses-, vedligeholdelses-, service-, drifts- og personaleomkostninger samt afgiftsadministrative omkostninger) samt kalkulerede renter og afskrivninger. Støttemidler, som kommunen modtager fra andre statslige kilder (i dette tilfælde et tilskud på 33,8 mio. EUR fra Gemeinschaftsaufgabe), skal der dog ikke (9) tages højde for i forbindelse med den kalkulerede forrentning af den investerede kapital. Klageren er af den opfattelse, at den støtte, som TAZV modtager fra Gemeinschaftsaufgabe, af TAZV videregives til brugerne af spildevandsrensningsanlægget i form af nedsatte spildevandsgebyrer. |
| --- | --- |

(20)

Brugsgebyrernes størrelse fastsættes på baggrund af den gældende lov, lov om kommunale afgifter for delstaten Brandenburg (8) (i det følgende benævnt »KAG Brandenburg«). I henhold til § 6 i KAG Brandenburg skal gebyret beregnes således, at det dækker, men ikke overstiger, alle beregnede omkostninger ved det pågældende spildevandsrensningsanlæg (opførelses-, vedligeholdelses-, service-, drifts- og personaleomkostninger samt afgiftsadministrative omkostninger) samt kalkulerede renter og afskrivninger. Støttemidler, som kommunen modtager fra andre statslige kilder (i dette tilfælde et tilskud på 33,8 mio. EUR fra Gemeinschaftsaufgabe), skal der dog ikke (9) tages højde for i forbindelse med den kalkulerede forrentning af den investerede kapital. Klageren er af den opfattelse, at den støtte, som TAZV modtager fra Gemeinschaftsaufgabe, af TAZV videregives til brugerne af spildevandsrensningsanlægget i form af nedsatte spildevandsgebyrer.

3.   BEGRUNDELSE FOR INDLEDNING AF PROCEDUREN
   (10)

| (21) | De her omhandlede foranstaltninger skal betragtes som statsstøtte, når følgende betingelser er opfyldt: i) Foranstaltningen skal være en statslig eller med statslige midler ydet støtte, ii) den skal give virksomheden en økonomisk fordel, iii) fordelen skal være selektiv, og iv) foranstaltningen skal fordreje konkurrencen eller true med at fordreje den og påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne. Der foreligger statsstøtte, når betingelserne i artikel 107, stk. 1, i TEUF er kumulativt opfyldt. |
| --- | --- |

(21)

De her omhandlede foranstaltninger skal betragtes som statsstøtte, når følgende betingelser er opfyldt: i) Foranstaltningen skal være en statslig eller med statslige midler ydet støtte, ii) den skal give virksomheden en økonomisk fordel, iii) fordelen skal være selektiv, og iv) foranstaltningen skal fordreje konkurrencen eller true med at fordreje den og påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne. Der foreligger statsstøtte, når betingelserne i artikel 107, stk. 1, i TEUF er kumulativt opfyldt.

| (22) | I indledningsbeslutningen betvivles det ikke, at alle foranstaltningerne omfatter anvendelse af statslige midler, og at de muligvis vil kunne fordreje konkurrencen på det indre marked. |
| --- | --- |

(22)

I indledningsbeslutningen betvivles det ikke, at alle foranstaltningerne omfatter anvendelse af statslige midler, og at de muligvis vil kunne fordreje konkurrencen på det indre marked.

| (23) | Med hensyn til klagepunkterne fastslog Kommissionen, at der må sondres mellem 1) mulig statsstøtte til TAZV til opførelse af spildevandsrensningsanlægget og 2) mulig statsstøtte til Propapier i form af nedsatte gebyrer for rensning af spildevand. |
| --- | --- |

(23)

Med hensyn til klagepunkterne fastslog Kommissionen, at der må sondres mellem 1) mulig statsstøtte til TAZV til opførelse af spildevandsrensningsanlægget og 2) mulig statsstøtte til Propapier i form af nedsatte gebyrer for rensning af spildevand.

| (24) | Desuden undersøges det i indledningsbeslutningen, om der opstår en selektiv fordel for virksomheden Propapier som følge af






  i) | opførelsen af spildvandsrensningsanlægget
  samt som følge af de andre infrastrukturprojekter på udvidelsesarealet i industriområdet, hvor Propapiers nye fabriksgrund befinder sig, og som omfatter |
| --- | --- | --- |

(24)

Desuden undersøges det i indledningsbeslutningen, om der opstår en selektiv fordel for virksomheden Propapier som følge af

i)

opførelsen af spildvandsrensningsanlægget

samt som følge af de andre infrastrukturprojekter på udvidelsesarealet i industriområdet, hvor Propapiers nye fabriksgrund befinder sig, og som omfatter

| ii) | den nye parkeringsplads |
| --- | --- |

ii)

den nye parkeringsplads

| iii) | den nye vej og |
| --- | --- |

iii)

den nye vej og

| iv) | udvidelsen/uddybningen af Oder-Spree-kanalen
  eller om det i den forbindelse drejer sig om infrastruktur forbeholdt Propapier (11). Eftersom en foranstaltning i henhold til artikel 107, stk. 1, kun udgør statsstøtte, hvis den er selektiv (dvs. hvis den indebærer en forskelsbehandling mellem virksomheder, som befinder sig i en sammenlignelig retlig og faktuel situation med hensyn til den med foranstaltningen tilstræbte målsætning), måtte Kommissionen undersøge, om foranstaltningerne giver Propapier en selektiv fordel. |
| --- | --- |

iv)

udvidelsen/uddybningen af Oder-Spree-kanalen

eller om det i den forbindelse drejer sig om infrastruktur forbeholdt Propapier (11). Eftersom en foranstaltning i henhold til artikel 107, stk. 1, kun udgør statsstøtte, hvis den er selektiv (dvs. hvis den indebærer en forskelsbehandling mellem virksomheder, som befinder sig i en sammenlignelig retlig og faktuel situation med hensyn til den med foranstaltningen tilstræbte målsætning), måtte Kommissionen undersøge, om foranstaltningerne giver Propapier en selektiv fordel.

| (25) | Kommissionen har allerede godkendt en regional investeringsstøtte til Propapier. Eftersom foranstaltningerne i forbindelse med de andre infrastrukturprojekter gennemføres i et område, der er regionalstøtteberettiget i henhold til artikel 107, stk. 3, litra a), i TEUF, og disse foranstaltninger angiveligt er tæt forbundet med eller forbeholdt et investeringsprojekt, hvortil der ydes regionalstøtte, var det Kommissionens foreløbige opfattelse, at foranstaltningerne, hvis de viser sig at være selektive til fordel for Propapier, ville udgøre en del af et Propapier-investeringsprojekt og derfor skulle opfylde kravene i retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte 2007-2013 (12) (i det følgende benævnt »retningslinjerne for regionalstøtte«). Kommissionen ytrede tvivl med hensyn til foreneligheden af en investeringsstøtte, der ydes i form af en forbeholdt infrastruktur, især hvad angår overholdelsen af den maksimale støtteintensitet og tilskyndelsesvirkningen. |
| --- | --- |

(25)

Kommissionen har allerede godkendt en regional investeringsstøtte til Propapier. Eftersom foranstaltningerne i forbindelse med de andre infrastrukturprojekter gennemføres i et område, der er regionalstøtteberettiget i henhold til artikel 107, stk. 3, litra a), i TEUF, og disse foranstaltninger angiveligt er tæt forbundet med eller forbeholdt et investeringsprojekt, hvortil der ydes regionalstøtte, var det Kommissionens foreløbige opfattelse, at foranstaltningerne, hvis de viser sig at være selektive til fordel for Propapier, ville udgøre en del af et Propapier-investeringsprojekt og derfor skulle opfylde kravene i retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte 2007-2013 (12) (i det følgende benævnt »retningslinjerne for regionalstøtte«). Kommissionen ytrede tvivl med hensyn til foreneligheden af en investeringsstøtte, der ydes i form af en forbeholdt infrastruktur, især hvad angår overholdelsen af den maksimale støtteintensitet og tilskyndelsesvirkningen.

| (26) | I henhold til retningslinjerne for regionalstøtte kan virksomheder, som har modtaget investeringsstøtte, endvidere også modtage driftsstøtte. Driftsstøttens forenelighed med det indre marked skal dog undersøges uafhængigt af investeringsstøttens forenelighed, og det skal ske i overensstemmelse med kriterierne i afsnit 5 i retningslinjerne for regionalstøtte. I sin indledningsbeslutning kom Kommissionen frem til den konklusion, at såfremt der forelå en driftsstøtte til Propapier i form af nedsatte gebyrer for spildevandsrensning, som ikke ville være forenelig med det markedsøkonomiske investorprincip, måtte denne driftsstøtte anses for at være uforenelig med retningslinjerne for regionalstøtte og Kommissionens gældende godkendelsespraksis med hensyn til driftsstøtte. For selv om støttemodtageren er lokaliseret i en region, som kan være berettiget til driftsstøtte (støtteberettiget område i henhold til artikel 107, stk. 3, litra a) i TEUF), er der andre vigtige betingelser for driftsstøttens forenelighed med det indre marked, som ikke ville være opfyldt. Således var der intet belæg for, at driftsstøtten kunne retfærdiggøres ud fra dens form eller regionaludviklingssigte, eller at dens størrelse stod i et rimeligt forhold til de ulemper, som den skal afhjælpe. Desuden var driftsstøtten ikke tidsmæssigt begrænset, og den ville heller ikke blive reduceret med tiden. Derfor ytrede Kommissionen tvivl om, hvorvidt driftsstøtte i form af nedsatte gebyrer principielt kunne være forenelig med det indre marked. |
| --- | --- |

(26)

I henhold til retningslinjerne for regionalstøtte kan virksomheder, som har modtaget investeringsstøtte, endvidere også modtage driftsstøtte. Driftsstøttens forenelighed med det indre marked skal dog undersøges uafhængigt af investeringsstøttens forenelighed, og det skal ske i overensstemmelse med kriterierne i afsnit 5 i retningslinjerne for regionalstøtte. I sin indledningsbeslutning kom Kommissionen frem til den konklusion, at såfremt der forelå en driftsstøtte til Propapier i form af nedsatte gebyrer for spildevandsrensning, som ikke ville være forenelig med det markedsøkonomiske investorprincip, måtte denne driftsstøtte anses for at være uforenelig med retningslinjerne for regionalstøtte og Kommissionens gældende godkendelsespraksis med hensyn til driftsstøtte. For selv om støttemodtageren er lokaliseret i en region, som kan være berettiget til driftsstøtte (støtteberettiget område i henhold til artikel 107, stk. 3, litra a) i TEUF), er der andre vigtige betingelser for driftsstøttens forenelighed med det indre marked, som ikke ville være opfyldt. Således var der intet belæg for, at driftsstøtten kunne retfærdiggøres ud fra dens form eller regionaludviklingssigte, eller at dens størrelse stod i et rimeligt forhold til de ulemper, som den skal afhjælpe. Desuden var driftsstøtten ikke tidsmæssigt begrænset, og den ville heller ikke blive reduceret med tiden. Derfor ytrede Kommissionen tvivl om, hvorvidt driftsstøtte i form af nedsatte gebyrer principielt kunne være forenelig med det indre marked.

3.1.   TILSKUD TIL OFFENTLIGT STØTTEDE INFRASTRUKTURPROJEKTER, HERUNDER SPILDEVANDSRENSNINGSANLÆGGET

3.1.1.   Parkeringsplads, udvidelse/uddybning af Oder-Spree-kanalen, ny vej

| (27) | Inden for rammerne af den foreløbige undersøgelse blev det fastslået, at parkeringspladsens kapacitet ikke stemmer overens med klagerens fremstilling, og at parkeringspladsen ikke befinder sig i umiddelbar nærhed af Propapiers fabriksgrund. Endvidere blev det fastslået, at parkeringsbåsene er alment tilgængelige og ikke kun til gavn for industriområdet ved Oder-Spree-kanalen, men også for de øvrige erhvervslokaliteter i indre by, og at antallet af disse parkeringsbåse ville gøre det muligt for kommunen at lukke parkeringspladser til lastbiler i indre by. Desuden anlægger Propapier efterfølgende egne parkeringsbåse, som også er tilgængelige for lastbiler. Derfor drog Kommissionen den konklusion, at anlægget af parkeringspladsen sandsynligvis ikke giver Propapier nogen selektiv fordel. |
| --- | --- |

(27)

Inden for rammerne af den foreløbige undersøgelse blev det fastslået, at parkeringspladsens kapacitet ikke stemmer overens med klagerens fremstilling, og at parkeringspladsen ikke befinder sig i umiddelbar nærhed af Propapiers fabriksgrund. Endvidere blev det fastslået, at parkeringsbåsene er alment tilgængelige og ikke kun til gavn for industriområdet ved Oder-Spree-kanalen, men også for de øvrige erhvervslokaliteter i indre by, og at antallet af disse parkeringsbåse ville gøre det muligt for kommunen at lukke parkeringspladser til lastbiler i indre by. Desuden anlægger Propapier efterfølgende egne parkeringsbåse, som også er tilgængelige for lastbiler. Derfor drog Kommissionen den konklusion, at anlægget af parkeringspladsen sandsynligvis ikke giver Propapier nogen selektiv fordel.

| (28) | Med hensyn til den nye forbindelsesvej mellem industriområdet og hovedvej 112 fastslog Kommissionen, at trafikmængden og luftforureningen i centrum af Eisenhüttenstadt reduceres ved anlæg af vejen, eftersom lastbiler således kan køre uden om indre by på deres vej til industriområdet, og køretiden til det nærmest liggende regionale centrum mindskes. Derfor drog Kommissionen den konklusion, at anlæg af den nye vej sandsynligvis ikke giver Propapier nogen selektiv fordel. |
| --- | --- |

(28)

Med hensyn til den nye forbindelsesvej mellem industriområdet og hovedvej 112 fastslog Kommissionen, at trafikmængden og luftforureningen i centrum af Eisenhüttenstadt reduceres ved anlæg af vejen, eftersom lastbiler således kan køre uden om indre by på deres vej til industriområdet, og køretiden til det nærmest liggende regionale centrum mindskes. Derfor drog Kommissionen den konklusion, at anlæg af den nye vej sandsynligvis ikke giver Propapier nogen selektiv fordel.

| (29) | Med hensyn til udvidelses- og uddybningsarbejderne i Oder-Spree-kanalen fastslog Kommissionen, at disse ikke blev udført for at give Propapier en selektiv fordel, men at de er en del af den nødvendige løbende vedligeholdelse af vandvejene. Derfor drog Kommissionen den konklusion, at udvidelsen og uddybningen af Oder-Spree-kanalen sandsynligvis ikke giver Propapier nogen selektiv fordel. |
| --- | --- |

(29)

Med hensyn til udvidelses- og uddybningsarbejderne i Oder-Spree-kanalen fastslog Kommissionen, at disse ikke blev udført for at give Propapier en selektiv fordel, men at de er en del af den nødvendige løbende vedligeholdelse af vandvejene. Derfor drog Kommissionen den konklusion, at udvidelsen og uddybningen af Oder-Spree-kanalen sandsynligvis ikke giver Propapier nogen selektiv fordel.

| (30) | På dette tidspunkt kunne Kommissionen dog ikke helt udelukke, at disse infrastrukturforanstaltninger i højere grad kommer Propapier til gode end andre virksomheder. |
| --- | --- |

(30)

På dette tidspunkt kunne Kommissionen dog ikke helt udelukke, at disse infrastrukturforanstaltninger i højere grad kommer Propapier til gode end andre virksomheder.

| (31) | Derfor opfordrede Kommissionen tredjemand til at fremsætte bemærkninger, før den tog endelig stilling til, om disse foranstaltninger indeholdt statsstøtte. Den opfordrede dengang samtidig Tyskland til at fremsende yderligere oplysninger om anlægget af parkeringspladsen og den nye vej samt om udvidelsen/uddybningen af Oder-Spree-kanalen under den formelle undersøgelsesprocedure. |
| --- | --- |

(31)

Derfor opfordrede Kommissionen tredjemand til at fremsætte bemærkninger, før den tog endelig stilling til, om disse foranstaltninger indeholdt statsstøtte. Den opfordrede dengang samtidig Tyskland til at fremsende yderligere oplysninger om anlægget af parkeringspladsen og den nye vej samt om udvidelsen/uddybningen af Oder-Spree-kanalen under den formelle undersøgelsesprocedure.

3.1.2.   Tilskud til opførelsen af spildvandsrensningsanlægget

| (32) | I sin indledningsbeslutning kom Kommissionen frem til den konklusion, at, hvis støtteordningen i sag N 644e/02 imidlertid måtte betragtes som statsstøtte på grund af udviklingen i det indre marked, så ville den skulle betragtes som eksisterende støtte til TAZV. |
| --- | --- |

(32)

I sin indledningsbeslutning kom Kommissionen frem til den konklusion, at, hvis støtteordningen i sag N 644e/02 imidlertid måtte betragtes som statsstøtte på grund af udviklingen i det indre marked, så ville den skulle betragtes som eksisterende støtte til TAZV.

| (33) | Kommissionen ytrede dog tvivl om, hvorvidt spildevandsrensningsanlægget udgør en forbeholdt infrastruktur eller ej. I den sammenhæng blev det fastslået, at der kun er to andre brugere af anlægget ud over Propapier: den canadiske udbyder af fotocellekomponenter 5N PV og energiforsyningsselskabet EnBW. Endvidere var det ukendt, hvilken andel af spildevandsrensningsanlæggets kapacitet disse to kunder rent faktisk ville få tildelt. På grundlag af de foreliggende oplysninger på dette tidspunkt i undersøgelsen var det ikke muligt for Kommissionen at vurdere, om opførelsen af et nyt spildevandsrensningsanlæg var nødvendig alene for disse to virksomheder. Endvidere var en af disse to andre brugere, nemlig kraftværket drevet af EnBW, direkte involveret i Propapier-projektet, eftersom kraftværkvirksomheden leverer strømmen til papirfabrikkens produktionsproces (13). |
| --- | --- |

(33)

Kommissionen ytrede dog tvivl om, hvorvidt spildevandsrensningsanlægget udgør en forbeholdt infrastruktur eller ej. I den sammenhæng blev det fastslået, at der kun er to andre brugere af anlægget ud over Propapier: den canadiske udbyder af fotocellekomponenter 5N PV og energiforsyningsselskabet EnBW. Endvidere var det ukendt, hvilken andel af spildevandsrensningsanlæggets kapacitet disse to kunder rent faktisk ville få tildelt. På grundlag af de foreliggende oplysninger på dette tidspunkt i undersøgelsen var det ikke muligt for Kommissionen at vurdere, om opførelsen af et nyt spildevandsrensningsanlæg var nødvendig alene for disse to virksomheder. Endvidere var en af disse to andre brugere, nemlig kraftværket drevet af EnBW, direkte involveret i Propapier-projektet, eftersom kraftværkvirksomheden leverer strømmen til papirfabrikkens produktionsproces (13).

| (34) | Hvis Propapier faktisk udnytter 90 % af spildevandsrensningsanlæggets kapacitet, som det påstås af klageren, rejser der sig efter Kommissionens opfattelse det spørgsmål, om dette faktum ikke allerede i sig selv udgør et tilstrækkeligt bevis for, at anlægget udelukkende eller i det mindste fortrinsvist er opført til Propapiers brug (og således forbeholdt Propapier). Den måtte derfor se nærmere på Tysklands argument om, at andre brugere ville gøre brug af spildevandsrensningsanlægget i fremtiden. |
| --- | --- |

(34)

Hvis Propapier faktisk udnytter 90 % af spildevandsrensningsanlæggets kapacitet, som det påstås af klageren, rejser der sig efter Kommissionens opfattelse det spørgsmål, om dette faktum ikke allerede i sig selv udgør et tilstrækkeligt bevis for, at anlægget udelukkende eller i det mindste fortrinsvist er opført til Propapiers brug (og således forbeholdt Propapier). Den måtte derfor se nærmere på Tysklands argument om, at andre brugere ville gøre brug af spildevandsrensningsanlægget i fremtiden.

| (35) | Desuden blev det fastslået, at der måtte tages hensyn til, hvor mange investorer der maksimalt kan etablere sig i industriområdet ved Oder-Spree-kanalen, og hvor stor en del af anlæggets kapacitet de gennemsnitligt ville anvende. I den henseende blev Tyskland opfordret til at fremsende detaljerede oplysninger om det samlede koncept for udviklingen af industriområdet og om spildevandsrensningsanlæggets resterende kapacitet, som ville kunne blive tildelt de potentielle brugere. Tyskland blev desuden anmodet om yderligere oplysninger om den tekniske gennemførlighed af den modulære tilgang i forbindelse med opførelsen af spildevandsrensningsanlægget (14). |
| --- | --- |

(35)

Desuden blev det fastslået, at der måtte tages hensyn til, hvor mange investorer der maksimalt kan etablere sig i industriområdet ved Oder-Spree-kanalen, og hvor stor en del af anlæggets kapacitet de gennemsnitligt ville anvende. I den henseende blev Tyskland opfordret til at fremsende detaljerede oplysninger om det samlede koncept for udviklingen af industriområdet og om spildevandsrensningsanlæggets resterende kapacitet, som ville kunne blive tildelt de potentielle brugere. Tyskland blev desuden anmodet om yderligere oplysninger om den tekniske gennemførlighed af den modulære tilgang i forbindelse med opførelsen af spildevandsrensningsanlægget (14).

| (36) | Som tidligere nævnt var Kommissionen af den foreløbige opfattelse, at foranstaltningerne i forbindelse med infrastrukturprojektet, såfremt de skulle vise sig at være selektive, ville udgøre en del af Propapiers investeringsprojekt og derfor skulle opfylde kravene i retningslinjerne for regionalstøtte og især bestemmelserne om maksimal støtteintensitet og tilskyndelsesvirkning. |
| --- | --- |

(36)

Som tidligere nævnt var Kommissionen af den foreløbige opfattelse, at foranstaltningerne i forbindelse med infrastrukturprojektet, såfremt de skulle vise sig at være selektive, ville udgøre en del af Propapiers investeringsprojekt og derfor skulle opfylde kravene i retningslinjerne for regionalstøtte og især bestemmelserne om maksimal støtteintensitet og tilskyndelsesvirkning.

