# Europeiska unionens L 89/2015

| | ISSN 1977-0820 |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | L 89 |
| | |
| Svensk utgåva | Lagstiftning | 58 årgången1 april 2015 |

ISSN 1977-0820

Europeiska unionens

officiella tidning

L 89

Svensk utgåva

Lagstiftning

58 årgången1 april 2015

---

| Innehållsförteckning | | II   Icke-lagstiftningsakter | Sida |
| --- | --- | --- | --- |
| | | BESLUT |
| | * | Kommissionens beslut (EU) 2015/506 av den 20 februari 2014 om de åtgärder som Tyskland har genomfört till förmån för Flughafen Berlin-Schönefeld GmbH och olika flygbolag SA.15376 (C 27/07) (ex NN 29/07)
  [delgivet med nr C(2014) 868]

   (
  1
  ) | 1 |
| | * | Kommissionens beslut (EU) 2015/507 av den 16 september 2014 om åtgärd SA.23129 (12/C) (f.d. 12/NN) (f.d. CP 141/2007) – Tyskland
  [delgivet med nr C(2014) 6411]

   (
  1
  ) | 37 |
| | * | Kommissionens beslut (EU) 2015/508 av den 1 oktober 2014 om det förmodade infrastrukturstöd som Tyskland har genomfört till förmån för Propapier PM2 GmbH statligt stöd SA.36147 (C 30/10) (f.d. NN 45/10; f.d. CP 327/08)
  [delgivet med nr C(2014) 6847]

   (
  1
  ) | 72 |

Innehållsförteckning

II   Icke-lagstiftningsakter

Sida

BESLUT

*

Kommissionens beslut (EU) 2015/506 av den 20 februari 2014 om de åtgärder som Tyskland har genomfört till förmån för Flughafen Berlin-Schönefeld GmbH och olika flygbolag SA.15376 (C 27/07) (ex NN 29/07)
  [delgivet med nr C(2014) 868]

   (
  1
  )

[delgivet med nr C(2014) 868]

1

1

*

Kommissionens beslut (EU) 2015/507 av den 16 september 2014 om åtgärd SA.23129 (12/C) (f.d. 12/NN) (f.d. CP 141/2007) – Tyskland
  [delgivet med nr C(2014) 6411]

   (
  1
  )

[delgivet med nr C(2014) 6411]

1

37

*

Kommissionens beslut (EU) 2015/508 av den 1 oktober 2014 om det förmodade infrastrukturstöd som Tyskland har genomfört till förmån för Propapier PM2 GmbH statligt stöd SA.36147 (C 30/10) (f.d. NN 45/10; f.d. CP 327/08)
  [delgivet med nr C(2014) 6847]

   (
  1
  )

[delgivet med nr C(2014) 6847]

1

72

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Text av betydelse för EES |

---

(1)   Text av betydelse för EES

1

| SV | De rättsakter vilkas titlar är tryckta med fin stil är sådana rättsakter som har avseende på den löpande handläggningen av jordbrukspolitiska frågor. De har normalt en begränsad giltighetstid.
  Beträffande alla övriga rättsakter gäller att titlarna är tryckta med fetstil och föregås av en asterisk. |
| --- | --- |

SV

De rättsakter vilkas titlar är tryckta med fin stil är sådana rättsakter som har avseende på den löpande handläggningen av jordbrukspolitiska frågor. De har normalt en begränsad giltighetstid.

Beträffande alla övriga rättsakter gäller att titlarna är tryckta med fetstil och föregås av en asterisk.

---

II Icke-lagstiftningsakter

BESLUT

| 1.4.2015 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 89/1 |
| --- | --- | --- | --- |

1.4.2015

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 89/1

---

KOMMISSIONENS BESLUT (EU) 2015/506

av den 20 februari 2014

om de åtgärder som Tyskland har genomfört till förmån för Flughafen Berlin-Schönefeld GmbH och olika flygbolag SA.15376 (C 27/07) (ex NN 29/07)

[delgivet med nr C(2014) 868]

(Endast den tyska texten är giltig)

(Text av betydelse för EES)

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 108.2 första stycket (1),

med beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, särskilt artikel 62.1 a,

efter att i enlighet med nämnda artiklar (2) ha gett berörda parter tillfälle att yttra sig och med beaktande av dessa synpunkter, och

av följande skäl:

1.   FÖRFARANDE

| (1) | Mellan 2003 och 2006 inkom klagomål från olika parter till kommissionen om att vissa flygbolag på och operatören av Berlin-Schönefelds flygplats (nedan kallad Schönefeld) möjligen hade erhållit olagligt statligt stöd för sin verksamhet på flygplatsen. |
| --- | --- |

(1)

Mellan 2003 och 2006 inkom klagomål från olika parter till kommissionen om att vissa flygbolag på och operatören av Berlin-Schönefelds flygplats (nedan kallad Schönefeld) möjligen hade erhållit olagligt statligt stöd för sin verksamhet på flygplatsen.

| (2) | Genom en skrivelse av den 17 augusti 2006 begärde kommissionen att Tyskland skulle inkomma med uppgifter om detta. Tyskland efterkom denna begäran genom en skrivelse av den 20 december 2006. |
| --- | --- |

(2)

Genom en skrivelse av den 17 augusti 2006 begärde kommissionen att Tyskland skulle inkomma med uppgifter om detta. Tyskland efterkom denna begäran genom en skrivelse av den 20 december 2006.

| (3) | Genom en skrivelse av den 10 juli 2007 (nedan kallat beslutet att inleda förfarandet) underrättade kommissionen Tyskland om sitt beslut att inleda det förfarande som anges i artikel 108.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (nedan kallat EUF-fördraget) avseende ovanstående åtgärder. Samtidigt utfärdade kommissionen ett föreläggande om att lämna upplysningar enligt artikel 10.3 i rådets förordning (EG) nr 659/1999 (3) avseende alla dokument, alla uppgifter och all information som kommissionen behöver för att kunna bedöma om åtgärderna i fråga utgör statligt stöd. |
| --- | --- |

(3)

Genom en skrivelse av den 10 juli 2007 (nedan kallat beslutet att inleda förfarandet) underrättade kommissionen Tyskland om sitt beslut att inleda det förfarande som anges i artikel 108.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (nedan kallat EUF-fördraget) avseende ovanstående åtgärder. Samtidigt utfärdade kommissionen ett föreläggande om att lämna upplysningar enligt artikel 10.3 i rådets förordning (EG) nr 659/1999 (3) avseende alla dokument, alla uppgifter och all information som kommissionen behöver för att kunna bedöma om åtgärderna i fråga utgör statligt stöd.

| (4) | Tyskland inkom med ett yttrande till kommissionen den 4 oktober 2007 och kompletterade detta den 3 mars 2008 med ytterligare handlingar. |
| --- | --- |

(4)

Tyskland inkom med ett yttrande till kommissionen den 4 oktober 2007 och kompletterade detta den 3 mars 2008 med ytterligare handlingar.

| (5) | Kommissionens beslut om att inleda förfarandet offentliggjordes den 30 oktober 2007 i Europeiska unionens officiella tidning
   (4). Kommissionen uppmanade berörda parter att inkomma med sina synpunkter om åtgärderna i fråga inom en månad från dagen för offentliggörandet. |
| --- | --- |

(5)

Kommissionens beslut om att inleda förfarandet offentliggjordes den 30 oktober 2007 i Europeiska unionens officiella tidning
   (4). Kommissionen uppmanade berörda parter att inkomma med sina synpunkter om åtgärderna i fråga inom en månad från dagen för offentliggörandet.

| (6) | Kommissionen mottog synpunkter från flera berörda parter. Den 16 januari 2008 respektive 20 februari 2008 översände kommissionen dessa synpunkter till Tyskland. Genom en skrivelse av den 15 maj 2008 tog Tyskland ställning till synpunkterna från de berörda parterna. Kommissionen begärde kompletterande upplysningar genom en skrivelse av den 31 augusti 2009. Tyskland efterkom denna begäran genom tre skrivelser (av den 28 september 2009, 12 oktober 2009 och 28 oktober 2009). Den 4 april 2011 begärde kommissionen på nytt upplysningar från Tyskland. Till följd av detta inkom Tyskland den 19 maj 2011 med nya synpunkter samt ytterligare handlingar. Den 10 oktober 2011 översände kommissionen ytterligare synpunkter från berörda parter till Tyskland. Tyskland svarade på dessa synpunkter den 7 november 2011. Efter en ny begäran om upplysningar från kommissionen den 17 januari 2012 inkom Tyskland den 14 februari 2012 på nytt med synpunkter. |
| --- | --- |

(6)

Kommissionen mottog synpunkter från flera berörda parter. Den 16 januari 2008 respektive 20 februari 2008 översände kommissionen dessa synpunkter till Tyskland. Genom en skrivelse av den 15 maj 2008 tog Tyskland ställning till synpunkterna från de berörda parterna. Kommissionen begärde kompletterande upplysningar genom en skrivelse av den 31 augusti 2009. Tyskland efterkom denna begäran genom tre skrivelser (av den 28 september 2009, 12 oktober 2009 och 28 oktober 2009). Den 4 april 2011 begärde kommissionen på nytt upplysningar från Tyskland. Till följd av detta inkom Tyskland den 19 maj 2011 med nya synpunkter samt ytterligare handlingar. Den 10 oktober 2011 översände kommissionen ytterligare synpunkter från berörda parter till Tyskland. Tyskland svarade på dessa synpunkter den 7 november 2011. Efter en ny begäran om upplysningar från kommissionen den 17 januari 2012 inkom Tyskland den 14 februari 2012 på nytt med synpunkter.

2.   ALLMÄN BAKGRUND

| (7) | Efter Tysklands återförening 1990 befann sig Berlin i en mycket speciell situation avseende flygtrafiken till följd av den decennier långa delningen av staden i en östlig och en västlig del. De två flygplatserna inne i staden, Berlin-Tegel (nedan kallad Tegel) och Berlin-Tempelhof (nedan kallad Tempelhof), ligger i före detta Västberlin. Schönefelds flygplats ligger i före detta Östberlin, på gränsen mellan förbundsländerna Berlin och Brandenburg. |
| --- | --- |

(7)

Efter Tysklands återförening 1990 befann sig Berlin i en mycket speciell situation avseende flygtrafiken till följd av den decennier långa delningen av staden i en östlig och en västlig del. De två flygplatserna inne i staden, Berlin-Tegel (nedan kallad Tegel) och Berlin-Tempelhof (nedan kallad Tempelhof), ligger i före detta Västberlin. Schönefelds flygplats ligger i före detta Östberlin, på gränsen mellan förbundsländerna Berlin och Brandenburg.

| (8) | Tempelhof öppnades 1923 och kunde på grund av sina korta start- och landningsbanor endast trafikeras av mindre flygplan. En enkel modernisering av flygplatsen var inte möjlig eftersom flygplatsens närhet till en historisk plats och de omgivande bostadsområdena utgjorde hinder för en expansion. Verksamheten på Tempelhofs flygplats lades ner den 30 oktober 2008. |
| --- | --- |

(8)

Tempelhof öppnades 1923 och kunde på grund av sina korta start- och landningsbanor endast trafikeras av mindre flygplan. En enkel modernisering av flygplatsen var inte möjlig eftersom flygplatsens närhet till en historisk plats och de omgivande bostadsområdena utgjorde hinder för en expansion. Verksamheten på Tempelhofs flygplats lades ner den 30 oktober 2008.

| (9) | Tegel öppnades 1948 för att en luftbro skulle kunna upprättas för försörjning av staden under den sovjetiska blockaden av Västberlin. Från och med 1968 flyttade många flygbolag sin verksamhet från Tempelhof till Tegel eftersom Tempelhofs flygplats inte lämpade sig för jetflygplan. Sedan 1975 utvecklades Tegel till att bli den huvudsakliga passagerarflygplatsen i Berlin. Under trafiktoppar vid 1990-talets början utnyttjades Tegels kapacitet till max. Det enda sättet att undvika betydande kapacitetsbegränsningar på sikt hade varit att bygga ut start- och landningsbanorna och bygga en större terminal. Detta var dock inte möjligt eftersom Tegel, precis som Tempelhof, ligger inne i staden och omges av bostadsområden och tillfartsvägar. All ytterligare ökning av flygtrafiken på Tegel hade också inneburit mer buller för de boende. |
| --- | --- |

(9)

Tegel öppnades 1948 för att en luftbro skulle kunna upprättas för försörjning av staden under den sovjetiska blockaden av Västberlin. Från och med 1968 flyttade många flygbolag sin verksamhet från Tempelhof till Tegel eftersom Tempelhofs flygplats inte lämpade sig för jetflygplan. Sedan 1975 utvecklades Tegel till att bli den huvudsakliga passagerarflygplatsen i Berlin. Under trafiktoppar vid 1990-talets början utnyttjades Tegels kapacitet till max. Det enda sättet att undvika betydande kapacitetsbegränsningar på sikt hade varit att bygga ut start- och landningsbanorna och bygga en större terminal. Detta var dock inte möjligt eftersom Tegel, precis som Tempelhof, ligger inne i staden och omges av bostadsområden och tillfartsvägar. All ytterligare ökning av flygtrafiken på Tegel hade också inneburit mer buller för de boende.

| (10) | Schönefeld öppnades 1946 på order av den sovjetiska militäradministrationen i Tyskland. Flygplatsen tjänade till en början främst som militär flygplats, men trafikerades även av kommersiella flygbolag, till exempel Aeroflot och senare av det östtyska bolaget Interflug. Fram till den politiska omvälvningen i Tyskland år 1990 byggdes Schönefelds flygplats ut flera gånger. Platsen, som var tänkt som en militär flygplats, uppfyllde dock inte kraven från den moderna kommersiella flygtrafiken. Dessutom var flygplatsen inte längre i gott skick efter förändringen av det politiska läget. Stora investeringar behövde därför göras på 1990-talet för att anpassa flygplatsen till västeuropeiska säkerhetsstandarder. Dessutom ligger Schönefeld längre bort från Berlins centrum än Tempelhof och Tegel. Därför ansågs flygplatsen vara mindre attraktiv, åtminstone bland vissa passagerar- och flygbolagskategorier. |
| --- | --- |

(10)

Schönefeld öppnades 1946 på order av den sovjetiska militäradministrationen i Tyskland. Flygplatsen tjänade till en början främst som militär flygplats, men trafikerades även av kommersiella flygbolag, till exempel Aeroflot och senare av det östtyska bolaget Interflug. Fram till den politiska omvälvningen i Tyskland år 1990 byggdes Schönefelds flygplats ut flera gånger. Platsen, som var tänkt som en militär flygplats, uppfyllde dock inte kraven från den moderna kommersiella flygtrafiken. Dessutom var flygplatsen inte längre i gott skick efter förändringen av det politiska läget. Stora investeringar behövde därför göras på 1990-talet för att anpassa flygplatsen till västeuropeiska säkerhetsstandarder. Dessutom ligger Schönefeld längre bort från Berlins centrum än Tempelhof och Tegel. Därför ansågs flygplatsen vara mindre attraktiv, åtminstone bland vissa passagerar- och flygbolagskategorier.

| (11) | Av historiska skäl drevs de tre flygplatserna i Berlin ursprungligen av olika företag. Efter återföreningen sammanfördes de till ett enda holdingbolag, Berlin Brandenburg Airport Holding GmbH (nedan kallat BBF), som ägdes av förbundsländerna Berlin och Brandenburg (till 37 % var) och den tyska förbundsregeringen (till 26 %). Fram till 2003 hade detta holdingbolag två dotterbolag: Berliner Flughafen-Gesellschaft mbH (nedan kallat BFG), som drev flygplatserna Tegel och Tempelhof, och Flughafen Berlin-Schönefeld GmbH (nedan kallat FBS), som drev Schönefelds flygplats. I oktober 2003 slogs BBF och FBS samman. BFG blev då dotterbolag till FBS. Den 1 januari 2012 bytte FBS namn till Flughafen Berlin Brandenburg GmbH (nedan kallat FBB). |
| --- | --- |

(11)

Av historiska skäl drevs de tre flygplatserna i Berlin ursprungligen av olika företag. Efter återföreningen sammanfördes de till ett enda holdingbolag, Berlin Brandenburg Airport Holding GmbH (nedan kallat BBF), som ägdes av förbundsländerna Berlin och Brandenburg (till 37 % var) och den tyska förbundsregeringen (till 26 %). Fram till 2003 hade detta holdingbolag två dotterbolag: Berliner Flughafen-Gesellschaft mbH (nedan kallat BFG), som drev flygplatserna Tegel och Tempelhof, och Flughafen Berlin-Schönefeld GmbH (nedan kallat FBS), som drev Schönefelds flygplats. I oktober 2003 slogs BBF och FBS samman. BFG blev då dotterbolag till FBS. Den 1 januari 2012 bytte FBS namn till Flughafen Berlin Brandenburg GmbH (nedan kallat FBB).

| (12) | På 1990-talet blev det snabbt tydligt att det krävdes ett mer effektivt utnyttjande av den befintliga flygplatskapaciteten, som vid den tidpunkten var utspridd över Berlins storstadsområde till följd av den dittills politiskt motiverade delningen av staden. Anledningen till detta var att man allmänt utgick ifrån att flygtrafiken till och från Berlin skulle öka, delvis på grund av att Berlin åter skulle bli Tysklands huvudstad (se tabell 1).

  Tabell 1


  Trafik på flygplatserna i Berlin (i miljoner passagerare)









  År | Schönefeld | Tegel | Tempelhof |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1991 | 1,1 | 6,7 | uppgift saknas |
| 1992 | 1,4 | 6,6 | uppgift saknas |
| 1993 | 1,6 | 7 | 1,1 |
| 1994 | 1,8 | 7,2 | uppgift saknas |
| 1995 | 1,9 | 8,2 | uppgift saknas |
| 1996 | 1,8 | 8,3 | uppgift saknas |
| 1997 | 1,9 | 8,6 | uppgift saknas |
| 1998 | 1,9 | 8,8 | 0,9 |
| 1999 | 1,9 | 9,5 | uppgift saknas |
| 2000 | 2,1 | 10,3 | uppgift saknas |
| 2001 | 1,9 | 9,9 | uppgift saknas |
| 2002 | 1,6 | 9,1 | uppgift saknas |
| 2003 | 1,7 | 11,1 | 0,5 |
| 2004 | 3,3 | 11 | 0,4 |
| 2005 | 5 | 11,5 | 0,5 |
| 2006 | 6 | 11,8 | 0,6 |
| 2007 | 6,3 | 13,5 | 0,4 |
| 2008 | 6,6 | 14,5 | 0,4 |
| 2009 | 6,8 | 14,2 | nedlagd |
| 2010 | 7,3 | 15,0 | nedlagd |
| 2011 | 7,1 | 16,9 | nedlagd |
| 2012 | 7,1 | 18,2 | nedlagd |
| Källa: | Uppgifter hämtade från kommissionens beslut om statligt stöd NN 25/09 (ex N 167/09) – Tyskland – Finansiering av flygplatsen Berlin Brandenburg International (EUT C 179, 1.8.2009, s. 5), uppdaterade med information från FBB:s årsredovisningar. |

(12)

På 1990-talet blev det snabbt tydligt att det krävdes ett mer effektivt utnyttjande av den befintliga flygplatskapaciteten, som vid den tidpunkten var utspridd över Berlins storstadsområde till följd av den dittills politiskt motiverade delningen av staden. Anledningen till detta var att man allmänt utgick ifrån att flygtrafiken till och från Berlin skulle öka, delvis på grund av att Berlin åter skulle bli Tysklands huvudstad (se tabell 1).

Tabell 1

Trafik på flygplatserna i Berlin (i miljoner passagerare)

År

Schönefeld

Tegel

Tempelhof

1991

1,1

6,7

uppgift saknas

1992

1,4

6,6

uppgift saknas

1993

1,6

7

1,1

1994

1,8

7,2

uppgift saknas

1995

1,9

8,2

uppgift saknas

1996

1,8

8,3

uppgift saknas

1997

1,9

8,6

uppgift saknas

1998

1,9

8,8

0,9

1999

1,9

9,5

uppgift saknas

2000

2,1

10,3

uppgift saknas

2001

1,9

9,9

uppgift saknas

2002

1,6

9,1

uppgift saknas

2003

1,7

11,1

0,5

2004

3,3

11

0,4

2005

5

11,5

0,5

2006

6

11,8

0,6

2007

6,3

13,5

0,4

2008

6,6

14,5

0,4

2009

6,8

14,2

nedlagd

2010

7,3

15,0

nedlagd

2011

7,1

16,9

nedlagd

2012

7,1

18,2

nedlagd

Källa:

Uppgifter hämtade från kommissionens beslut om statligt stöd NN 25/09 (ex N 167/09) – Tyskland – Finansiering av flygplatsen Berlin Brandenburg International (EUT C 179, 1.8.2009, s. 5), uppdaterade med information från FBB:s årsredovisningar.

| (13) | Mot bakgrund av detta blev möjligheten att skapa en enda flygplats för regionen Berlin-Brandenburg föremål för diskussion omedelbart efter Tysklands återförening. Utifrån prognoserna över antalet passagerare på Berlins flygplatser antog man att en ökning av flygtrafiken endast skulle kunna hanteras på ett effektivt sätt om man skapade en enda flygplats i lämplig storlek som höll aktuell teknisk nivå. |
| --- | --- |

(13)

Mot bakgrund av detta blev möjligheten att skapa en enda flygplats för regionen Berlin-Brandenburg föremål för diskussion omedelbart efter Tysklands återförening. Utifrån prognoserna över antalet passagerare på Berlins flygplatser antog man att en ökning av flygtrafiken endast skulle kunna hanteras på ett effektivt sätt om man skapade en enda flygplats i lämplig storlek som höll aktuell teknisk nivå.

| (14) | Planerna på att skapa en enda flygplats för Berlin inleddes i januari 1992. Den 20 juni 1993 tillkännagavs att området söder om Schönefeld och de två flygplatserna Sperenberg och Jüterbog hade identifierats som platser där den nya flygplatsen skulle kunna byggas. Tegel och Tempelhof ansågs vara ointressanta av två skäl: för det första på grund av de negativa effekter som dessa centrala flygplatser innebar för de närboende (särskilt på grund av flygbullret) och för det andra på grund av omöjligheten att bygga ut dessa flygplatser i den utsträckning som krävdes för den nya flygplats som skulle bli Berlins enda. Skälet till att man valde Schönefeld var i slutändan att flygplatsen ligger relativt nära centrum (även om den är belägen utanför centrum) och har goda väg- och järnvägsförbindelser. Man beslutade därför att den befintliga flygplatsen Schönefeld skulle byggas ut och moderniseras och därmed göras till Berlins huvudflygplats, som skulle få namnet Berlin-Brandenburg Willy Brandt (nedan kallad BER). Samtidigt skulle flygplatserna Tegel och Tempelhof läggas ned. Beslutet formaliserades genom ett konsensusbeslut mellan den tyska federala regeringen och förbundsländerna Berlin och Brandenburg den 28 maj 1996. |
| --- | --- |

(14)

Planerna på att skapa en enda flygplats för Berlin inleddes i januari 1992. Den 20 juni 1993 tillkännagavs att området söder om Schönefeld och de två flygplatserna Sperenberg och Jüterbog hade identifierats som platser där den nya flygplatsen skulle kunna byggas. Tegel och Tempelhof ansågs vara ointressanta av två skäl: för det första på grund av de negativa effekter som dessa centrala flygplatser innebar för de närboende (särskilt på grund av flygbullret) och för det andra på grund av omöjligheten att bygga ut dessa flygplatser i den utsträckning som krävdes för den nya flygplats som skulle bli Berlins enda. Skälet till att man valde Schönefeld var i slutändan att flygplatsen ligger relativt nära centrum (även om den är belägen utanför centrum) och har goda väg- och järnvägsförbindelser. Man beslutade därför att den befintliga flygplatsen Schönefeld skulle byggas ut och moderniseras och därmed göras till Berlins huvudflygplats, som skulle få namnet Berlin-Brandenburg Willy Brandt (nedan kallad BER). Samtidigt skulle flygplatserna Tegel och Tempelhof läggas ned. Beslutet formaliserades genom ett konsensusbeslut mellan den tyska federala regeringen och förbundsländerna Berlin och Brandenburg den 28 maj 1996.

| (15) | Delägarna i BBF planerade att BER-projektet skulle genomföras med hjälp av en privat flygplatsägare och flygplatsoperatör. År 1997 beslutade man att flygplatsen skulle privatiseras, vilket innebar att alla BBF-aktier skulle säljas till en privat investerare och att den framtida köparen skulle beviljas en koncession för flygplatsen. |
| --- | --- |

(15)

Delägarna i BBF planerade att BER-projektet skulle genomföras med hjälp av en privat flygplatsägare och flygplatsoperatör. År 1997 beslutade man att flygplatsen skulle privatiseras, vilket innebar att alla BBF-aktier skulle säljas till en privat investerare och att den framtida köparen skulle beviljas en koncession för flygplatsen.

| (16) | Men delägarna i BBF och anbudsgivarna kunde inte enas. År 2003 förklarade därför de offentliga ägarna att privatiseringen hade misslyckats och tillkännagav att flygplatsen nu skulle byggas under ledning av den offentliga sektorn (5). |
| --- | --- |

(16)

Men delägarna i BBF och anbudsgivarna kunde inte enas. År 2003 förklarade därför de offentliga ägarna att privatiseringen hade misslyckats och tillkännagav att flygplatsen nu skulle byggas under ledning av den offentliga sektorn (5).

3.   BESKRIVNING AV ÅTGÄRDERNA OCH BAKGRUNDEN TILL DESSA

3.1   Avtalet om kontroll och vinstöverflyttning

| (17) | Den 6 augusti 1992 ingick BBF och BFG ett avtal om kontroll och vinstöverflyttning. Detta avtal skulle ursprungligen gälla i fem år med automatisk förlängning för en period av två år och ett års uppsägningstid. Ett liknande avtal ingicks mellan BBF och FBS. Enligt tysk lag är avtal om kontroll och vinstöverflyttning mellan ett företag och ett dotterbolag ett avtal enligt vilket dotterbolaget överlåter sin ledning till moderbolaget. Dessutom är dotterbolaget skyldigt att överföra sin vinst till moderbolaget eller kvitta sina förluster mot vinster i moderbolaget. I praktiken innebär ett sådant avtal att vinster och förluster i moder- och dotterbolaget slås samman och beskattas i enlighet med detta. På grund av avtalet om kontroll och vinstöverflyttning mellan BBF och dess dotterbolag betraktades de olika företagen i fråga om bolagsskatten därför som ett enda skattesubjekt. |
| --- | --- |

(17)

Den 6 augusti 1992 ingick BBF och BFG ett avtal om kontroll och vinstöverflyttning. Detta avtal skulle ursprungligen gälla i fem år med automatisk förlängning för en period av två år och ett års uppsägningstid. Ett liknande avtal ingicks mellan BBF och FBS. Enligt tysk lag är avtal om kontroll och vinstöverflyttning mellan ett företag och ett dotterbolag ett avtal enligt vilket dotterbolaget överlåter sin ledning till moderbolaget. Dessutom är dotterbolaget skyldigt att överföra sin vinst till moderbolaget eller kvitta sina förluster mot vinster i moderbolaget. I praktiken innebär ett sådant avtal att vinster och förluster i moder- och dotterbolaget slås samman och beskattas i enlighet med detta. På grund av avtalet om kontroll och vinstöverflyttning mellan BBF och dess dotterbolag betraktades de olika företagen i fråga om bolagsskatten därför som ett enda skattesubjekt.

| (18) | I samband med sammanslagningen av BBF och FBS övergick år 2003 de rättigheter och skyldigheter som fastställts i det med BFG ingångna avtalet om kontroll och vinstöverflyttning av den 6 augusti 1992 till FBS. Dessutom förlorade avtalet om kontroll och vinstöverflyttning mellan BBF och FBS sin betydelse. Detta avtal kommer därför inte att beaktas ytterligare i detta beslut. |
| --- | --- |

(18)

I samband med sammanslagningen av BBF och FBS övergick år 2003 de rättigheter och skyldigheter som fastställts i det med BFG ingångna avtalet om kontroll och vinstöverflyttning av den 6 augusti 1992 till FBS. Dessutom förlorade avtalet om kontroll och vinstöverflyttning mellan BBF och FBS sin betydelse. Detta avtal kommer därför inte att beaktas ytterligare i detta beslut.

| (19) | I praktiken ledde avtalet mellan BBF och BFG om kontroll och vinstöverflyttning av den 6 augusti 1992 (nedan kallat avtalet om kontroll och vinstöverflyttning) – åtminstone under vissa år – till att de förluster som uppstod genom driften av Schönefelds flygplats kvittades mot de vinster som uppstod genom driften av Tegels flygplats. |
| --- | --- |

(19)

I praktiken ledde avtalet mellan BBF och BFG om kontroll och vinstöverflyttning av den 6 augusti 1992 (nedan kallat avtalet om kontroll och vinstöverflyttning) – åtminstone under vissa år – till att de förluster som uppstod genom driften av Schönefelds flygplats kvittades mot de vinster som uppstod genom driften av Tegels flygplats.

| (20) | Verksamheten på Schönefelds flygplats gick åtminstone fram till 2006 med förlust. Detta framgår av tabellen nedan över flygplatsens EBITDA (6) och EBIT (7) under perioden 2003 till 2006 baserade på intäkter och kostnader direkt relaterade till flygplatsverksamheten.

  Tabell 2


  EBITDA och EBIT för Schönefelds flygplats under perioden 2003 till 2006










  EBITDA/EBIT
  (i miljoner euro) | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| EBITDA | [...] (8) | [...] | [...] | [...] |
| EBIT | [...] | [...] | [...] | [...] |

(20)

Verksamheten på Schönefelds flygplats gick åtminstone fram till 2006 med förlust. Detta framgår av tabellen nedan över flygplatsens EBITDA (6) och EBIT (7) under perioden 2003 till 2006 baserade på intäkter och kostnader direkt relaterade till flygplatsverksamheten.

Tabell 2

EBITDA och EBIT för Schönefelds flygplats under perioden 2003 till 2006

EBITDA/EBIT

(i miljoner euro)

2003

2004

2005

2006

EBITDA

[...] (8)

[...]

[...]

[...]

EBIT

[...]

[...]

[...]

[...]

| (21) | De dåliga resultaten för Schönefelds flygplats ledde dock inte till att man ifrågasatte lönsamheten för gruppen bestående av FBS, BFG och – fram till år 2003 – holdingbolaget BBF (nedan kallad FBS-gruppen). FBS-gruppen kunde konsekvent tillhandahålla tillräckligt med egna finansiella medel eller skaffa fram de nödvändiga finansiella medlen på marknaden. Såvitt kommissionen känner till har FBS-gruppen bara erhållit offentlig finansiering från externa källor i samband med finansieringen av BER-projektet och då efter kommissionens godkännande (9). |
| --- | --- |

(21)

De dåliga resultaten för Schönefelds flygplats ledde dock inte till att man ifrågasatte lönsamheten för gruppen bestående av FBS, BFG och – fram till år 2003 – holdingbolaget BBF (nedan kallad FBS-gruppen). FBS-gruppen kunde konsekvent tillhandahålla tillräckligt med egna finansiella medel eller skaffa fram de nödvändiga finansiella medlen på marknaden. Såvitt kommissionen känner till har FBS-gruppen bara erhållit offentlig finansiering från externa källor i samband med finansieringen av BER-projektet och då efter kommissionens godkännande (9).

| (22) | Denna situation berodde främst på Tegels relativt goda ekonomiska resultat som minskade de negativa effekter som Schönefelds rörelseförluster innebar för FBS-gruppen. Under perioden 1990 till 2005 var Tegel, till skillnad från Schönefeld och Tempelhof, en modern flygplats som trafikerades av alla större internationella fullservicebolag (flygbolag med ett omfattande tjänsteutbud) som flög till Berlin. För vissa kategorier av passagerare och flygbolag var Tegel också den mest attraktiva flygplatsen i Berlinområdet. Dessutom uppvisade passagerarflygtrafiken i Berlin mellan 1990 och 2005 en allmän uppåtgående tendens, vilket gynnade FBS-gruppen i stort. |
| --- | --- |

(22)

Denna situation berodde främst på Tegels relativt goda ekonomiska resultat som minskade de negativa effekter som Schönefelds rörelseförluster innebar för FBS-gruppen. Under perioden 1990 till 2005 var Tegel, till skillnad från Schönefeld och Tempelhof, en modern flygplats som trafikerades av alla större internationella fullservicebolag (flygbolag med ett omfattande tjänsteutbud) som flög till Berlin. För vissa kategorier av passagerare och flygbolag var Tegel också den mest attraktiva flygplatsen i Berlinområdet. Dessutom uppvisade passagerarflygtrafiken i Berlin mellan 1990 och 2005 en allmän uppåtgående tendens, vilket gynnade FBS-gruppen i stort.

| (23) | Av tabell 1 framgår att antalet passagerare per år ökade stadigt på Tegel under 1990-talet och från och med 2004. På Schönefeld ökade antalet passagerare per år markant under första halvan av 1990-talet (från 1,1 miljoner till 1,9 miljoner passagerare mellan 1991 och 1995), stagnerade under andra halvan och sjönk under åren 2000–2003 (från 2,1 miljoner till 1,7 miljoner passagerare per år). Mellan 1991 och 2003 fångades större delen av trafikökningen i Berlin – i absoluta tal – upp av Tegel och inte av Schönefeld. Medan antalet passagerare per år under denna period ökade med 600 000 på Schönefeld, var motsvarande ökning på Tegel hela 4,4 miljoner. På båda flygplatserna ökade trafiken kontinuerligt mellan 2003 och 2012, vilket framgår av tabell 1: med 417 % på Schönefeld (från 1,7 miljoner till 7,1 miljoner passagerare per år) och 63 % på Tegel (från 11,1 miljoner till 18,2 miljoner passagerare per år). Till skillnad från perioden 1991–2003 var trafikökningen i absoluta tal nästan jämnt fördelad mellan de båda flygplatserna, vilket innebär att trafikökningen i procent var betydligt större på Schönefeld än på Tegel. |
| --- | --- |

(23)

Av tabell 1 framgår att antalet passagerare per år ökade stadigt på Tegel under 1990-talet och från och med 2004. På Schönefeld ökade antalet passagerare per år markant under första halvan av 1990-talet (från 1,1 miljoner till 1,9 miljoner passagerare mellan 1991 och 1995), stagnerade under andra halvan och sjönk under åren 2000–2003 (från 2,1 miljoner till 1,7 miljoner passagerare per år). Mellan 1991 och 2003 fångades större delen av trafikökningen i Berlin – i absoluta tal – upp av Tegel och inte av Schönefeld. Medan antalet passagerare per år under denna period ökade med 600 000 på Schönefeld, var motsvarande ökning på Tegel hela 4,4 miljoner. På båda flygplatserna ökade trafiken kontinuerligt mellan 2003 och 2012, vilket framgår av tabell 1: med 417 % på Schönefeld (från 1,7 miljoner till 7,1 miljoner passagerare per år) och 63 % på Tegel (från 11,1 miljoner till 18,2 miljoner passagerare per år). Till skillnad från perioden 1991–2003 var trafikökningen i absoluta tal nästan jämnt fördelad mellan de båda flygplatserna, vilket innebär att trafikökningen i procent var betydligt större på Schönefeld än på Tegel.