3.2.   NEDSATTE GEBYRER FOR BRUGEN AF SPILDEVANDSRENSNINGSANLÆGGET

| (37) | Ligesom i forbindelse med opførelsen af spildevandsrensningsanlægget havde Tyskland det standpunkt, at det, såfremt gebyret, som Propapier skulle betale, indeholdte støtteelementer, i den forbindelse ville dreje sig om en eksisterende støtte. Efter Tysklands opfattelse omfatter Kommissionens beslutning i sag N 644e/02, hvormed Gemeinschaftsaufgabe-ordningen blev godkendt, også ordningens indirekte virkninger. |
| --- | --- |

(37)

Ligesom i forbindelse med opførelsen af spildevandsrensningsanlægget havde Tyskland det standpunkt, at det, såfremt gebyret, som Propapier skulle betale, indeholdte støtteelementer, i den forbindelse ville dreje sig om en eksisterende støtte. Efter Tysklands opfattelse omfatter Kommissionens beslutning i sag N 644e/02, hvormed Gemeinschaftsaufgabe-ordningen blev godkendt, også ordningens indirekte virkninger.

| (38) | Kommissionen kom dog i sin indledningsbeslutning frem til den konklusion, at den mulige støtte i form af nedsatte spildevandsgebyrer ikke er omfattet af beslutningen i sag N 644e/02, og at der ville være tale om en ny støtte, såfremt gebyret udgjorde statsstøtte. |
| --- | --- |

(38)

Kommissionen kom dog i sin indledningsbeslutning frem til den konklusion, at den mulige støtte i form af nedsatte spildevandsgebyrer ikke er omfattet af beslutningen i sag N 644e/02, og at der ville være tale om en ny støtte, såfremt gebyret udgjorde statsstøtte.

| (39) | I forbindelse med spørgsmålet, om hvorvidt gebyrerne giver Propapier en økonomisk fordel, udtalte Kommissionen i sin indledningsbeslutning tvivl om, hvorvidt de af TAZV opkrævede gebyrer afspejler de fuldstændige omkostninger, og om en privat investor ville have fastsat gebyrerne på samme niveau. |
| --- | --- |

(39)

I forbindelse med spørgsmålet, om hvorvidt gebyrerne giver Propapier en økonomisk fordel, udtalte Kommissionen i sin indledningsbeslutning tvivl om, hvorvidt de af TAZV opkrævede gebyrer afspejler de fuldstændige omkostninger, og om en privat investor ville have fastsat gebyrerne på samme niveau.

| (40) | Kommissionen var af den opfattelse, at det gebyr, som Propapier skal betale, ikke i fuldt omfang dækker omkostningerne ved spildevandsrensningen, eftersom Tyskland selv har indrømmet, at disse gebyrer kun dækker 20 % af den kalkulerede forrentning af den investerede kapital, da der ikke skulle tages højde for tilskuddet på 80 %, som kommunen har modtaget fra andre statslige kilder til opførelsen af anlægget, i forbindelse med beregningen af denne forrentning. På dette punkt fastslog Kommissionen først og fremmest i sin indledningsbeslutning, at både direktiv 2000/60/EF (i det følgende benævnt »EU-vandrammedirektivet«) (15) og KAG Brandenburg foreskriver, at gebyrerne for brugen af et spildevandsrensningsanlæg skal dække samtlige omkostninger (16). I indledningsbeslutningen henvises der desuden til InfraLeuna-sagen (17) og Kimberly-Clark/Scot-sagen (18), hvor Kommissionen fandt, at gebyrer, som dækker de fulde omkostninger, svarer til de omkostninger, som en virksomhed normalt skal afholde. |
| --- | --- |

(40)

Kommissionen var af den opfattelse, at det gebyr, som Propapier skal betale, ikke i fuldt omfang dækker omkostningerne ved spildevandsrensningen, eftersom Tyskland selv har indrømmet, at disse gebyrer kun dækker 20 % af den kalkulerede forrentning af den investerede kapital, da der ikke skulle tages højde for tilskuddet på 80 %, som kommunen har modtaget fra andre statslige kilder til opførelsen af anlægget, i forbindelse med beregningen af denne forrentning. På dette punkt fastslog Kommissionen først og fremmest i sin indledningsbeslutning, at både direktiv 2000/60/EF (i det følgende benævnt »EU-vandrammedirektivet«) (15) og KAG Brandenburg foreskriver, at gebyrerne for brugen af et spildevandsrensningsanlæg skal dække samtlige omkostninger (16). I indledningsbeslutningen henvises der desuden til InfraLeuna-sagen (17) og Kimberly-Clark/Scot-sagen (18), hvor Kommissionen fandt, at gebyrer, som dækker de fulde omkostninger, svarer til de omkostninger, som en virksomhed normalt skal afholde.

| (41) | Klageren fremførte, at for at kunne fastslå, om der forelå en fordel, måtte størrelsen af de gebyrer, Propapier faktisk betalte, sammenlignes med størrelsen af de gebyrer, som en privat investor ville opkræve i TAZV's sted. |
| --- | --- |

(41)

Klageren fremførte, at for at kunne fastslå, om der forelå en fordel, måtte størrelsen af de gebyrer, Propapier faktisk betalte, sammenlignes med størrelsen af de gebyrer, som en privat investor ville opkræve i TAZV's sted.

| (42) | Tyskland foreslog at sammenligne de af Propapier betalte gebyrer med de gennemsnitstaksterne inden for sektoren og omtalte en undersøgelse, ifølge hvilken gennemsnitstaksten svinger mellem 0,24 EUR og 1 EUR pr. kubikmeter (19). |
| --- | --- |

(42)

Tyskland foreslog at sammenligne de af Propapier betalte gebyrer med de gennemsnitstaksterne inden for sektoren og omtalte en undersøgelse, ifølge hvilken gennemsnitstaksten svinger mellem 0,24 EUR og 1 EUR pr. kubikmeter (19).

| (43) | I indledningsbeslutningen fastslog Kommissionen, at privatinvestorprincippet så ud til at kunne finde anvendelse på det foreliggende tilfælde. Den ytrede dog tvivl om, hvorvidt der som følge af anvendelsen af en sådan referenceværdi kunne udelukkes at foreligge en statsstøtte, især eftersom dataene er behæftet med åbenlyse skævheder. Selv hvis disse gebyrer i andre kommuner afspejler de fulde omkostninger, beror de forskellige takster øjensynligt på forskellige lokale forhold, som ville retfærdiggøre forskellige takstniveauer for en privat investor. Derfor ytrede Kommissionen i indledningsbeslutningen tvivl om, hvorvidt en fordel for Propapier kan udelukkes på grundlag af disse data. |
| --- | --- |

(43)

I indledningsbeslutningen fastslog Kommissionen, at privatinvestorprincippet så ud til at kunne finde anvendelse på det foreliggende tilfælde. Den ytrede dog tvivl om, hvorvidt der som følge af anvendelsen af en sådan referenceværdi kunne udelukkes at foreligge en statsstøtte, især eftersom dataene er behæftet med åbenlyse skævheder. Selv hvis disse gebyrer i andre kommuner afspejler de fulde omkostninger, beror de forskellige takster øjensynligt på forskellige lokale forhold, som ville retfærdiggøre forskellige takstniveauer for en privat investor. Derfor ytrede Kommissionen i indledningsbeslutningen tvivl om, hvorvidt en fordel for Propapier kan udelukkes på grundlag af disse data.

| (44) | Som anført i betragtning 26 tvivler Kommissionen, såfremt foranstaltningen faktisk udgør en ny støtte i henhold til artikel 107, stk. 1, i TEUF, på, om den kan være forenelig med det indre marked efter artikel 107, stk. 3, i TEUF. Skulle det vise sig, at gebyret udgør en regional driftsstøtte, så ville der være tvivl om dens forenelighed med det indre marked, eftersom denne støtte hverken er tidsmæssigt begrænset eller reduceres med tiden eller er rettet mod udligningen af bestemte (ikke påviste) ulemper for regionen. |
| --- | --- |

(44)

Som anført i betragtning 26 tvivler Kommissionen, såfremt foranstaltningen faktisk udgør en ny støtte i henhold til artikel 107, stk. 1, i TEUF, på, om den kan være forenelig med det indre marked efter artikel 107, stk. 3, i TEUF. Skulle det vise sig, at gebyret udgør en regional driftsstøtte, så ville der være tvivl om dens forenelighed med det indre marked, eftersom denne støtte hverken er tidsmæssigt begrænset eller reduceres med tiden eller er rettet mod udligningen af bestemte (ikke påviste) ulemper for regionen.

4.   BEMÆRKNINGER FRA TYSKLAND OG BEMÆRKNINGER FRA TREDJEMAND TIL INDLEDNINGSBESLUTNINGEN

4.1.   DREJER DET SIG VED DE OFFENTLIGT FINANSIEREDE INFRASTRUKTURPROJEKTER OM INFRASTRUKTUR FORBEHOLDT PROPAPIER?

4.1.1.   Parkeringsplads

Bemærkninger fra klageren

| (45) | I sin indledningsbeslutning anerkendte Kommissionen ikke det antal parkeringspladser, som klageren har angivet. Ifølge klageren stammer de angivne antal (parkeringspladser til 186 personbiler og 71 lastbiler) fra den foreløbige udviklingsplan udarbejdet for Eisenhüttenstadt. |
| --- | --- |

(45)

I sin indledningsbeslutning anerkendte Kommissionen ikke det antal parkeringspladser, som klageren har angivet. Ifølge klageren stammer de angivne antal (parkeringspladser til 186 personbiler og 71 lastbiler) fra den foreløbige udviklingsplan udarbejdet for Eisenhüttenstadt.

| (46) | Ifølge klagerens påstande omfatter Propapiers oprindelige byggeplaner ikke anlægget af en privat parkeringsplads, og selv hvis Propapier ville anlægge sin egen parkeringsplads, ville den såkaldte offentlige parkeringsplads alligevel fortrinsvist komme Propapier til gode, idet der var et skilt, der anviste parkeringspladser for lastbiler til kraftværket og papirfabrikken. Derudover befinder parkeringspladsen sig i umiddelbar nærhed af Propapiers fabriksgrund (den strækker sig helt op til begyndelsen af papirfabrikkens grund og grænser op til kraftværket, som fra begyndelsen var en del af Propapiers projekt). Parkeringspladsen byder ikke på nogen hvilefaciliteter, hvilket ellers normalt måtte forventes af en sådan offentlig parkeringsplads. |
| --- | --- |

(46)

Ifølge klagerens påstande omfatter Propapiers oprindelige byggeplaner ikke anlægget af en privat parkeringsplads, og selv hvis Propapier ville anlægge sin egen parkeringsplads, ville den såkaldte offentlige parkeringsplads alligevel fortrinsvist komme Propapier til gode, idet der var et skilt, der anviste parkeringspladser for lastbiler til kraftværket og papirfabrikken. Derudover befinder parkeringspladsen sig i umiddelbar nærhed af Propapiers fabriksgrund (den strækker sig helt op til begyndelsen af papirfabrikkens grund og grænser op til kraftværket, som fra begyndelsen var en del af Propapiers projekt). Parkeringspladsen byder ikke på nogen hvilefaciliteter, hvilket ellers normalt måtte forventes af en sådan offentlig parkeringsplads.

| (47) | Klageren påpeger, at parkeringspladsens placering er ugunstig og for afsides til at kunne blive benyttet af andre erhverv i indre by og medføre, at byen kan lukke parkeringspladser til lastbiler i den indre by. |
| --- | --- |

(47)

Klageren påpeger, at parkeringspladsens placering er ugunstig og for afsides til at kunne blive benyttet af andre erhverv i indre by og medføre, at byen kan lukke parkeringspladser til lastbiler i den indre by.

Bemærkninger fra Tyskland

| (48) | Ifølge Tyskland giver parkeringspladsen ikke Propapier nogen selektiv fordel. Den er alment tilgængelig og betjener ikke kun industriområdet ved Oder-Spree-kanalen. Endvidere råder Propapier over egne parkeringspladser (213 til personbiler og 27 til lastbiler), og der er allerede givet byggetilladelse til yderligere parkeringsbåse til 120 personbiler. |
| --- | --- |

(48)

Ifølge Tyskland giver parkeringspladsen ikke Propapier nogen selektiv fordel. Den er alment tilgængelig og betjener ikke kun industriområdet ved Oder-Spree-kanalen. Endvidere råder Propapier over egne parkeringspladser (213 til personbiler og 27 til lastbiler), og der er allerede givet byggetilladelse til yderligere parkeringsbåse til 120 personbiler.

| (49) | Tyskland afviser klagerens påstand om, at parkeringspladsen fortrinsvist kommer Propapier til gode, og at parkeringspladsens placering er ugunstig og for afsides til at kunne betjene andre af Eisenhüttenstadts erhvervslokaliteter i indre by. |
| --- | --- |

(49)

Tyskland afviser klagerens påstand om, at parkeringspladsen fortrinsvist kommer Propapier til gode, og at parkeringspladsens placering er ugunstig og for afsides til at kunne betjene andre af Eisenhüttenstadts erhvervslokaliteter i indre by.

| (50) | Ifølge Tyskland var det af klageren anførte vejskilt, som anviser parkeringsbåse for lastbiler til kraftværket, af midlertidig karakter og skyldtes byggearbejder på kraftværket. Disse arbejder blev afsluttet i slutningen af marts 2011. Tilkørslen til parkeringspladsen er skiltet ved den nye vej, og skiltningen er ikke være møntet på en bestemt virksomhed eller et bestemt anlæg. |
| --- | --- |

(50)

Ifølge Tyskland var det af klageren anførte vejskilt, som anviser parkeringsbåse for lastbiler til kraftværket, af midlertidig karakter og skyldtes byggearbejder på kraftværket. Disse arbejder blev afsluttet i slutningen af marts 2011. Tilkørslen til parkeringspladsen er skiltet ved den nye vej, og skiltningen er ikke være møntet på en bestemt virksomhed eller et bestemt anlæg.

4.1.2.   Vej

Bemærkninger fra klageren

| (51) | Klageren modsiger Tysklands påstand om, at den nye vej forbinder industriområdet med hovedvej B 112. Ifølge klageren ender vejen få meter bag ved papirfabrikken, uden at der tilsyneladende er nogen hensigt om at videreføre den. Hvis den alligevel bliver videreført, vil den ikke være til gavn for andre virksomheder, eftersom der ikke findes nogen virksomhed i det område, hvor den i så fald bliver videreført. |
| --- | --- |

(51)

Klageren modsiger Tysklands påstand om, at den nye vej forbinder industriområdet med hovedvej B 112. Ifølge klageren ender vejen få meter bag ved papirfabrikken, uden at der tilsyneladende er nogen hensigt om at videreføre den. Hvis den alligevel bliver videreført, vil den ikke være til gavn for andre virksomheder, eftersom der ikke findes nogen virksomhed i det område, hvor den i så fald bliver videreført.

| (52) | Derfor er klageren af den opfattelse, at parkeringspladsen og vejen giver Propapier en selektiv fordel og er forbeholdt Propapiers brug. |
| --- | --- |

(52)

Derfor er klageren af den opfattelse, at parkeringspladsen og vejen giver Propapier en selektiv fordel og er forbeholdt Propapiers brug.

Bemærkninger fra Tyskland

| (53) | Ifølge Tyskland vil den nye vej forbinde det aktuelle industriområde ved Oder-Spree-kanalen og dets nordlige udvidelsesområder med hovedvej B 112. Den vil reducere trafikmængden og luftforureningen i centrum af Eisenhüttenstadt, gøre det mulig for lastbiler at undgå bycentrummet og afkorte køretiden for industri- og handelstrafikken til Frankfurt (Oder) med mindst 1/3. Den indgår som led i den almene udvikling af det allerede i 1993 projekterede industriområde og giver virksomheder i Frankfurt en bedre adgang til Eisenhüttenstadts indlandshavn. Tyskland påpeger, at vejen allerede var projekteret i delstatsregeringens Oder-program. |
| --- | --- |

(53)

Ifølge Tyskland vil den nye vej forbinde det aktuelle industriområde ved Oder-Spree-kanalen og dets nordlige udvidelsesområder med hovedvej B 112. Den vil reducere trafikmængden og luftforureningen i centrum af Eisenhüttenstadt, gøre det mulig for lastbiler at undgå bycentrummet og afkorte køretiden for industri- og handelstrafikken til Frankfurt (Oder) med mindst 1/3. Den indgår som led i den almene udvikling af det allerede i 1993 projekterede industriområde og giver virksomheder i Frankfurt en bedre adgang til Eisenhüttenstadts indlandshavn. Tyskland påpeger, at vejen allerede var projekteret i delstatsregeringens Oder-program.

| (54) | Tyskland fremfører, at den giver yderligere udviklingsmuligheder for ArcelorMittal-industriområdet og andre industriområder. Vejen er anlagt i to etaper. Den sidste del blev efter en vis forsinkelse på grund af tekniske vanskeligheder færdiggjort i 2013. |
| --- | --- |

(54)

Tyskland fremfører, at den giver yderligere udviklingsmuligheder for ArcelorMittal-industriområdet og andre industriområder. Vejen er anlagt i to etaper. Den sidste del blev efter en vis forsinkelse på grund af tekniske vanskeligheder færdiggjort i 2013.

4.1.3.   Udvidelse/uddybning af Oder-Spree-kanalen

| (55) | I 2008 udvidede Eisenhüttenstadt industriområdet ved Oder-Spree-kanalen for at tiltrække virksomheder. Ifølge Tysklands oplysninger finder arbejderne til udvidelsen og uddybningen af Oder-Spree-kanalen sted inden for rammerne af den nødvendige løbende vedligeholdelse af vandvejen, som er en del af de transeuropæiske net (TEN). Siden 2003 har man udbygget sluserne langs hele kanalen (for øjeblikket udbygges Kersdorf-slusen, mens nybyggeriet af Fürstenwalde-slusen er stillet i bero). Tyskland fremfører, at der ikke er nogen sammenhæng med Propapiers etablering, og at Propapier ikke får nogen selektiv fordel. |
| --- | --- |

(55)

I 2008 udvidede Eisenhüttenstadt industriområdet ved Oder-Spree-kanalen for at tiltrække virksomheder. Ifølge Tysklands oplysninger finder arbejderne til udvidelsen og uddybningen af Oder-Spree-kanalen sted inden for rammerne af den nødvendige løbende vedligeholdelse af vandvejen, som er en del af de transeuropæiske net (TEN). Siden 2003 har man udbygget sluserne langs hele kanalen (for øjeblikket udbygges Kersdorf-slusen, mens nybyggeriet af Fürstenwalde-slusen er stillet i bero). Tyskland fremfører, at der ikke er nogen sammenhæng med Propapiers etablering, og at Propapier ikke får nogen selektiv fordel.

4.1.4.   Drejer det sig i forbindelse med spildevandrensningsanlægget om infrastruktur forbeholdt Propapier?

Bemærkninger fra klageren

| (56) | Klageren fremfører, at denne støtte ikke kan falde under den ordning, som i henhold til beslutningen i sag N 644e/02 ikke udgør statsstøtte, eftersom denne ordnings gyldighedsperiode udløb i slutningen af 2006, og ordningen dermed var ude af kraft på tidspunktet for ydelsen af investeringsstøtten til opførelsen af TAZV-spildevandsrensningsanlægget. |
| --- | --- |

(56)

Klageren fremfører, at denne støtte ikke kan falde under den ordning, som i henhold til beslutningen i sag N 644e/02 ikke udgør statsstøtte, eftersom denne ordnings gyldighedsperiode udløb i slutningen af 2006, og ordningen dermed var ude af kraft på tidspunktet for ydelsen af investeringsstøtten til opførelsen af TAZV-spildevandsrensningsanlægget.

| (57) | Klageren påpeger endvidere, at ordningen derfor heller ikke kan finde anvendelse, eftersom spildevandsrensningsanlægget ikke vil tilvejebringe nogen offentlig tjenesteydelse, men alene er opført til fortrinsvis til brug for Propapier. |
| --- | --- |

(57)

Klageren påpeger endvidere, at ordningen derfor heller ikke kan finde anvendelse, eftersom spildevandsrensningsanlægget ikke vil tilvejebringe nogen offentlig tjenesteydelse, men alene er opført til fortrinsvis til brug for Propapier.

| (58) | Ifølge klageren har papirindustrien — også i Tyskland — som regel egne spildevandsrensningsanlæg til deres genbrugspapirfabrikker, og at Tysklands argument om, at virksomhederne er forpligtet til at tilslutte sig det offentlige spildevandssystem, derfor ikke holder stik. |
| --- | --- |

(58)

Ifølge klageren har papirindustrien — også i Tyskland — som regel egne spildevandsrensningsanlæg til deres genbrugspapirfabrikker, og at Tysklands argument om, at virksomhederne er forpligtet til at tilslutte sig det offentlige spildevandssystem, derfor ikke holder stik.

| (59) | Ifølge klageren er spildevandrensningsanlægget ikke en del af et samlet koncept til erhvervsplanlægning for industriområdet, som inkluderer alle potentielle investorer, men blev allerede udviklet og præsenteret i år 2007 samtidig med Propapier-papirfabrikken og kraftværket. Eisenhüttenstadt kommunes beslutningsforslag af 7. november 2007 om udvikling af industriområdet var udelukkende møntet på to eller tre investorer. Klageren påpeger, at Eisenhüttenstadt først i 2010 begyndte at reklamere for industriområdet, hvilket tyder på, at kommunen først begyndte at søge efter andre investorer, efter at Smurfit Kappa havde indgivet sin klage. |
| --- | --- |

(59)

Ifølge klageren er spildevandrensningsanlægget ikke en del af et samlet koncept til erhvervsplanlægning for industriområdet, som inkluderer alle potentielle investorer, men blev allerede udviklet og præsenteret i år 2007 samtidig med Propapier-papirfabrikken og kraftværket. Eisenhüttenstadt kommunes beslutningsforslag af 7. november 2007 om udvikling af industriområdet var udelukkende møntet på to eller tre investorer. Klageren påpeger, at Eisenhüttenstadt først i 2010 begyndte at reklamere for industriområdet, hvilket tyder på, at kommunen først begyndte at søge efter andre investorer, efter at Smurfit Kappa havde indgivet sin klage.

| (60) | Efter klagerens opfattelse fremgår det entydigt af TAZV-anlæggets byggemæssige egenskaber, at det er tilpasset specielt til Propapiers behov. De tekniske specifikationer for spildevandsrensningsanlæg er udpræget sektorspecifikke. Spildevandsrensningsanlæg til genbrugspapirfabrikker omfatter normalt et anaerobt og et aerobt rensningstrin, mens traditionelle kommunale spildevandssystemer ofte kun har det aerobe rensningstrin. Den omstændighed, at TAZV-spildevandsrensningsanlægget har begge trin, udgør et yderligere argument for, at det ikke tjener den offentlige interesse, men udgør infrastruktur forbeholdt Propapier. |
| --- | --- |

(60)

Efter klagerens opfattelse fremgår det entydigt af TAZV-anlæggets byggemæssige egenskaber, at det er tilpasset specielt til Propapiers behov. De tekniske specifikationer for spildevandsrensningsanlæg er udpræget sektorspecifikke. Spildevandsrensningsanlæg til genbrugspapirfabrikker omfatter normalt et anaerobt og et aerobt rensningstrin, mens traditionelle kommunale spildevandssystemer ofte kun har det aerobe rensningstrin. Den omstændighed, at TAZV-spildevandsrensningsanlægget har begge trin, udgør et yderligere argument for, at det ikke tjener den offentlige interesse, men udgør infrastruktur forbeholdt Propapier.

| (61) | Efter klagerens opfattelse er det meget usandsynligt, at der ved projekteringen af anlægget blev taget hensyn til et andet kapacitetsbehov end det behov, Propapier-papirfabrikken (og dens supplerende kraftværk, som nu i EnBW's eje) havde. Klageren fremfører det argument, at EnBW ikke skulle være nogen uafhængig bruger, eftersom investeringen i kraftværket er tæt forbundet med papirfabriksprojektet og ikke ville være blevet foretaget uden Propapier-fabrikken. |
| --- | --- |

(61)

Efter klagerens opfattelse er det meget usandsynligt, at der ved projekteringen af anlægget blev taget hensyn til et andet kapacitetsbehov end det behov, Propapier-papirfabrikken (og dens supplerende kraftværk, som nu i EnBW's eje) havde. Klageren fremfører det argument, at EnBW ikke skulle være nogen uafhængig bruger, eftersom investeringen i kraftværket er tæt forbundet med papirfabriksprojektet og ikke ville være blevet foretaget uden Propapier-fabrikken.

| (62) | Klageren peger på, at den anden etablerede investor i industriområdet, 5N PV, kun bruger en meget lille procentdel af TAZV's disponible spildevandsrensningskapacitet, og at denne virksomheds behov for spildevandsrensning kunne være blevet dækket af det allerede eksisterende spildevandsrensningsanlæg. Eftersom 5N PV startede sin drift allerede i maj 2008, det vil sige to år før idrifttagningen af det nye TAZV-anlæg, benyttede virksomheden i begyndelsen det eksisterende spildevandsrensningsanlæg. |
| --- | --- |

(62)

Klageren peger på, at den anden etablerede investor i industriområdet, 5N PV, kun bruger en meget lille procentdel af TAZV's disponible spildevandsrensningskapacitet, og at denne virksomheds behov for spildevandsrensning kunne være blevet dækket af det allerede eksisterende spildevandsrensningsanlæg. Eftersom 5N PV startede sin drift allerede i maj 2008, det vil sige to år før idrifttagningen af det nye TAZV-anlæg, benyttede virksomheden i begyndelsen det eksisterende spildevandsrensningsanlæg.