3.2   Avgiftssystemen för Berlin-Schönefelds flygplats

| (24) | På 1990-talet försökte FBS-gruppen få flygbolagen att flytta sin flygverksamhet från Tegels flygplats, vars kapacitet nästan utnyttjades till max, till Schönefelds flygplats, vars kapacitet var långt ifrån uttömd (10). Syftet var att få bort flaskhalsen på Tegel och samtidigt optimera kapacitetutnyttjandet på Schönefeld. Därför kontaktades såväl flygbolag som redan trafikerade Tegel och Tempelhof som flygbolag som ännu inte flög till eller från någon av Berlins flygplatser. Flera flygbolag visade intresse, men av marknadsföringsskäl valde i slutändan inte något av bolagen att förlägga sin verksamhet till Schönefeld. Detta berodde främst på att det saknades en så kallad ankaranvändare (11) på Schönefeld och att infrastrukturen på Schönefeld inte var lika modern som på Tegel. Denna nackdel kompenserades inte heller av attraktiva flygplatsavgifter eller andra ekonomiska incitament. I slutändan innebar detta att försöket att flytta en del av trafiken från Tegel till Schönefeld och få flygbolag som tidigare inte erbjudit anslutningar till eller från Berlin att etablera sig på Schönefeld till största delen misslyckades. Detta illustreras av det redan nämnda faktumet att antalet passagerare på Schönefeld ökade med endast 600 000 under perioden 1991–2003, medan antalet passagerare på Tegel ökade med 4,4 miljoner under samma period. |
| --- | --- |

(24)

På 1990-talet försökte FBS-gruppen få flygbolagen att flytta sin flygverksamhet från Tegels flygplats, vars kapacitet nästan utnyttjades till max, till Schönefelds flygplats, vars kapacitet var långt ifrån uttömd (10). Syftet var att få bort flaskhalsen på Tegel och samtidigt optimera kapacitetutnyttjandet på Schönefeld. Därför kontaktades såväl flygbolag som redan trafikerade Tegel och Tempelhof som flygbolag som ännu inte flög till eller från någon av Berlins flygplatser. Flera flygbolag visade intresse, men av marknadsföringsskäl valde i slutändan inte något av bolagen att förlägga sin verksamhet till Schönefeld. Detta berodde främst på att det saknades en så kallad ankaranvändare (11) på Schönefeld och att infrastrukturen på Schönefeld inte var lika modern som på Tegel. Denna nackdel kompenserades inte heller av attraktiva flygplatsavgifter eller andra ekonomiska incitament. I slutändan innebar detta att försöket att flytta en del av trafiken från Tegel till Schönefeld och få flygbolag som tidigare inte erbjudit anslutningar till eller från Berlin att etablera sig på Schönefeld till största delen misslyckades. Detta illustreras av det redan nämnda faktumet att antalet passagerare på Schönefeld ökade med endast 600 000 under perioden 1991–2003, medan antalet passagerare på Tegel ökade med 4,4 miljoner under samma period.

| (25) | Detta ledde till överväganden om hur Schönefelds ekonomiska situation skulle kunna förbättras strategiskt sett fram till öppnandet av flygplatsen BER. Att tillfälligt stänga flygplatsen var inte något man såg som ett alternativ. Föremål för de strategiska övervägandena var däremot bland annat frågan om nivån på flygplatsavgifterna och fastställandet av dessa i syfte att öka trafikmängden. |
| --- | --- |

(25)

Detta ledde till överväganden om hur Schönefelds ekonomiska situation skulle kunna förbättras strategiskt sett fram till öppnandet av flygplatsen BER. Att tillfälligt stänga flygplatsen var inte något man såg som ett alternativ. Föremål för de strategiska övervägandena var däremot bland annat frågan om nivån på flygplatsavgifterna och fastställandet av dessa i syfte att öka trafikmängden.

| (26) | I Tyskland beräknas de avgifter som flygplatserna tar ut av flygbolagen för tillhandahållandet av infrastrukturtjänster på flygplatsen utifrån respektive flygplats avgiftssystem. Avgiftssystemen publiceras i Nachrichten für Luftfahrer, den tyska officiella luftfartstidningen. Varje flygplats upprättar sitt eget avgiftssystem som de är skyldiga att informera de behöriga myndigheterna för civil luftfart i respektive förbundsland om. |
| --- | --- |

(26)

I Tyskland beräknas de avgifter som flygplatserna tar ut av flygbolagen för tillhandahållandet av infrastrukturtjänster på flygplatsen utifrån respektive flygplats avgiftssystem. Avgiftssystemen publiceras i Nachrichten für Luftfahrer, den tyska officiella luftfartstidningen. Varje flygplats upprättar sitt eget avgiftssystem som de är skyldiga att informera de behöriga myndigheterna för civil luftfart i respektive förbundsland om.

| (27) | Sedan 2003 har olika avgiftssystem tillämpats på Schönefeld. Mellan den 1 augusti 2003 och 30 april 2004 tillämpades ett gemensamt avgiftssystem för Tegel, Tempelhof och Schönefeld (nedan kallat 2003 års avgiftssystem). Detta avgiftssystem ansågs dock inte vara tillräckligt attraktivt eftersom det inte gav flygbolagen några incitament att etablera nya linjer till och från Berlin eller öka turtätheten. |
| --- | --- |

(27)

Sedan 2003 har olika avgiftssystem tillämpats på Schönefeld. Mellan den 1 augusti 2003 och 30 april 2004 tillämpades ett gemensamt avgiftssystem för Tegel, Tempelhof och Schönefeld (nedan kallat 2003 års avgiftssystem). Detta avgiftssystem ansågs dock inte vara tillräckligt attraktivt eftersom det inte gav flygbolagen några incitament att etablera nya linjer till och från Berlin eller öka turtätheten.

| (28) | Mot bakgrund av detta gav aktieägarna i FBS 2003 en företagsrådgivning ([...] – nedan kallad konsultföretaget) i uppdrag att utarbeta en snabbt omsättningsbar strategi som skulle förbättra den ekonomiska situationen för Schönefeld fram till öppnandet av BER. |
| --- | --- |

(28)

Mot bakgrund av detta gav aktieägarna i FBS 2003 en företagsrådgivning ([...] – nedan kallad konsultföretaget) i uppdrag att utarbeta en snabbt omsättningsbar strategi som skulle förbättra den ekonomiska situationen för Schönefeld fram till öppnandet av BER.

| (29) | Företagsrådgivningens analys visade på att det av olika skäl fanns potential för en kraftig ökning av flygtrafiken i Berlin. Enligt företagsrådgivningens uppskattningar hade upptagningsområdet för Berlin upp till 10 miljoner möjliga passagerare per år. Konsultföretaget identifierade ett antal strukturella faktorer som främjade en expansion av flygtrafiken. Till de viktigaste faktorerna hörde att ett stort antal multinationella företag har sitt säte i Berlin, att Berlin är Tysklands största universitetsstad och ett centrum för så kallad etnisk trafik (12) och att staden i början av 2000-talet betraktades som en huvudstad i utveckling och en turistmagnet (13). Enligt företagsrådgivningen hade Berlin år 2003 fortfarande en betydande potential för en etablering och ökning av trafik från lågprisbolag (Low-Cost-Carrier-trafik, nedan kallad LCC-trafik) jämfört med andra huvudstadsflygplatser. |
| --- | --- |

(29)

Företagsrådgivningens analys visade på att det av olika skäl fanns potential för en kraftig ökning av flygtrafiken i Berlin. Enligt företagsrådgivningens uppskattningar hade upptagningsområdet för Berlin upp till 10 miljoner möjliga passagerare per år. Konsultföretaget identifierade ett antal strukturella faktorer som främjade en expansion av flygtrafiken. Till de viktigaste faktorerna hörde att ett stort antal multinationella företag har sitt säte i Berlin, att Berlin är Tysklands största universitetsstad och ett centrum för så kallad etnisk trafik (12) och att staden i början av 2000-talet betraktades som en huvudstad i utveckling och en turistmagnet (13). Enligt företagsrådgivningen hade Berlin år 2003 fortfarande en betydande potential för en etablering och ökning av trafik från lågprisbolag (Low-Cost-Carrier-trafik, nedan kallad LCC-trafik) jämfört med andra huvudstadsflygplatser.

| (30) | Vid samma tidpunkt uppvisade LCC-trafiken i hela Europa en stark tillväxt (14). Av olika analyser framgick att lågprisbolagens resenärer främst var nya passagerare, vilket innebar att man kunde räkna med motsvarande trafikvolymer utöver den normala trafiken. Enligt konsultföretagets prognos uppgick potentialen för ytterligare LCC-trafik på Schönefeld på kort sikt, dvs. mellan 2003 och 2005, till mellan 600 000 och 900 000 nya passagerare per år och på medellång sikt, dvs. mellan 2005 och 2010, till 300 000 nya passagerare per år. |
| --- | --- |

(30)

Vid samma tidpunkt uppvisade LCC-trafiken i hela Europa en stark tillväxt (14). Av olika analyser framgick att lågprisbolagens resenärer främst var nya passagerare, vilket innebar att man kunde räkna med motsvarande trafikvolymer utöver den normala trafiken. Enligt konsultföretagets prognos uppgick potentialen för ytterligare LCC-trafik på Schönefeld på kort sikt, dvs. mellan 2003 och 2005, till mellan 600 000 och 900 000 nya passagerare per år och på medellång sikt, dvs. mellan 2005 och 2010, till 300 000 nya passagerare per år.

| (31) | Konsultföretaget konstaterade vidare att en strategi som gick ut på att få lågprisbolag att etablera sig på Schönefeld endast skulle kräva måttliga justeringar och inga betydande investeringar i infrastruktur eller väsentliga förändringar i den befintliga infrastrukturen. |
| --- | --- |

(31)

Konsultföretaget konstaterade vidare att en strategi som gick ut på att få lågprisbolag att etablera sig på Schönefeld endast skulle kräva måttliga justeringar och inga betydande investeringar i infrastruktur eller väsentliga förändringar i den befintliga infrastrukturen.

| (32) | Konsultföretaget rekommenderade därför en sådan strategi (nedan kallad LCC-strategin). För genomförandet av strategin föreslog man en kombination av volymrabatter på flygplatsavgifterna och ekonomiska incitament (15). |
| --- | --- |

(32)

Konsultföretaget rekommenderade därför en sådan strategi (nedan kallad LCC-strategin). För genomförandet av strategin föreslog man en kombination av volymrabatter på flygplatsavgifterna och ekonomiska incitament (15).

| (33) | FBS beslutade sig för att genomföra LCC-strategin och antog för detta ändamål ett nytt avgiftssystem (nedan kallat 2004 års avgiftssystem). Detta avgiftssystem var – till skillnad från 2003 års avgiftssystem – särskilt framtaget för Schönefeld. Det nya avgiftssystemet antogs den 30 april 2004 och trädde i kraft den 1 maj 2004. Det innehöll följande avgiftstyper:






  a) | Avgifter för start och landning särskilt baserade på flygplanets maximala startvikt. |
| --- | --- | --- |

(33)

FBS beslutade sig för att genomföra LCC-strategin och antog för detta ändamål ett nytt avgiftssystem (nedan kallat 2004 års avgiftssystem). Detta avgiftssystem var – till skillnad från 2003 års avgiftssystem – särskilt framtaget för Schönefeld. Det nya avgiftssystemet antogs den 30 april 2004 och trädde i kraft den 1 maj 2004. Det innehöll följande avgiftstyper:

a)

Avgifter för start och landning särskilt baserade på flygplanets maximala startvikt.

| b) | Passageraravgifter baserade på antalet avresande passagerare och flygdestinationen. |
| --- | --- |

b)

Passageraravgifter baserade på antalet avresande passagerare och flygdestinationen.

| c) | Parkeringsavgifter för flygplan baserade på den maximala startvikten hos flygplanet och den tid som parkeringsfälten användes. |
| --- | --- |

c)

Parkeringsavgifter för flygplan baserade på den maximala startvikten hos flygplanet och den tid som parkeringsfälten användes.

| (34) | Avgiftssystemet innehöll flera olika ekonomiska incitament:






  a) | En passagerarvolymrabatt enligt vilken passageraravgifterna återbetalades i proportion till antalet passagerare på följande sätt:

  Tabell 3


  Passagerarvolymrabatt enligt 2004 års avgiftssystem







  Antal passagerare per år | Återbetalningsbelopp
  (%) |
| --- | --- | --- | --- |
| Över 50 000 | 5 |
| Över 100 000 | 10 |
| Över 150 000 | 15 |
| Över 250 000 | 20 |

(34)

Avgiftssystemet innehöll flera olika ekonomiska incitament:

a)

En passagerarvolymrabatt enligt vilken passageraravgifterna återbetalades i proportion till antalet passagerare på följande sätt:

Tabell 3

Passagerarvolymrabatt enligt 2004 års avgiftssystem

Antal passagerare per år

Återbetalningsbelopp

(%)

Över 50 000

5

Över 100 000

10

Över 150 000

15

Över 250 000

20

| b) | En tillväxtstimulans i form av ett destinations- och ett frekvensincitament som gavs för etableringen av nya linjer från Schönefeld och skapandet av ytterligare turer på befintliga linjer från Schönefeld. Destinationsincitamentet uppgick under det första året till 80 %, andra året till 60 %, tredje året till 40 % och fjärde året till 20 % av den grundläggande landningsavgiften (definierad som summan av tillämpliga start- och landningsavgifter och passageraravgifter för respektive luftfartygsrörelser). Frekvensincitamentet uppgick under det första året till 60 % och andra året till 40 % av den grundläggande landningsavgiften. De exakta villkoren skulle fastställas i ett bilateralt avtal mellan FBS och flygbolaget. |
| --- | --- |

b)

En tillväxtstimulans i form av ett destinations- och ett frekvensincitament som gavs för etableringen av nya linjer från Schönefeld och skapandet av ytterligare turer på befintliga linjer från Schönefeld. Destinationsincitamentet uppgick under det första året till 80 %, andra året till 60 %, tredje året till 40 % och fjärde året till 20 % av den grundläggande landningsavgiften (definierad som summan av tillämpliga start- och landningsavgifter och passageraravgifter för respektive luftfartygsrörelser). Frekvensincitamentet uppgick under det första året till 60 % och andra året till 40 % av den grundläggande landningsavgiften. De exakta villkoren skulle fastställas i ett bilateralt avtal mellan FBS och flygbolaget.

| (35) | 2004 års avgiftssystem ändrades på nytt i juli 2005. Enligt denna ändring kunde flygbolagen erhålla destinationsincitament när de etablerade nya linjer från flygplatssystemet i Berlin, dvs. linjer till destinationer som inte tidigare trafikerats direkt från Berlin. Före ändringen gällde destinationsincitamentet för nya linjer från Schönefeld även om samma linje trafikerades av direktflyg från andra flygplatser i Berlin. |
| --- | --- |

(35)

2004 års avgiftssystem ändrades på nytt i juli 2005. Enligt denna ändring kunde flygbolagen erhålla destinationsincitament när de etablerade nya linjer från flygplatssystemet i Berlin, dvs. linjer till destinationer som inte tidigare trafikerats direkt från Berlin. Före ändringen gällde destinationsincitamentet för nya linjer från Schönefeld även om samma linje trafikerades av direktflyg från andra flygplatser i Berlin.

| (36) | Den 19 januari 2006 antogs ett nytt avgiftssystem (nedan kallat 2006 års avgiftssystem) som hade retroaktiv verkan från och med den 1 januari 2006. Jämfört med 2004 års avgiftssystem försvann nu frekvensincitamentet. 2006 års avgiftssystem innehöll i huvudsak tre olika ekonomiska incitament: ett tillväxtbidrag
   (16), dvs. ett incitament i samband med en ökning av tonnaget eller antalet passagerare per flygrörelse, ett destinationsbidrag för inrättandet av en ny direktlinje från Berlin till en flygplats på en ny destination samt en passagerarvolymrabatt. |
| --- | --- |

(36)

Den 19 januari 2006 antogs ett nytt avgiftssystem (nedan kallat 2006 års avgiftssystem) som hade retroaktiv verkan från och med den 1 januari 2006. Jämfört med 2004 års avgiftssystem försvann nu frekvensincitamentet. 2006 års avgiftssystem innehöll i huvudsak tre olika ekonomiska incitament: ett tillväxtbidrag
   (16), dvs. ett incitament i samband med en ökning av tonnaget eller antalet passagerare per flygrörelse, ett destinationsbidrag för inrättandet av en ny direktlinje från Berlin till en flygplats på en ny destination samt en passagerarvolymrabatt.

| (37) | Enligt 2006 års avgiftssystem var ett flygbolag tvunget att välja mellan destinationsbidraget och tillväxtbidraget när det lanserade en ny linje från Berlin. Valet måste ske före lanseringen av den nya linjen och beslutet var bindande. |
| --- | --- |

(37)

Enligt 2006 års avgiftssystem var ett flygbolag tvunget att välja mellan destinationsbidraget och tillväxtbidraget när det lanserade en ny linje från Berlin. Valet måste ske före lanseringen av den nya linjen och beslutet var bindande.

| (38) | Destinationsbidraget uppgick under den första tidtabellsperioden efter lanseringen av den nya linjen till 80 %, under den andra tidtabellsperioden till 60 %, under den tredje tidtabellsperioden till 40 %, under den fjärde tidtabellsperioden till 20 % och under den femte tidtabellsperioden till 10 % av den grundläggande landningsavgiften. Dessutom åtog sig flygbolagen att betala tillbaka destinationsbidraget om de upphörde med den nya linjen före utgången av den femte tidtabellsperioden: under den första tidtabellsperioden med 60 % av den utestående grundläggande landningsavgiften, under den andra tidtabellsperioden med 40 %, under den tredje tidtabellsperioden med 20 %, under den fjärde tidtabellsperioden med 10 % och under den femte tidtabellsperioden med 0 %. |
| --- | --- |

(38)

Destinationsbidraget uppgick under den första tidtabellsperioden efter lanseringen av den nya linjen till 80 %, under den andra tidtabellsperioden till 60 %, under den tredje tidtabellsperioden till 40 %, under den fjärde tidtabellsperioden till 20 % och under den femte tidtabellsperioden till 10 % av den grundläggande landningsavgiften. Dessutom åtog sig flygbolagen att betala tillbaka destinationsbidraget om de upphörde med den nya linjen före utgången av den femte tidtabellsperioden: under den första tidtabellsperioden med 60 % av den utestående grundläggande landningsavgiften, under den andra tidtabellsperioden med 40 %, under den tredje tidtabellsperioden med 20 %, under den fjärde tidtabellsperioden med 10 % och under den femte tidtabellsperioden med 0 %.

| (39) | Flygbolagen kunde göra anspråk på tillväxtbidraget om de ökat tonnaget eller antalet passagerare per flygrörelse jämfört med föregående år. Tillväxtbidraget beräknades med hjälp av de belopp som angavs i avgiftssystemet utifrån åstadkommen tillväxt. Resultatet av detta var gradvis avtagande rabatter på flygplatsavgifterna. Tillväxtbidraget gavs under högst fem år. |
| --- | --- |

(39)

Flygbolagen kunde göra anspråk på tillväxtbidraget om de ökat tonnaget eller antalet passagerare per flygrörelse jämfört med föregående år. Tillväxtbidraget beräknades med hjälp av de belopp som angavs i avgiftssystemet utifrån åstadkommen tillväxt. Resultatet av detta var gradvis avtagande rabatter på flygplatsavgifterna. Tillväxtbidraget gavs under högst fem år.

| (40) | Passagerarvolymrabatterna ändrades däremot bara något och utvidgades jämfört med 2004 års avgiftssystem. Enligt 2006 års avgiftssystem bestod passagerarvolymrabatten, som nu kallades för volymbidrag, i en återbetalning av start- och landningsavgifterna och passageraravgifterna proportionellt till antalet passagerare. Rabattnivåerna hade fastställts enligt följande:

  Tabell 4


  Volymbidrag: rabatter enligt 2006 års avgiftssystem







  Antal passagerare per år | Återbetalningsbelopp
  (%) |
| --- | --- | --- |
| Över 50 000 | 5 |
| Över 100 000 | 10 |
| Över 250 000 | 15 |
| Över 500 000 | 20 |
| Över 1 miljon | 30 |
| Över 2 miljoner | 40 |