| (63) | Klageren fremfører, at der ikke findes nogen prognoser for andre potentielle investorers forventelige spildevandsrensningsbehov og ingen oplysninger, om og hvornår denne yderligere kapacitet vil være til rådighed. I øjeblikket er der næppe nogen fri kapacitet. Endvidere henviser klageren til en avisartikel (Märkische Oderzeitung af 3.2.2011), hvor der blev berettet om en teknisk defekt i en beluftningstank og fastslået, at der ville være brug for alle til rådighed stående tanke til de industrielle brugere på daværende tidspunkt. |
| --- | --- |

(63)

Klageren fremfører, at der ikke findes nogen prognoser for andre potentielle investorers forventelige spildevandsrensningsbehov og ingen oplysninger, om og hvornår denne yderligere kapacitet vil være til rådighed. I øjeblikket er der næppe nogen fri kapacitet. Endvidere henviser klageren til en avisartikel (Märkische Oderzeitung af 3.2.2011), hvor der blev berettet om en teknisk defekt i en beluftningstank og fastslået, at der ville være brug for alle til rådighed stående tanke til de industrielle brugere på daværende tidspunkt.

| (64) | Efter klagerens opfattelse bekræftede Tyskland implicit, at ingen anden virksomhed vil anvende spildevandsrensningsanlægget, ved at fremføre, at gebyrerne for det nye TAZV-anlæg er lavere end gebyrerne for det eksisterende anlæg, fordi det i forbindelse med det nye anlæg ikke var nødvendigt med et dyrt kanalsystem mellem enkelte brugere (og dermed bekræftede, at der ikke ville komme flere brugere til). |
| --- | --- |

(64)

Efter klagerens opfattelse bekræftede Tyskland implicit, at ingen anden virksomhed vil anvende spildevandsrensningsanlægget, ved at fremføre, at gebyrerne for det nye TAZV-anlæg er lavere end gebyrerne for det eksisterende anlæg, fordi det i forbindelse med det nye anlæg ikke var nødvendigt med et dyrt kanalsystem mellem enkelte brugere (og dermed bekræftede, at der ikke ville komme flere brugere til).

| (65) | Ifølge klageren fremgår det af TAZV-dataene, at Propapier udnytter mindst 90 % af anlæggets daglige kapacitet. |
| --- | --- |

(65)

Ifølge klageren fremgår det af TAZV-dataene, at Propapier udnytter mindst 90 % af anlæggets daglige kapacitet.

| (66) | Klageren fremfører, at spildevandsrensningsanlæggets modulære opførelsesmåde, som påpeges af Tyskland, er af rent teoretisk karakter og ikke fører til stordriftsfordele, eftersom det andet modul kostede mellem 80 % og 90 % af det første. De forholdsvist høje omkostninger ved at bygge moduler på taler for, at initialinvesteringen på 42 mio. EUR først og fremmest kommer Propapier til gode som selektiv foranstaltning. |
| --- | --- |

(66)

Klageren fremfører, at spildevandsrensningsanlæggets modulære opførelsesmåde, som påpeges af Tyskland, er af rent teoretisk karakter og ikke fører til stordriftsfordele, eftersom det andet modul kostede mellem 80 % og 90 % af det første. De forholdsvist høje omkostninger ved at bygge moduler på taler for, at initialinvesteringen på 42 mio. EUR først og fremmest kommer Propapier til gode som selektiv foranstaltning.

| (67) | Ifølge klageren kan Propapier på grund af den omstændighed, at det nye TAZV-anlæg befinder sig i umiddelbar nærhed af Propapier-anlægget ved siden af kraftværket og papirfabrikken, genanvende biogassen, som opstår ved den anaerobe rensning af sit spildevand. |
| --- | --- |

(67)

Ifølge klageren kan Propapier på grund af den omstændighed, at det nye TAZV-anlæg befinder sig i umiddelbar nærhed af Propapier-anlægget ved siden af kraftværket og papirfabrikken, genanvende biogassen, som opstår ved den anaerobe rensning af sit spildevand.

| (68) | På grundlag af det ovenstående drager klageren den konklusion, at TAZV-anlægget udgør infrastruktur forbeholdt Propapier, og at den offentlige finansiering af spildevandsrensningsanlæggets opførelse udgør en investeringsstøtte til Propapier. Efter klagerens opfattelse bør Kommissionen derfor undersøge, om denne foranstaltning sammen med den regionale investeringsstøtte, der er ydet til Propapier-papirfabrikken (statsstøttesag SA.23827), opfylder alle betingelserne i retningslinjerne for regionalstøtte. |
| --- | --- |

(68)

På grundlag af det ovenstående drager klageren den konklusion, at TAZV-anlægget udgør infrastruktur forbeholdt Propapier, og at den offentlige finansiering af spildevandsrensningsanlæggets opførelse udgør en investeringsstøtte til Propapier. Efter klagerens opfattelse bør Kommissionen derfor undersøge, om denne foranstaltning sammen med den regionale investeringsstøtte, der er ydet til Propapier-papirfabrikken (statsstøttesag SA.23827), opfylder alle betingelserne i retningslinjerne for regionalstøtte.

Bemærkninger fra Tyskland

| (69) | Ifølge Tyskland er der ingen statsstøtte forbundet med foranstaltninger ydet inden for rammerne af ordning N 644e/02, som ikke udgør statsstøtte. |
| --- | --- |

(69)

Ifølge Tyskland er der ingen statsstøtte forbundet med foranstaltninger ydet inden for rammerne af ordning N 644e/02, som ikke udgør statsstøtte.

Den offentlige infrastruktur står til rådighed for alle på samme betingelser

| (70) | Tyskland påpeger, at spildevandsrensningsanlægget ikke er forbeholdt Propapier: Det drejer sig om en offentlig infrastruktur på sikkerhedsområdet, som tjene til beskyttelse af miljøet og beskyttelse af befolkningen mod sygdomme. Alle virksomheder, som nu er etableret i industriområdet ved Oder-Spree-kanalen eller i fremtiden vil være etableret der, har ret til at tilslutte sig det offentlige spildvandsrensningsanlæg og anvende det på samme betingelser. Gebyrerne vil blive beregnet efter de samme i loven fastsatte principper. Spildevandsrensning falder i Tyskland ind under kommunernes ansvarsområde, og der er tilslutnings- og brugspligt. Brugerne har ikke mulighed for at vælge en anden tjenesteyder end kommunen. |
| --- | --- |

(70)

Tyskland påpeger, at spildevandsrensningsanlægget ikke er forbeholdt Propapier: Det drejer sig om en offentlig infrastruktur på sikkerhedsområdet, som tjene til beskyttelse af miljøet og beskyttelse af befolkningen mod sygdomme. Alle virksomheder, som nu er etableret i industriområdet ved Oder-Spree-kanalen eller i fremtiden vil være etableret der, har ret til at tilslutte sig det offentlige spildvandsrensningsanlæg og anvende det på samme betingelser. Gebyrerne vil blive beregnet efter de samme i loven fastsatte principper. Spildevandsrensning falder i Tyskland ind under kommunernes ansvarsområde, og der er tilslutnings- og brugspligt. Brugerne har ikke mulighed for at vælge en anden tjenesteyder end kommunen.

| (71) | Tyskland afviser klagerens påstand om, at papirfabrikker som regel har deres egne spildevandsrensningssystemer og ikke er forpligtet til at tilslutte sig de kommunale spildevandssystemer, og fastslår, at Propapier er retligt forpligtet (20) til at tilslutte sig og benytte TAZV-anlægget. Undtagelser fra denne tilslutningspligt er meget begrænsede (kun hvis tilslutningen ikke er mulig eller er urealistisk). Der findes kun i begrænset omfang alment tilgængelige data om rensning af spildevand fra papirproducenter, men disse data viser, at talrige papirfabrikker er tilsluttet kommunale spildevandsrensningsanlæg. |
| --- | --- |

(71)

Tyskland afviser klagerens påstand om, at papirfabrikker som regel har deres egne spildevandsrensningssystemer og ikke er forpligtet til at tilslutte sig de kommunale spildevandssystemer, og fastslår, at Propapier er retligt forpligtet (20) til at tilslutte sig og benytte TAZV-anlægget. Undtagelser fra denne tilslutningspligt er meget begrænsede (kun hvis tilslutningen ikke er mulig eller er urealistisk). Der findes kun i begrænset omfang alment tilgængelige data om rensning af spildevand fra papirproducenter, men disse data viser, at talrige papirfabrikker er tilsluttet kommunale spildevandsrensningsanlæg.

Infrastrukturen er ikke opført specielt til Propapier

| (72) | Tyskland er uenig i klagerens påstand om, at TAZV-anlægget er tilpasset til Propapiers tekniske behov: Spildevandsrensning i to trin er ikke specielt kendetegnende for papirindustrien, men derimod gængs i mange forskellige brancher, og flere kommunale spildevandsrensningsanlæg udfører en spildevandsrensning i to trin. De tekniske specifikationer for TAZV-anlægget (biologisk proces i to trin) er baseret på den aktuelle tekniske standard, og der er i den forbindelse taget højde for, at en væsentlig del af spildevandet er stærkt forurenet. Tyskland medgiver, at kommunale spildevandsrensningsanlæg, som udelukkende renser spildevand fra sanitære anlæg eller let forurenet vand, som regel ikke vil have et særskilt forrensningstrin, men understreger, at rensning i to trin i anlæg, som skal rense industrispildevand, er gængs. Tyskland fremlagde en liste over 18 papirfabrikker i Tyskland, som fremstiller genbrugspapir og er tilsluttet kommunale spilvandsanlæg, og fastslår, at begge typer kommunale spildevandsanlæg (med et trin og to trin) anvendes i papirindustrien. |
| --- | --- |

(72)

Tyskland er uenig i klagerens påstand om, at TAZV-anlægget er tilpasset til Propapiers tekniske behov: Spildevandsrensning i to trin er ikke specielt kendetegnende for papirindustrien, men derimod gængs i mange forskellige brancher, og flere kommunale spildevandsrensningsanlæg udfører en spildevandsrensning i to trin. De tekniske specifikationer for TAZV-anlægget (biologisk proces i to trin) er baseret på den aktuelle tekniske standard, og der er i den forbindelse taget højde for, at en væsentlig del af spildevandet er stærkt forurenet. Tyskland medgiver, at kommunale spildevandsrensningsanlæg, som udelukkende renser spildevand fra sanitære anlæg eller let forurenet vand, som regel ikke vil have et særskilt forrensningstrin, men understreger, at rensning i to trin i anlæg, som skal rense industrispildevand, er gængs. Tyskland fremlagde en liste over 18 papirfabrikker i Tyskland, som fremstiller genbrugspapir og er tilsluttet kommunale spilvandsanlæg, og fastslår, at begge typer kommunale spildevandsanlæg (med et trin og to trin) anvendes i papirindustrien.

| (73) | Ifølge Tyskland udgør spildevandsrensningsanlægget en del af en pakke med almene infrastrukturmæssige foranstaltninger, som blev truffet med henblik på udvikling af industriområdet ved Oder-Spree-kanalen. Ingen af disse foranstaltninger er forbeholdt en enkelt virksomhed. Det var ikke op til Propapier eller potentielle brugere at træffe beslutningerne om opførelsen af anlægget, tilslutningen til anlægget og brugen af anlægget. |
| --- | --- |

(73)

Ifølge Tyskland udgør spildevandsrensningsanlægget en del af en pakke med almene infrastrukturmæssige foranstaltninger, som blev truffet med henblik på udvikling af industriområdet ved Oder-Spree-kanalen. Ingen af disse foranstaltninger er forbeholdt en enkelt virksomhed. Det var ikke op til Propapier eller potentielle brugere at træffe beslutningerne om opførelsen af anlægget, tilslutningen til anlægget og brugen af anlægget.

| (74) | Tyskland afviser fremstillingen af, at TAZV-spildevandsrensningsanlægget skulle være opført specielt til Propapier. Myndighederne forklarer, at opførelsen allerede var projekteret inden for rammerne af andre potentielle investeringer i årene 2004-2006, længe før Propapiers etablering. |
| --- | --- |

(74)

Tyskland afviser fremstillingen af, at TAZV-spildevandsrensningsanlægget skulle være opført specielt til Propapier. Myndighederne forklarer, at opførelsen allerede var projekteret inden for rammerne af andre potentielle investeringer i årene 2004-2006, længe før Propapiers etablering.

| (75) | Tyskland påpeger, at spildevandsrensningsinfrastrukturens eksisterende kapacitet er begrænset uden for industriområdet, og at den til rådighed stående restkapacitet udelukkende er tiltrækkelig til at dække en yderligere (mindre) investors behov. Tyskland bekræfter, at 5N PV i begyndelsen faktisk var tilsluttet det eksisterende anlæg. |
| --- | --- |

(75)

Tyskland påpeger, at spildevandsrensningsinfrastrukturens eksisterende kapacitet er begrænset uden for industriområdet, og at den til rådighed stående restkapacitet udelukkende er tiltrækkelig til at dække en yderligere (mindre) investors behov. Tyskland bekræfter, at 5N PV i begyndelsen faktisk var tilsluttet det eksisterende anlæg.

| (76) | Den omstændighed, at Propapiers etablering gav stødet til opførelsen af det længe projekterede spildevandsrensningsanlæg, kan ifølge Tyskland ikke udlægges som selektiv fordel for Propapier. Tyskland henviser til forslaget til afgørelse fra generaladvokat van Gerven, som i sag C-255/91 (Matra mod Kommissionen) (21) bekræftede, at det er uundgåeligt, at en infrastruktur i opstartsfasen hovedsageligt benyttes af den første virksomhed, som har etableret sig i et nyoprettet industriområde. Dette vil dog ændre sig, hvis udviklingen i regionen forløber som tilsigtet. |
| --- | --- |

(76)

Den omstændighed, at Propapiers etablering gav stødet til opførelsen af det længe projekterede spildevandsrensningsanlæg, kan ifølge Tyskland ikke udlægges som selektiv fordel for Propapier. Tyskland henviser til forslaget til afgørelse fra generaladvokat van Gerven, som i sag C-255/91 (Matra mod Kommissionen) (21) bekræftede, at det er uundgåeligt, at en infrastruktur i opstartsfasen hovedsageligt benyttes af den første virksomhed, som har etableret sig i et nyoprettet industriområde. Dette vil dog ændre sig, hvis udviklingen i regionen forløber som tilsigtet.

| (77) | Tyskland oplyser, at alle tre virksomheder, som på nuværende tidspunkt er etableret i industriområdet ved Oder-Spree-kanalen, dvs. Propapier, 5N PV og EnBW-kraftværket, er tilsluttet spildevandsrensningsanlægget og benytter det. Tyskland forklarer endvidere, at der på forskellige tidspunkter har været overvejelser om flere andre etableringer (et eller to oparbejdningsanlæg til erstatningsbrændstof, en fotovoltaikglasfabrik, investeringstilbud fra flere investorer i forskellige sektorer, og flere potentielle investorers besøg på lokaliteten), men at den videre udvikling i industriområdet vil kræve tid, især i betragtning af krisen, som gik særligt hårdt ud over de ugunstigt stillede områder. |
| --- | --- |

(77)

Tyskland oplyser, at alle tre virksomheder, som på nuværende tidspunkt er etableret i industriområdet ved Oder-Spree-kanalen, dvs. Propapier, 5N PV og EnBW-kraftværket, er tilsluttet spildevandsrensningsanlægget og benytter det. Tyskland forklarer endvidere, at der på forskellige tidspunkter har været overvejelser om flere andre etableringer (et eller to oparbejdningsanlæg til erstatningsbrændstof, en fotovoltaikglasfabrik, investeringstilbud fra flere investorer i forskellige sektorer, og flere potentielle investorers besøg på lokaliteten), men at den videre udvikling i industriområdet vil kræve tid, især i betragtning af krisen, som gik særligt hårdt ud over de ugunstigt stillede områder.

Nuværende kapacitet

| (78) | Tyskland afviser klagerens påstande om, at Tyskland ikke har oplyst spildevandskapaciteten for brugerne af TAZV-anlægget, at Propapier bruger mindst 90 % af den til rådighed stående kapacitet med, og at der ikke er nogen ledig kapacitet. |
| --- | --- |

(78)

Tyskland afviser klagerens påstande om, at Tyskland ikke har oplyst spildevandskapaciteten for brugerne af TAZV-anlægget, at Propapier bruger mindst 90 % af den til rådighed stående kapacitet med, og at der ikke er nogen ledig kapacitet.

| (79) | Ifølge Tyskland har TAZV-spildevandsrensningsanlægget i sin nuværende udformning ledig kapacitet til potentielle nye investorer. De tre nuværende brugere lægger tilsammen beslag på en kapacitet på [< 500] (22) m3/t., mens TAZV-anlæggets maksimumkapacitet udgør 638 m3/t. Den samlede kapacitetsudnyttelse ligger således på ca. [60-80] %, og der er en ledig kapacitet på omkring [150-250] m3/t. Den af Propapier benyttede gennemsnitlige kapacitet udgør [300-500] m3/t., og maksimumudnyttelsen ligger på [400-500] m3/t. Propapier bruger således gennemsnitligt [< 70] % og maksimalt [< 70] % af TAZV-anlæggets samlede kapacitet. |
| --- | --- |

(79)

Ifølge Tyskland har TAZV-spildevandsrensningsanlægget i sin nuværende udformning ledig kapacitet til potentielle nye investorer. De tre nuværende brugere lægger tilsammen beslag på en kapacitet på [< 500] (22) m3/t., mens TAZV-anlæggets maksimumkapacitet udgør 638 m3/t. Den samlede kapacitetsudnyttelse ligger således på ca. [60-80] %, og der er en ledig kapacitet på omkring [150-250] m3/t. Den af Propapier benyttede gennemsnitlige kapacitet udgør [300-500] m3/t., og maksimumudnyttelsen ligger på [400-500] m3/t. Propapier bruger således gennemsnitligt [< 70] % og maksimalt [< 70] % af TAZV-anlæggets samlede kapacitet.

TAZV-anlæggets modulære opførelsesmåde

| (80) | Tyskland påpeger, at TAZV-anlægget fra begyndelsen var dimensioneret til en modulær udvidelse i takt med den trinvise udvikling af industriområdet ved Oder-Spree-kanalen. Den modulære projektering af anlægget fremgår af TAZV-Kurzbeschreibung 2007, hvor der tales om stærkt forurenet vand fra papirindustrien, bioethanolproduktionen og andre industrigrene. |
| --- | --- |

(80)

Tyskland påpeger, at TAZV-anlægget fra begyndelsen var dimensioneret til en modulær udvidelse i takt med den trinvise udvikling af industriområdet ved Oder-Spree-kanalen. Den modulære projektering af anlægget fremgår af TAZV-Kurzbeschreibung 2007, hvor der tales om stærkt forurenet vand fra papirindustrien, bioethanolproduktionen og andre industrigrene.

| (81) | Tyskland fremfører, at anlæggets centrale konstruktionselementer allerede på det aktuelle udbygningstrin er dimensioneret til maksimumkapaciteten efter en udvidelse. Således er den nominelle bredde på det 5 km lange udledningsrør fra spildevandsrensningsrøret til Oder for eksempel mere end tre gange større end nødvendigt på det aktuelle udbygningstrin (den kan rumme en volumen på 1 945 m3/t., mens den maksimale afstrømning på nuværende tidspunkt kun udgør 638 m3/t.), og TAVZ har mulighed for at udvide spildevandsrensningsanlæggets areal med en 3,3 ha stor nabogrund. Potentielle brugere vil efter en denne modulære udvidelse også få lige adgang til spildevandsrensningsanlægget. |
| --- | --- |

(81)

Tyskland fremfører, at anlæggets centrale konstruktionselementer allerede på det aktuelle udbygningstrin er dimensioneret til maksimumkapaciteten efter en udvidelse. Således er den nominelle bredde på det 5 km lange udledningsrør fra spildevandsrensningsrøret til Oder for eksempel mere end tre gange større end nødvendigt på det aktuelle udbygningstrin (den kan rumme en volumen på 1 945 m3/t., mens den maksimale afstrømning på nuværende tidspunkt kun udgør 638 m3/t.), og TAVZ har mulighed for at udvide spildevandsrensningsanlæggets areal med en 3,3 ha stor nabogrund. Potentielle brugere vil efter en denne modulære udvidelse også få lige adgang til spildevandsrensningsanlægget.

| (82) | Tyskland gør derfor gældende, at Propapiers nuværende høje andel af spildevandsrensningsanlæggets samlede kapacitet ikke er belæg for en selektiv fordel, men udelukkende udgør et øjebliksbillede, eftersom infrastrukturen — gennem modulær udvidelse — er dimensioneret til at kunne optage andre brugere på samme betingelser. Dette vil kræve tid, for spildevandsrensningsanlægget er en del af et samlet erhvervsplanlægningskoncept for regionen, som omfatter flere udvidelsesområder i forskellige trin. Den nuværende situation med kun tre etablerede investorer er en overgangsfase i udviklingen af industriområderne i denne region, som har fundet sted siden 1994. Omkring halvdelen af industriområdet ved Oder-Spree-kanalen (35 ha) er stadig til rådighed for andre investorer. I år 2011 anslog Tyskland, at dette areal ville være optaget inden for fem år, og tilføjer, at der stadigvæk vil være mulighed for en yderligere udvidelse i de andre områder »nordøst« (40 ha) og »nord« (160 ha). |
| --- | --- |

(82)

Tyskland gør derfor gældende, at Propapiers nuværende høje andel af spildevandsrensningsanlæggets samlede kapacitet ikke er belæg for en selektiv fordel, men udelukkende udgør et øjebliksbillede, eftersom infrastrukturen — gennem modulær udvidelse — er dimensioneret til at kunne optage andre brugere på samme betingelser. Dette vil kræve tid, for spildevandsrensningsanlægget er en del af et samlet erhvervsplanlægningskoncept for regionen, som omfatter flere udvidelsesområder i forskellige trin. Den nuværende situation med kun tre etablerede investorer er en overgangsfase i udviklingen af industriområderne i denne region, som har fundet sted siden 1994. Omkring halvdelen af industriområdet ved Oder-Spree-kanalen (35 ha) er stadig til rådighed for andre investorer. I år 2011 anslog Tyskland, at dette areal ville være optaget inden for fem år, og tilføjer, at der stadigvæk vil være mulighed for en yderligere udvidelse i de andre områder »nordøst« (40 ha) og »nord« (160 ha).

| (83) | Tyskland afviser klagerens påstand om, at TAZV-anlæggets modulære opførelsesmåde ikke fører til stordriftsfordele. De tyske myndigheder forklarer, at der er mulighed for en modulære udvidelse TAZV-anlægget i tre trin, og at det netop vil være forbundet med væsentligt lavere omkostninger pr. tilføjet m3 kapacitet end ved initialinvesteringen:






  — | Trin 1 (kapacitetsforøgelse med 33 %, yderligere spildevandsmængde på 213 m3) kan realiseres inden for få måneder og vil koste 1,2 til 1,5 mio. EUR for et yderligere industriområde på omkring 19 ha. |
| --- | --- | --- |

(83)

Tyskland afviser klagerens påstand om, at TAZV-anlæggets modulære opførelsesmåde ikke fører til stordriftsfordele. De tyske myndigheder forklarer, at der er mulighed for en modulære udvidelse TAZV-anlægget i tre trin, og at det netop vil være forbundet med væsentligt lavere omkostninger pr. tilføjet m3 kapacitet end ved initialinvesteringen:

—

Trin 1 (kapacitetsforøgelse med 33 %, yderligere spildevandsmængde på 213 m3) kan realiseres inden for få måneder og vil koste 1,2 til 1,5 mio. EUR for et yderligere industriområde på omkring 19 ha.

| — | Trin 2 (kapacitetsforøgelse med 69 %, yderligere spildevandsmængde på 426 m3) kan realiseres inden for få måneder og vil koste 5,3 til 5,6 mio. EUR for et yderligere industriområde på omkring 38 ha. |
| --- | --- |

—

Trin 2 (kapacitetsforøgelse med 69 %, yderligere spildevandsmængde på 426 m3) kan realiseres inden for få måneder og vil koste 5,3 til 5,6 mio. EUR for et yderligere industriområde på omkring 38 ha.

| — | Trin 3 (udvidelse på tilstødende jord, kapacitetsforøgelse med 100 %, yderligere spildevandsmængde på 638 m3) vil koste 17-18 mio. EUR for et yderligere industriområde på omkring 57 ha. En kapacitetsforøgelse med 100 % vil kræve udnyttelse af muligheden på nabogrunden og koste op til 18 mio. EUR. |
| --- | --- |

—

Trin 3 (udvidelse på tilstødende jord, kapacitetsforøgelse med 100 %, yderligere spildevandsmængde på 638 m3) vil koste 17-18 mio. EUR for et yderligere industriområde på omkring 57 ha. En kapacitetsforøgelse med 100 % vil kræve udnyttelse af muligheden på nabogrunden og koste op til 18 mio. EUR.

| (84) | Tyskland fremfører det argument, at spildevandsrensningsanlæggets modulære opførelsesmåde er i overensstemmelse med princippet om økonomisk og rationel anvendelse af midler og skal ses på baggrund af den tidligere overdimensionering af spildevandsrensningsanlæggene i de nye delstater. Hvis en sådan modulær dimensionering sanktioneres som en selektiv fordel, vil det i praksis forlede til en på forhånd uøkonomisk overdimensionering af infrastrukturer. Desuden vil gebyrerne ikke dække omkostningerne ved en sådan overdimensionering. |
| --- | --- |

(84)

Tyskland fremfører det argument, at spildevandsrensningsanlæggets modulære opførelsesmåde er i overensstemmelse med princippet om økonomisk og rationel anvendelse af midler og skal ses på baggrund af den tidligere overdimensionering af spildevandsrensningsanlæggene i de nye delstater. Hvis en sådan modulær dimensionering sanktioneres som en selektiv fordel, vil det i praksis forlede til en på forhånd uøkonomisk overdimensionering af infrastrukturer. Desuden vil gebyrerne ikke dække omkostningerne ved en sådan overdimensionering.

| (85) | En kvalificering af anlæggets nuværende begrænsning som en selektiv fordel vil give tilskyndelse til en uøkonomisk overdimensionering af infrastruktur. |
| --- | --- |

(85)

En kvalificering af anlæggets nuværende begrænsning som en selektiv fordel vil give tilskyndelse til en uøkonomisk overdimensionering af infrastruktur.

| (86) | Efter Tysklands opfattelse er den avisartikel, klageren henviser til (jf. betragtning 63), ikke relevant. Ifølge myndighederne ville det stride mod de forskrifter for en rationel og økonomisk projektering, som gælder inden for rammerne af Gemeinschaftsaufgabe, at etablere en yderligere ubenyttet tank kun til brug ved tekniske hændelser. |
| --- | --- |

(86)

Efter Tysklands opfattelse er den avisartikel, klageren henviser til (jf. betragtning 63), ikke relevant. Ifølge myndighederne ville det stride mod de forskrifter for en rationel og økonomisk projektering, som gælder inden for rammerne af Gemeinschaftsaufgabe, at etablere en yderligere ubenyttet tank kun til brug ved tekniske hændelser.

| (87) | Ifølge klageren betaler brugerne af det nye TAZV-anlæg lavere gebyrer end dem, som bruger det eksisterende kommunale anlæg, eftersom det i forbindelse med det nye anlæg ikke er nødvendigt med et omfattende rørsystem for at forbinde alle brugere med hinanden. Tyskland afviser klagerens påstand om, at der derfor ikke kan tilsluttes nogen andre brugere til det nye anlæg. Ifølge Tyskland kan der uden problemer tilsluttes andre erhvervsmæssige brugere, og at begrænsningerne først og fremmest beror på størrelsen på røret, som leder det rensede vand ud i Oder. |
| --- | --- |

(87)

Ifølge klageren betaler brugerne af det nye TAZV-anlæg lavere gebyrer end dem, som bruger det eksisterende kommunale anlæg, eftersom det i forbindelse med det nye anlæg ikke er nødvendigt med et omfattende rørsystem for at forbinde alle brugere med hinanden. Tyskland afviser klagerens påstand om, at der derfor ikke kan tilsluttes nogen andre brugere til det nye anlæg. Ifølge Tyskland kan der uden problemer tilsluttes andre erhvervsmæssige brugere, og at begrænsningerne først og fremmest beror på størrelsen på røret, som leder det rensede vand ud i Oder.

| (88) | Tyskland afviser klagerens fremstilling af, at Propapier kan anvende den biogas, som produceres af TAZV-anlægget. Brugerne af spildevandsrensningsanlægget har ikke mulighed for at anvende biogassen. TAZV anvender biogassen på sit eget 3 MW-kraftværk. |
| --- | --- |

(88)

Tyskland afviser klagerens fremstilling af, at Propapier kan anvende den biogas, som produceres af TAZV-anlægget. Brugerne af spildevandsrensningsanlægget har ikke mulighed for at anvende biogassen. TAZV anvender biogassen på sit eget 3 MW-kraftværk.

| (89) | Tyskland afviser påstanden om, at det først var efter klagen fra Smurfit Kappa, at man begyndte at hverve andre potentielle investorer til industriområdet: Allerede i 1998 overdrog Eisenhüttenstadt markedsføringen af industri- og erhvervsarealer, bl.a. i industriområdet ved Oder-Spree-kanalen, til Investor Center Ostbrandenburg. Der findes projekteringsdokumenter for industriområdet ved Oder-Spree-kanalen tilbage fra 1995. |
| --- | --- |

(89)

Tyskland afviser påstanden om, at det først var efter klagen fra Smurfit Kappa, at man begyndte at hverve andre potentielle investorer til industriområdet: Allerede i 1998 overdrog Eisenhüttenstadt markedsføringen af industri- og erhvervsarealer, bl.a. i industriområdet ved Oder-Spree-kanalen, til Investor Center Ostbrandenburg. Der findes projekteringsdokumenter for industriområdet ved Oder-Spree-kanalen tilbage fra 1995.

| (90) | Tyskland drager den konklusion, at TAZV-anlægget ikke er en infrastruktur forbeholdt Propapier. |
| --- | --- |

(90)

Tyskland drager den konklusion, at TAZV-anlægget ikke er en infrastruktur forbeholdt Propapier.

| (91) | Tyskland drager endvidere den konklusion, at infrastrukturforanstaltningerne i det udvidede industriområde ved Oder-Spree-kanalen (opførelse og tilrådighedsstillelse af spildevandsrensningsanlægget og de øvrige byggemæssige foranstaltninger — parkeringsplads, vej, uddybning/udvidelse af kanalen) er almene udviklingsforanstaltninger, som ikke giver Propapier nogen selektiv fordel og ikke er forbeholdt Propapiers brug. Ifølge Tyskland er den omstændighed, at infrastrukturen i øjeblikket kun benyttes af få førstetablerede virksomheder, et helt naturligt overgangsfænomen i en sådan udviklingsproces. |
| --- | --- |

(91)

Tyskland drager endvidere den konklusion, at infrastrukturforanstaltningerne i det udvidede industriområde ved Oder-Spree-kanalen (opførelse og tilrådighedsstillelse af spildevandsrensningsanlægget og de øvrige byggemæssige foranstaltninger — parkeringsplads, vej, uddybning/udvidelse af kanalen) er almene udviklingsforanstaltninger, som ikke giver Propapier nogen selektiv fordel og ikke er forbeholdt Propapiers brug. Ifølge Tyskland er den omstændighed, at infrastrukturen i øjeblikket kun benyttes af få førstetablerede virksomheder, et helt naturligt overgangsfænomen i en sådan udviklingsproces.

4.2.   INDEBÆRER DE NEDSATTE GEBYRER FOR BRUGEN AF SPILDEVANDRENSNINGSANLÆGGET EN FORDEL FOR PROPAPIER?

Bemærkninger fra klageren

| (92) | Klageren erklærer sig enig med den holdning, Kommissionen giver udtryk for i indledningsbeslutningen (jf. betragtning 63 i indledningsbeslutningen og betragtning 38 i denne afgørelse) om, at beslutningen i sag N 644e/02 ikke omfatter gebyrerne for brugen af spildevandsrensningsanlægget. Derfor skulle gebyrerne afspejle de samlede omkostninger for brugen. Den omstændighed, at gebyrerne beregnes i henhold til loven om kommunale afgifter, retfærdiggør ikke de lavere gebyrer og den deraf følgende fordel for Propapier. |
| --- | --- |

(92)

Klageren erklærer sig enig med den holdning, Kommissionen giver udtryk for i indledningsbeslutningen (jf. betragtning 63 i indledningsbeslutningen og betragtning 38 i denne afgørelse) om, at beslutningen i sag N 644e/02 ikke omfatter gebyrerne for brugen af spildevandsrensningsanlægget. Derfor skulle gebyrerne afspejle de samlede omkostninger for brugen. Den omstændighed, at gebyrerne beregnes i henhold til loven om kommunale afgifter, retfærdiggør ikke de lavere gebyrer og den deraf følgende fordel for Propapier.

| (93) | Klageren fremfører det argument, at spildevandsrensningsanlægget ikke tilvejebringer nogen offentlig tjenesteydelse, men alene er opført til Propapiers fortrinsvise brug. |
| --- | --- |

(93)

Klageren fremfører det argument, at spildevandsrensningsanlægget ikke tilvejebringer nogen offentlig tjenesteydelse, men alene er opført til Propapiers fortrinsvise brug.

| (94) | Ifølge klageren viser alle de tre metoder, Kommissionen foreslår i sin indledningsbeslutning (fuld omkostningsfordeling, en privat udbyders pris, referencepris), at de opkrævede gebyrer giver Propapier en fordel. |
| --- | --- |

(94)

Ifølge klageren viser alle de tre metoder, Kommissionen foreslår i sin indledningsbeslutning (fuld omkostningsfordeling, en privat udbyders pris, referencepris), at de opkrævede gebyrer giver Propapier en fordel.

Fuld omkostningsfordeling

| (95) | Klageren fremfører endvidere det argument, at ikke kun artikel 9 i EU-vandrammedirektivet, men også det faktum, at de fleste genbrugspapirfabrikker råder over deres eget spildevandsrensningsanlæg, taler for beregning af de fulde omkostninger. Det af Propapier betalte gebyr dækker kun 20 % af den kalkulerede forrentning af den investerede kapital og tager ikke hensyn til den andel af egenkapitalen, der stammer fra det offentlige bidrag på 80 % til byggeomkostningerne for spildevandsrensningsanlægget. |
| --- | --- |

(95)

Klageren fremfører endvidere det argument, at ikke kun artikel 9 i EU-vandrammedirektivet, men også det faktum, at de fleste genbrugspapirfabrikker råder over deres eget spildevandsrensningsanlæg, taler for beregning af de fulde omkostninger. Det af Propapier betalte gebyr dækker kun 20 % af den kalkulerede forrentning af den investerede kapital og tager ikke hensyn til den andel af egenkapitalen, der stammer fra det offentlige bidrag på 80 % til byggeomkostningerne for spildevandsrensningsanlægget.

En privat udbyders pris (privatinvestortest)

| (96) | Ifølge klageren vil en privat erhvervsdrivende eller en ejer af en papirfabrik mindst kræve samtlige omkostninger dækket, og denne metode stemmer derfor overens med den ovennævnte metode med fuld omkostningsfordeling. |
| --- | --- |

(96)

Ifølge klageren vil en privat erhvervsdrivende eller en ejer af en papirfabrik mindst kræve samtlige omkostninger dækket, og denne metode stemmer derfor overens med den ovennævnte metode med fuld omkostningsfordeling.

Referencepris

| (97) | Klageren erklærer sig enig med den opfattelse, der gives udtryk for i Kommissionens indledningsbeslutning, om at brugen af referencepriser sandsynligvis ikke kan udelukke, at der foreligger statsstøtte. En sammenligning alene med papirfabrikker, som anvender kommunale spildevandssystemer, er ikke repræsentativ, eftersom de fleste papirfabrikker har deres eget spildevandsrensningsanlæg. |
| --- | --- |

(97)

Klageren erklærer sig enig med den opfattelse, der gives udtryk for i Kommissionens indledningsbeslutning, om at brugen af referencepriser sandsynligvis ikke kan udelukke, at der foreligger statsstøtte. En sammenligning alene med papirfabrikker, som anvender kommunale spildevandssystemer, er ikke repræsentativ, eftersom de fleste papirfabrikker har deres eget spildevandsrensningsanlæg.

| (98) | Klageren påpeger, at Tyskland kun har fremlagt meget selektive oplysninger om de af andre papirfabrikker betalte spildevandsgebyrer (en undersøgelse, en sammenligning med taksterne i industriområdet Spreetal/Schwarze Pumpe og en gammel beslutning fra 1990), og at disse eksempler blandt andet derfor ikke kan danne grundlag for beregningen af en referencepris, eftersom gebyrerne afhænger af tilskud og investeringsomkostninger, og lovgivningen kan variere fra en region til en anden. Klageren drager en sammenligning med sit eget anlæg, som benytter det kommunale spildevandssystem i [fortrolige oplysninger], og når frem til den beregning, at Propapier under hensyntagen til en byggeinvestering på 42 mio. EUR (som i Eisenhüttenstadt) skulle betale 4 EUR/m3, hvilket ligger langt over det gebyr, som Propapier betaler på nuværende tidspunkt. |
| --- | --- |

(98)

Klageren påpeger, at Tyskland kun har fremlagt meget selektive oplysninger om de af andre papirfabrikker betalte spildevandsgebyrer (en undersøgelse, en sammenligning med taksterne i industriområdet Spreetal/Schwarze Pumpe og en gammel beslutning fra 1990), og at disse eksempler blandt andet derfor ikke kan danne grundlag for beregningen af en referencepris, eftersom gebyrerne afhænger af tilskud og investeringsomkostninger, og lovgivningen kan variere fra en region til en anden. Klageren drager en sammenligning med sit eget anlæg, som benytter det kommunale spildevandssystem i [fortrolige oplysninger], og når frem til den beregning, at Propapier under hensyntagen til en byggeinvestering på 42 mio. EUR (som i Eisenhüttenstadt) skulle betale 4 EUR/m3, hvilket ligger langt over det gebyr, som Propapier betaler på nuværende tidspunkt.

| (99) | Klageren gør gældende, at den artikel, Tyskland henviser til, blev offentliggjort i 2004 og var baseret på en undersøgelse offentliggjort i 2002 på basis af data fra 2000/01. Klageren henviser her til bilag 6 til Tysklands notat af 30. januar 2009, som indeholder en artikel fra onlinenyhedskilden »Das Papier 2004-T174« (23). Ifølge klageren omfatter undersøgelsen kun syv anonyme papirfabrikker, og det fremgår ikke klart, om de har deres eget spildevandsrensningsanlæg eller er tilsluttet det kommunale system, og om de indbefattede omkostninger udelukkende omfatter driftsomkostningerne (uden kapitalomkostninger eller øvrige ikke-driftsomkostninger). Hvis undersøgelsen kun sammenligner papirfabrikker med eget spildevandsrensningsanlæg, bør der tages hensyn til kapitalomkostningerne. |
| --- | --- |

(99)

Klageren gør gældende, at den artikel, Tyskland henviser til, blev offentliggjort i 2004 og var baseret på en undersøgelse offentliggjort i 2002 på basis af data fra 2000/01. Klageren henviser her til bilag 6 til Tysklands notat af 30. januar 2009, som indeholder en artikel fra onlinenyhedskilden »Das Papier 2004-T174« (23). Ifølge klageren omfatter undersøgelsen kun syv anonyme papirfabrikker, og det fremgår ikke klart, om de har deres eget spildevandsrensningsanlæg eller er tilsluttet det kommunale system, og om de indbefattede omkostninger udelukkende omfatter driftsomkostningerne (uden kapitalomkostninger eller øvrige ikke-driftsomkostninger). Hvis undersøgelsen kun sammenligner papirfabrikker med eget spildevandsrensningsanlæg, bør der tages hensyn til kapitalomkostningerne.

Bemærkninger fra Tyskland

| (100) | Tyskland fastholder sin opfattelse af, at en eventuel fordel som følge af de opkrævede gebyrer for brugen af TAZV-anlægget ikke vil udgøre statsstøtte, eftersom Kommissionens beslutning i sag N 644e/02 efter Tysklands opfattelse også omfatter Gemeinschaftsaufgabe-ordningens indirekte virkninger, dvs. gebyrerne. Tyskland fremfører endvidere det argument, at foranstaltningen, som i sag N 644e/02 blev erklæret for ikke at indebære statsstøtte, ikke kan udgøre statsstøtte på brugerens niveau. Efter Tysklands opfattelse har Kommissionen med hensyn til spørgsmålet om, hvorvidt støtte til en infrastrukturforvalter kan videregives til brugeren af en infrastruktur, først ændret holdning efter Rettens dom i Flughafen Leipzig-Halle GmbH-sagen (24). |
| --- | --- |

(100)

Tyskland fastholder sin opfattelse af, at en eventuel fordel som følge af de opkrævede gebyrer for brugen af TAZV-anlægget ikke vil udgøre statsstøtte, eftersom Kommissionens beslutning i sag N 644e/02 efter Tysklands opfattelse også omfatter Gemeinschaftsaufgabe-ordningens indirekte virkninger, dvs. gebyrerne. Tyskland fremfører endvidere det argument, at foranstaltningen, som i sag N 644e/02 blev erklæret for ikke at indebære statsstøtte, ikke kan udgøre statsstøtte på brugerens niveau. Efter Tysklands opfattelse har Kommissionen med hensyn til spørgsmålet om, hvorvidt støtte til en infrastrukturforvalter kan videregives til brugeren af en infrastruktur, først ændret holdning efter Rettens dom i Flughafen Leipzig-Halle GmbH-sagen (24).

| (101) | Tyskland medgiver, at beslutningen i sag N 644e/02 var udløbet på tidspunktet for ydelsen af investeringsstøtten til TAZV. De tyske myndigheder understreger dog, at den retsforskrift, som lå til grund for beslutningen i sag N 644e/02, stemte overens med den, der var grundlag for foranstaltningen til TAZV. Retsgrundlaget var alene blevet opdateret, men forblev indholdsmæssigt uændret. Derfor fremfører Tyskland, at alene en opdatering af retsgrundlaget ikke automatisk kan bevirke, at en foranstaltning kvalificeres som statsstøtte. |
| --- | --- |

(101)

Tyskland medgiver, at beslutningen i sag N 644e/02 var udløbet på tidspunktet for ydelsen af investeringsstøtten til TAZV. De tyske myndigheder understreger dog, at den retsforskrift, som lå til grund for beslutningen i sag N 644e/02, stemte overens med den, der var grundlag for foranstaltningen til TAZV. Retsgrundlaget var alene blevet opdateret, men forblev indholdsmæssigt uændret. Derfor fremfører Tyskland, at alene en opdatering af retsgrundlaget ikke automatisk kan bevirke, at en foranstaltning kvalificeres som statsstøtte.

| (102) | Tyskland understreger, at omkostningsberegningen er transparent og fastsat ved lov. |
| --- | --- |

(102)

Tyskland understreger, at omkostningsberegningen er transparent og fastsat ved lov.

Ingen økonomisk fordel for Propapier

| (103) | Tyskland har redegjort for sit syn på de tre muligheder for at beregne gebyret for en virksomhed, som benytter spildevandsrensningstjenester (betragtning 68 i indledningsbeslutningen): Fuld omkostningsfordeling, en privat udbyders pris og referencepris. |
| --- | --- |

(103)

Tyskland har redegjort for sit syn på de tre muligheder for at beregne gebyret for en virksomhed, som benytter spildevandsrensningstjenester (betragtning 68 i indledningsbeslutningen): Fuld omkostningsfordeling, en privat udbyders pris og referencepris.

Ved anvendelse af metoden med fuld omkostningsfordeling er der ikke tale om nogen fordel

| (104) | Tyskland er uenig i, at det af Propapier betalte gebyr ikke skulle dække de fulde omkostninger. Omkostningsberegningen er fastsat ved lov (og skal principielt dække omkostningerne med undtagelse af, at der ved beregningen af den kalkulerede forrentning ikke tages hensyn til tilskud fra tredjemand (25)). I henhold til loven skal gebyrerne dække, men ikke overstige omkostningerne. Alle TAZV's omkostninger er dækket, inklusive renterne på TAZV's andel af den investerede kapital. Det vil ikke være rimeligt at beregne fiktive renter på delstatens tilskud, eftersom der ikke er tale om omkostninger for TAZV. |
| --- | --- |

(104)

Tyskland er uenig i, at det af Propapier betalte gebyr ikke skulle dække de fulde omkostninger. Omkostningsberegningen er fastsat ved lov (og skal principielt dække omkostningerne med undtagelse af, at der ved beregningen af den kalkulerede forrentning ikke tages hensyn til tilskud fra tredjemand (25)). I henhold til loven skal gebyrerne dække, men ikke overstige omkostningerne. Alle TAZV's omkostninger er dækket, inklusive renterne på TAZV's andel af den investerede kapital. Det vil ikke være rimeligt at beregne fiktive renter på delstatens tilskud, eftersom der ikke er tale om omkostninger for TAZV.

| (105) | Der er heller ikke tale om nogen selektiv fordel for Propapier, eftersom gebyrerne er ens for alle brugere af det nyopførte anlæg. |
| --- | --- |

(105)

Der er heller ikke tale om nogen selektiv fordel for Propapier, eftersom gebyrerne er ens for alle brugere af det nyopførte anlæg.

| (106) | Om gebyret ville have været større uden de tilskud til opførelsen af spildevandsrensningsanlægget, der blev ydet inden for rammerne af Gemeinschaftsaufgabe-ordningen, afhænger af flere faktorer, bl.a. adgangen til anden finansiering. |
| --- | --- |

(106)

Om gebyret ville have været større uden de tilskud til opførelsen af spildevandsrensningsanlægget, der blev ydet inden for rammerne af Gemeinschaftsaufgabe-ordningen, afhænger af flere faktorer, bl.a. adgangen til anden finansiering.

| (107) | Myndighederne er hverken på grundlag af princippet om, at forureneren betaler, eller på grundlag af EU-vandrammedirektivet forpligtet til at indregne tilskud ved beregningen af renterne på den investerede kapital. EU-vandrammedirektivet foreskriver, at omkostningerne ved forsyningspligtydelser skal dækkes, men giver medlemsstaterne råderum i forbindelse med gennemførelsen. I det foreliggende tilfælde er alle TAZV's omkostninger (ved forsyningspligtydelsen) dækket. Princippet om, at forureneren betaler, gælder ikke absolut, men der skal »tages hensyn til« det. I det foreliggende tilfælde er der taget hensyn til det ved at inddrage alle TAZV's omkostninger i beregningen. |
| --- | --- |

(107)

Myndighederne er hverken på grundlag af princippet om, at forureneren betaler, eller på grundlag af EU-vandrammedirektivet forpligtet til at indregne tilskud ved beregningen af renterne på den investerede kapital. EU-vandrammedirektivet foreskriver, at omkostningerne ved forsyningspligtydelser skal dækkes, men giver medlemsstaterne råderum i forbindelse med gennemførelsen. I det foreliggende tilfælde er alle TAZV's omkostninger (ved forsyningspligtydelsen) dækket. Princippet om, at forureneren betaler, gælder ikke absolut, men der skal »tages hensyn til« det. I det foreliggende tilfælde er der taget hensyn til det ved at inddrage alle TAZV's omkostninger i beregningen.