(40)

Passagerarvolymrabatterna ändrades däremot bara något och utvidgades jämfört med 2004 års avgiftssystem. Enligt 2006 års avgiftssystem bestod passagerarvolymrabatten, som nu kallades för volymbidrag, i en återbetalning av start- och landningsavgifterna och passageraravgifterna proportionellt till antalet passagerare. Rabattnivåerna hade fastställts enligt följande:

Tabell 4

Volymbidrag: rabatter enligt 2006 års avgiftssystem

Antal passagerare per år

Återbetalningsbelopp

(%)

Över 50 000

5

Över 100 000

10

Över 250 000

15

Över 500 000

20

Över 1 miljon

30

Över 2 miljoner

40

3.3   Indiviuduella avtal mellan FBS och vissa flygbolag

3.3.1   Etablering av easyJet som ankaranvändare på Schönefeld

| (41) | Inom ramen för genomförandet av LCC-strategin på Schönefeld inledde FBS under 2003 förhandlingar med easyJet Airline Company Ltd (nedan kallat easyJet), eftersom företaget letade efter en plats att upprätta en ny bas på i Kontinentaleuropa. I utbyte mot attraktiva flygplatsavgifter och andra ekonomiska incitament erbjöd sig easyJet att placera ut fyra flygplan på denna flygplats under det första verksamhetsåret (2004), följt av sex flygplan under det andra året plus ytterligare ett flygplan för varje år under åren 2006 till 2009. Enligt Tyskland såg FBS detta som en möjlighet att locka till sig ett på marknaden redan etablerat lågprisbolag som ankaranvändare på Schönefeld. |
| --- | --- |

(41)

Inom ramen för genomförandet av LCC-strategin på Schönefeld inledde FBS under 2003 förhandlingar med easyJet Airline Company Ltd (nedan kallat easyJet), eftersom företaget letade efter en plats att upprätta en ny bas på i Kontinentaleuropa. I utbyte mot attraktiva flygplatsavgifter och andra ekonomiska incitament erbjöd sig easyJet att placera ut fyra flygplan på denna flygplats under det första verksamhetsåret (2004), följt av sex flygplan under det andra året plus ytterligare ett flygplan för varje år under åren 2006 till 2009. Enligt Tyskland såg FBS detta som en möjlighet att locka till sig ett på marknaden redan etablerat lågprisbolag som ankaranvändare på Schönefeld.

| (42) | Den 19 december 2003 ingick FBS och easyJet ett avtal (nedan kallat 2003 års easyJet-avtal) som omfattade ovanstående villkor. Med avtalet fastställdes en särskild avgiftsstruktur för easyJet som skilde sig från det aktuella avgiftsystemet. Enligt denna avgiftsstruktur baseras avgifterna enbart på antalet avresande passagerare. Utöver detta infördes ett rabattsystem som var baserat på antalet ytterligare passagerare som reste med easyJet under ett visst år jämfört med året innan. Detta speciella rabattsystem togs senare med i 2006 års avgiftssystem och kallades då för tillväxtbidrag (se skälen 36–39). Dessutom enades FBS och easyJet om ett destinationsbidrag i form av ett engångsbelopp på [...] euro för varje ny daglig tur (frekvens) som easyJet etablerade. Betalningarna utifrån detta system ställdes dock in under 2004. Till följd av systemet främjades sammantaget 19 nya dagliga turer som lanserades av easyJet. |
| --- | --- |

(42)

Den 19 december 2003 ingick FBS och easyJet ett avtal (nedan kallat 2003 års easyJet-avtal) som omfattade ovanstående villkor. Med avtalet fastställdes en särskild avgiftsstruktur för easyJet som skilde sig från det aktuella avgiftsystemet. Enligt denna avgiftsstruktur baseras avgifterna enbart på antalet avresande passagerare. Utöver detta infördes ett rabattsystem som var baserat på antalet ytterligare passagerare som reste med easyJet under ett visst år jämfört med året innan. Detta speciella rabattsystem togs senare med i 2006 års avgiftssystem och kallades då för tillväxtbidrag (se skälen 36–39). Dessutom enades FBS och easyJet om ett destinationsbidrag i form av ett engångsbelopp på [...] euro för varje ny daglig tur (frekvens) som easyJet etablerade. Betalningarna utifrån detta system ställdes dock in under 2004. Till följd av systemet främjades sammantaget 19 nya dagliga turer som lanserades av easyJet.

| (43) | Avtalet mellan FBS och easyJet hade ursprungligen en löptid på 10 år med möjlighet för easyJet att förlänga avtalet med ytterligare 10 år. Den 11 september 2007 ingick FBS och easyJet ett ändringsavtal (nedan kallat 2007 års easyJet-ändringsavtal), genom vilket löptiden och andra villkor i det ursprungliga avtalet ändrades. Med detta ändringsavtal förkortades löptiden för 2003 års easyJet-avtal, i dess ändrade lydelse, så att det bara gällde fram till öppnandet av flygplatsen BER (vid den tiden planerat till 2011). När det gäller flygplatsavgifterna innehöll 2007 års easyJet-ändringsavtal en ”dynamisk” hänvisning till flygplatsens allmänna avgiftssystem (17). Enligt denna hänvisning skulle det avgiftssystem som tillämpades på Schönefeld alltid gälla även för easyJet, även om FBS skulle ändra avgiftssystemet efter att avtalet ingåtts. |
| --- | --- |

(43)

Avtalet mellan FBS och easyJet hade ursprungligen en löptid på 10 år med möjlighet för easyJet att förlänga avtalet med ytterligare 10 år. Den 11 september 2007 ingick FBS och easyJet ett ändringsavtal (nedan kallat 2007 års easyJet-ändringsavtal), genom vilket löptiden och andra villkor i det ursprungliga avtalet ändrades. Med detta ändringsavtal förkortades löptiden för 2003 års easyJet-avtal, i dess ändrade lydelse, så att det bara gällde fram till öppnandet av flygplatsen BER (vid den tiden planerat till 2011). När det gäller flygplatsavgifterna innehöll 2007 års easyJet-ändringsavtal en ”dynamisk” hänvisning till flygplatsens allmänna avgiftssystem (17). Enligt denna hänvisning skulle det avgiftssystem som tillämpades på Schönefeld alltid gälla även för easyJet, även om FBS skulle ändra avgiftssystemet efter att avtalet ingåtts.

| (44) | Mellan 2003 och 2006 ökade easyJets trafik på Schönefeld avsevärt. easyJet kunde till och med öka antalet flygplan på Schönefeld snabbare än vad man enats om i avtalet med FBS. I och med detta blev Schönefeld 2006 den största easyJet-basen utanför Förenade kungariket. |
| --- | --- |

(44)

Mellan 2003 och 2006 ökade easyJets trafik på Schönefeld avsevärt. easyJet kunde till och med öka antalet flygplan på Schönefeld snabbare än vad man enats om i avtalet med FBS. I och med detta blev Schönefeld 2006 den största easyJet-basen utanför Förenade kungariket.

| (45) | Detta faktum framgår av tabell 5, som återger utvecklingen av easyJets trafik på Schönefeld (både i absoluta tal och i procent av det totala antalet passagerare på Schönefeld mellan 2004 och 2010).

  Tabell 5


  Utvecklingen av easyJets trafik på Schönefeld mellan 2004 och 2010













  Utvecklingen av antalet easyJet-passagerare |
| --- | --- |
| | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 |
| easyJet | 1 003 387 | 2 355 251 | 2 811 568 | 2 921 241 | 3 218 851 | 2 887 114 | 2 971 263 |
| Andel easyJet-passagerare sett till samtliga passagerare på Schönefeld | 30 % | 46 % | 46 % | 46 % | 48 % | 42 % | 41 % |

(45)

Detta faktum framgår av tabell 5, som återger utvecklingen av easyJets trafik på Schönefeld (både i absoluta tal och i procent av det totala antalet passagerare på Schönefeld mellan 2004 och 2010).

Tabell 5

Utvecklingen av easyJets trafik på Schönefeld mellan 2004 och 2010

Utvecklingen av antalet easyJet-passagerare

2004

2005

2006

2007

2008

2009

2010

easyJet

1 003 387

2 355 251

2 811 568

2 921 241

3 218 851

2 887 114

2 971 263

Andel easyJet-passagerare sett till samtliga passagerare på Schönefeld

30 %

46 %

46 %

46 %

48 %

42 %

41 %

3.3.2   Etablering av andra flygbolag på Schönefeld

| (46) | Förutom att få easyJet att etablera sig som ankaranvändare på Schönefeld försökte FBS även locka till sig andra lågprisbolag. I samband med detta ingick företaget individuella avtal med följande lågprisbolag: Germanwings GmbH (nedan kallat Germanwings), Ryanair Limited (nedan kallat Ryanair), Volare Airlines SpA (nedan kallat Volare), V-Bird Airlines B.V. (nedan kallat V-Bird), Norwegian Air Shuttle AS (nedan kallat Norwegian Air Shuttle), Icelandair Reykjavik Airport (nedan kallat Icelandair) samt flygbolaget Aer Lingus Limited (nedan kallat Aer Lingus), som i detta beslut betraktas som ett lågprisbolag (18). |
| --- | --- |

(46)

Förutom att få easyJet att etablera sig som ankaranvändare på Schönefeld försökte FBS även locka till sig andra lågprisbolag. I samband med detta ingick företaget individuella avtal med följande lågprisbolag: Germanwings GmbH (nedan kallat Germanwings), Ryanair Limited (nedan kallat Ryanair), Volare Airlines SpA (nedan kallat Volare), V-Bird Airlines B.V. (nedan kallat V-Bird), Norwegian Air Shuttle AS (nedan kallat Norwegian Air Shuttle), Icelandair Reykjavik Airport (nedan kallat Icelandair) samt flygbolaget Aer Lingus Limited (nedan kallat Aer Lingus), som i detta beslut betraktas som ett lågprisbolag (18).

| (47) | Med Ryanair och Germanwings ingicks två följdavtal, ett 2003 och ett 2004. |
| --- | --- |

(47)

Med Ryanair och Germanwings ingicks två följdavtal, ett 2003 och ett 2004.

| (48) | Avtalen med Ryanair, Volare och V-Bird och det första avtalet med Germanwings ingicks före antagandet och ikraftträdandet av 2004 års avgiftssystem (se skäl 33). I avtalen beskrevs de linjer som utgick från Schönefeld samt respektive frekvenser. Avtalen innehöll även ekonomiska incitament i form av utbetalningar till de enskilda flygbolagen, som man hade förhandlat fram för att kunna övertyga dessa bolag om att börja med verksamhet eller expandera sin verksamhet på Schönefeld, utan att behöva vänta tills ett nytt avgiftssystem med incitament antagits. Dessa betalningar var knutna till villkoret att flygbolaget skulle genomföra minst en viss andel av de flyg som planerades inom ramen för den verksamhet som angavs i avtalet (19). I det första avtalet med Ryanair fastställdes en betalning på [...] miljoner euro under ett år (avtalstiden). Avtalen med V-Bird och Volare omfattade betalningar på [...] miljoner euro per avtal fördelade över tre år, där de årliga utbetalningarna avtog gradvis. Det första avtalet med Germanwings innehöll en gradvis avtagande rabatt på flygplatsavgifterna som skulle betalas ut under en period av tre år. Dessutom hade man kommit överens om att FBS skulle överta kostnaderna för marknadsföringsaktiviteter som uppgick till [...] euro per år. |
| --- | --- |

(48)

Avtalen med Ryanair, Volare och V-Bird och det första avtalet med Germanwings ingicks före antagandet och ikraftträdandet av 2004 års avgiftssystem (se skäl 33). I avtalen beskrevs de linjer som utgick från Schönefeld samt respektive frekvenser. Avtalen innehöll även ekonomiska incitament i form av utbetalningar till de enskilda flygbolagen, som man hade förhandlat fram för att kunna övertyga dessa bolag om att börja med verksamhet eller expandera sin verksamhet på Schönefeld, utan att behöva vänta tills ett nytt avgiftssystem med incitament antagits. Dessa betalningar var knutna till villkoret att flygbolaget skulle genomföra minst en viss andel av de flyg som planerades inom ramen för den verksamhet som angavs i avtalet (19). I det första avtalet med Ryanair fastställdes en betalning på [...] miljoner euro under ett år (avtalstiden). Avtalen med V-Bird och Volare omfattade betalningar på [...] miljoner euro per avtal fördelade över tre år, där de årliga utbetalningarna avtog gradvis. Det första avtalet med Germanwings innehöll en gradvis avtagande rabatt på flygplatsavgifterna som skulle betalas ut under en period av tre år. Dessutom hade man kommit överens om att FBS skulle överta kostnaderna för marknadsföringsaktiviteter som uppgick till [...] euro per år.

| (49) | Övriga avtal som ingicks i samband med eller efter ikraftträdandet av 2004 års avgiftssystem baserades i stort sett på samma principer. Även i dessa avtal beskrevs de linjer som utgick från Schönefeld samt respektive frekvenser. På så sätt kunde flygbolagen i fråga ta del av olika ekonomiska incitament. Avtalen innehöll dock en ”dynamisk” hänvisning till flygplatsens allmänna avgiftssystem. Enligt denna skulle det avgiftssystem som tillämpades på Schönefeld alltid gälla för respektive flygbolag även om FBS skulle ändra avgiftssystemet efter att avtalet hade ingått (20). Avtalen innehöll klausuler enligt vilka beviljandet av vissa incitament som fastställdes i avgiftssystemet var knutet till villkoret att flygbolaget skulle genomföra minst en viss andel av de flyg som planerades inom ramen för den verksamhet som angavs i avtalet. Vidare innehöll några av dessa avtal bestämmelser om att FBS skulle bidra till kostnaderna för flygbolagets marknadsföring. I avtalet med Norwegian Air Shuttle angavs till exempel att FBS skulle bidra med [...] euro för att täcka de påvisbara kostnaderna för flygbolagets marknadsföring. Även Aer Lingus och Icelandair erbjöds engångsbetalningar på [...] respektive [...] euro som skulle täcka en del av bolagens marknadsföringskostnader. |
| --- | --- |

(49)

Övriga avtal som ingicks i samband med eller efter ikraftträdandet av 2004 års avgiftssystem baserades i stort sett på samma principer. Även i dessa avtal beskrevs de linjer som utgick från Schönefeld samt respektive frekvenser. På så sätt kunde flygbolagen i fråga ta del av olika ekonomiska incitament. Avtalen innehöll dock en ”dynamisk” hänvisning till flygplatsens allmänna avgiftssystem. Enligt denna skulle det avgiftssystem som tillämpades på Schönefeld alltid gälla för respektive flygbolag även om FBS skulle ändra avgiftssystemet efter att avtalet hade ingått (20). Avtalen innehöll klausuler enligt vilka beviljandet av vissa incitament som fastställdes i avgiftssystemet var knutet till villkoret att flygbolaget skulle genomföra minst en viss andel av de flyg som planerades inom ramen för den verksamhet som angavs i avtalet. Vidare innehöll några av dessa avtal bestämmelser om att FBS skulle bidra till kostnaderna för flygbolagets marknadsföring. I avtalet med Norwegian Air Shuttle angavs till exempel att FBS skulle bidra med [...] euro för att täcka de påvisbara kostnaderna för flygbolagets marknadsföring. Även Aer Lingus och Icelandair erbjöds engångsbetalningar på [...] respektive [...] euro som skulle täcka en del av bolagens marknadsföringskostnader.

| (50) | I tabellen nedan ges en översikt över de olika avtalens löptid.

  Tabell 6


  Löptid för avtalen mellan FBS och olika lågprisbolag








  Flygbolag/avtal | Datum för avtalet | Planerad löptid (21) |
| --- | --- | --- | --- |
| Ryanair (första avtalet) | 31 mars 2003 | 1 maj 2003–30 april 2004 |
| Ryanair (andra avtalet) | 28 april 2004 | 1 maj 2003–30 april 2008 |
| Germanwings (första avtalet) | 14 oktober 2003 (22) | 26 oktober 2003–31 oktober 2006 |
| Germanwings (andra avtalet) | 23 december 2004 | 1 maj 2004–30 april 2008 |
| Volare | 22 oktober 2003 (23) | 26 oktober 2003–31 mars 2007 (24) |
| V-Bird | 3 november 2003 (25) | 3 november 2003–3 november 2007 (26) |
| Icelandair | 6 juni 2004 | 6 juni 2004–31 mars 2009 |
| Norwegian Air Shuttle | 17 maj 2004 | 29 mars 2004–31 mars 2009 |
| Aer Lingus | 13 maj 2004 | 30 mars 2004–31 mars 2009 |

(50)

I tabellen nedan ges en översikt över de olika avtalens löptid.

Tabell 6

Löptid för avtalen mellan FBS och olika lågprisbolag

Flygbolag/avtal

Datum för avtalet

Planerad löptid (21)

Ryanair (första avtalet)

31 mars 2003

1 maj 2003–30 april 2004

Ryanair (andra avtalet)

28 april 2004

1 maj 2003–30 april 2008

Germanwings (första avtalet)

14 oktober 2003 (22)

26 oktober 2003–31 oktober 2006

Germanwings (andra avtalet)

23 december 2004

1 maj 2004–30 april 2008

Volare

22 oktober 2003 (23)

26 oktober 2003–31 mars 2007 (24)

V-Bird

3 november 2003 (25)

3 november 2003–3 november 2007 (26)

Icelandair

6 juni 2004

6 juni 2004–31 mars 2009

Norwegian Air Shuttle

17 maj 2004

29 mars 2004–31 mars 2009

Aer Lingus

13 maj 2004

30 mars 2004–31 mars 2009

| (51) | I tabell 7 anges trafikutvecklingen för de berörda flygbolagen på Schönefeld mellan 2003 och 2010.

  Tabell 7


  Utvecklingen av antalet passagerare för de lågprisbolag som var föremål för undersökningen under perioden 2003 till 2010.














  Utvecklingen av antalet passagerare för de flygbolag med vilka enskilda avtal slutits under perioden 2003 till 2010 |
| --- | --- |
| | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 |
| Germanwings | 71 925 | 341 980 | 826 842 | 1 249 903 | 1 393 362 | 1 284 424 | 1 255 248 | 1 197 054 |
| Ryanair | 190 635 | 239 025 | 227 168 | 358 340 | 444 956 | 756 731 | 1 193 959 | 1 386 332 |
| Norwegian Airshuttle | — | 35 381 | 59 035 | 102 682 | 169 376 | 191 742 | 204 508 | 221 237 |
| Aer Lingus | — | 31 992 | 96 991 | 119 750 | 133 014 | 142 728 | 133 670 | 123 269 |
| Icelandair | — | 7 000 | 12 937 | 15 395 | 20 027 | 21 582 | 9 655 | 8 609 |
| Volare | 19 240 | 138 828 | — | — | — | — | — | — |
| V-Bird | 10 978 | 95 925 | — | — | — | — | — | — |
| Dessa flygbolags totala andel av trafiken på Schönefeld. | 17 % | 26 % | 24 % | 30 % | 34 % | 36 % | 41 % | 40 % |

(51)

I tabell 7 anges trafikutvecklingen för de berörda flygbolagen på Schönefeld mellan 2003 och 2010.

Tabell 7

Utvecklingen av antalet passagerare för de lågprisbolag som var föremål för undersökningen under perioden 2003 till 2010.

Utvecklingen av antalet passagerare för de flygbolag med vilka enskilda avtal slutits under perioden 2003 till 2010

2003

2004

2005

2006

2007

2008

2009

2010

Germanwings

71 925

341 980

826 842

1 249 903

1 393 362

1 284 424

1 255 248

1 197 054

Ryanair

190 635

239 025

227 168

358 340

444 956

756 731

1 193 959

1 386 332

Norwegian Airshuttle

—

35 381

59 035

102 682

169 376

191 742

204 508

221 237

Aer Lingus

—

31 992

96 991

119 750

133 014

142 728

133 670

123 269

Icelandair

—

7 000

12 937

15 395

20 027

21 582

9 655

8 609

Volare

19 240

138 828

—

—

—

—

—

—

V-Bird

10 978

95 925

—

—

—

—

—

—

Dessa flygbolags totala andel av trafiken på Schönefeld.

17 %

26 %

24 %

30 %

34 %

36 %

41 %

40 %

| (52) | Totalt sett ledde genomförandet av LCC-strategin till en mycket drastisk ökning av trafiken på Schönefeld. Som framgår av tabell 1 nästan fördubblades antalet passagerare mellan 2003 och 2004 (en ökning från 1,7 miljoner till 3,3 miljoner). Antalet passagerare fortsatte sedan att stiga och uppgick 2005 till 5 miljoner och 2006 till 6 miljoner. Mellan 2003 och 2009 fyrdubblades antalet passagerare på Schönefeld. |
| --- | --- |

(52)

Totalt sett ledde genomförandet av LCC-strategin till en mycket drastisk ökning av trafiken på Schönefeld. Som framgår av tabell 1 nästan fördubblades antalet passagerare mellan 2003 och 2004 (en ökning från 1,7 miljoner till 3,3 miljoner). Antalet passagerare fortsatte sedan att stiga och uppgick 2005 till 5 miljoner och 2006 till 6 miljoner. Mellan 2003 och 2009 fyrdubblades antalet passagerare på Schönefeld.

3.4   Terminal B och uthyrning av utrymme i denna terminal till easyJet

| (53) | På Schönefeld är terminalerna B och A strukturellt förbundna med varandra och bildar tillsammans den norra terminalen. Sett till kapaciteten är terminal B en av de minsta terminalerna på Schönefeld. De flesta passagerare och flygbolag använder sig av terminal A som är betydligt större. I terminal B sker endast incheckningen av passagerare och bagage och säkerhetskontrollen av passagerare. Alla övriga steg i passagerarhanteringen sker i angränsande terminal A. Till dessa steg hör väntan på avgång, förberedelser inför påstigning på flygplanet samt själva påstigningen. Dessutom anländer alla passagerare och deras bagage till terminal A. |
| --- | --- |

(53)

På Schönefeld är terminalerna B och A strukturellt förbundna med varandra och bildar tillsammans den norra terminalen. Sett till kapaciteten är terminal B en av de minsta terminalerna på Schönefeld. De flesta passagerare och flygbolag använder sig av terminal A som är betydligt större. I terminal B sker endast incheckningen av passagerare och bagage och säkerhetskontrollen av passagerare. Alla övriga steg i passagerarhanteringen sker i angränsande terminal A. Till dessa steg hör väntan på avgång, förberedelser inför påstigning på flygplanet samt själva påstigningen. Dessutom anländer alla passagerare och deras bagage till terminal A.

| (54) | För att förbereda sig på den stora trafikökning som var att vänta på Schönefeld till följd av 2003 års avtal med easyJet, ingick FBS ytterligare ett avtal med detta flygbolag i mars 2004. Genom detta ytterligare avtal (nedan kallat 2004 års easyJet-hyresavtal) beviljade FBS easyJet ensamrätt till att använda incheckningsdisken samt besättningsutrymmen i terminal B på Schönefeld. Den överenskomna hyran skulle betalas separat och inte tillsammans med flygplatsavgifterna. Dessutom fick easyJet genom avtalet rätt till så kallad branding, dvs. att utforma vissa ytor i stil med flygbolagets varumärke. |
| --- | --- |

(54)

För att förbereda sig på den stora trafikökning som var att vänta på Schönefeld till följd av 2003 års avtal med easyJet, ingick FBS ytterligare ett avtal med detta flygbolag i mars 2004. Genom detta ytterligare avtal (nedan kallat 2004 års easyJet-hyresavtal) beviljade FBS easyJet ensamrätt till att använda incheckningsdisken samt besättningsutrymmen i terminal B på Schönefeld. Den överenskomna hyran skulle betalas separat och inte tillsammans med flygplatsavgifterna. Dessutom fick easyJet genom avtalet rätt till så kallad branding, dvs. att utforma vissa ytor i stil med flygbolagets varumärke.

| (55) | Under perioden 2004–2007 hyrde easyJet en yta på cirka [...] m2 i form av kontor och incheckningsdiskar, vilket motsvarar [...] % av den totala ytan i terminal B. I februari 2008 flyttade easyJet till separata kontorsutrymmen, vilket innebar att den yta som användes som kontorsutrymme i terminal B minskade till [...] m2. |
| --- | --- |

(55)

Under perioden 2004–2007 hyrde easyJet en yta på cirka [...] m2 i form av kontor och incheckningsdiskar, vilket motsvarar [...] % av den totala ytan i terminal B. I februari 2008 flyttade easyJet till separata kontorsutrymmen, vilket innebar att den yta som användes som kontorsutrymme i terminal B minskade till [...] m2.

| (56) | De fria ytorna i terminal B, inklusive hallar och gångar samt de caféer som finns där, kan även användas av passagerare från andra flygbolag, eftersom det inte finns någon fysisk avgränsning mellan terminal A och terminal B. |
| --- | --- |

(56)

De fria ytorna i terminal B, inklusive hallar och gångar samt de caféer som finns där, kan även användas av passagerare från andra flygbolag, eftersom det inte finns någon fysisk avgränsning mellan terminal A och terminal B.

| (57) | Passagerarhanteringen i terminal B skiljer sig åt från hanteringen i andra terminaler genom en teknisk aspekt hos bagagehanteringssystemets säkerhetsutrustning. Det system som används i terminal B har en integrerad röntgenapparat för bagagekontroll. I terminal A sker röntgenkontrollen direkt när passagerarna kommer in i incheckningsområdet. Enligt Tyskland motsvarar anläggningen i terminal B anläggningen i terminal A sett till bagagehanteringssystemens tekniska effektivitet. |
| --- | --- |

(57)

Passagerarhanteringen i terminal B skiljer sig åt från hanteringen i andra terminaler genom en teknisk aspekt hos bagagehanteringssystemets säkerhetsutrustning. Det system som används i terminal B har en integrerad röntgenapparat för bagagekontroll. I terminal A sker röntgenkontrollen direkt när passagerarna kommer in i incheckningsområdet. Enligt Tyskland motsvarar anläggningen i terminal B anläggningen i terminal A sett till bagagehanteringssystemens tekniska effektivitet.

3.5   Åtgärder som är föremål för det formella granskningsförfarandet

| (58) | Följande åtgärder är föremål för det formella granskningsförfarandet:






  — | Avtalet om kontroll och vinstöverflyttning (nedan kallad åtgärd 1), vars potentiella förmånstagare enligt beslutet att inleda förfarandet har fastställts vara FBS. |
| --- | --- | --- |

(58)

Följande åtgärder är föremål för det formella granskningsförfarandet:

—

Avtalet om kontroll och vinstöverflyttning (nedan kallad åtgärd 1), vars potentiella förmånstagare enligt beslutet att inleda förfarandet har fastställts vara FBS.

| — | De avgiftssystem som anges i 2003 års easyJet-avtal (nedan kallad åtgärd 2), vars potentiella förmånstagare har fastställts vara easyJet. |
| --- | --- |

—

De avgiftssystem som anges i 2003 års easyJet-avtal (nedan kallad åtgärd 2), vars potentiella förmånstagare har fastställts vara easyJet.

| — | De villkor, inklusive rabatter på flygplatsavgifterna och olika ekonomiska incitament som erbjöds flera andra lågprisbolag enligt de avtal som avses i tabell 6 (nedan gemensamt kallade åtgärd 3), vars potentiella förmånstagare har fastställts vara Ryanair, Volare, Germanwings, V-Bird, Norwegian Air Shuttle, Aer Lingus och Icelandair. |
| --- | --- |

—

De villkor, inklusive rabatter på flygplatsavgifterna och olika ekonomiska incitament som erbjöds flera andra lågprisbolag enligt de avtal som avses i tabell 6 (nedan gemensamt kallade åtgärd 3), vars potentiella förmånstagare har fastställts vara Ryanair, Volare, Germanwings, V-Bird, Norwegian Air Shuttle, Aer Lingus och Icelandair.

| — | 2004 års easyJet-hyresavtal (nedan kallat åtgärd 4), vars potentiella förmånstagare har fastställts vara easyJet. |
| --- | --- |

—

2004 års easyJet-hyresavtal (nedan kallat åtgärd 4), vars potentiella förmånstagare har fastställts vara easyJet.

4.   SKÄL TILL ATT FÖRFARANDET INLEDDES

4.1   Åtgärd 1: Avtalet om kontroll och vinstöverflyttning

| (59) | I beslutet att inleda förfarandet konstaterade kommissionen att Schönefeld under en viss period gått med förlust och fortfarande i dag genererar förluster. Dessutom konstaterade man att ett av de främsta instrumenten som användes för att trygga FBS fortlevnad var att låta vinster från BFG kompensera för dessa förluster. Kommissionen drog den preliminära slutsatsen att denna korssubventionering som härrör från avtalet om kontroll och vinstöverflyttning lett till en ekonomisk fördel för FBS som företaget möjligtvis inte hade erhållit under normala marknadsförhållanden. Kommissionen ansåg att denna ekonomiska fördel är en särskild fördel eftersom den endast gynnar ett visst företag. Dessutom ansågs den snedvrida konkurrensen och påverka handeln mellan medlemsstaterna. |
| --- | --- |

(59)

I beslutet att inleda förfarandet konstaterade kommissionen att Schönefeld under en viss period gått med förlust och fortfarande i dag genererar förluster. Dessutom konstaterade man att ett av de främsta instrumenten som användes för att trygga FBS fortlevnad var att låta vinster från BFG kompensera för dessa förluster. Kommissionen drog den preliminära slutsatsen att denna korssubventionering som härrör från avtalet om kontroll och vinstöverflyttning lett till en ekonomisk fördel för FBS som företaget möjligtvis inte hade erhållit under normala marknadsförhållanden. Kommissionen ansåg att denna ekonomiska fördel är en särskild fördel eftersom den endast gynnar ett visst företag. Dessutom ansågs den snedvrida konkurrensen och påverka handeln mellan medlemsstaterna.

| (60) | Vidare drog kommissionen tillfälligt slutsatsen att denna ekonomiska fördel finansieras med statliga medel och därför kan tillskrivas staten. När det gäller statlig finansiering underströk kommissionen att FBS är ett offentligt företag som ägs av den tyska förbundsregeringen och två förbundsländer. Dessutom representerar åtta av förvaltningsrådets tolv medlemmar tyska offentliga organ. Kommissionen ansåg därför att FBS medel skulle betraktas som statliga medel. När det gäller frågan om åtgärd 1 bör tillskrivas staten betonade kommissionen särskilt den typ av verksamhet som FBS utövar och hävdade att flygplatser har stor betydelse inom olika politiska områden och att de offentliga organen i allmänhet ”inte är frånvarande” när flygplatsoperatörer fattar beslut om den långsiktiga utvecklingen av motsvarande infrastruktur. |
| --- | --- |

(60)

Vidare drog kommissionen tillfälligt slutsatsen att denna ekonomiska fördel finansieras med statliga medel och därför kan tillskrivas staten. När det gäller statlig finansiering underströk kommissionen att FBS är ett offentligt företag som ägs av den tyska förbundsregeringen och två förbundsländer. Dessutom representerar åtta av förvaltningsrådets tolv medlemmar tyska offentliga organ. Kommissionen ansåg därför att FBS medel skulle betraktas som statliga medel. När det gäller frågan om åtgärd 1 bör tillskrivas staten betonade kommissionen särskilt den typ av verksamhet som FBS utövar och hävdade att flygplatser har stor betydelse inom olika politiska områden och att de offentliga organen i allmänhet ”inte är frånvarande” när flygplatsoperatörer fattar beslut om den långsiktiga utvecklingen av motsvarande infrastruktur.

| (61) | Kommissionen ansåg därför att åtgärden i fråga skulle kunna utgöra statligt stöd. Man betvivlade att detta potentiella stöd är förenligt med den inre marknaden, särskilt på grundval av det undantag som anges i artikel 107.3 c i EUF-fördraget. I detta hänseende noterade kommissionen att åtgärden i fråga utgjorde driftstöd om den kunde klassificeras som statligt stöd, att den inte verkade vara nödvändig och proportionerlig för att uppnå ett mål av allmänt intresse och att den inte är förenlig med en omstruktureringsprocess. Kommissionen ifrågasatte också huruvida åtgärden är förenlig med bestämmelserna i artikel 106.2 i EUF-fördraget och konstaterade att de tyska myndigheterna inte hade visat att FBS hade anförtrotts att tillhandahålla tjänster av allmänt ekonomiskt intresse. Kommissionen hänvisade också till punkterna 34 och 35 i riktlinjerna för finansiering av flygplatser och för statliga igångsättningsstöd för flygbolag med verksamhet på regionala flygplatser (nedan kallade luftfartsriktlinjerna) (27), enligt vilka driften av en flygplats endast i undantagsfall kan betecknas som en tjänst av allmänt ekonomiskt intresse. |
| --- | --- |

(61)

Kommissionen ansåg därför att åtgärden i fråga skulle kunna utgöra statligt stöd. Man betvivlade att detta potentiella stöd är förenligt med den inre marknaden, särskilt på grundval av det undantag som anges i artikel 107.3 c i EUF-fördraget. I detta hänseende noterade kommissionen att åtgärden i fråga utgjorde driftstöd om den kunde klassificeras som statligt stöd, att den inte verkade vara nödvändig och proportionerlig för att uppnå ett mål av allmänt intresse och att den inte är förenlig med en omstruktureringsprocess. Kommissionen ifrågasatte också huruvida åtgärden är förenlig med bestämmelserna i artikel 106.2 i EUF-fördraget och konstaterade att de tyska myndigheterna inte hade visat att FBS hade anförtrotts att tillhandahålla tjänster av allmänt ekonomiskt intresse. Kommissionen hänvisade också till punkterna 34 och 35 i riktlinjerna för finansiering av flygplatser och för statliga igångsättningsstöd för flygbolag med verksamhet på regionala flygplatser (nedan kallade luftfartsriktlinjerna) (27), enligt vilka driften av en flygplats endast i undantagsfall kan betecknas som en tjänst av allmänt ekonomiskt intresse.

4.2   Åtgärd 2: 2003 års easyJet-avtal

| (62) | I beslutet att inleda förfarandet uppgav kommissionen att de flygplatsavgifter som betalats av easyJet var betydligt lägre än de avgifter som anges i det aktuella avgiftssystemet. Kommissionen påpekade också att de andra rabatter som beviljats lågprisbolagen på Schönefeld visserligen baserades på respektive aktuellt avgiftssystem, men att 2003 års easyJet-avtal inte innehöll denna ”dynamiska” hänvisning till avgiftssystemet. Därför ansåg kommissionen preliminärt att 2003 års easyJet-avtal innebar en särskild fördel för easyJet som av allt att döma snedvrider konkurrensen och påverkar handeln mellan medlemsstaterna. |
| --- | --- |

(62)

I beslutet att inleda förfarandet uppgav kommissionen att de flygplatsavgifter som betalats av easyJet var betydligt lägre än de avgifter som anges i det aktuella avgiftssystemet. Kommissionen påpekade också att de andra rabatter som beviljats lågprisbolagen på Schönefeld visserligen baserades på respektive aktuellt avgiftssystem, men att 2003 års easyJet-avtal inte innehöll denna ”dynamiska” hänvisning till avgiftssystemet. Därför ansåg kommissionen preliminärt att 2003 års easyJet-avtal innebar en särskild fördel för easyJet som av allt att döma snedvrider konkurrensen och påverkar handeln mellan medlemsstaterna.

| (63) | Kommissionen drog även den preliminära slutsatsen att åtgärden finansieras med statliga medel och kan tillskrivas staten, bland annat på grundval av ovanstående argumentation beträffande åtgärd 1, som även kan tillämpas på åtgärd 2. Dessutom hävdade kommissionen att man för att ingå avtal, såsom de avtal som ingåtts med easyJet och andra lågprisbolag, troligen skulle ha tvingats inhämta ett godkännande från förvaltningsrådet, vars medlemmar till största delen består av företrädare för offentliga organ. Kommissionen konstaterade också att det avgiftssystem som FBS publicerat skulle ha behövt godkännas av ministeriet för stadsplanering, bostäder och transport i förbundslandet Brandenburg. Dessa aspekter ansågs vara ytterligare bevis på att även åtgärd 2 (och åtgärd 3) kan tillskrivas staten. Kommissionen påpekade också att ministerpresidenten för förbundslandet Brandenburg var medlem i FBS förvaltningsråd och att ministeriet för stadsplanering, bostäder och transport lydde under honom. |
| --- | --- |

(63)

Kommissionen drog även den preliminära slutsatsen att åtgärden finansieras med statliga medel och kan tillskrivas staten, bland annat på grundval av ovanstående argumentation beträffande åtgärd 1, som även kan tillämpas på åtgärd 2. Dessutom hävdade kommissionen att man för att ingå avtal, såsom de avtal som ingåtts med easyJet och andra lågprisbolag, troligen skulle ha tvingats inhämta ett godkännande från förvaltningsrådet, vars medlemmar till största delen består av företrädare för offentliga organ. Kommissionen konstaterade också att det avgiftssystem som FBS publicerat skulle ha behövt godkännas av ministeriet för stadsplanering, bostäder och transport i förbundslandet Brandenburg. Dessa aspekter ansågs vara ytterligare bevis på att även åtgärd 2 (och åtgärd 3) kan tillskrivas staten. Kommissionen påpekade också att ministerpresidenten för förbundslandet Brandenburg var medlem i FBS förvaltningsråd och att ministeriet för stadsplanering, bostäder och transport lydde under honom.

| (64) | Vidare uttryckte kommissionen tvivel om huruvida åtgärden, om den kunde klassas som statligt stöd, var förenlig med den inre marknaden, särskilt med tanke på bestämmelserna i luftfartsriktlinjerna. |
| --- | --- |

(64)

Vidare uttryckte kommissionen tvivel om huruvida åtgärden, om den kunde klassas som statligt stöd, var förenlig med den inre marknaden, särskilt med tanke på bestämmelserna i luftfartsriktlinjerna.