| (108) | I EU-vandrammedirektivet tales der om et »passende« bidrag. Tyskland fremfører, at de af Propapier betalte gebyrer er forholdsvis høje sammenlignet med andre området i Tyskland eller Den Europæiske Union. De tyske myndigheder fastslår endvidere, at medlemsstaterne i henhold til EU-vandrammedirektivet kan tage hensyn til omkostningsdækningens sociale, miljømæssige og økonomiske følger samt til de geografiske og klimatiske forhold i de berørte regioner. |
| --- | --- |

(108)

I EU-vandrammedirektivet tales der om et »passende« bidrag. Tyskland fremfører, at de af Propapier betalte gebyrer er forholdsvis høje sammenlignet med andre området i Tyskland eller Den Europæiske Union. De tyske myndigheder fastslår endvidere, at medlemsstaterne i henhold til EU-vandrammedirektivet kan tage hensyn til omkostningsdækningens sociale, miljømæssige og økonomiske følger samt til de geografiske og klimatiske forhold i de berørte regioner.

| (109) | Tyskland påpeger, at en sammenligning med Kimberly-Clark- eller InfraLeuna–sagerne (se også betragtning 70 i indledningsbeslutningen) ikke er holdbar. Kimberly-Clark drejede sig om en favørsats til en virksomhed, der gav anledning til mistanke om, at muligvis ikke alle omkostninger var dækket. I det foreliggende tilfælde er alle omkostninger være dækket, og takstbetingelserne er ens for alle brugere. I Kimberly-Clark var et industriområde blevet udviklet efter en enkelt virksomheds særlige behov, mens industriområdet i det foreliggende tilfælde er udviklet til flere virksomheders etablering. |
| --- | --- |

(109)

Tyskland påpeger, at en sammenligning med Kimberly-Clark- eller InfraLeuna–sagerne (se også betragtning 70 i indledningsbeslutningen) ikke er holdbar. Kimberly-Clark drejede sig om en favørsats til en virksomhed, der gav anledning til mistanke om, at muligvis ikke alle omkostninger var dækket. I det foreliggende tilfælde er alle omkostninger være dækket, og takstbetingelserne er ens for alle brugere. I Kimberly-Clark var et industriområde blevet udviklet efter en enkelt virksomheds særlige behov, mens industriområdet i det foreliggende tilfælde er udviklet til flere virksomheders etablering.

| (110) | InfraLeuna-sagen drejede sig om private virksomheders prisfastsættelse for brugen af private infrastrukturer, mens den foreliggende sag vedrører brugen af kommunal infrastruktur og ikke-markedsbestemte gebyrer fastsat ved lov. I det foreliggende tilfælde bærer brugerne alle de omkostninger, som et spildevandsselskab normalt har. På et ikkeliberaliseret spildevandsmarked er de omkostningsfaktorer, som der skal tages hensyn til, fastsat ved lov (KAG Brandenburg) og ens for alle virksomheder. |
| --- | --- |

(110)

InfraLeuna-sagen drejede sig om private virksomheders prisfastsættelse for brugen af private infrastrukturer, mens den foreliggende sag vedrører brugen af kommunal infrastruktur og ikke-markedsbestemte gebyrer fastsat ved lov. I det foreliggende tilfælde bærer brugerne alle de omkostninger, som et spildevandsselskab normalt har. På et ikkeliberaliseret spildevandsmarked er de omkostningsfaktorer, som der skal tages hensyn til, fastsat ved lov (KAG Brandenburg) og ens for alle virksomheder.

| (111) | De i indledningsbeslutningen nævnte beslutninger i Wagner- og Weida Leder-sagerne (betragtning 71 og fodnote 19) vedrører tilskud til opførelsen af private spilvandsrensningsanlæg. I det foreliggende tilfælde modtager Propapier imidlertid ikke noget tilskud til frivillige private investeringer, men betaler brugsgebyrer pålagt ved lov. |
| --- | --- |

(111)

De i indledningsbeslutningen nævnte beslutninger i Wagner- og Weida Leder-sagerne (betragtning 71 og fodnote 19) vedrører tilskud til opførelsen af private spilvandsrensningsanlæg. I det foreliggende tilfælde modtager Propapier imidlertid ikke noget tilskud til frivillige private investeringer, men betaler brugsgebyrer pålagt ved lov.

Privatinvestortesten kan ikke anvendes

| (112) | Efter Tysklands opfattelse er vand ikke en almindelig handelsvare. Spildevandsbehandling i Tyskland er opdelt i regionale monopoler, hvor de ansvarlige kommunale enheder står for bortskaffelsen af spildevand. I Tyskland er spildevandsbehandling derfor ikke en økonomisk aktivitet, men en offentlig opgave for kommunerne. TAZV handler som offentlig myndighed og ikke som en virksomhed, hvis adfærd kan analyseres ud fra markedsinvestortesten. I Tyskland er der tilslutnings- og brugspligt. Brugerne har ikke mulighed for at vælge en anden tjenesteyder end kommunen. Gebyrerne er fastsat ved lov, vedtages af myndighederne og må ikke overstige omkostningerne. |
| --- | --- |

(112)

Efter Tysklands opfattelse er vand ikke en almindelig handelsvare. Spildevandsbehandling i Tyskland er opdelt i regionale monopoler, hvor de ansvarlige kommunale enheder står for bortskaffelsen af spildevand. I Tyskland er spildevandsbehandling derfor ikke en økonomisk aktivitet, men en offentlig opgave for kommunerne. TAZV handler som offentlig myndighed og ikke som en virksomhed, hvis adfærd kan analyseres ud fra markedsinvestortesten. I Tyskland er der tilslutnings- og brugspligt. Brugerne har ikke mulighed for at vælge en anden tjenesteyder end kommunen. Gebyrerne er fastsat ved lov, vedtages af myndighederne og må ikke overstige omkostningerne.

| (113) | Private virksomheder kun i begrænset omfang adgang til at udføre spildevandsbehandling i Tyskland. De kan udelukkende medvirke til den tekniske opfyldelse af de retlige forpligtelser til bortskaffelse af spildevand på grundlag af driftsledelses- eller operatørkontrakter. Ansvaret for opgaven forbliver hos kommunen, som ikke er retligt forpligtet til at sende kontrakten i udbud. Endvidere kan private virksomheder udføre tekniske opgaver (eller i undtagelsestilfælde opkræve gebyrerne), men også i dette tilfælde må gebyrerne ikke overstige deres omkostninger. TAZV har ikke overdraget nogen tekniske opgaver til tredjemand. |
| --- | --- |

(113)

Private virksomheder kun i begrænset omfang adgang til at udføre spildevandsbehandling i Tyskland. De kan udelukkende medvirke til den tekniske opfyldelse af de retlige forpligtelser til bortskaffelse af spildevand på grundlag af driftsledelses- eller operatørkontrakter. Ansvaret for opgaven forbliver hos kommunen, som ikke er retligt forpligtet til at sende kontrakten i udbud. Endvidere kan private virksomheder udføre tekniske opgaver (eller i undtagelsestilfælde opkræve gebyrerne), men også i dette tilfælde må gebyrerne ikke overstige deres omkostninger. TAZV har ikke overdraget nogen tekniske opgaver til tredjemand.

| (114) | Eftersom gebyrerne er fastlagt ved lov og ikke må overstige omkostningerne ved infrastrukturen, findes der ikke være noget marked, på hvilket private virksomheder vil kunne fastsætte spildevandsgebyrer med den målsætning at skabe profit. Der findes ikke en konkurrence mellem private virksomheder eller mellem private og offentligretlige virksomheder om slutforbrugerne. |
| --- | --- |

(114)

Eftersom gebyrerne er fastlagt ved lov og ikke må overstige omkostningerne ved infrastrukturen, findes der ikke være noget marked, på hvilket private virksomheder vil kunne fastsætte spildevandsgebyrer med den målsætning at skabe profit. Der findes ikke en konkurrence mellem private virksomheder eller mellem private og offentligretlige virksomheder om slutforbrugerne.

| (115) | Efter Tysklands opfattelse er det under sådanne omstændigheder ikke muligt at sammenligne operatørens adfærd med en privat investors adfærd. Privatinvestortesten kan derfor ikke være anvendes. |
| --- | --- |

(115)

Efter Tysklands opfattelse er det under sådanne omstændigheder ikke muligt at sammenligne operatørens adfærd med en privat investors adfærd. Privatinvestortesten kan derfor ikke være anvendes.

Referencepriser

| (116) | I betragtning af, at der er pligt til at tilslutte sig spildevandsrensningsanlægget, er der ikke nogen konkurrence og dermed heller ingen markedspris, som ville kunne anvendes som benchmark ved den statsstøtteretlige undersøgelse af spørgsmålet om en fordel. |
| --- | --- |

(116)

I betragtning af, at der er pligt til at tilslutte sig spildevandsrensningsanlægget, er der ikke nogen konkurrence og dermed heller ingen markedspris, som ville kunne anvendes som benchmark ved den statsstøtteretlige undersøgelse af spørgsmålet om en fordel.

| (117) | Tyskland afviser klagerens fremstilling af, at kun få papirfabrikker anvender kommunale spildevandssystemer, og at det derfor ikke vil være repræsentativt for sektoren at bruge data alene fra disse papirfabrikker som benchmark. |
| --- | --- |

(117)

Tyskland afviser klagerens fremstilling af, at kun få papirfabrikker anvender kommunale spildevandssystemer, og at det derfor ikke vil være repræsentativt for sektoren at bruge data alene fra disse papirfabrikker som benchmark.

| (118) | I sine bemærkninger foretog Tyskland den korrektion, at Propapier ikke betalte et gebyr på 0,95 EUR/m3 (som angivet i betragtning 72 og 80 i indledningsbeslutningen), men siden 2010 havde betalt et gebyr på 1,18 EUR/m3. Dette gebyr er forholdsvist højt eller i hvert tilfælde ikke ualmindeligt sammenlignet med andre steder i Den Europæiske Union. Ifølge en rundspørge foretaget af det tyske papirfabrikforbund blandt 77 virksomheder i den tyske papirindustri, som repræsenterer 68 % af sektoren, lå gebyrerne i 2007 gennemsnitligt på 1,12 EUR/m3 (svingende fra 0,31 EUR/m3 til 2,20 EUR/m3). Det af Propapier betalte gebyr ligger inden for denne udsvingsmargen og over gennemnittet for denne stikprøve. |
| --- | --- |

(118)

I sine bemærkninger foretog Tyskland den korrektion, at Propapier ikke betalte et gebyr på 0,95 EUR/m3 (som angivet i betragtning 72 og 80 i indledningsbeslutningen), men siden 2010 havde betalt et gebyr på 1,18 EUR/m3. Dette gebyr er forholdsvist højt eller i hvert tilfælde ikke ualmindeligt sammenlignet med andre steder i Den Europæiske Union. Ifølge en rundspørge foretaget af det tyske papirfabrikforbund blandt 77 virksomheder i den tyske papirindustri, som repræsenterer 68 % af sektoren, lå gebyrerne i 2007 gennemsnitligt på 1,12 EUR/m3 (svingende fra 0,31 EUR/m3 til 2,20 EUR/m3). Det af Propapier betalte gebyr ligger inden for denne udsvingsmargen og over gennemnittet for denne stikprøve.

| (119) | I senere bemærkninger oplyste Tyskland, at gebyret i 2012 blev forhøjet til 1,41 EUR/m3 for at dække tabene i spildevandsrensningsanlæggets opstartsfase. På grund af besparelser i energiomkostninger blev gebyret i begyndelsen af 2013 fastsat til 1,39 EUR/m3 i overensstemmelse med lovbestemmelsen om, at gebyrerne skal dække omkostningerne, men ikke må overstige dem. Derudover skal Propapier forrense spildevandet, inden det ledes ind i TAZV-anlægget. Omkostningerne ved forrensningen ligger på omkring [...] EUR/m3, hvilket bringer Propapiers samlede omkostninger ved spildevandsrensning op på [...] EUR/m3. Til sammenligning ligger de gennemsnitlige omkostninger i sektoren (2010) på 1,27 EUR/m3. |
| --- | --- |

(119)

I senere bemærkninger oplyste Tyskland, at gebyret i 2012 blev forhøjet til 1,41 EUR/m3 for at dække tabene i spildevandsrensningsanlæggets opstartsfase. På grund af besparelser i energiomkostninger blev gebyret i begyndelsen af 2013 fastsat til 1,39 EUR/m3 i overensstemmelse med lovbestemmelsen om, at gebyrerne skal dække omkostningerne, men ikke må overstige dem. Derudover skal Propapier forrense spildevandet, inden det ledes ind i TAZV-anlægget. Omkostningerne ved forrensningen ligger på omkring [...] EUR/m3, hvilket bringer Propapiers samlede omkostninger ved spildevandsrensning op på [...] EUR/m3. Til sammenligning ligger de gennemsnitlige omkostninger i sektoren (2010) på 1,27 EUR/m3.

| (120) | Tyskland fremfører, at en sammenligning med de gebyrer, andre papirproducenter i Den Europæiske Union betaler, må være det rette benchmark ved undersøgelsen af, om der foreligger en økonomisk fordel, og at Kommissionens betænkeligheder ved en sådan sammenligning ikke er berettigede. |
| --- | --- |

(120)

Tyskland fremfører, at en sammenligning med de gebyrer, andre papirproducenter i Den Europæiske Union betaler, må være det rette benchmark ved undersøgelsen af, om der foreligger en økonomisk fordel, og at Kommissionens betænkeligheder ved en sådan sammenligning ikke er berettigede.

| (121) | Ifølge Tyskland drejer det sig ved de eksempler, der blev fremsendt til Kommissionen, om gennemsnitspriser baseret på fuld omkostningsfordeling. Tyskland kan ikke se noget grundlag for at antage, at disse gebyrer skulle indeholde statsstøtte. |
| --- | --- |

(121)

Ifølge Tyskland drejer det sig ved de eksempler, der blev fremsendt til Kommissionen, om gennemsnitspriser baseret på fuld omkostningsfordeling. Tyskland kan ikke se noget grundlag for at antage, at disse gebyrer skulle indeholde statsstøtte.

| (122) | Tyskland påpeger, at Lenzing Lyocell-sagen (26) er et godt holdepunkt, også selv om sagen ligger ti år tilbage (Propapier betaler mere end det dobbelte gebyr, men spildevandsgebyrerne er ikke steget med over 100 % i de seneste ti år). |
| --- | --- |

(122)

Tyskland påpeger, at Lenzing Lyocell-sagen (26) er et godt holdepunkt, også selv om sagen ligger ti år tilbage (Propapier betaler mere end det dobbelte gebyr, men spildevandsgebyrerne er ikke steget med over 100 % i de seneste ti år).

Eksisterende støtte

| (123) | Tyskland fremsætter to argumenter for, at gebyrerne, såfremt de udgør statsstøtte, skal betragtes som eksisterende støtte i henhold til artikel 1, litra b), nr. v), i forordning (EF) nr. 659/1999. |
| --- | --- |

(123)

Tyskland fremsætter to argumenter for, at gebyrerne, såfremt de udgør statsstøtte, skal betragtes som eksisterende støtte i henhold til artikel 1, litra b), nr. v), i forordning (EF) nr. 659/1999.

| (124) | Tyskland henviser til, at Kommissionen i 2003 i sin beslutning i sag N 644e/02 drog den konklusion, at Gemeinschaftsaufgabe-ordningen ikke indebærer statsstøtte til operatørerne af spildevandsrensningsanlæg, såfremt den ansvarlige organisation — som for TAZV's vedkommende — er en kommunesammenslutning (Zweckverband). Kommissionen støttede denne konklusion på det faktum, at en kommunesammenslutning er underlagt kommunalt tilsyn og udfører en tjenesteydelse af almen økonomisk interesse. Som Kommissionen dog selv fastslog i betragtning 57 i indledningsbeslutningen, vil ordningen, selv hvis den i mellemtiden kom til at udgøre statsstøtte på grund af udviklingen i det indre marked, skulle kvalificeres som en eksisterende støtte i henhold til artikel 1, litra b), nr. v), i forordning (EF) nr. 659/1999. |
| --- | --- |

(124)

Tyskland henviser til, at Kommissionen i 2003 i sin beslutning i sag N 644e/02 drog den konklusion, at Gemeinschaftsaufgabe-ordningen ikke indebærer statsstøtte til operatørerne af spildevandsrensningsanlæg, såfremt den ansvarlige organisation — som for TAZV's vedkommende — er en kommunesammenslutning (Zweckverband). Kommissionen støttede denne konklusion på det faktum, at en kommunesammenslutning er underlagt kommunalt tilsyn og udfører en tjenesteydelse af almen økonomisk interesse. Som Kommissionen dog selv fastslog i betragtning 57 i indledningsbeslutningen, vil ordningen, selv hvis den i mellemtiden kom til at udgøre statsstøtte på grund af udviklingen i det indre marked, skulle kvalificeres som en eksisterende støtte i henhold til artikel 1, litra b), nr. v), i forordning (EF) nr. 659/1999.

| (125) | Som nævnt i betragtning 100 i denne afgørelse, omfatter beslutningen i sag N 644e/02 ifølge Tyskland også de indirekte virkninger af Gemeinschaftsaufgabe, dvs. gebyrerne. Gebyrerne skal ikke anmeldes særskilt, eftersom gebyrberegningsmetoden er en del af ordningens gennemførelse. |
| --- | --- |

(125)

Som nævnt i betragtning 100 i denne afgørelse, omfatter beslutningen i sag N 644e/02 ifølge Tyskland også de indirekte virkninger af Gemeinschaftsaufgabe, dvs. gebyrerne. Gebyrerne skal ikke anmeldes særskilt, eftersom gebyrberegningsmetoden er en del af ordningens gennemførelse.

| (126) | Som led i sin argumentation for, at der i forbindelse med gebyrerne er tale om eksisterende støtte, fremfører Tyskland, at denne støtte indeholdt i gebyrerne allerede var i kraft før ikrafttrædelsen af traktaten om oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab den 1. januar 1958. En eksisterende støtte, der bestod før EØF-traktatens ikrafttrædelsen, vedbliver også i tilfælde af senere ændringer med at være en eksisterende støtte, så længe »kernen« i den oprindelige ordning forbliver uændret (27). En præcisering af en allerede før den 1. januar 1958 gældende generel forskrift udgør ikke en anmeldelsespligtig ny støtte (28). |
| --- | --- |

(126)

Som led i sin argumentation for, at der i forbindelse med gebyrerne er tale om eksisterende støtte, fremfører Tyskland, at denne støtte indeholdt i gebyrerne allerede var i kraft før ikrafttrædelsen af traktaten om oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab den 1. januar 1958. En eksisterende støtte, der bestod før EØF-traktatens ikrafttrædelsen, vedbliver også i tilfælde af senere ændringer med at være en eksisterende støtte, så længe »kernen« i den oprindelige ordning forbliver uændret (27). En præcisering af en allerede før den 1. januar 1958 gældende generel forskrift udgør ikke en anmeldelsespligtig ny støtte (28).

| (127) | Tyskland forklarer, at lovene om kommunale afgifter allerede eksisterede før EØF-traktatens ikrafttrædelse af i 1958 og også stadig var gældende derefter. Brandenburg ligger på en del af det tidligere kongerige Preussens territorium, og § 6, stk. 2, i den gældende KAG Brandenburg går derfor tilbage til kongeriget Preussens lov om kommunale afgifter af 14. juli 1893 (PrKAG) og Bayerns lov om kommunale afgifter (BayGAG). Tyskland underbygger dette argument med følgende underargumenter:






  a) | Disse love var også fortsat gældende i perioden 1919 til 1933 samt fra 1933 til 1945. |
| --- | --- | --- |

(127)

Tyskland forklarer, at lovene om kommunale afgifter allerede eksisterede før EØF-traktatens ikrafttrædelse af i 1958 og også stadig var gældende derefter. Brandenburg ligger på en del af det tidligere kongerige Preussens territorium, og § 6, stk. 2, i den gældende KAG Brandenburg går derfor tilbage til kongeriget Preussens lov om kommunale afgifter af 14. juli 1893 (PrKAG) og Bayerns lov om kommunale afgifter (BayGAG). Tyskland underbygger dette argument med følgende underargumenter:

a)

Disse love var også fortsat gældende i perioden 1919 til 1933 samt fra 1933 til 1945.

| b) | De nuværende om kommunale afgifter i de gamle delstater fører tilbage til PrKAG. |
| --- | --- |

b)

De nuværende om kommunale afgifter i de gamle delstater fører tilbage til PrKAG.

| c) | KAG Brandenburg ligger — uanset de nye delstaters særstatus på grund af Tysklands deling — i historisk forlængelse af PrKAG. |
| --- | --- |

c)

KAG Brandenburg ligger — uanset de nye delstaters særstatus på grund af Tysklands deling — i historisk forlængelse af PrKAG.

Underargument a)

| (128) | Kommunernes mulighed for at opkræve af gebyrer for brugen af offentlige infrastrukturer er allerede være indeholdt i PrKAG. Loven om gebyrafgifter, som har været i kraft i Bayern siden 1938 (og danner grundlaget for en række lignende love i andre sydtyske delstater), indeholder også denne mulighed (29). I henhold til PrKAG skulle gebyrsatserne som regel fastsættes således, at gebyrerne dækkede forvaltnings- og vedligeholdelsesomkostningerne, inklusive udgifterne til forrentningen og indfrielsen af den investerede kapital. Selv om gebyrerne i henhold til PrKAG kun skulle dække omkostningerne ved forrentningen af den (til infrastrukturen) anvendte kapitel, kan det af domme angående PrKAG fra efterkrigstiden udledes, at PrKAG ikke indeholdt nogen bestemmelse om forrentning af tilskud fra tredjemand. |
| --- | --- |

(128)

Kommunernes mulighed for at opkræve af gebyrer for brugen af offentlige infrastrukturer er allerede være indeholdt i PrKAG. Loven om gebyrafgifter, som har været i kraft i Bayern siden 1938 (og danner grundlaget for en række lignende love i andre sydtyske delstater), indeholder også denne mulighed (29). I henhold til PrKAG skulle gebyrsatserne som regel fastsættes således, at gebyrerne dækkede forvaltnings- og vedligeholdelsesomkostningerne, inklusive udgifterne til forrentningen og indfrielsen af den investerede kapital. Selv om gebyrerne i henhold til PrKAG kun skulle dække omkostningerne ved forrentningen af den (til infrastrukturen) anvendte kapitel, kan det af domme angående PrKAG fra efterkrigstiden udledes, at PrKAG ikke indeholdt nogen bestemmelse om forrentning af tilskud fra tredjemand.

| (129) | PrKAG eller sammenlignelige eksisterende delstatslove blev ikke sat ud af kraft hverken i Weimarrepublikken eller efter nationalsocialisternes magtovertagelse. De var således også i kraft efter 1918. |
| --- | --- |

(129)

PrKAG eller sammenlignelige eksisterende delstatslove blev ikke sat ud af kraft hverken i Weimarrepublikken eller efter nationalsocialisternes magtovertagelse. De var således også i kraft efter 1918.