4.3   Åtgärd 3: Avtal med diverse andra lågprisbolag

| (65) | I beslutet att inleda förfarandet förklarade kommissionen att det rabattsystem som inrättats på Schönefeld för att öka trafiken endast gynnade vissa flygbolag, och man lyfte fram bristen på öppenhet hos detta rabattsystem. Kommissionen påpekade att vissa av de undersökta avgiftssystemen avtalats vid en tidpunkt då det aktuella avgiftssystemet inte innehöll några bestämmelser om rabatter och att 2004 års avgiftssystem endast utformats för att skapa en retroaktiv rättslig grund för dessa bestämmelser. Enligt kommissionen kunde de bestämmelser om rabatter som föreskrivs i 2004 års avgiftssystem inte lagligen träda i kraft eftersom 2004 års avgiftssystem godkänts av den behöriga myndigheten endast på villkor att Europeiska kommissionen skulle meddelas om dessa rabattsystem och en sådan anmälan aldrig ägt rum (28). Mot bakgrund av detta drog kommissionen den preliminära slutsatsen att bestämmelserna i fråga innebar en särskild fördel för de berörda flygbolagen. Dessutom ansåg kommissionen att denna ekonomiska fördel av allt att döma snedvrider konkurrensen och påverkar handeln mellan medlemsstaterna. |
| --- | --- |

(65)

I beslutet att inleda förfarandet förklarade kommissionen att det rabattsystem som inrättats på Schönefeld för att öka trafiken endast gynnade vissa flygbolag, och man lyfte fram bristen på öppenhet hos detta rabattsystem. Kommissionen påpekade att vissa av de undersökta avgiftssystemen avtalats vid en tidpunkt då det aktuella avgiftssystemet inte innehöll några bestämmelser om rabatter och att 2004 års avgiftssystem endast utformats för att skapa en retroaktiv rättslig grund för dessa bestämmelser. Enligt kommissionen kunde de bestämmelser om rabatter som föreskrivs i 2004 års avgiftssystem inte lagligen träda i kraft eftersom 2004 års avgiftssystem godkänts av den behöriga myndigheten endast på villkor att Europeiska kommissionen skulle meddelas om dessa rabattsystem och en sådan anmälan aldrig ägt rum (28). Mot bakgrund av detta drog kommissionen den preliminära slutsatsen att bestämmelserna i fråga innebar en särskild fördel för de berörda flygbolagen. Dessutom ansåg kommissionen att denna ekonomiska fördel av allt att döma snedvrider konkurrensen och påverkar handeln mellan medlemsstaterna.

| (66) | När det gäller användningen av statliga medel i åtgärd 3 och frågan om denna åtgärd bör tillskrivas staten, angav kommissionen samma argument som för 2003 års easyJet-avtal. |
| --- | --- |

(66)

När det gäller användningen av statliga medel i åtgärd 3 och frågan om denna åtgärd bör tillskrivas staten, angav kommissionen samma argument som för 2003 års easyJet-avtal.

| (67) | Slutligen uttryckte kommissionen tvivel om huruvida bestämmelserna i fråga, om de kunde klassas som statligt stöd, var förenliga med den inre marknaden, särskilt med tanke på bestämmelserna i luftfartsriktlinjerna. |
| --- | --- |

(67)

Slutligen uttryckte kommissionen tvivel om huruvida bestämmelserna i fråga, om de kunde klassas som statligt stöd, var förenliga med den inre marknaden, särskilt med tanke på bestämmelserna i luftfartsriktlinjerna.

4.4   Åtgärd 4: 2004 års easyJet-hyresavtal

| (68) | När det gäller överenskommelsen mellan FBS och easyJet om användningen av terminal B på Schönefelds flygplats hänvisade kommissionen i beslutet att inleda förfarandet till domen från tingsrätten i Potsdam (29). Tingsrätten hade funnit att easyJet hade beviljats ensamrätt till nyttjande av en komplett flygterminal (terminal B) och att alla andra flygbolag som tidigare hade använt den här terminalen varit tvungna att flytta. Denna terminal skulle också ha flera fördelar som de andra terminalerna på Berlin-Schönefelds flygplats saknar. Terminalen har till exempel ett bagagehanteringssystem i flera nivåer som möjliggör betydligt snabbare hantering än systemen i de andra terminalerna som endast består av en nivå. |
| --- | --- |

(68)

När det gäller överenskommelsen mellan FBS och easyJet om användningen av terminal B på Schönefelds flygplats hänvisade kommissionen i beslutet att inleda förfarandet till domen från tingsrätten i Potsdam (29). Tingsrätten hade funnit att easyJet hade beviljats ensamrätt till nyttjande av en komplett flygterminal (terminal B) och att alla andra flygbolag som tidigare hade använt den här terminalen varit tvungna att flytta. Denna terminal skulle också ha flera fördelar som de andra terminalerna på Berlin-Schönefelds flygplats saknar. Terminalen har till exempel ett bagagehanteringssystem i flera nivåer som möjliggör betydligt snabbare hantering än systemen i de andra terminalerna som endast består av en nivå.

| (69) | Enligt kommissionen hade tingsrätten funnit att det inte fanns något skäl att bevilja easyJet exklusiv rätt att använda terminal B. Andra flygbolag som också trafikerade Berlin-Schönefelds flygplats hade hanterat lika många passagerare på Schönefeld och erbjudit lika många linjer som easyJet. Därutöver ansåg kommissionen att den hyra på [...] euro per månad som FBS tog ut av easyJet var lägre än marknadshyran. |
| --- | --- |

(69)

Enligt kommissionen hade tingsrätten funnit att det inte fanns något skäl att bevilja easyJet exklusiv rätt att använda terminal B. Andra flygbolag som också trafikerade Berlin-Schönefelds flygplats hade hanterat lika många passagerare på Schönefeld och erbjudit lika många linjer som easyJet. Därutöver ansåg kommissionen att den hyra på [...] euro per månad som FBS tog ut av easyJet var lägre än marknadshyran.

| (70) | Därför intog kommissionen den preliminära ståndpunkten att 2004 års easyJet-hyresavtal innebar en särskild fördel för easyJet. Dessutom ansåg kommissionen att denna ekonomiska fördel av allt att döma snedvrider konkurrensen och påverkar handeln mellan medlemsstaterna. |
| --- | --- |

(70)

Därför intog kommissionen den preliminära ståndpunkten att 2004 års easyJet-hyresavtal innebar en särskild fördel för easyJet. Dessutom ansåg kommissionen att denna ekonomiska fördel av allt att döma snedvrider konkurrensen och påverkar handeln mellan medlemsstaterna.

| (71) | När det gäller användningen av statliga medel i åtgärd 4 och frågan om denna åtgärd bör tillskrivas staten, angav kommissionen samma argument som för 2003 års easyJet-avtal. |
| --- | --- |

(71)

När det gäller användningen av statliga medel i åtgärd 4 och frågan om denna åtgärd bör tillskrivas staten, angav kommissionen samma argument som för 2003 års easyJet-avtal.

| (72) | Slutligen uttryckte kommissionen tvivel om huruvida åtgärden, om den kunde klassas som statligt stöd, var förenlig med den inre marknaden, särskilt med tanke på bestämmelserna i luftfartsriktlinjerna. |
| --- | --- |

(72)

Slutligen uttryckte kommissionen tvivel om huruvida åtgärden, om den kunde klassas som statligt stöd, var förenlig med den inre marknaden, särskilt med tanke på bestämmelserna i luftfartsriktlinjerna.

5.   SYNPUNKTER FRÅN BERÖRDA PARTER

5.1   Air France

| (73) | Enligt Air France kunde det i fråga om de reducerade avgifter som FBS tog ut på Schönefeld inte röra sig om en allmän åtgärd, eftersom det tillkännagivande till allmänheten som i så fall hade krävts aldrig hade gjorts. Dessutom påpekade man att löptiden för 2003 års easyJet-avtal (20 år) står i strid med kommissionens beslutspraxis. Air France ansåg vidare att det inte fanns några objektiva skäl för ett långsiktigt ekonomiskt stöd och att det inte gick att påvisa någon stimulanseffekt. |
| --- | --- |

(73)

Enligt Air France kunde det i fråga om de reducerade avgifter som FBS tog ut på Schönefeld inte röra sig om en allmän åtgärd, eftersom det tillkännagivande till allmänheten som i så fall hade krävts aldrig hade gjorts. Dessutom påpekade man att löptiden för 2003 års easyJet-avtal (20 år) står i strid med kommissionens beslutspraxis. Air France ansåg vidare att det inte fanns några objektiva skäl för ett långsiktigt ekonomiskt stöd och att det inte gick att påvisa någon stimulanseffekt.

| (74) | När det gäller easyJets användning av terminal B ansåg Air France att denna terminal var den enda som ett flygbolag erhållit ensamrätten till. Air France påpekade vidare att 2004 års easyJet-hyresavtal inte hade varit föremål för ett anbudsförfarande och att easyJet är det enda flygbolag som kan erbjuda en bekväm och pålitlig bagageutlämning på Schönefeld. |
| --- | --- |

(74)

När det gäller easyJets användning av terminal B ansåg Air France att denna terminal var den enda som ett flygbolag erhållit ensamrätten till. Air France påpekade vidare att 2004 års easyJet-hyresavtal inte hade varit föremål för ett anbudsförfarande och att easyJet är det enda flygbolag som kan erbjuda en bekväm och pålitlig bagageutlämning på Schönefeld.

5.2   Lufthansa

| (75) | Deutsche Lufthansa AG (nedan kallat Lufthansa) påpekade i sitt yttrande att utvecklingen för verksamheten på de tre flygplatserna i Berlin (Tegel, Schönefeld och Tempelhof) var mycket positiv och att avkastningen på försäljningen under de senaste tre åren låg på cirka [...] %. Enligt Lufthansa subventionerades Schönefeld genom de flygbolag som var verksamma på Tegel. |
| --- | --- |

(75)

Deutsche Lufthansa AG (nedan kallat Lufthansa) påpekade i sitt yttrande att utvecklingen för verksamheten på de tre flygplatserna i Berlin (Tegel, Schönefeld och Tempelhof) var mycket positiv och att avkastningen på försäljningen under de senaste tre åren låg på cirka [...] %. Enligt Lufthansa subventionerades Schönefeld genom de flygbolag som var verksamma på Tegel.

5.3   Germania

| (76) | Germania Fluggesellschaft mbH (nedan kallat Germania) intog ståndpunkten att de fördelar som erbjöds på Schönefeld till följd av avtalet om kontroll och vinstöverflyttning mellan FBS och BFG finansierades av passagerarna på flygplatsen Tegel. Enligt Germania uppstår en korssubventionering genom sättet att beräkna avgifterna och förbindelserna mellan dem som driver flygplatserna Schönefeld och Tegel, som enligt Germania bör betraktas som samverkan. FBS hade inte agerat som en marknadsekonomisk investerare när det gällde att kvitta förluster, ansåg man. Germania anser det osannolikt att verksamheten på Schönefeld skulle kunna täcka FBS kostnader för Schönefeld. |
| --- | --- |

(76)

Germania Fluggesellschaft mbH (nedan kallat Germania) intog ståndpunkten att de fördelar som erbjöds på Schönefeld till följd av avtalet om kontroll och vinstöverflyttning mellan FBS och BFG finansierades av passagerarna på flygplatsen Tegel. Enligt Germania uppstår en korssubventionering genom sättet att beräkna avgifterna och förbindelserna mellan dem som driver flygplatserna Schönefeld och Tegel, som enligt Germania bör betraktas som samverkan. FBS hade inte agerat som en marknadsekonomisk investerare när det gällde att kvitta förluster, ansåg man. Germania anser det osannolikt att verksamheten på Schönefeld skulle kunna täcka FBS kostnader för Schönefeld.

| (77) | Germania hävdade att flygbolagen på Schönefeld erhöll driftstöd till följd av de individuella avtalen om flygplatsavgifter. Dessutom hade 2004 års avgiftssystem varken godkänts eller offentliggjorts. |
| --- | --- |

(77)

Germania hävdade att flygbolagen på Schönefeld erhöll driftstöd till följd av de individuella avtalen om flygplatsavgifter. Dessutom hade 2004 års avgiftssystem varken godkänts eller offentliggjorts.

| (78) | Enligt Germania motsvarade den hyra som easyJet skulle betala för användningen av terminal B inte marknadspriset. Detta är enligt Germania att likställa med en positiv särbehandling och statligt stöd. Genom ensamrätten till nyttjande av hela terminalen hade easyJet dessutom kunnat erbjuda en mer effektiv service, samtidigt som andra flygbolag inte hade haft denna möjlighet. |
| --- | --- |

(78)

Enligt Germania motsvarade den hyra som easyJet skulle betala för användningen av terminal B inte marknadspriset. Detta är enligt Germania att likställa med en positiv särbehandling och statligt stöd. Genom ensamrätten till nyttjande av hela terminalen hade easyJet dessutom kunnat erbjuda en mer effektiv service, samtidigt som andra flygbolag inte hade haft denna möjlighet.

5.4   DBA

| (79) | Enligt DBA Luftfahrtgesellschaft (nedan kallat DBA), ett lågprisbolag och dotterbolag till Air Berlin (verksamheten upphörde under 2008), var priskonkurrensen på Berlins luftfartsmarknad särskilt stark. Konkurrensvillkoren hade intensifierats i och med genomförandet av LCC-strategin på Schönefeld, särskilt då Germanwings och easyJet kom in i bilden. På så sätt hamnade flygbolag som var verksamma på Tegel under press, framför allt andra lågprisbolag som Air Berlin/DBA. |
| --- | --- |

(79)

Enligt DBA Luftfahrtgesellschaft (nedan kallat DBA), ett lågprisbolag och dotterbolag till Air Berlin (verksamheten upphörde under 2008), var priskonkurrensen på Berlins luftfartsmarknad särskilt stark. Konkurrensvillkoren hade intensifierats i och med genomförandet av LCC-strategin på Schönefeld, särskilt då Germanwings och easyJet kom in i bilden. På så sätt hamnade flygbolag som var verksamma på Tegel under press, framför allt andra lågprisbolag som Air Berlin/DBA.

| (80) | Enligt DBA motsvarade den hyra som easyJet betalade för terminal B inte marknadspriset. Dessutom hade ensamrätten till nyttjande av bagagehanteringssystemet i terminal B inneburit en förmånsbehandling som är relevant med tanke på reglerna om statligt stöd. |
| --- | --- |

(80)

Enligt DBA motsvarade den hyra som easyJet betalade för terminal B inte marknadspriset. Dessutom hade ensamrätten till nyttjande av bagagehanteringssystemet i terminal B inneburit en förmånsbehandling som är relevant med tanke på reglerna om statligt stöd.

5.5   Association of European Airlines

| (81) | Association of European Airlines (nedan kallat AEA), som representerar de europeiska flygbolagens intressen, anser att en korssubventionering mellan Tegel och Schönefeld, liksom mellan de av AEA:s medlemmar som främst bedriver trafik från Tegel och de subventionerade konkurrerande flygbolagen med bas på Schönefeld, är diskriminerande. Enligt AEA skulle de flygbolag som bedriver verksamhet på Schönefeld inte ha överlevt ekonomiskt utan denna konkurrensbegränsande korssubventionering och avgifterna på Tegel skulle ha kunnat bli betydligt lägre. På grund av Tegels geografiska närhet till Schönefeld hade subventionerna inte varit nödvändiga med tanke på allmänheten. |
| --- | --- |

(81)

Association of European Airlines (nedan kallat AEA), som representerar de europeiska flygbolagens intressen, anser att en korssubventionering mellan Tegel och Schönefeld, liksom mellan de av AEA:s medlemmar som främst bedriver trafik från Tegel och de subventionerade konkurrerande flygbolagen med bas på Schönefeld, är diskriminerande. Enligt AEA skulle de flygbolag som bedriver verksamhet på Schönefeld inte ha överlevt ekonomiskt utan denna konkurrensbegränsande korssubventionering och avgifterna på Tegel skulle ha kunnat bli betydligt lägre. På grund av Tegels geografiska närhet till Schönefeld hade subventionerna inte varit nödvändiga med tanke på allmänheten.

| (82) | AEA anser dessutom att det objektivt sett inte går att rättfärdiga de åtgärder som anges i beslutet att inleda förfarandet och att rabatterna och incitamenten är godtyckliga och diskriminerande och därför inte förenliga med luftfartsriktlinjerna. |
| --- | --- |

(82)

AEA anser dessutom att det objektivt sett inte går att rättfärdiga de åtgärder som anges i beslutet att inleda förfarandet och att rabatterna och incitamenten är godtyckliga och diskriminerande och därför inte förenliga med luftfartsriktlinjerna.

5.6   Germanwings

| (83) | Enligt Germanwings hade FBS alltid förhållit sig som en privat investerare gentemot företaget. Trots den gradvisa minskningen av de rabatter som beviljades hade Germawings utökat sitt linjenät från Schönefeld. Företaget menade att man hade litat till att de finansiella överenskommelser som man ingått med FBS var i överensstämmelse med lagen, särskilt eftersom de tre flygplatserna i Berlin bildade ett enda flygplatssystem. |
| --- | --- |

(83)

Enligt Germanwings hade FBS alltid förhållit sig som en privat investerare gentemot företaget. Trots den gradvisa minskningen av de rabatter som beviljades hade Germawings utökat sitt linjenät från Schönefeld. Företaget menade att man hade litat till att de finansiella överenskommelser som man ingått med FBS var i överensstämmelse med lagen, särskilt eftersom de tre flygplatserna i Berlin bildade ett enda flygplatssystem.

| (84) | Germanwings förklarade att flygplatserna i Hamburg, Dresden, Leipzig och Lübeck (30) inte betraktades som lämpliga konkurrenskraftiga alternativ till Schönefeld eftersom flygbolaget framför allt trafikerade linjer inom Tyskland. Med tanke på den korta flygtiden för inrikeslinjer låg de nämnda flygplatserna för långt bort från Berlin för att komma i fråga som lämpliga alternativ till Schönefeld. |
| --- | --- |

(84)

Germanwings förklarade att flygplatserna i Hamburg, Dresden, Leipzig och Lübeck (30) inte betraktades som lämpliga konkurrenskraftiga alternativ till Schönefeld eftersom flygbolaget framför allt trafikerade linjer inom Tyskland. Med tanke på den korta flygtiden för inrikeslinjer låg de nämnda flygplatserna för långt bort från Berlin för att komma i fråga som lämpliga alternativ till Schönefeld.

| (85) | Germanwings förklarade vidare att easyJets hyra av terminal B stred mot konkurrensreglerna och reglerna om statligt stöd, eftersom easyJet inte på något sätt hade varit inblandat i finansieringen av terminal B och att terminalen hyrts ut utan att något motsvarande anbudsförfarande ägt rum. Dessutom ansåg Germanwings att hyran är för låg med hänsyn till det moderna bagagehanteringssystem som finns i terminal B men inte i terminalerna A och C. |
| --- | --- |

(85)

Germanwings förklarade vidare att easyJets hyra av terminal B stred mot konkurrensreglerna och reglerna om statligt stöd, eftersom easyJet inte på något sätt hade varit inblandat i finansieringen av terminal B och att terminalen hyrts ut utan att något motsvarande anbudsförfarande ägt rum. Dessutom ansåg Germanwings att hyran är för låg med hänsyn till det moderna bagagehanteringssystem som finns i terminal B men inte i terminalerna A och C.

5.7   Lübecks flygplats

| (86) | Lübecks flygplats angav att det inte uppstått några negativa effekter på marknaden till följd av FBS affärsstrategi. |
| --- | --- |

(86)

Lübecks flygplats angav att det inte uppstått några negativa effekter på marknaden till följd av FBS affärsstrategi.

5.8   Ryanair

| (87) | Ryanair hävdade att det inte förekommer någon konkurrens mellan flygplatserna i Dresden, Hamburg och Lübeck å ena sidan och Schönefeld å andra sidan när det gäller kort- och medeldistansflyg. Avståndet mellan Schönefeld och Dresden, Hamburg respektive Lübeck är för stort för att en sådan konkurrens ska kunna uppstå. Ett avtal med Schönefeld hade därför inte någon inverkan på dessa flygplatser. |
| --- | --- |

(87)

Ryanair hävdade att det inte förekommer någon konkurrens mellan flygplatserna i Dresden, Hamburg och Lübeck å ena sidan och Schönefeld å andra sidan när det gäller kort- och medeldistansflyg. Avståndet mellan Schönefeld och Dresden, Hamburg respektive Lübeck är för stort för att en sådan konkurrens ska kunna uppstå. Ett avtal med Schönefeld hade därför inte någon inverkan på dessa flygplatser.

| (88) | Ryanair uppgav att de avgifter som bolaget betalar på Schönefeld motsvarar de avgifter som anges i avgiftssystemet, som i sin tur motsvarar de standardavgifter som tillämpas inom sektorn. Avtalet med FBS liknar de avtal som slutits med ett antal privata flygplatser och skulle ha ingåtts på samma sätt av en marknadsekonomisk investerare. Ryanair presenterade en studie utförd av en företagsrådgivning [...], där avtalen mellan Ryanair och FBS undersöktes. Utifrån en jämförande analys av Schönefelds flygplats med flygplatserna Liverpool och Luton kom företagsrådgivningen fram till att FBS förhöll sig på ett sådant sätt mot Ryanair som var att vänta av en privat investerare i en marknadsekonomi. |
| --- | --- |

(88)

Ryanair uppgav att de avgifter som bolaget betalar på Schönefeld motsvarar de avgifter som anges i avgiftssystemet, som i sin tur motsvarar de standardavgifter som tillämpas inom sektorn. Avtalet med FBS liknar de avtal som slutits med ett antal privata flygplatser och skulle ha ingåtts på samma sätt av en marknadsekonomisk investerare. Ryanair presenterade en studie utförd av en företagsrådgivning [...], där avtalen mellan Ryanair och FBS undersöktes. Utifrån en jämförande analys av Schönefelds flygplats med flygplatserna Liverpool och Luton kom företagsrådgivningen fram till att FBS förhöll sig på ett sådant sätt mot Ryanair som var att vänta av en privat investerare i en marknadsekonomi.

| (89) | Enligt Ryanair är Berlin ett viktigt ekonomiskt och administrativt centrum i Europa, jämförbart med London eller Milano, och därmed en viktig europeisk destination. I Berlin etablerade flygbolag kan därför vara säkra på att det finns tillräckligt många passagerare som vill resa dit. |
| --- | --- |

(89)

Enligt Ryanair är Berlin ett viktigt ekonomiskt och administrativt centrum i Europa, jämförbart med London eller Milano, och därmed en viktig europeisk destination. I Berlin etablerade flygbolag kan därför vara säkra på att det finns tillräckligt många passagerare som vill resa dit.

5.9   easyJet

| (90) | När det gäller 2003 års easyJet-avtal hävdar easyJet att en privat investerare i en marknadsekonomi som agerar i FBS ställe också skulle ha tillämpat denna strategi. I själva verket hade åtgärden lett till en betydande ökning av antalet passagerare och ett förbättrat årsresultat för FBS. |
| --- | --- |

(90)

När det gäller 2003 års easyJet-avtal hävdar easyJet att en privat investerare i en marknadsekonomi som agerar i FBS ställe också skulle ha tillämpat denna strategi. I själva verket hade åtgärden lett till en betydande ökning av antalet passagerare och ett förbättrat årsresultat för FBS.

| (91) | easyJet angav vidare att förekomsten av en individuell avgiftsöverenskommelse mellan FBS och easyJet inte nödvändigtvis innebär att diskriminerande rabatter beviljats och hävdade att andra flygbolag med liknande tillväxtmål beviljats exakt samma villkor som easyJet. I varje fall ansåg easyJet att rabatterna var befogade med tanke på de stordriftsfördelar som easyJet erbjudit. easyJet framhöll att de flesta passagerare på Schönefelds flygplats hade varit easyJet-kunder och att easyJet därför bidragit oproportionerligt mycket till att förbättra FBS resultat. |
| --- | --- |

(91)

easyJet angav vidare att förekomsten av en individuell avgiftsöverenskommelse mellan FBS och easyJet inte nödvändigtvis innebär att diskriminerande rabatter beviljats och hävdade att andra flygbolag med liknande tillväxtmål beviljats exakt samma villkor som easyJet. I varje fall ansåg easyJet att rabatterna var befogade med tanke på de stordriftsfördelar som easyJet erbjudit. easyJet framhöll att de flesta passagerare på Schönefelds flygplats hade varit easyJet-kunder och att easyJet därför bidragit oproportionerligt mycket till att förbättra FBS resultat.

| (92) | Beträffande användningen av terminal B uppgav easyJet att det inte hade rört sig om en sluten flygplatsterminal. I själva verket hade easyJet hyrt ett separat incheckningsområde och tillhörande kontor i den norra terminalen på Schönefelds flygplats. Denna yta var till största delen tillgänglig för allmänheten och användes också av andra flygbolags passagerare. När avtalet med easyJet ingicks fanns det tillräckligt med ledig kapacitet i terminal B. Andra flygbolag missgynnades därför inte. easyJet betonade också att företaget var det flygbolag som hade haft i särklass flest passagerare sedan flygverksamheten på Schönefeld inleddes år 2004. Ensamrätten till nyttjande av vissa områden i terminal B kunde därför rättfärdigas av objektiva skäl. |
| --- | --- |

(92)

Beträffande användningen av terminal B uppgav easyJet att det inte hade rört sig om en sluten flygplatsterminal. I själva verket hade easyJet hyrt ett separat incheckningsområde och tillhörande kontor i den norra terminalen på Schönefelds flygplats. Denna yta var till största delen tillgänglig för allmänheten och användes också av andra flygbolags passagerare. När avtalet med easyJet ingicks fanns det tillräckligt med ledig kapacitet i terminal B. Andra flygbolag missgynnades därför inte. easyJet betonade också att företaget var det flygbolag som hade haft i särklass flest passagerare sedan flygverksamheten på Schönefeld inleddes år 2004. Ensamrätten till nyttjande av vissa områden i terminal B kunde därför rättfärdigas av objektiva skäl.

| (93) | Vidare motsvarade bagagehanteringssystemet i terminal B enligt easyJet endast normal teknisk standard, och easyJet har på grund av detta bagagehanteringssystem inte erhållit några fördelar i förhållande till andra flygbolag. |
| --- | --- |

(93)

Vidare motsvarade bagagehanteringssystemet i terminal B enligt easyJet endast normal teknisk standard, och easyJet har på grund av detta bagagehanteringssystem inte erhållit några fördelar i förhållande till andra flygbolag.

| (94) | Beträffande marknadsvärdet för terminal B uppgav easyJet att den hyra som bolaget betalat var högre än marknadsvärdet för terminal B, eftersom terminalen inte varit tillräcklig för att tillgodose easyJets kapacitetskrav. Hyran kan därför endast jämföras med hyran för motsvarande ytor på Schönefelds flygplats eller – avseende kontoren – med hyran för kontorsutrymmen i flygplatsens omedelbara närhet. |
| --- | --- |

(94)

Beträffande marknadsvärdet för terminal B uppgav easyJet att den hyra som bolaget betalat var högre än marknadsvärdet för terminal B, eftersom terminalen inte varit tillräcklig för att tillgodose easyJets kapacitetskrav. Hyran kan därför endast jämföras med hyran för motsvarande ytor på Schönefelds flygplats eller – avseende kontoren – med hyran för kontorsutrymmen i flygplatsens omedelbara närhet.

5.10   FBS

| (95) | FBS hänvisade till den speciella situationen i Berlin, nämligen till flygplatssystemet (ursprungligen bestående av tre flygplatser) och planerna på att bygga den centrala flygplatsen Berlin-Brandenburg (BER). År 2003 utnyttjades bara ungefär hälften av Schönefelds trafikkapacitet, och inkomsterna från verksamheten vid flygplatsen räckte inte till för att täcka kostnaderna. Enligt FBS hade en stängning av Schönefeld bland annat lett till att man hade förlorat drifttillståndet för Schönefeld, och detta drifttillstånd behövdes för driften av BER. |
| --- | --- |

(95)

FBS hänvisade till den speciella situationen i Berlin, nämligen till flygplatssystemet (ursprungligen bestående av tre flygplatser) och planerna på att bygga den centrala flygplatsen Berlin-Brandenburg (BER). År 2003 utnyttjades bara ungefär hälften av Schönefelds trafikkapacitet, och inkomsterna från verksamheten vid flygplatsen räckte inte till för att täcka kostnaderna. Enligt FBS hade en stängning av Schönefeld bland annat lett till att man hade förlorat drifttillståndet för Schönefeld, och detta drifttillstånd behövdes för driften av BER.

| (96) | FBS påpekade att de flygplatser som kommissionen i beslutet att inleda förfarandet hade angett som förmodade konkurrenter i själva verket inte konkurrerade med flygplatserna i Berlin eftersom det geografiska avståndet mellan de olika flygplatserna var för stort. |
| --- | --- |

(96)

FBS påpekade att de flygplatser som kommissionen i beslutet att inleda förfarandet hade angett som förmodade konkurrenter i själva verket inte konkurrerade med flygplatserna i Berlin eftersom det geografiska avståndet mellan de olika flygplatserna var för stort.

| (97) | När det gäller avtalet om kontroll och vinstöverflyttning hävdade FBS att sådana avtal mellan företag inom en grupp är mycket vanliga inom näringslivet. FBS ansåg att överföringen av vinster mellan de tre flygplatserna i Berlin är en rent intern fråga för företaget. Enligt FBS bildade flygplatssystemet ett enda företag med gemensamma intressen och ömsesidig bundenhet enligt bolagsrätten. Flygplatssystemet utgör en enda geografisk marknad och produktmarknad. I fråga om avtalet om kontroll och vinstöverflyttning rörde det sig därför om vanlig marknadspraxis och avtalet var dessutom ändamålsenligt sett ur ett ekonomiskt perspektiv. |
| --- | --- |

(97)

När det gäller avtalet om kontroll och vinstöverflyttning hävdade FBS att sådana avtal mellan företag inom en grupp är mycket vanliga inom näringslivet. FBS ansåg att överföringen av vinster mellan de tre flygplatserna i Berlin är en rent intern fråga för företaget. Enligt FBS bildade flygplatssystemet ett enda företag med gemensamma intressen och ömsesidig bundenhet enligt bolagsrätten. Flygplatssystemet utgör en enda geografisk marknad och produktmarknad. I fråga om avtalet om kontroll och vinstöverflyttning rörde det sig därför om vanlig marknadspraxis och avtalet var dessutom ändamålsenligt sett ur ett ekonomiskt perspektiv.

| (98) | FBS hade invändningar mot några av slutsatserna i beslutet att inleda förfarandet gällande användningen av statliga medel. Enligt företaget rättfärdigar inte det faktum att avgiftssystemet måste godkännas av offentlig sektor slutsatsen att FBS medel kontrolleras av staten. Enligt FBS gällde avgiftssystemets system på samma sätt för såväl privata som offentliga flygplatsägare och hänsyn togs till allmänhetens intresse av att flygtrafiken bedrivs i enlighet med rättsliga normer. Enligt FBS hade förbundslandet Brandenburgs ministerpresident, som också ingick i FBS förvaltningsråd, ingen förvaltningsrättslig instruktionsmakt gentemot det ministerium som ansvarar för godkännandet av avgiftssystem. När det gäller fastställandet av avgifter regleras det rättsliga förhållandet mellan flygplatsen och flygbolagen enbart av privaträtten och är civilrättsligt bindande oberoende av godkännanden från relevanta organ. |
| --- | --- |

(98)

FBS hade invändningar mot några av slutsatserna i beslutet att inleda förfarandet gällande användningen av statliga medel. Enligt företaget rättfärdigar inte det faktum att avgiftssystemet måste godkännas av offentlig sektor slutsatsen att FBS medel kontrolleras av staten. Enligt FBS gällde avgiftssystemets system på samma sätt för såväl privata som offentliga flygplatsägare och hänsyn togs till allmänhetens intresse av att flygtrafiken bedrivs i enlighet med rättsliga normer. Enligt FBS hade förbundslandet Brandenburgs ministerpresident, som också ingick i FBS förvaltningsråd, ingen förvaltningsrättslig instruktionsmakt gentemot det ministerium som ansvarar för godkännandet av avgiftssystem. När det gäller fastställandet av avgifter regleras det rättsliga förhållandet mellan flygplatsen och flygbolagen enbart av privaträtten och är civilrättsligt bindande oberoende av godkännanden från relevanta organ.

| (99) | FBS förklarade vidare att avgiftssystemet har samma giltighet som allmänna villkor och bildar en central del av ett avtal mellan en flygplats och ett flygbolag oberoende av officiella godkännanden. Avgiftssystemet – inbegripet dess rabattsystem – hade sedan den 1 maj 2004 erbjudits alla flygbolag utan åtskillnad. Bestämmelserna i de individuella avtalen hade bara syftat till en överenskommelse om bilaterala avvecklingsvillkor och ett fastställande av detaljerade mål. Inga särskilda fördelar hade getts genom dessa avtal. |
| --- | --- |

(99)

FBS förklarade vidare att avgiftssystemet har samma giltighet som allmänna villkor och bildar en central del av ett avtal mellan en flygplats och ett flygbolag oberoende av officiella godkännanden. Avgiftssystemet – inbegripet dess rabattsystem – hade sedan den 1 maj 2004 erbjudits alla flygbolag utan åtskillnad. Bestämmelserna i de individuella avtalen hade bara syftat till en överenskommelse om bilaterala avvecklingsvillkor och ett fastställande av detaljerade mål. Inga särskilda fördelar hade getts genom dessa avtal.

| (100) | FBS hävdade att företaget 2003, efter den misslyckade privatiseringen, på grund av skillnaden i kapacitetsutnyttjande på de två största flygplatserna i Berlin – ett nästan fullständigt kapacitetsutnyttjande på Tegel utan direkta möjligheter till expansion i motsats till betydande outnyttjad kapacitet på den framtida BER-flygplatsen Schönefeld – varit tvunget att göra något för att åstadkomma en hållbar och ekonomiskt effektiv hantering av flygtrafiken i Berlins storstadsområde. |
| --- | --- |

(100)

FBS hävdade att företaget 2003, efter den misslyckade privatiseringen, på grund av skillnaden i kapacitetsutnyttjande på de två största flygplatserna i Berlin – ett nästan fullständigt kapacitetsutnyttjande på Tegel utan direkta möjligheter till expansion i motsats till betydande outnyttjad kapacitet på den framtida BER-flygplatsen Schönefeld – varit tvunget att göra något för att åstadkomma en hållbar och ekonomiskt effektiv hantering av flygtrafiken i Berlins storstadsområde.

| (101) | Vidare förklarade FBS att det hade legat i FBS-gruppens intresse att upprätthålla verksamheten på Schönefeld med tanke på den framtida driften av flygplatsen BER. Enligt FBS hade även en tillfällig stängning av Schönefeld inneburit att det i praktiken skulle ha varit omöjligt att uppnå det långsiktiga strategiska målet, nämligen att driva en central berlinsk flygplats på den plats där Schönefeld låg. |
| --- | --- |

(101)

Vidare förklarade FBS att det hade legat i FBS-gruppens intresse att upprätthålla verksamheten på Schönefeld med tanke på den framtida driften av flygplatsen BER. Enligt FBS hade även en tillfällig stängning av Schönefeld inneburit att det i praktiken skulle ha varit omöjligt att uppnå det långsiktiga strategiska målet, nämligen att driva en central berlinsk flygplats på den plats där Schönefeld låg.

| (102) | Enligt FBS måste därför verksamheten på Schönefeld mellan 2003 och öppnandet av flygplatsen BER överbryggas på ett så effektivt sätt som möjligt. FBS tillade att man på förslag av en välrenommerad företagsrådgivning hade beslutat att genomföra LCC-strategin för att bättre kunna nyttja tillgänglig kapacitet på Schönefeld. Denna LCC-strategi ansågs vara en ekonomiskt fördelaktig lösning för FBS, eftersom det ansågs troligt att det föreslagna avgiftssystemet och dess system med riktade och gradvis avtagande ekonomiska incitament skulle leda till en ökning av trafiken på Schönefeld inom kort. |
| --- | --- |