Underargument b)

| (130) | Efter anden verdenskrig forblev PrKAG i kraft som delstatslovgivning under grundloven af 1949 (i det følgende benævnt »GL«), i henhold til hvilken love, som ikke er i modstrid med den, fortsat gælder (artikel 123 i GL), og ved bestemmelser, som gjorde det muligt for delstaterne at udstede love inden for bestemte områder. Dermed er det ifølge Tyskland tydeligt, at PrKAG var gældende i de tyske delstater før ikrafttrædelsen af traktaten om oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab. |
| --- | --- |

(130)

Efter anden verdenskrig forblev PrKAG i kraft som delstatslovgivning under grundloven af 1949 (i det følgende benævnt »GL«), i henhold til hvilken love, som ikke er i modstrid med den, fortsat gælder (artikel 123 i GL), og ved bestemmelser, som gjorde det muligt for delstaterne at udstede love inden for bestemte områder. Dermed er det ifølge Tyskland tydeligt, at PrKAG var gældende i de tyske delstater før ikrafttrædelsen af traktaten om oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab.

| (131) | Efter grundlæggelsen af Forbundsrepublikken Tyskland i 1949 blev PrKAG i nogle vesttyske delstater lidt efter lidt afløst af delstatslove om kommunale afgifter. Ved disse delstatsloves afløsning af PrKAG i 1960'erne og 1970'erne blev reglerne præciseret og terminologisk tilpasset, men lovens kerneindhold blev bibeholdt. I den forbindelse blev der ikke ændret noget ved, at der ikke skal beregnes en kalkuleret rente af tilskud fra tredjemand (30). Under PrKAG var det kun fremmedkapitalen, der skulle forrentes. Under delstatslovene blev forrentningen udvidet til egenkapitalen. Men hverken PrKAG eller delstatslovene indeholdt bestemmelse om kalkuleret rente af tilskud. |
| --- | --- |

(131)

Efter grundlæggelsen af Forbundsrepublikken Tyskland i 1949 blev PrKAG i nogle vesttyske delstater lidt efter lidt afløst af delstatslove om kommunale afgifter. Ved disse delstatsloves afløsning af PrKAG i 1960'erne og 1970'erne blev reglerne præciseret og terminologisk tilpasset, men lovens kerneindhold blev bibeholdt. I den forbindelse blev der ikke ændret noget ved, at der ikke skal beregnes en kalkuleret rente af tilskud fra tredjemand (30). Under PrKAG var det kun fremmedkapitalen, der skulle forrentes. Under delstatslovene blev forrentningen udvidet til egenkapitalen. Men hverken PrKAG eller delstatslovene indeholdt bestemmelse om kalkuleret rente af tilskud.

| (132) | Tyskland finder derfor, at de nugældende love om kommunale afgifter i de gamle delstater fører tilbage til PrKAG. Ifølge Tyskland bør man især se på KAG Nordrhein-Westfalen fra 1969 (31), idet den fungerede som model for KAG Brandenburg og afløste PrKAG fra 1906. Med de nødvendige begrebsmæssige tilpasninger svarer KAG Nordrhein-Westfalen indholdsmæssigt til PrKAG (se betragtning 128 i denne afgørelse). Også lovene om kommunale afgifter i andre delstater (f.eks. Rheinland-Pfalz, Schleswig-Holstein og Hessen) er baseret på og har afløst PrKAG. |
| --- | --- |

(132)

Tyskland finder derfor, at de nugældende love om kommunale afgifter i de gamle delstater fører tilbage til PrKAG. Ifølge Tyskland bør man især se på KAG Nordrhein-Westfalen fra 1969 (31), idet den fungerede som model for KAG Brandenburg og afløste PrKAG fra 1906. Med de nødvendige begrebsmæssige tilpasninger svarer KAG Nordrhein-Westfalen indholdsmæssigt til PrKAG (se betragtning 128 i denne afgørelse). Også lovene om kommunale afgifter i andre delstater (f.eks. Rheinland-Pfalz, Schleswig-Holstein og Hessen) er baseret på og har afløst PrKAG.

Underargument c)

| (133) | Tyskland gær gældende, at KAG Brandenburg indtager en særstilling som følge af Tysklands deling efter anden verdenskrig. I årene efter grundlæggelsen af DDR blev det kommunale selvstyre med eget virkefelt afskaffet i Brandenburg og de andre østtyske delstater. Al lovgivning blev vedtaget på centralstatsligt plan. Med kommunalforfatningen af 17. maj 1990 (32) (som blev vedtaget af Folkekammeret i DDR før genforeningen den 3. oktober 1990) blev det kommunale selvstyre genetableret, og det blev fastsat, at kommunerne selv er ansvarlige for at regulere deres egne finanser. Derudover fik de desuden ret til at opkræve vederlag og gebyrer for kommunale ydelser. |
| --- | --- |

(133)

Tyskland gær gældende, at KAG Brandenburg indtager en særstilling som følge af Tysklands deling efter anden verdenskrig. I årene efter grundlæggelsen af DDR blev det kommunale selvstyre med eget virkefelt afskaffet i Brandenburg og de andre østtyske delstater. Al lovgivning blev vedtaget på centralstatsligt plan. Med kommunalforfatningen af 17. maj 1990 (32) (som blev vedtaget af Folkekammeret i DDR før genforeningen den 3. oktober 1990) blev det kommunale selvstyre genetableret, og det blev fastsat, at kommunerne selv er ansvarlige for at regulere deres egne finanser. Derudover fik de desuden ret til at opkræve vederlag og gebyrer for kommunale ydelser.

| (134) | KAG Brandenburg af 27. juni 1991 er baseret på KAG Nordrhein-Westfalen og er næsten sammenfaldende med den. |
| --- | --- |

(134)

KAG Brandenburg af 27. juni 1991 er baseret på KAG Nordrhein-Westfalen og er næsten sammenfaldende med den.

| (135) | Til trods for den anderledes retsudvikling i DDR er det ifølge Tyskland ikke rimeligt at behandle lovene om kommunale afgifter i de øst- og vesttyske delstater forskelligt. KAG Brandenburg ligger i forlængelse af PrKAG's retstradition og ikke det tidligere DDR's. Der er heller ikke være nogen institutionel kontinuitet mellem (spilde)vand(s)rensningssystemet i DDR og det nuværende spildevandsrensningssystem i delstaten Brandenburg. Kommunalforfatningen af 17. maj 1990 lagde grundstenen til lovene om kommunale afgifter i de nye delstater. Lovene om kommunale afgifter i de nye delstater svarer indholdsmæssigt til lovene om kommunale afgifter i de gamle delstater, som for deres vedkommende fører tilbage til PrKAG. Det er en uundgåelig konsekvens af, at de nye delstater tiltrådte Forbundsrepublikken Tyskland i henhold til grundloven (33). Det er især tydeligt i forbindelse med KAG Brandenburgs tilblivelseshistorie. KAG Brandenburg følger retstraditionen for KAG Nordrhein-Westfalen og PrKAG. Tysklands deling og den derved afbrudte retstradition i de østtyske delstater bør ikke gå ud over fortolkningen af KAG Brandenburg. |
| --- | --- |

(135)

Til trods for den anderledes retsudvikling i DDR er det ifølge Tyskland ikke rimeligt at behandle lovene om kommunale afgifter i de øst- og vesttyske delstater forskelligt. KAG Brandenburg ligger i forlængelse af PrKAG's retstradition og ikke det tidligere DDR's. Der er heller ikke være nogen institutionel kontinuitet mellem (spilde)vand(s)rensningssystemet i DDR og det nuværende spildevandsrensningssystem i delstaten Brandenburg. Kommunalforfatningen af 17. maj 1990 lagde grundstenen til lovene om kommunale afgifter i de nye delstater. Lovene om kommunale afgifter i de nye delstater svarer indholdsmæssigt til lovene om kommunale afgifter i de gamle delstater, som for deres vedkommende fører tilbage til PrKAG. Det er en uundgåelig konsekvens af, at de nye delstater tiltrådte Forbundsrepublikken Tyskland i henhold til grundloven (33). Det er især tydeligt i forbindelse med KAG Brandenburgs tilblivelseshistorie. KAG Brandenburg følger retstraditionen for KAG Nordrhein-Westfalen og PrKAG. Tysklands deling og den derved afbrudte retstradition i de østtyske delstater bør ikke gå ud over fortolkningen af KAG Brandenburg.

| (136) | KAG Brandenburg ligger i historisk forlængelse af PrKAG. |
| --- | --- |

(136)

KAG Brandenburg ligger i historisk forlængelse af PrKAG.

| (137) | Tyskland fremsætter endvidere det argument, at også princippet om ækvivalens og omkostningsdækning allerede var gældende før EØF-traktatens ikrafttrædelse i 1958. Princippet om ækvivalens kræver, at et gebyr ikke står i et groft misforhold til værdien af den offentlige ydelse, som det opkræves for. Dette princip indgår som en del af retsstatsprincippet, som er forankret i grundloven. Princippet om omkostningsdækning følger umiddelbart af PrKAG. Selv om dette princip måske ikke anvendes strengt ved alle gebyrberegninger, må gebyrniveauet i en kommune ikke overstige dens udgifter væsentligt. |
| --- | --- |

(137)

Tyskland fremsætter endvidere det argument, at også princippet om ækvivalens og omkostningsdækning allerede var gældende før EØF-traktatens ikrafttrædelse i 1958. Princippet om ækvivalens kræver, at et gebyr ikke står i et groft misforhold til værdien af den offentlige ydelse, som det opkræves for. Dette princip indgår som en del af retsstatsprincippet, som er forankret i grundloven. Princippet om omkostningsdækning følger umiddelbart af PrKAG. Selv om dette princip måske ikke anvendes strengt ved alle gebyrberegninger, må gebyrniveauet i en kommune ikke overstige dens udgifter væsentligt.

Overholdelse af princippet om beskyttelse af den berettigede forventning og af det generelle princip om ligebehandling

| (138) | Tyskland gør desuden gældende, at i tilfælde af, at Kommissionen skulle anse de af Propapier betalte gebyrer for at være driftsstøtte, vil en tilbagesøgning af dette støtteelement stride mod princippet om beskyttelse af den berettigede forventning og det generelle princip om ligebehandling. |
| --- | --- |

(138)

Tyskland gør desuden gældende, at i tilfælde af, at Kommissionen skulle anse de af Propapier betalte gebyrer for at være driftsstøtte, vil en tilbagesøgning af dette støtteelement stride mod princippet om beskyttelse af den berettigede forventning og det generelle princip om ligebehandling.

| (139) | Princippet om beskyttelse af den berettigede forventning indebærer, at 1) en EU-institution skal have vakt berettigede forventninger hos den berørte, og 2) at en forudseende og påpasselig erhvervsdrivende ikke må have kunnet forudse iværksættelsen af en foranstaltning, der kan påvirke vedkommendes interesser. |
| --- | --- |

(139)

Princippet om beskyttelse af den berettigede forventning indebærer, at 1) en EU-institution skal have vakt berettigede forventninger hos den berørte, og 2) at en forudseende og påpasselig erhvervsdrivende ikke må have kunnet forudse iværksættelsen af en foranstaltning, der kan påvirke vedkommendes interesser.

| (140) | Eftersom Gemeinschaftsaufgabe-ordningen (godkendt ved beslutningen i sag N 644e/02) ikke blev betragtet som statsstøtte, kunne Propapier have en berettiget forventning om ikke at modtage statsstøtte. Der har ikke været tvivl om denne ordnings forenelighed med EU-retten, eftersom lignende ordninger hidtil aldrig er blevet undersøgt af Europa-Kommissionen. |
| --- | --- |

(140)

Eftersom Gemeinschaftsaufgabe-ordningen (godkendt ved beslutningen i sag N 644e/02) ikke blev betragtet som statsstøtte, kunne Propapier have en berettiget forventning om ikke at modtage statsstøtte. Der har ikke været tvivl om denne ordnings forenelighed med EU-retten, eftersom lignende ordninger hidtil aldrig er blevet undersøgt af Europa-Kommissionen.

| (141) | I tilfælde af, at Europa-Kommissionen finder, at der er ydet statsstøtte, vil en tilbagesøgning af det støtteelement, der ikke beror på gebyrerne, også stride mod princippet om ligebehandling, ifølge hvilket ens sagsforhold skal behandles ens. En tilbagesøgning ville give Propapiers konkurrenter en fordel. |
| --- | --- |

(141)

I tilfælde af, at Europa-Kommissionen finder, at der er ydet statsstøtte, vil en tilbagesøgning af det støtteelement, der ikke beror på gebyrerne, også stride mod princippet om ligebehandling, ifølge hvilket ens sagsforhold skal behandles ens. En tilbagesøgning ville give Propapiers konkurrenter en fordel.

4.3.   BEMÆRKNINGER FRA DE TYSKE KOMMUNEORGANISATIONER OG VKU

| (142) | De tyske kommuneorganisationer og VKU udtrykker tilfredshed med bemærkningerne fra Tyskland af 28. januar 2011, som de har medvirket til. De henviser især til argumentet om, at spildevandsrensning i Tyskland er en ikke-økonomisk offentlig opgave for kommunerne. Kommunerne påtager sig organiseringen og finansieringen af denne aktivitet inden for rammerne af deres kommunale selvstyreopgaver i borgernes interesse. |
| --- | --- |

(142)

De tyske kommuneorganisationer og VKU udtrykker tilfredshed med bemærkningerne fra Tyskland af 28. januar 2011, som de har medvirket til. De henviser især til argumentet om, at spildevandsrensning i Tyskland er en ikke-økonomisk offentlig opgave for kommunerne. Kommunerne påtager sig organiseringen og finansieringen af denne aktivitet inden for rammerne af deres kommunale selvstyreopgaver i borgernes interesse.

| (143) | De tyske kommuneorganisationer og VKU fremfører, at § 6, stk. 2, femte punktum, i KAG Brandenburg, i henhold til hvilket gebyrerne for brugen af spildevandsrensningsanlægget skal dække omkostningerne, de kalkulerede renter og de kalkulerede afskrivninger, mens der ved beregningen af de kalkulerede renter af den investerede kapital ikke skal tages hensyn til tilskud, er i forbrugernes interesse. Eftersom tilskud fra tredjemand ikke udgør egenkapital investeret af kommunerne, skal forbrugerne heller betale nogen forrentning af disse tilskud til kommunerne. |
| --- | --- |

(143)

De tyske kommuneorganisationer og VKU fremfører, at § 6, stk. 2, femte punktum, i KAG Brandenburg, i henhold til hvilket gebyrerne for brugen af spildevandsrensningsanlægget skal dække omkostningerne, de kalkulerede renter og de kalkulerede afskrivninger, mens der ved beregningen af de kalkulerede renter af den investerede kapital ikke skal tages hensyn til tilskud, er i forbrugernes interesse. Eftersom tilskud fra tredjemand ikke udgør egenkapital investeret af kommunerne, skal forbrugerne heller betale nogen forrentning af disse tilskud til kommunerne.

5.   VURDERING AF FORANSTALTNINGEN PÅ GRUNDLAG AF STATSSTØTTEREGLERNE

| (144) | De her omhandlede foranstaltninger udgør statsstøtte, hvis følgende betingelser er opfyldt: i) Foranstaltningen skal være en statslig eller med statslige midler ydet støtte, ii) den skal give virksomheden en økonomisk fordel, iii) fordelen skal være selektiv, og iv) foranstaltningen skal fordreje konkurrencen eller true med at fordreje den og påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne. Der foreligger statsstøtte, når samtlige betingelser i artikel 107, stk. 1, i TEUF er kumulativt opfyldt. |
| --- | --- |

(144)

De her omhandlede foranstaltninger udgør statsstøtte, hvis følgende betingelser er opfyldt: i) Foranstaltningen skal være en statslig eller med statslige midler ydet støtte, ii) den skal give virksomheden en økonomisk fordel, iii) fordelen skal være selektiv, og iv) foranstaltningen skal fordreje konkurrencen eller true med at fordreje den og påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne. Der foreligger statsstøtte, når samtlige betingelser i artikel 107, stk. 1, i TEUF er kumulativt opfyldt.

| (145) | Allerede i indledningsbeslutningen var det uomtvisteligt, at alle disse foranstaltninger omfatter anvendelse af statslige midler, og at de kunne fordreje konkurrencen og samhandelen på det indre marked. |
| --- | --- |

(145)

Allerede i indledningsbeslutningen var det uomtvisteligt, at alle disse foranstaltninger omfatter anvendelse af statslige midler, og at de kunne fordreje konkurrencen og samhandelen på det indre marked.

| (146) | Med hensyn til klagepunkterne bemærker Kommissionen, at der må sondres mellem 1) en formodet statsstøtte til fordel for Propapier gennem forbeholdte infrastrukturforanstaltninger (opførelse af spildevandsrensningsanlægget og bestemte andre infrastrukturprojekter på udvidelsesarealet i industriområdet, hvor Propapiers nye fabrik befinder sig) og 2) en formodet statsstøtte til Propapier i form af nedsatte gebyrer for spildevandsrensning. |
| --- | --- |

(146)

Med hensyn til klagepunkterne bemærker Kommissionen, at der må sondres mellem 1) en formodet statsstøtte til fordel for Propapier gennem forbeholdte infrastrukturforanstaltninger (opførelse af spildevandsrensningsanlægget og bestemte andre infrastrukturprojekter på udvidelsesarealet i industriområdet, hvor Propapiers nye fabrik befinder sig) og 2) en formodet statsstøtte til Propapier i form af nedsatte gebyrer for spildevandsrensning.

5.1.   DREJER DET SIG VED DE OFFENTLIGT FINANSIEREDE INFRASTRUKTURPROJEKTER OM ALMEN INFRASTRUKTUR ELLER OM INFRASTRUKTUR ALENE FORBEHOLDT PROPAPIER?

| (147) | Kommissionen har tidligere fundet, at den offentlige forvaltning kan udføre arbejde i forbindelse med fysisk planlægning på sit område. I den henseende må den finansiere infrastrukturer, som kommer hele befolkningen til gode. Desuden er Kommissionen af den opfattelse, at det ikke spiller nogen rolle, af hvilken grund disse infrastrukturer etableres, så længe dette sker til gavn for offentligheden. Hvis sådanne infrastrukturer derimod kun er til gavn for en privat virksomhed, skal denne påtage sig finansieringen. Dette følger af, at når der er tale om statsstøtte, skal Kommissionen undersøge foranstaltningens konkrete virkninger og ikke dens tilsigtede mål. Derfor finder Kommissionen i det foreliggende tilfælde, at det skal undersøges, hvilke infrastrukturer der tjener offentligheden (herunder også Propapier), og hvilke infrastrukturer som kun er til gavn for Propapier. For det er kun de sidstnævnte, som Propapier skal finansiere (34). |
| --- | --- |

(147)

Kommissionen har tidligere fundet, at den offentlige forvaltning kan udføre arbejde i forbindelse med fysisk planlægning på sit område. I den henseende må den finansiere infrastrukturer, som kommer hele befolkningen til gode. Desuden er Kommissionen af den opfattelse, at det ikke spiller nogen rolle, af hvilken grund disse infrastrukturer etableres, så længe dette sker til gavn for offentligheden. Hvis sådanne infrastrukturer derimod kun er til gavn for en privat virksomhed, skal denne påtage sig finansieringen. Dette følger af, at når der er tale om statsstøtte, skal Kommissionen undersøge foranstaltningens konkrete virkninger og ikke dens tilsigtede mål. Derfor finder Kommissionen i det foreliggende tilfælde, at det skal undersøges, hvilke infrastrukturer der tjener offentligheden (herunder også Propapier), og hvilke infrastrukturer som kun er til gavn for Propapier. For det er kun de sidstnævnte, som Propapier skal finansiere (34).

| (148) | Kommissionen fastslår, at parkeringspladsen, vejen og Oder-Spree-kanalen ikke drives af virksomheder i EU-konkurrenceretlig forstand, eftersom brugen af dem er gratis. Derfor rejser denne sag ikke spørgsmål om statsstøtte til ejeren eller operatøren af disse infrastrukturer. |
| --- | --- |

(148)

Kommissionen fastslår, at parkeringspladsen, vejen og Oder-Spree-kanalen ikke drives af virksomheder i EU-konkurrenceretlig forstand, eftersom brugen af dem er gratis. Derfor rejser denne sag ikke spørgsmål om statsstøtte til ejeren eller operatøren af disse infrastrukturer.

5.1.1.   Parkeringsplads

| (149) | Klageren hævder, at parkeringspladsens placering er ugunstig og for afsides til at kunne blive benyttet af andre erhverv i indre by og medføre, at byen kan lukke parkeringspladser til lastbiler i den indre by. Tyskland har faktisk ikke bevist det modsatte, men alene den omstændighed, at en parkeringsplads befinder sig i umiddelbar nærhed af en virksomhed, betyder ikke automatisk, at parkeringspladsen er forbeholdt denne virksomhed eller fortrinsvist kommer denne til gode. Det vejskilt (se betragtning 46), klageren henviser til, og som anviser parkeringsbåse for lastbiler til kraftværket, var kun af midlertidig karakter og skyldtes byggearbejder på kraftværket, som blev afsluttet i slutningen af marts 2011. Kommissionen fastslår, at parkeringspladsen er frit tilgængelig, og at der skiltes til den på den offentlige vej uden at nævne en bestemt virksomhed. Om parkeringspladsen byder på hvilefaciliteter, er ikke relevant for dens kategorisering som almen infrastruktur. |
| --- | --- |

(149)

Klageren hævder, at parkeringspladsens placering er ugunstig og for afsides til at kunne blive benyttet af andre erhverv i indre by og medføre, at byen kan lukke parkeringspladser til lastbiler i den indre by. Tyskland har faktisk ikke bevist det modsatte, men alene den omstændighed, at en parkeringsplads befinder sig i umiddelbar nærhed af en virksomhed, betyder ikke automatisk, at parkeringspladsen er forbeholdt denne virksomhed eller fortrinsvist kommer denne til gode. Det vejskilt (se betragtning 46), klageren henviser til, og som anviser parkeringsbåse for lastbiler til kraftværket, var kun af midlertidig karakter og skyldtes byggearbejder på kraftværket, som blev afsluttet i slutningen af marts 2011. Kommissionen fastslår, at parkeringspladsen er frit tilgængelig, og at der skiltes til den på den offentlige vej uden at nævne en bestemt virksomhed. Om parkeringspladsen byder på hvilefaciliteter, er ikke relevant for dens kategorisering som almen infrastruktur.

| (150) | Tyskland har fremlagt tilstrækkeligt med beviser for, at parkeringspladsen ikke ene og alene er opført til Propapier, men var en del af det samlede erhvervsplanlægningskoncept for industriområdet. Desuden råder Propapier over egne parkeringspladser til 27 lastbiler og 213 personbiler. Yderligere parkeringsbåse til 120 personbiler er projekteret (byggetilladelsen er allerede givet). Tyskland har allerede på tidspunktet for vedtagelsen af indledningsbeslutningen bekræftet, at Propapier selv havde tilstrækkeligt mange parkeringsbåse til parkering af køretøjer tilhørende virksomhedens medarbejdere, leverandører og besøgende. |
| --- | --- |

(150)

Tyskland har fremlagt tilstrækkeligt med beviser for, at parkeringspladsen ikke ene og alene er opført til Propapier, men var en del af det samlede erhvervsplanlægningskoncept for industriområdet. Desuden råder Propapier over egne parkeringspladser til 27 lastbiler og 213 personbiler. Yderligere parkeringsbåse til 120 personbiler er projekteret (byggetilladelsen er allerede givet). Tyskland har allerede på tidspunktet for vedtagelsen af indledningsbeslutningen bekræftet, at Propapier selv havde tilstrækkeligt mange parkeringsbåse til parkering af køretøjer tilhørende virksomhedens medarbejdere, leverandører og besøgende.

| (151) | På grundlag af det ovenstående fastholder Kommissionen den foreløbige konklusion, som den drog i indledningsbeslutningen, at parkeringspladsen ikke udelukkende er forbeholdt Propapier og ikke indeholder nogen statsstøtte. |
| --- | --- |

(151)

På grundlag af det ovenstående fastholder Kommissionen den foreløbige konklusion, som den drog i indledningsbeslutningen, at parkeringspladsen ikke udelukkende er forbeholdt Propapier og ikke indeholder nogen statsstøtte.

5.1.2.   Vej

| (152) | I forbindelse med vejen drejer det sig om en offentlig vej. Den er en del af det samlede udviklingskoncept for erhvervsområdet, som allerede blev projekteret i 1993, længe før Propapier besluttede sig for at etablere sig der. I modsætning til klagerens påstande ender vejen ikke få meter bag ved Propapiers papirfabrik, men forbinder det aktuelle industriområde ved Oder-Spree-kanalen og dets nordlige udvidelsesområder med hovedvej B 112. Det sidste afsnit blev færdiggjort i år 2013. Den nye vej kan også komme andre virksomheder til gode, eftersom den giver yderligere udviklingsmuligheder for ArcelorMittal-industriområdet og andre industriområder. Vejen kan afkorte køretiden for industri- og handelstrafikken til Frankfurt (Oder) og giver virksomheder i Frankfurt en bedre adgang til Eisenhüttenstadts indlandshavn. |
| --- | --- |

(152)

I forbindelse med vejen drejer det sig om en offentlig vej. Den er en del af det samlede udviklingskoncept for erhvervsområdet, som allerede blev projekteret i 1993, længe før Propapier besluttede sig for at etablere sig der. I modsætning til klagerens påstande ender vejen ikke få meter bag ved Propapiers papirfabrik, men forbinder det aktuelle industriområde ved Oder-Spree-kanalen og dets nordlige udvidelsesområder med hovedvej B 112. Det sidste afsnit blev færdiggjort i år 2013. Den nye vej kan også komme andre virksomheder til gode, eftersom den giver yderligere udviklingsmuligheder for ArcelorMittal-industriområdet og andre industriområder. Vejen kan afkorte køretiden for industri- og handelstrafikken til Frankfurt (Oder) og giver virksomheder i Frankfurt en bedre adgang til Eisenhüttenstadts indlandshavn.

| (153) | Kommissionen fastholder derfor den foreløbige konklusion, den drog i indledningsbeslutningen, at vejen ikke er forbeholdt Propapier og ikke indeholder nogen statsstøtte. |
| --- | --- |

(153)

Kommissionen fastholder derfor den foreløbige konklusion, den drog i indledningsbeslutningen, at vejen ikke er forbeholdt Propapier og ikke indeholder nogen statsstøtte.

5.1.3.   Udvidelse/uddybning af Oder-Spree-kanalen

| (154) | Klageren fremførte i sin klage, at infrastrukturforanstaltninger i forbindelse med udvidelsen og uddybningen af Oder-Spree-kanalen udelukkende kom Propapier til gode og indeholdt statsstøtte til Propapier. I 2008 udvidede Eisenhüttenstadt industriområdet ved Oder-Spree-kanalen for at tiltrække virksomheder. Siden 2003 er sluserne langs hele kanalen (som er en del af de transeuropæiske net (TEN)) blevet udbygget. Der er dog intet der tyder på en kausal sammenhæng mellem disse infrastrukturforanstaltninger og Propapiers etablering eller på, at disse foranstaltninger har givet Propapier en selektiv fordel. Endvidere er Kommissionen enig med Tyskland i, at udvidelsen/uddybningen af Oder-Spree-kanalen er en del af den nødvendige løbende vedligeholdelse af kanalen. |
| --- | --- |

(154)

Klageren fremførte i sin klage, at infrastrukturforanstaltninger i forbindelse med udvidelsen og uddybningen af Oder-Spree-kanalen udelukkende kom Propapier til gode og indeholdt statsstøtte til Propapier. I 2008 udvidede Eisenhüttenstadt industriområdet ved Oder-Spree-kanalen for at tiltrække virksomheder. Siden 2003 er sluserne langs hele kanalen (som er en del af de transeuropæiske net (TEN)) blevet udbygget. Der er dog intet der tyder på en kausal sammenhæng mellem disse infrastrukturforanstaltninger og Propapiers etablering eller på, at disse foranstaltninger har givet Propapier en selektiv fordel. Endvidere er Kommissionen enig med Tyskland i, at udvidelsen/uddybningen af Oder-Spree-kanalen er en del af den nødvendige løbende vedligeholdelse af kanalen.

| (155) | Kommissionen fastholder derfor den foreløbige konklusion, den drog i indledningsbeslutningen, at udvidelsen/uddybningen af Oder-Spree-kanalen ikke gav Propapier nogen selektiv fordel og ikke indeholder nogen statsstøtte. |
| --- | --- |

(155)

Kommissionen fastholder derfor den foreløbige konklusion, den drog i indledningsbeslutningen, at udvidelsen/uddybningen af Oder-Spree-kanalen ikke gav Propapier nogen selektiv fordel og ikke indeholder nogen statsstøtte.

5.1.4.   Spildevandsrensningsanlæg

| (156) | Kommissionen fastslår, at den eksisterende spildevandsrensningsinfrastruktur kun har begrænset kapacitet uden for det udvidede industriområde ved Oder-Spree-kanalen. Det eksisterende spildevandsrensningsanlægs restkapacitet i Eisenhüttenstadt vil udelukkende kunne dække en yderligere lille investors behov, men vil dog ikke længere have været tilstrækkelig, hvis en større eller flere små investorer etablerer sig i det nye industriområde. |
| --- | --- |

(156)

Kommissionen fastslår, at den eksisterende spildevandsrensningsinfrastruktur kun har begrænset kapacitet uden for det udvidede industriområde ved Oder-Spree-kanalen. Det eksisterende spildevandsrensningsanlægs restkapacitet i Eisenhüttenstadt vil udelukkende kunne dække en yderligere lille investors behov, men vil dog ikke længere have været tilstrækkelig, hvis en større eller flere små investorer etablerer sig i det nye industriområde.

| (157) | Kommissionen fastslår endvidere, at TAZV-spildevandsrensningsanlægget ikke ene og alene er opført til Propapier. Opførelsen havde allerede været projekteret inden for rammerne af andre potentielle investeringer i årene 2004-2006, længe før Propapiers etablering. Tyskland fremlagede dokumentation for, at spildevandsrensningsanlægget allerede var projekteret inden for rammerne af den erhvervsudviklingen af industriområdet ved Oder-Spree-kanalen. Tyskland fremlagde endvidere dokumentation for flere reklamekampagner for at tiltrække investorer til udvidelsesarealet i industriområdet ved Oder-Spree-kanalen, som dog hidtil forløb uden den tilsigtede virkning, eftersom det hidtil ikke er lykkedes for de regionale myndigheder at tiltrække yderligere investorer (ud over Propapier, EnBW og 5N PV). |
| --- | --- |

(157)

Kommissionen fastslår endvidere, at TAZV-spildevandsrensningsanlægget ikke ene og alene er opført til Propapier. Opførelsen havde allerede været projekteret inden for rammerne af andre potentielle investeringer i årene 2004-2006, længe før Propapiers etablering. Tyskland fremlagede dokumentation for, at spildevandsrensningsanlægget allerede var projekteret inden for rammerne af den erhvervsudviklingen af industriområdet ved Oder-Spree-kanalen. Tyskland fremlagde endvidere dokumentation for flere reklamekampagner for at tiltrække investorer til udvidelsesarealet i industriområdet ved Oder-Spree-kanalen, som dog hidtil forløb uden den tilsigtede virkning, eftersom det hidtil ikke er lykkedes for de regionale myndigheder at tiltrække yderligere investorer (ud over Propapier, EnBW og 5N PV).

| (158) | Skønt spildevandsrensningsanlægget teknisk — som følge af dets anaerobe første rensningstrin — er konstrueret, så det kan rense stærkt belastet industrispildevand som det fra producenter af bølgepapråpapir lavet af returpapir, ville et anaerobt første rensningstrin også være interessant for andre brugere, der producerer spildevand stærkt belastet med organiske indholdsstoffer, som f.eks. virksomheder inden for drikke- og fødevareindustrien. Derudover giver spildevandsrensningsanlæg med et anaerobt første rensningstrin til industrispildevand, som er stærkt belastet med organiske indholdsstoffer, talrige økonomiske og miljømæssige fordele. |
| --- | --- |

(158)

Skønt spildevandsrensningsanlægget teknisk — som følge af dets anaerobe første rensningstrin — er konstrueret, så det kan rense stærkt belastet industrispildevand som det fra producenter af bølgepapråpapir lavet af returpapir, ville et anaerobt første rensningstrin også være interessant for andre brugere, der producerer spildevand stærkt belastet med organiske indholdsstoffer, som f.eks. virksomheder inden for drikke- og fødevareindustrien. Derudover giver spildevandsrensningsanlæg med et anaerobt første rensningstrin til industrispildevand, som er stærkt belastet med organiske indholdsstoffer, talrige økonomiske og miljømæssige fordele.

| (159) | Også selv om TAZV-anlægget i sin nuværende størrelse hovedsagelig dækker Propapiers behov, benyttes det også — på de samme betingelser — af de to andre virksomheder, som er etableret i området. Dets modulære opførelsesmåde muliggør en udvidelse af anlægget til rensning af spildevand fra yderligere brugere. Også uden modulær udvidelse er der på nuværende tidspunkt kapacitetsreserver på omkring [20-40] %, som kan benyttes til spildevand fra yderligere virksomheder, mens den aktuelle samlede kapacitet vil kunne øges op til det dobbelte (se betragtning 80-84). Vandrensningsanlægget er uden forskelsbehandling tilgængeligt for alle brugere (nye investorer, som etablerer sig i industriområdet, er underlagt en tilslutnings- og brugspligt), og anlægget kan også rense spildevand fra virksomheder, der ikke er aktive inden for papirindustrien. |
| --- | --- |

(159)

Også selv om TAZV-anlægget i sin nuværende størrelse hovedsagelig dækker Propapiers behov, benyttes det også — på de samme betingelser — af de to andre virksomheder, som er etableret i området. Dets modulære opførelsesmåde muliggør en udvidelse af anlægget til rensning af spildevand fra yderligere brugere. Også uden modulær udvidelse er der på nuværende tidspunkt kapacitetsreserver på omkring [20-40] %, som kan benyttes til spildevand fra yderligere virksomheder, mens den aktuelle samlede kapacitet vil kunne øges op til det dobbelte (se betragtning 80-84). Vandrensningsanlægget er uden forskelsbehandling tilgængeligt for alle brugere (nye investorer, som etablerer sig i industriområdet, er underlagt en tilslutnings- og brugspligt), og anlægget kan også rense spildevand fra virksomheder, der ikke er aktive inden for papirindustrien.

| (160) | Efter Kommissionens opfattelse betyder det faktum, at TAZV-anlægget på nuværende tidspunkt overvejende (gennemsnitligt med [< 70] % og højest med [< 70] %) benyttes af Propapier, ikke nødvendigvis, at anlægget er en forbeholdt infrastruktur, eftersom dets modulære opførelsesmåde er hensigtsmæssig set ud fra en økonomisk betragtning i tider med begrænsede offentlige budgetmidler. I modsætning til klagerens påstand viser omkostningerne ved at fordoble TAZV-anlæggets kapacitet, som af Tyskland anslås til mindre end 50 % af initialinvesteringsomkostningerne, at anlæggets modulære opførelsesmåde muliggør stordriftsfordele. |
| --- | --- |

(160)

Efter Kommissionens opfattelse betyder det faktum, at TAZV-anlægget på nuværende tidspunkt overvejende (gennemsnitligt med [< 70] % og højest med [< 70] %) benyttes af Propapier, ikke nødvendigvis, at anlægget er en forbeholdt infrastruktur, eftersom dets modulære opførelsesmåde er hensigtsmæssig set ud fra en økonomisk betragtning i tider med begrænsede offentlige budgetmidler. I modsætning til klagerens påstand viser omkostningerne ved at fordoble TAZV-anlæggets kapacitet, som af Tyskland anslås til mindre end 50 % af initialinvesteringsomkostningerne, at anlæggets modulære opførelsesmåde muliggør stordriftsfordele.

| (161) | Den omstændighed, at ydelsen af regionalstøtten til opførelsen af anlægget var betinget af, at en hovedinvestor (i dette tilfælde Propapier) etablerede sig på udvidelsesarealet i industriområdet, betragtes af Kommissionen som god offentlig forvaltning af knappe ressourcer, eftersom det hverken er hensigtsmæssigt at begynde på opførelsen af en stor offentlig infrastruktur, før dens brug er sikret, eller at overdimensionere den. |
| --- | --- |

(161)

Den omstændighed, at ydelsen af regionalstøtten til opførelsen af anlægget var betinget af, at en hovedinvestor (i dette tilfælde Propapier) etablerede sig på udvidelsesarealet i industriområdet, betragtes af Kommissionen som god offentlig forvaltning af knappe ressourcer, eftersom det hverken er hensigtsmæssigt at begynde på opførelsen af en stor offentlig infrastruktur, før dens brug er sikret, eller at overdimensionere den.

| (162) | Argumentet om, at papirfabrikker som regel råder over egne spildevandsrensningsanlæg, kan afvises med de af Tyskland fremlagte tal. Også selv om nogle virksomheder inden for papirindustrien ligesom inden for andre industrigrene råder over egne spildevands(for)rensningsanlæg, tyder denne omstændighed alene dog ikke på, at staten i tilfælde, hvor industrielle brugere anvender det offentlige spilvandsrensningsanlæg, giver brugerne en fordel, eftersom brugerne dækker omkostningerne med tiden gennem de gebyrer, som de betaler. |
| --- | --- |

(162)

Argumentet om, at papirfabrikker som regel råder over egne spildevandsrensningsanlæg, kan afvises med de af Tyskland fremlagte tal. Også selv om nogle virksomheder inden for papirindustrien ligesom inden for andre industrigrene råder over egne spildevands(for)rensningsanlæg, tyder denne omstændighed alene dog ikke på, at staten i tilfælde, hvor industrielle brugere anvender det offentlige spilvandsrensningsanlæg, giver brugerne en fordel, eftersom brugerne dækker omkostningerne med tiden gennem de gebyrer, som de betaler.

| (163) | Kommissionen har derfor draget den konklusion, at det i forbindelse med spildevandsrensningsanlægget drejer sig om almen infrastruktur, og at tilskuddet til TAZV-anlægget dermed ikke udgør investeringsstøtte til Propapier. I modsætning til parkeringspladsen, vejen og Oder-Spree-kanalen er driften af spildevandsrensningsanlægget en økonomisk aktivitet, eftersom dets operatør udbyder en tjenesteydelse (spildevandsrensning) på markedet mod et vederlag. Kommissionen har dog fastslået, at en eventuel støtte ydet til TAZV under alle omstændigheder ville udgøre en eksisterende støtte (betragtning 51-57 i indledningsbeslutningen). Det er i denne afgørelse derfor ikke nødvendigt at tage nærmere stilling til den eventuelle statsstøtte til TAZV. |
| --- | --- |

(163)

Kommissionen har derfor draget den konklusion, at det i forbindelse med spildevandsrensningsanlægget drejer sig om almen infrastruktur, og at tilskuddet til TAZV-anlægget dermed ikke udgør investeringsstøtte til Propapier. I modsætning til parkeringspladsen, vejen og Oder-Spree-kanalen er driften af spildevandsrensningsanlægget en økonomisk aktivitet, eftersom dets operatør udbyder en tjenesteydelse (spildevandsrensning) på markedet mod et vederlag. Kommissionen har dog fastslået, at en eventuel støtte ydet til TAZV under alle omstændigheder ville udgøre en eksisterende støtte (betragtning 51-57 i indledningsbeslutningen). Det er i denne afgørelse derfor ikke nødvendigt at tage nærmere stilling til den eventuelle statsstøtte til TAZV.

| (164) | Sammenfattende kommer Kommissionen frem til den konklusion, at infrastrukturprojekterne, finansieret med statslige midler, på udvidelsesarealet i industriområdet, hvor Propapiers fabrik ligger, ikke udelukkende kommer papirfabrikken til gode og derfor ikke skal betragtes som forbeholdt infrastruktur og statsstøtte til Propapier. Det vil sige, at disse støttede investeringer ikke udgør nogen enkeltinvestering i henhold til punkt 60 i retningslinjerne for regionalstøtte sammen med den regionale investeringsstøtte til Propapiers papirfabrik, som blev godkendt af Kommissionen i dens endelige afgørelse i sag SA.23827 (2013/C) (se fodnote 4). Afgørelsen i nærværende sag ændrer således intet ved den vurdering af investeringsstøtten til Propapier, der blev anlagt i afgørelsen fra 2013. |
| --- | --- |

(164)

Sammenfattende kommer Kommissionen frem til den konklusion, at infrastrukturprojekterne, finansieret med statslige midler, på udvidelsesarealet i industriområdet, hvor Propapiers fabrik ligger, ikke udelukkende kommer papirfabrikken til gode og derfor ikke skal betragtes som forbeholdt infrastruktur og statsstøtte til Propapier. Det vil sige, at disse støttede investeringer ikke udgør nogen enkeltinvestering i henhold til punkt 60 i retningslinjerne for regionalstøtte sammen med den regionale investeringsstøtte til Propapiers papirfabrik, som blev godkendt af Kommissionen i dens endelige afgørelse i sag SA.23827 (2013/C) (se fodnote 4). Afgørelsen i nærværende sag ændrer således intet ved den vurdering af investeringsstøtten til Propapier, der blev anlagt i afgørelsen fra 2013.

5.2.   SKAL DE NEDSATTE GEBYRER FOR BRUGEN AF SPILDEVANDSRENSNINGSANLÆGGET BETRAGTES SOM STATSSTØTTE?

| (165) | Med hensyn til Tysklands argument om, at der i forbindelse med en foranstaltning, der blev ydet til operatøren inden for rammerne af en ordning, som Kommissionen har fundet ikke udgør statsstøtte, ikke kan være tale om videregivelse af nogen »støtte« til brugeren af den pågældende infrastruktur, ønsker Kommissionen endnu en gang at henlede opmærksomheden på, at der i beslutningen om støtteordningen N 644e/02 ikke blev taget stilling til, om gebyrerne for brugen af infrastrukturen i givet fald vil udgøre statsstøtte til brugeren. Kommissionen fastholder, hvad den gav udtryk for i indledningsbeslutningen, nemlig at den ikke var blevet gjort bekendt med nogen gebyrordning, som ville gælde for de tilskud, der blev ydet inden for rammerne af den anmeldte ordning. Derfor kan beslutningen om godkendelse af støtteordningen ikke betragtes som en implicit godkendelse af eventuel støtte, hvis retsgrundlag ville være loven om kommunale afgifter. |
| --- | --- |

(165)

Med hensyn til Tysklands argument om, at der i forbindelse med en foranstaltning, der blev ydet til operatøren inden for rammerne af en ordning, som Kommissionen har fundet ikke udgør statsstøtte, ikke kan være tale om videregivelse af nogen »støtte« til brugeren af den pågældende infrastruktur, ønsker Kommissionen endnu en gang at henlede opmærksomheden på, at der i beslutningen om støtteordningen N 644e/02 ikke blev taget stilling til, om gebyrerne for brugen af infrastrukturen i givet fald vil udgøre statsstøtte til brugeren. Kommissionen fastholder, hvad den gav udtryk for i indledningsbeslutningen, nemlig at den ikke var blevet gjort bekendt med nogen gebyrordning, som ville gælde for de tilskud, der blev ydet inden for rammerne af den anmeldte ordning. Derfor kan beslutningen om godkendelse af støtteordningen ikke betragtes som en implicit godkendelse af eventuel støtte, hvis retsgrundlag ville være loven om kommunale afgifter.

| (166) | I henhold til artikel 107, stk. 1, i TEUF er statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, uforenelig med det indre marked, i det omfang den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne. |
| --- | --- |

(166)

I henhold til artikel 107, stk. 1, i TEUF er statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, uforenelig med det indre marked, i det omfang den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne.

| (167) | Om der foreligger statsstøtte, skal fastslås uafhængigt af, 1) om EU-vandrammedirektivet og de tyske retsforskrifter til gennemførelse af dette direktiv kræver en fuldstændig dækning af omkostningerne for tilvejebringelsen af spildevandsrensningstjenesterne, og 2) om gebyrerne er i overensstemmelse med bestemmelserne i disse retsforskrifter. Med andre ord kan foranstaltninger, der både er i overensstemmelse med EU-vandrammedirektivet og med de gældende tyske retsforskrifter, alligevel udgøre statsstøtte, hvis samtlige betingelser i artikel 107, stk. 1, i TEUF (se betragtning 144) er opfyldt. |
| --- | --- |

(167)

Om der foreligger statsstøtte, skal fastslås uafhængigt af, 1) om EU-vandrammedirektivet og de tyske retsforskrifter til gennemførelse af dette direktiv kræver en fuldstændig dækning af omkostningerne for tilvejebringelsen af spildevandsrensningstjenesterne, og 2) om gebyrerne er i overensstemmelse med bestemmelserne i disse retsforskrifter. Med andre ord kan foranstaltninger, der både er i overensstemmelse med EU-vandrammedirektivet og med de gældende tyske retsforskrifter, alligevel udgøre statsstøtte, hvis samtlige betingelser i artikel 107, stk. 1, i TEUF (se betragtning 144) er opfyldt.

Statsmidler og tilregnelse til staten

| (168) | De gebyrer, som skal betales for brugen af spildevandsrensningsanlægget, fastsættes og opkræves af kommunen i overensstemmelse med § 6 i loven om kommunale afgifter for delstaten Brandenburg. Hvis gebyrerne fastsættes på et niveau, der ligger under de gebyrer, som en privat investor ville have opkrævet, så betyder dette et indtægtstab for kommunen. |
| --- | --- |

(168)

De gebyrer, som skal betales for brugen af spildevandsrensningsanlægget, fastsættes og opkræves af kommunen i overensstemmelse med § 6 i loven om kommunale afgifter for delstaten Brandenburg. Hvis gebyrerne fastsættes på et niveau, der ligger under de gebyrer, som en privat investor ville have opkrævet, så betyder dette et indtægtstab for kommunen.

| (169) | Foranstaltningen vil derfor skulle anses for at blive ydet af staten eller med statslige midler som omhandlet i artikel 107, stk. 1, i TEUF eftersom kommunen vil få sine indtægter reduceret ved at give Propapier en fordel. |
| --- | --- |

(169)

Foranstaltningen vil derfor skulle anses for at blive ydet af staten eller med statslige midler som omhandlet i artikel 107, stk. 1, i TEUF eftersom kommunen vil få sine indtægter reduceret ved at give Propapier en fordel.

| (170) | Hvis gebyrernes størrelse fastsættes, så der deraf opstår en fordel for en virksomhed, så vil dette også skulle tilregnes staten, eftersom denne fastsættelse af gebyrerne kan tilregnes en offentlig myndighed — Eisenhüttenstadt kommune. |
| --- | --- |

(170)

Hvis gebyrernes størrelse fastsættes, så der deraf opstår en fordel for en virksomhed, så vil dette også skulle tilregnes staten, eftersom denne fastsættelse af gebyrerne kan tilregnes en offentlig myndighed — Eisenhüttenstadt kommune.

Økonomisk fordel

| (171) | Som anført i indledningsbeslutningen (35) skulle Kommissionen undersøge, om de gebyrer for spildevandsrensningen, som betales af Propapier, var fastsat på et niveau, der giver Propapier en (selektiv) økonomisk fordel. |
| --- | --- |

(171)

Som anført i indledningsbeslutningen (35) skulle Kommissionen undersøge, om de gebyrer for spildevandsrensningen, som betales af Propapier, var fastsat på et niveau, der giver Propapier en (selektiv) økonomisk fordel.

| (172) | Ifølge Domstolens faste retspraksis omfatter begrebet »fordel« ikke blot positive ydelser såsom selve tilskuddene, men ligeledes de foranstaltninger, der under forskellige former letter de byrder, som normalt belaster en virksomheds budget, og derved, uden at være tilskud i ordets egentlige forstand, er af samme art og har tilsvarende virkninger (36). |
| --- | --- |

(172)

Ifølge Domstolens faste retspraksis omfatter begrebet »fordel« ikke blot positive ydelser såsom selve tilskuddene, men ligeledes de foranstaltninger, der under forskellige former letter de byrder, som normalt belaster en virksomheds budget, og derved, uden at være tilskud i ordets egentlige forstand, er af samme art og har tilsvarende virkninger (36).

| (173) | Når disse principper anvendes i den foreliggende sag, rejser det spørgsmål sig, om de gebyrer for spildvandsrensning, som Propapier skal betale, er lavere end de omkostninger, som en sammenlignelig virksomhed ville skulle afholde under normale markedsvilkår, dvs. om gebyrernes størrelse er i overensstemmelse med det markedsøkonomiske aktørprincip. Der er efter Kommissionens opfattelse to muligheder for at undersøge dette:






  — | en sammenligning mellem den af Propapier betalte pris og en referencepris, som normalt opkræves i den pågældende medlemsstat for spildevandsrensningen |
| --- | --- | --- |

(173)

Når disse principper anvendes i den foreliggende sag, rejser det spørgsmål sig, om de gebyrer for spildvandsrensning, som Propapier skal betale, er lavere end de omkostninger, som en sammenlignelig virksomhed ville skulle afholde under normale markedsvilkår, dvs. om gebyrernes størrelse er i overensstemmelse med det markedsøkonomiske aktørprincip. Der er efter Kommissionens opfattelse to muligheder for at undersøge dette:

—

en sammenligning mellem den af Propapier betalte pris og en referencepris, som normalt opkræves i den pågældende medlemsstat for spildevandsrensningen

| — | en forudgående rentabilitetsanalyse, som viser, at en privat udbyder ville have opkrævet gebyrer af samme størrelse. |
| --- | --- |

—

en forudgående rentabilitetsanalyse, som viser, at en privat udbyder ville have opkrævet gebyrer af samme størrelse.

Referencepriser

| (174) | Under hensyntagen til den af Tyskland beskrevne organisering af markedet (se betragtning 112-113) og i betragtning af at (selv private) operatører ikke frit kan fastsætte priserne for deres tjenesteydelser, eftersom priserne er fastsat ved lov (ved KAG Brandenburg), finder Kommissionen, at det ikke er muligt at beregne referencepriser, som en privat operatør ville have forlangt under normale markedsvilkår. |
| --- | --- |

(174)

Under hensyntagen til den af Tyskland beskrevne organisering af markedet (se betragtning 112-113) og i betragtning af at (selv private) operatører ikke frit kan fastsætte priserne for deres tjenesteydelser, eftersom priserne er fastsat ved lov (ved KAG Brandenburg), finder Kommissionen, at det ikke er muligt at beregne referencepriser, som en privat operatør ville have forlangt under normale markedsvilkår.

| (175) | Kommissionen fastslår endvidere, at Tyskland har fremlagt data for de priser, som betales af andre virksomheder i Propapiers branche. Selv om Tyskland gør gældende, at de fremlagte referencepriser er gennemsnitspriser, som afspejler de fulde omkostninger, fremgår det ikke, om disse gebyrer indeholder statsstøtte. Kommissionens tvivl om brugbarheden af disse data som grundlag for en sammenligning er ikke blevet fjernet. Det skyldes først og fremmest, at disse priser efter Kommissionens opfattelse kan afspejle forskellige omkostningsforhold, og at det ikke er sikkert, om de indeholder statsstøtte eller ej. |
| --- | --- |

(175)

Kommissionen fastslår endvidere, at Tyskland har fremlagt data for de priser, som betales af andre virksomheder i Propapiers branche. Selv om Tyskland gør gældende, at de fremlagte referencepriser er gennemsnitspriser, som afspejler de fulde omkostninger, fremgår det ikke, om disse gebyrer indeholder statsstøtte. Kommissionens tvivl om brugbarheden af disse data som grundlag for en sammenligning er ikke blevet fjernet. Det skyldes først og fremmest, at disse priser efter Kommissionens opfattelse kan afspejle forskellige omkostningsforhold, og at det ikke er sikkert, om de indeholder statsstøtte eller ej.

Forudgående rentabilitetsanalyse

| (176) | I betragtning af manglen på pålidelige markedsbenchmarks finder Kommissionen, at spørgsmålet om, hvorvidt en transaktion er foregået på normale markedsvilkår, kan afgøres ved hjælp af en anden alment anerkendt standardvurderingsmetode. I forbindelse med infrastrukturer, som er tilgængelige for alle brugere og ikke er forbeholdt en bestemt bruger, kan det markedsøkonomiske investorprincip/aktørprincip efter Kommissionens opfattelse betragtes som overholdt, hvis brugerne af infrastrukturen set ud fra en forhåndsvurdering bidrager til gradvist at øge operatørens rentabilitet (37). |
| --- | --- |

(176)

I betragtning af manglen på pålidelige markedsbenchmarks finder Kommissionen, at spørgsmålet om, hvorvidt en transaktion er foregået på normale markedsvilkår, kan afgøres ved hjælp af en anden alment anerkendt standardvurderingsmetode. I forbindelse med infrastrukturer, som er tilgængelige for alle brugere og ikke er forbeholdt en bestemt bruger, kan det markedsøkonomiske investorprincip/aktørprincip efter Kommissionens opfattelse betragtes som overholdt, hvis brugerne af infrastrukturen set ud fra en forhåndsvurdering bidrager til gradvist at øge operatørens rentabilitet (37).

| (177) | Dette er tilfældet, hvis operatørens aftale med den enkelte bruger gør det muligt for operatøren at dække omkostningerne hidhørende fra aftalen og få et rimeligt afkast på grundlag af velfunderede udsigter på mellemlangt sigt (38). |
| --- | --- |

(177)

Dette er tilfældet, hvis operatørens aftale med den enkelte bruger gør det muligt for operatøren at dække omkostningerne hidhørende fra aftalen og få et rimeligt afkast på grundlag af velfunderede udsigter på mellemlangt sigt (38).

| (178) | Derudover skal der i denne analyse tages hensyn til alle indtægter og alle forventede meromkostninger, som operatøren har i forbindelse med den pågældende brugers aktiviteter (39). |
| --- | --- |

(178)

Derudover skal der i denne analyse tages hensyn til alle indtægter og alle forventede meromkostninger, som operatøren har i forbindelse med den pågældende brugers aktiviteter (39).

| (179) | Disse meromkostninger kan omfatter alle typer af udgifter eller investeringer som f.eks. yderligere personale-, udstyrs- og investerings omkostninger, som skyldes brugerens tilstedeværelse (40). Derimod skal omkostninger, som operatøren under alle omstændigheder ville have været nødt til at afholde uafhængigt af aftalen med brugeren, ikke medregnes. |
| --- | --- |

(179)

Disse meromkostninger kan omfatter alle typer af udgifter eller investeringer som f.eks. yderligere personale-, udstyrs- og investerings omkostninger, som skyldes brugerens tilstedeværelse (40). Derimod skal omkostninger, som operatøren under alle omstændigheder ville have været nødt til at afholde uafhængigt af aftalen med brugeren, ikke medregnes.

| (180) | I betragtning heraf er Kommissionen af den opfattelse, at det markedsøkonomiske investorprincip/aktørprincip er overholdt, dvs. at det nedsatte gebyr af følgende grunde ikke giver Propapier nogen fordel:






  a) | Spildevandsrensningsanlægget er tilgængeligt for alle brugere og ikke forbeholdt Propapier. |
| --- | --- | --- |

(180)

I betragtning heraf er Kommissionen af den opfattelse, at det markedsøkonomiske investorprincip/aktørprincip er overholdt, dvs. at det nedsatte gebyr af følgende grunde ikke giver Propapier nogen fordel:

a)

Spildevandsrensningsanlægget er tilgængeligt for alle brugere og ikke forbeholdt Propapier.

| b) | Det af Propapier betalte gebyr omfatter omkostningerne ved drift, vedligeholdelse, service, personale og afgiftsforvaltning, kalkulerede afskrivninger samt kalkulerede renter på 20 % af den investerede egenkapital i spildevandsrensningsanlægget. Gebyret dækker således alle meromkostninger, som opstår for spildevandsrensningsanlæggets operatør i forbindelse med Propapiers aktiviteter. |
| --- | --- |

b)

Det af Propapier betalte gebyr omfatter omkostningerne ved drift, vedligeholdelse, service, personale og afgiftsforvaltning, kalkulerede afskrivninger samt kalkulerede renter på 20 % af den investerede egenkapital i spildevandsrensningsanlægget. Gebyret dækker således alle meromkostninger, som opstår for spildevandsrensningsanlæggets operatør i forbindelse med Propapiers aktiviteter.

| (181) | Med hensyn til det rimelige afkast, som ud over meromkostningerne skal dækkes af gebyrerne, kan det fastslås, at gebyrerne i den foreliggende sag ikke kun dækker meromkostningerne, men også de kalkulerede renter på 20 % af den investerede egenkapital. Også selv om dette ikke i den ovenfor definerede metode til beregning af meromkostningerne udtrykkeligt er fastlagt som et rimeligt afkast, udgør det dog en ekstra indkomst for operatøren på samme måde som et rimeligt afkast vil gøre. |
| --- | --- |

(181)

Med hensyn til det rimelige afkast, som ud over meromkostningerne skal dækkes af gebyrerne, kan det fastslås, at gebyrerne i den foreliggende sag ikke kun dækker meromkostningerne, men også de kalkulerede renter på 20 % af den investerede egenkapital. Også selv om dette ikke i den ovenfor definerede metode til beregning af meromkostningerne udtrykkeligt er fastlagt som et rimeligt afkast, udgør det dog en ekstra indkomst for operatøren på samme måde som et rimeligt afkast vil gøre.

| (182) | Eftersom gebyrerne ikke giver Propapier nogen fordel og således ikke udgør statsstøtte, behøver Kommissionen ikke at undersøge, om de udgør eksisterende støtte (se betragtning 123-137) eller driftsstøtte (se betragtning 26), eller om en sådan driftsstøtte ville være forenelig med det indre marked. I betragtning heraf kan Kommissionen også lade det spørgsmål stå åbent, hvorvidt en tilbagesøgning af gebyrerne (i tilfælde af deres kvalificering som driftsstøtte) ville være i strid med princippet om beskyttelse af den berettigede forventning og princippet om ligebehandling. |
| --- | --- |

(182)

Eftersom gebyrerne ikke giver Propapier nogen fordel og således ikke udgør statsstøtte, behøver Kommissionen ikke at undersøge, om de udgør eksisterende støtte (se betragtning 123-137) eller driftsstøtte (se betragtning 26), eller om en sådan driftsstøtte ville være forenelig med det indre marked. I betragtning heraf kan Kommissionen også lade det spørgsmål stå åbent, hvorvidt en tilbagesøgning af gebyrerne (i tilfælde af deres kvalificering som driftsstøtte) ville være i strid med princippet om beskyttelse af den berettigede forventning og princippet om ligebehandling.

6.   KONKLUSION

| (183) | Kommissionen har derfor draget den konklusion, at hverken opførelsen af TAZV-vandrensningsanlægget, anlægget af parkeringspladsen, den nye vej eller udvidelsen/uddybningen af Oder-Spree-kanalen udgør forbeholdte infrastrukturforanstaltninger. |
| --- | --- |

(183)

Kommissionen har derfor draget den konklusion, at hverken opførelsen af TAZV-vandrensningsanlægget, anlægget af parkeringspladsen, den nye vej eller udvidelsen/uddybningen af Oder-Spree-kanalen udgør forbeholdte infrastrukturforanstaltninger.

| (184) | Endvidere har Kommissionen konkluderet, at de opkrævede gebyrer for spildevandsrensningen ikke udgør statsstøtte. Det markedsøkonomiske investorprincip/aktørprincip er overholdt, og der er således ikke givet Propapier PM2 GmbH nogen økonomisk fordel — |
| --- | --- |

(184)

Endvidere har Kommissionen konkluderet, at de opkrævede gebyrer for spildevandsrensningen ikke udgør statsstøtte. Det markedsøkonomiske investorprincip/aktørprincip er overholdt, og der er således ikke givet Propapier PM2 GmbH nogen økonomisk fordel —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

I forbindelse med de af Tyskland gennemførte infrastrukturforanstaltninger er der ikke tale om infrastruktur forbeholdt Propapier PM2 GmbH. De gebyrer, som TAZV opkræver af Propapier for brugen af spildevandsrensningsanlægget, indeholder ikke statsstøtte. Infrastrukturforanstaltningerne og reglerne om gebyrfastsættelse udgør derfor ikke statsstøtte efter artikel 107, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.

Artikel 2

Denne afgørelse er rettet til Forbundsrepublikken Tyskland.

Udfærdiget i Bruxelles, den 1. oktober 2014.

På Kommissionens vegne

Joaquín ALMUNIA

Næstformand

---

(1)  EFT L 83 af 27.3.1999, s. 1.

1

(2)  EUT C 7 af 12.1.2011, s. 10.

2

(3)  Jf. fodnote 2.

3

(4)  Kommissionens beslutning i støttesag N 582/07 (EUT C 131 af 29.5.2008, s. 6). Denne beslutning blev af konkurrenten Smurfit Kappa indbragt for Den Europæiske Unions Ret, som erklærede Kommissionens beslutning for ugyldig ved dom af 10. juli 2012 i sag T-304/08, Smurfit Kappa Group plc mod Europa-Kommissionen. Den 15. maj 2013 indledte Kommissionen den formelle undersøgelsesprocedure med hensyn til anmeldt regionalstøtte til Propapier (statsstøttesag SA.23827 (2013/C)) (EUT C 230 af 8.8.2013, s. 39). I indledningsbeslutningen i statsstøttesag SA.23827 (2013/C) hedder det, at »hvis Kommissionen efter den formelle undersøgelsesprocedure i statsstøttesag SA.36147 (C 30/10) kommer til den konklusion, at andre støttede investeringer sammen med Propapiers papirfabriksinvestering udgør en enkeltinvestering, eller at Propapier har modtaget yderligere støtte i form af infrastrukturforanstaltninger, så skal hele støttepakken undersøges for sin forenelighed med punkt 67 i retningslinjerne for regionalstøtte.«

4

(5)  I sine bemærkninger af 15.5.2013 oplyste Tyskland, at der var blevet udbetalt et beløb på 30 849 271 EUR for støtteberettigede omkostninger på 38 561 588 EUR.

5

(6)  Udbygning af den kommunale erhvervsinfrastruktur inden for rammerne af forbundsstatens og delstaternes fælles regionalstøtteordning, Gemeinschaftsaufgabe zur Verbesserung der regionalen Wirtschaftsstruktur, i henhold til del II, punkt 7, i rammeplan e) for opførelse eller udbygning af anlæg til bortskaffelse eller rensning af spildevand og affald.

6

(7)  Kommissionens beslutning C(2003) 1999 af 9. juli 2003 i statsstøttesag N 644e/02 (EUT C 197 af 21.8.2003, s. 12).

7

(8)  Lov om kommunale afgifter for delstaten Brandenburg (KAG). Den gældende udgave af KAG på tidspunktet for indledningsbeslutningen var udgaven af 31. marts 2004 (delstatslovtidende (GVBl.) I/04, nr. 08, s. 174), senest ændret ved artikel 1 i loven af 27. maj 2009 (GVBl. I/09, nr. 07, s. 160).

8

(9)  § 6 i den gældende KAG på tidspunktet for indledningsbeslutningen har følgende ordlyd:

9

»Ved beregningen af forrentningen og afskrivningerne tages der ikke hensyn til den andel af egenkapitalen, som stammer fra bidrag, og for rentens vedkommende heller ikke til tilskud fra tredjemand.«

I KAG i den ændrede udgave af 5. december 2013 (GVBl. I/13, [40]) fastsættes følgende:

»Ved beregningen af forrentningen og afskrivningerne tages der ikke hensyn til den andel af egenkapitalen, der stammer fra bidrag (rentefri til rådighed stående fremmedkapital). Kommunerne og kommunesammenslutningerne kan helt eller delvist 1) behandle tilskud fra tredjemand som rentefri til rådighed stående fremmedkapital, 2) se bort fra en frigørelse af den rentefrie til rådighed stående fremmedkapital ved beregning af forrentningen, såfremt det ikke på sigt bringer gældsbetjeningen i fare.«

(10)  I indledningsbeslutningen redegøres der udførligt for den gældende lovgivning i EU og Tyskland på området for spildevandsrensning udførligt: Rådets direktiv 91/271/EØF af 21. maj 1991 om rensning af byspildevand (EFT L 135 af 30.5.1991, s. 40), Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/60/EF af 23. oktober 2000 om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger (EFT L 327 af 22.12.2000, s. 1), den forbundstyske vandlov, den brandenburgske vandlov og KAG Brandenburg. Der findes yderligere oplysninger herom i betragtning 40 i den foreliggende afgørelse.

10

(11)  De tre sidstnævnte aspekter er udtrykkeligt anført i indledningsbeslutningen som begrundelse for indledningen af en formel undersøgelsesprocedure. Skønt undersøgelsen kun tog sigte på at afklare, om der i forbindelse med spildevandsrensningsanlægget er tale om en forbeholdt infrastruktur, og om de nedsatte gebyrer udgør statsstøtte (se betragtning 86 til 89 i indledningsbeslutningen), fremførte klageren på ny denne bestanddel af sin oprindelige klage under den formelle undersøgelsesprocedure. Dette aspekt blev (sammen med alle andre af klagerens påstande) fremsendt til de tyske myndigheder, som også kom ind på dette i deres besvarelser. I betragtning af, at Tyskland havde tilstrækkelige muligheder for at fremsætte bemærkninger til påstandene angående spildevandsrensningsanlæggets karakter af forbeholdt infrastruktur, skal undersøgelsen af dette aspekt efter Kommissionens opfattelse finde sted inden for rammerne af den foreliggende afgørelse.

11

(12)  EUT C 54 af 4.3.2006, s. 13.

12

(13)  Klagen vedrører også kraftværket, som oprindelig var en del af Propapiers anmeldte investeringsprojekt. Tyskland har dog meddelt Kommissionen, at projektet senere blev ændret i en sådan retning, at kraftværket ikke længere var en bestanddel af anmeldelsen, og reducerede tilsvarende beløbet på den oprindeligt godkendte støtte. Derfor ser Kommissionen ingen grund til at følge yderligere op på klagen med hensyn til dette aspekt.

13

(14)  Se betragtning 87 og 88 i indledningsbeslutningen.

14

(15)  Med hensyn til dækning af omkostninger ved forsyningspligtydelser fastsættes det i artikel 9 i EU-vandrammedirektivet, at »medlemsstaterne tager hensyn til princippet om, at alle omkostninger i forbindelse med forsyningspligtydelser, herunder miljømæssige og ressourcerelaterede omkostninger, skal dækkes, under hensyn til den økonomiske analyse, der foretages i henhold til bilag III, og navnlig i overensstemmelse med princippet om, at forureneren betaler.«

15

(16)  Se betragtning 69 i indledningsbeslutningen.

16

(17)  EFT L 260 af 6.10.1999, s. 1, særlig afsnit II.4.4 og IV.3.3.1.

17

(18)  EFT L 12 af 15.1.2002, s. 1, særlig betragtning 196 og 201.

18

(19)  Endvidere påpegede Tyskland allerede før vedtagelsen af indledningsbeslutningen, at Kommissionen i Lenzing Lyocell-sagen (EFT L 38 af 8.2.2001, s. 33, betragtning 41) havde accepteret dokumentation fremsendt af Østrig, som viste, at prisen på 0,50 EUR pr. kubikmeter var den normale markedspris for spildevandrensningen i den anden halvdel af 1990'erne. I den henseende fastslog Kommissionen dog i indledningsbeslutningen, at beslutningen i Lenzing Lyocell vedrørte forhold, som var gældende over ti år før den foreliggende sag, og at de vedrørte en anden medlemsstat.

19

(20)  Jf. § 12, stk. 2, i kommunalforfatningen for delstaten Brandenburg (BbgKVerf) sammenholdt med § 7, stk. 1 og stk. 8, litra f), i vedtægten for TAZV-spildevandsrensningsanlægget i industriområdet Eisenhüttenstadt.

20

(21)  Forslag til afgørelse fra generaladvokat van Gerven af 28. april 1993, sag C-225/91, Matra mod Kommissionen, Sml. 1993 I, s. 3203, 3222 (3235, præmis 28).

21

(22)  Omfattet af tavshedspligt.

22

(23)  Kan findes på www.ipwonline.de.

23

(24)  Rettens dom af 24. marts 2011 i de forenede sager T-455/08, Flughafen Leipzig-Halle GmbH og Mitteldeutsche Flughafen AG mod Kommissionen, og T-443/08, Freistaat Sachsen og Land Sachsen-Anhalt mod Kommissionen, senere stadfæstet ved Domstolens dom af 19. december 2012 i sag C-288/11 P, Mitteldeutsche Flughafen AG og Flughafen Leipzig-Halle GmbH mod Kommissionen.

24

(25)  Tyskland fremsendte en sammenfatning af den tyske lovgivning og lovtekster, som vedrører gebyrberegningen i alle 16 delstater. Ingen af disse love tillader, at der tages hensyn til kalkulerede renter af tilskud. Jf. bilag 10 til Tysklands notat af 1.11.2013.

25

(26)  Jf. fodnote 19 med hensyn til denne sags relevans.

26

(27)  Se dom af 30. april 2002 afsagt af Retten i Første Instans i forenede sager T-195/01 og T-207/01, Gibraltar mod Kommissionen, Sml. 2002 II, s. 2309, præmis 111.

27

(28)  Domstolens dom af 9. august 1994 i sag C-44/93, Namur-Les assurances du crédit SA/Office national du ducroire m.fl., Sml. 1994 I, s. 3829, præmis 29.

28

(29)  Den bayerske lov giver kun helt generelt kommunerne ret til opkrævning af gebyrer, men i en dom om lovens anvendelse henvises der i forbindelse med gebyrberegningen til de pågældende paragraffer i PrKAG.

29

(30)  Se s. 36 i lovbemærkningerne til Nordrhein-Westfalens lov om kommunale afgifter, (LT-Drs.) 5/810.

30

(31)  § 6, stk. 1, i KAG NW og § 6 i KAG Brandenburg: »Det anslåede gebyrniveau skal ikke overstige de forventede omkostninger for faciliteten eller anlægget«. § 6, stk. 2, i KAG NW og § 6, stk. 2, i KAG Brandenburg: Til omkostninger, som kan estimeres, »hører også vederlag for brug af eksterne ydelser, afskrivninger, som skal beregnes ensartet i forhold til den formodede brugstid eller ydelsesmængde, samt en passende forrentning af den anvendte kapital. I forbindelse med forrentningen tages der ikke hensyn til den andel af egenkapitalen, der stammer fra bidrag og tilskud fra tredjemand.«

31

(32)  Lov om kommunernes og kommunesammenslutningernes selvstyre i DDR af 17. maj 1990.

32

(33)  I henhold til § 23, andet punktum, i GL i udgaven af 23. maj 1949.

33

(34)  Kommissionens beslutning 2003/227/EF af 2. august 2002 om Spaniens foranstaltninger og statsstøtte til fordel for temaparken Terra Mítica SA, Benidorm (Alicante) (EUT L 91 af 8.4.2003, s. 23), betragtning 64.

34

(35)  Se betragtning 66 og 68 i indledningsbeslutningen.

35

(36)  Domstolens dom af 23. februar 1961 i sag 30/59, De Gezamenlijke Steenkolenmijnen in Limburg mod Den Høje Myndighed for Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab, Sml. 1961, s. 1, Domstolens dom af 1. december 1998 i sag C-200/97, Ecotrade mod AFS, Sml. 1998 I, s. 7907, præmis 34, Domstolens dom af 19. maj 1999 i sag C-6/97, Italien mod Kommission, Sml. 1999 I, s. 2981, præmis 15.

36

(37)  Se punkt 63 i retningslinjerne for statsstøtte til lufthavne og luftfartsselskaber (EUT C 99 af 4.4.2014, s. 3).

37

(38)  Idem.

38

(39)  Hvis operatøren for eksempel må udbygge eller tilpasse infrastrukturen, især på grund af en bestemt brugers behov, skal der tages hensyn til de pågældende omkostninger i forbindelse med beregningen af meromkostningerne. Se punkt 64, fjerde punktum, i retningslinjerne for statsstøtte til lufthavne og luftfartsselskaber.

39

(40)  Se punkt 64 i Kommissionens retningslinjer for statsstøtte til lufthavne og luftfartsselskaber samt betragtning 94 i Kommissionens beslutning i sag SA.1885 — C 5/08 (ex NN 58/07) — Danmark — Ulovlig støtte ydet af Aarhus Lufthavn A/S til Ryanair.

40

---