(102)

Enligt FBS måste därför verksamheten på Schönefeld mellan 2003 och öppnandet av flygplatsen BER överbryggas på ett så effektivt sätt som möjligt. FBS tillade att man på förslag av en välrenommerad företagsrådgivning hade beslutat att genomföra LCC-strategin för att bättre kunna nyttja tillgänglig kapacitet på Schönefeld. Denna LCC-strategi ansågs vara en ekonomiskt fördelaktig lösning för FBS, eftersom det ansågs troligt att det föreslagna avgiftssystemet och dess system med riktade och gradvis avtagande ekonomiska incitament skulle leda till en ökning av trafiken på Schönefeld inom kort.

| (103) | Enligt FBS var LCC-strategin mycket lyckad. Antalet passagerare på Schönefeld sköt i höjden utan att passagerarvolymerna minskade på övriga flygplatser i Berlin. FBS framhöll att den ökade trafiken hade lett till ökade inkomster och att de ekonomiska svårigheterna snabbt hade kunnat övervinnas. Redan under 2006 uppnådde FBS för första gången ett positivt rörelseresultat (EBIT). Enligt FBS antogs den positiva trenden fortsätta, vilket framför allt hade betydelse för möjligheten att finansiera den nya flygplatsen. |
| --- | --- |

(103)

Enligt FBS var LCC-strategin mycket lyckad. Antalet passagerare på Schönefeld sköt i höjden utan att passagerarvolymerna minskade på övriga flygplatser i Berlin. FBS framhöll att den ökade trafiken hade lett till ökade inkomster och att de ekonomiska svårigheterna snabbt hade kunnat övervinnas. Redan under 2006 uppnådde FBS för första gången ett positivt rörelseresultat (EBIT). Enligt FBS antogs den positiva trenden fortsätta, vilket framför allt hade betydelse för möjligheten att finansiera den nya flygplatsen.

| (104) | FBS hävdade att den strategiska förändring som inleddes 2003 hade varit nödvändig av ekonomiska skäl och att FBS därmed betett sig som en försiktig privat investerare i en marknadsekonomi. Genom den affärsplan som LCC-strategin baserades på hade FBS kunnat förutsäga att flygplatsverksamheten inte skulle fortsätta att gå med förlust. FBS hänvisade till den studie som revisionsbyrån [...] hade fått i uppdrag att genomföra (nedan kallad studien utförd av den första experten). Denna studie, som blev färdig 2007, hade bekräftat att genomförandet av LCC-strategin och införandet av ett motsvarande avgiftssystem hade varit ändamålsenligt för en privat investerare i en marknadsekonomi. |
| --- | --- |

(104)

FBS hävdade att den strategiska förändring som inleddes 2003 hade varit nödvändig av ekonomiska skäl och att FBS därmed betett sig som en försiktig privat investerare i en marknadsekonomi. Genom den affärsplan som LCC-strategin baserades på hade FBS kunnat förutsäga att flygplatsverksamheten inte skulle fortsätta att gå med förlust. FBS hänvisade till den studie som revisionsbyrån [...] hade fått i uppdrag att genomföra (nedan kallad studien utförd av den första experten). Denna studie, som blev färdig 2007, hade bekräftat att genomförandet av LCC-strategin och införandet av ett motsvarande avgiftssystem hade varit ändamålsenligt för en privat investerare i en marknadsekonomi.

| (105) | FBS förklarade att de individuella avtal som man i syfte att genomföra LCC-strategin hade ingått med vissa lågprisbolag före ikraftträdandet av 2004 års avgiftssystem hade varit nödvändiga för att ge flygbolagen ett incitament att etablera sig på Schönefeld. FBS hänvisade till ytterligare en studie som revisionsbyrån [...] fått i uppdrag att genomföra och som också blev färdig år 2007. I denna studie analyserade [...] lönsamheten för de olika avtalen i åtgärd 3 och fann att FBS hade agerat som en försiktig privat investerare i en marknadsekonomi då dessa avtal ingicks. Alla individuella avtal med olika flygbolag hade ingåtts av rent ekonomiska skäl och i syfte att på kort sikt förbättra den ekonomiska situationen för FBS. |
| --- | --- |

(105)

FBS förklarade att de individuella avtal som man i syfte att genomföra LCC-strategin hade ingått med vissa lågprisbolag före ikraftträdandet av 2004 års avgiftssystem hade varit nödvändiga för att ge flygbolagen ett incitament att etablera sig på Schönefeld. FBS hänvisade till ytterligare en studie som revisionsbyrån [...] fått i uppdrag att genomföra och som också blev färdig år 2007. I denna studie analyserade [...] lönsamheten för de olika avtalen i åtgärd 3 och fann att FBS hade agerat som en försiktig privat investerare i en marknadsekonomi då dessa avtal ingicks. Alla individuella avtal med olika flygbolag hade ingåtts av rent ekonomiska skäl och i syfte att på kort sikt förbättra den ekonomiska situationen för FBS.

| (106) | När det gällde 2003 års easyJet-avtal hävdade FBS att avtalet utgjorde en viktig del av genomförandet av LCC-strategin och att det därför inte utgjorde statligt stöd. LCC-strategin hade gett easyJet, ett av de ledande lågprisbolagen i Europa, incitament att etablera sig på Schönefeld. |
| --- | --- |

(106)

När det gällde 2003 års easyJet-avtal hävdade FBS att avtalet utgjorde en viktig del av genomförandet av LCC-strategin och att det därför inte utgjorde statligt stöd. LCC-strategin hade gett easyJet, ett av de ledande lågprisbolagen i Europa, incitament att etablera sig på Schönefeld.

| (107) | Till följd av avtalet med easyJet (som så kallad ankaranvändare) hade FBS kunnat övertyga andra flygbolag att etablera sig på Schönefeld. Avtalsförhållandet med easyJet (inklusive flygbolagets skyldighet att placera ett minsta antal flygplan på Schönefeld) hade gett båda sidor en stor planeringssäkerhet och bidragit avsevärt till att förbättra lönsamheten för Schönefeld. |
| --- | --- |

(107)

Till följd av avtalet med easyJet (som så kallad ankaranvändare) hade FBS kunnat övertyga andra flygbolag att etablera sig på Schönefeld. Avtalsförhållandet med easyJet (inklusive flygbolagets skyldighet att placera ett minsta antal flygplan på Schönefeld) hade gett båda sidor en stor planeringssäkerhet och bidragit avsevärt till att förbättra lönsamheten för Schönefeld.

| (108) | FBS hävdade att 2003 års easyJet-avtal inte avviker väsentligt från 2004 års avgiftssystem och att avtalet inte lett till några otillbörliga fördelar. FBS påpekade också att det i 2007 års easyJet-ändringsavtal uttryckligen hänvisas till 2006 års avgiftssystem, som var det avgiftssystem som gällde då. |
| --- | --- |

(108)

FBS hävdade att 2003 års easyJet-avtal inte avviker väsentligt från 2004 års avgiftssystem och att avtalet inte lett till några otillbörliga fördelar. FBS påpekade också att det i 2007 års easyJet-ändringsavtal uttryckligen hänvisas till 2006 års avgiftssystem, som var det avgiftssystem som gällde då.

| (109) | FBS underströk vidare att de individuella avtalen med lågprisbolagen ingicks före antagandet av 2005 års luftfartsriktlinjer. Vissa avtal ingicks till och med redan före antagandet av kommissionens Charleroi-beslut (31). |
| --- | --- |

(109)

FBS underströk vidare att de individuella avtalen med lågprisbolagen ingicks före antagandet av 2005 års luftfartsriktlinjer. Vissa avtal ingicks till och med redan före antagandet av kommissionens Charleroi-beslut (31).

| (110) | Vidare hade hyran av utrymmen i terminal B enligt FBS inte inneburit att easyJet beviljats någon särskild fördel. Att easyJet hade tilldelats en hel terminal hade skett av ekonomiska och praktiska skäl, på grund av flygbolagets höga passagerarantal på Schönefeld. Den hyra som easyJet hade betalat motsvarade det normala marknadspriset och hade fastställts utifrån redan gällande hyror på Schönefeld. Att tilldela flygbolag olika terminalområden är normal praxis på tyska och internationella flygplatser. Dessutom hade det inte förekommit några reklamrättigheter som gett easyJet en fördel gentemot andra flygbolag eftersom easyJet – precis som alla andra flygbolag – hade erhållit brandingsrättigheter endast för det egna incheckningsområdet. |
| --- | --- |

(110)

Vidare hade hyran av utrymmen i terminal B enligt FBS inte inneburit att easyJet beviljats någon särskild fördel. Att easyJet hade tilldelats en hel terminal hade skett av ekonomiska och praktiska skäl, på grund av flygbolagets höga passagerarantal på Schönefeld. Den hyra som easyJet hade betalat motsvarade det normala marknadspriset och hade fastställts utifrån redan gällande hyror på Schönefeld. Att tilldela flygbolag olika terminalområden är normal praxis på tyska och internationella flygplatser. Dessutom hade det inte förekommit några reklamrättigheter som gett easyJet en fördel gentemot andra flygbolag eftersom easyJet – precis som alla andra flygbolag – hade erhållit brandingsrättigheter endast för det egna incheckningsområdet.

6.   KOMMENTARER FRÅN TYSKLAND

6.1   Statlig inblandning

| (111) | Tyskland hävdade att FBS medel varken kontrollerades av staten eller att deras användning kunde tillskrivas staten. Enligt Tyskland finansierades de ifrågavarande incitamenten och rabatterna inte med offentliga medel, utan var ett resultat av verksamheten hos ett företag som verkat enligt privaträttens regler. |
| --- | --- |

(111)

Tyskland hävdade att FBS medel varken kontrollerades av staten eller att deras användning kunde tillskrivas staten. Enligt Tyskland finansierades de ifrågavarande incitamenten och rabatterna inte med offentliga medel, utan var ett resultat av verksamheten hos ett företag som verkat enligt privaträttens regler.

| (112) | Tyskland förklarade i detta sammanhang att FBS och dess dotterbolag, trots de offentliga aktieägarna, inte hade införlivats i den offentliga förvaltningen, utan medvetet underordnats principerna om konkurrens och den fria marknaden. Tyskland tillade att de statliga aktieägarna i FBS förväntade sig att företaget skulle gå med vinst. |
| --- | --- |

(112)

Tyskland förklarade i detta sammanhang att FBS och dess dotterbolag, trots de offentliga aktieägarna, inte hade införlivats i den offentliga förvaltningen, utan medvetet underordnats principerna om konkurrens och den fria marknaden. Tyskland tillade att de statliga aktieägarna i FBS förväntade sig att företaget skulle gå med vinst.

6.2   Avtalet om kontroll och vinstöverflyttning (åtgärd 1)

| (113) | Tyskland hävdade att avtalet om kontroll och vinstöverflyttning inte innebar någon korssubventionering som utgjorde statligt stöd. |
| --- | --- |

(113)

Tyskland hävdade att avtalet om kontroll och vinstöverflyttning inte innebar någon korssubventionering som utgjorde statligt stöd.

| (114) | Tyskland betonade att flygplatserna i Berlin var sammankopplade med varandra på ett sådant sätt att de enligt offentlig rätt och unionslagstiftningen (32) utgjorde ett enda flygplatssystem. Syftet med ett sådant flygplatssystem är att de olika flygplatserna behandlas som en enda flygplats med flera start- och landningsbanor. FBS och BFG bör således betraktas som ett enda företag. Tyskland påpekade att kommissionen själv har angett ett avtal om kontroll och vinstöverflyttning, en gemensam IT-infrastruktur, centraliserade nyckelfunktioner och enhetliga företagsplaner som kriterier för att klassificera enskilda företag inom en grupp som icke självständiga (33). |
| --- | --- |

(114)

Tyskland betonade att flygplatserna i Berlin var sammankopplade med varandra på ett sådant sätt att de enligt offentlig rätt och unionslagstiftningen (32) utgjorde ett enda flygplatssystem. Syftet med ett sådant flygplatssystem är att de olika flygplatserna behandlas som en enda flygplats med flera start- och landningsbanor. FBS och BFG bör således betraktas som ett enda företag. Tyskland påpekade att kommissionen själv har angett ett avtal om kontroll och vinstöverflyttning, en gemensam IT-infrastruktur, centraliserade nyckelfunktioner och enhetliga företagsplaner som kriterier för att klassificera enskilda företag inom en grupp som icke självständiga (33).

| (115) | Enligt Tyskland innebar vinstöverföringen ingen överföring av kostnader från Schönefeld till Tegel och Tempelhof. Överföringen påverkade inte heller flygplatsavgifterna på Tegel. De avgifter som tagits ut på de tre flygplatserna baserades på kostnaderna för respektive flygplats. |
| --- | --- |

(115)

Enligt Tyskland innebar vinstöverföringen ingen överföring av kostnader från Schönefeld till Tegel och Tempelhof. Överföringen påverkade inte heller flygplatsavgifterna på Tegel. De avgifter som tagits ut på de tre flygplatserna baserades på kostnaderna för respektive flygplats.

| (116) | Dessutom hävdade Tyskland att FBS, precis som alla andra privata företag, följde en strategisk plan för långsiktig vinst. Det viktigaste inslaget i denna plan var att skapa en gemensam flygplats för Berlin på den plats där Schönefeld låg. |
| --- | --- |

(116)

Dessutom hävdade Tyskland att FBS, precis som alla andra privata företag, följde en strategisk plan för långsiktig vinst. Det viktigaste inslaget i denna plan var att skapa en gemensam flygplats för Berlin på den plats där Schönefeld låg.

6.3   Den rättsliga giltigheten hos 2004 års avgiftssystem

| (117) | Enligt Tyskland återspeglar kommissionens preliminära slutsats i beslutet att inleda förfarandet, enligt vilken ett avgiftssystem inte är giltigt om det inte utan förbehåll har godkänts av den behöriga regionala myndigheten (34), inte det rådande rättsläget i Tyskland på ett korrekt sätt. Den behöriga regionala myndighetens godkännande enligt § 43 a i Lufttrafiklicensstadgan (35) är inte en förutsättning för att avgiftssystemet ska vara giltigt. Enligt fast rättspraxis från Förbundsdomstolen (BGH) och de lägre domstolarna i Tyskland utgjorde flygplatsernas publicerade avgiftssystem ”standardvillkor” enligt tysk civilrätt (36). Detta skulle i så fall innebära att avgiftssystemen – oavsett om de har godkänts av den behöriga myndigheten eller ej – fungerade som avtalsvillkor som de flygbolag som använder flygplatsen erbjuds som standard (37). |
| --- | --- |

(117)

Enligt Tyskland återspeglar kommissionens preliminära slutsats i beslutet att inleda förfarandet, enligt vilken ett avgiftssystem inte är giltigt om det inte utan förbehåll har godkänts av den behöriga regionala myndigheten (34), inte det rådande rättsläget i Tyskland på ett korrekt sätt. Den behöriga regionala myndighetens godkännande enligt § 43 a i Lufttrafiklicensstadgan (35) är inte en förutsättning för att avgiftssystemet ska vara giltigt. Enligt fast rättspraxis från Förbundsdomstolen (BGH) och de lägre domstolarna i Tyskland utgjorde flygplatsernas publicerade avgiftssystem ”standardvillkor” enligt tysk civilrätt (36). Detta skulle i så fall innebära att avgiftssystemen – oavsett om de har godkänts av den behöriga myndigheten eller ej – fungerade som avtalsvillkor som de flygbolag som använder flygplatsen erbjuds som standard (37).

| (118) | Enligt Tyskland hade Potsdams tingsrätt gjort en felbedömning i sin dom av den 20 oktober 2004, som kommissionen hade hänvisat till i skäl 22 i beslutet att inleda förfarandet (38). Dessutom hade domen överklagats. I detta sammanhang hade hovrätten i Brandenburg påpekat att det inte gick att hålla fast vid domen från tingsrätten i Potsdam. Tyskland förklarade att klagomålet hade återkallats i samband med en förlikning mellan parterna i tvisten under det inledande förfarandet. Domen från tingsrätten i Potsdam hade därför aldrig vunnit laga kraft och hade förlorat sin verkan då klagomålet återkallades, även om den inte uttryckligen hade upphävts. Tyskland påpekade att tingsrätten i Potsdam nu har ändrat sin tolkning av lagen och i ett efterföljande nästan identiskt fall avvisat en stämningsansökan angående avgiftssystemet för Schönefeld. |
| --- | --- |

(118)

Enligt Tyskland hade Potsdams tingsrätt gjort en felbedömning i sin dom av den 20 oktober 2004, som kommissionen hade hänvisat till i skäl 22 i beslutet att inleda förfarandet (38). Dessutom hade domen överklagats. I detta sammanhang hade hovrätten i Brandenburg påpekat att det inte gick att hålla fast vid domen från tingsrätten i Potsdam. Tyskland förklarade att klagomålet hade återkallats i samband med en förlikning mellan parterna i tvisten under det inledande förfarandet. Domen från tingsrätten i Potsdam hade därför aldrig vunnit laga kraft och hade förlorat sin verkan då klagomålet återkallades, även om den inte uttryckligen hade upphävts. Tyskland påpekade att tingsrätten i Potsdam nu har ändrat sin tolkning av lagen och i ett efterföljande nästan identiskt fall avvisat en stämningsansökan angående avgiftssystemet för Schönefeld.

6.4   Individuella avtal som ingåtts mellan FBS och vissa flygbolag (åtgärderna 2 och 3)

| (119) | Tyskland förklarade att avgiftssystemet och de individuella avtalen med olika flygbolag på Schönefelds flygplats måste ses mot bakgrund av genomförandet av LCC-strategin. |
| --- | --- |

(119)

Tyskland förklarade att avgiftssystemet och de individuella avtalen med olika flygbolag på Schönefelds flygplats måste ses mot bakgrund av genomförandet av LCC-strategin.

| (120) | Tyskland hävdade att mot denna bakgrund hade flygplatserna i Berlin inte konkurrerat med varandra eftersom de utgjorde ett enda ”flygplatssystem”. Schönefeld hade fungerat som ett komplement för att avlasta Tegels flygplats som befann sig på gränsen för sin kapacitet. LCC-strategin var en legitim metod som man hade använt sig av för att indirekt kontrollera trafikbelastningen. Denna strategi hade inte lett till en minskning av antalet passagerare på Tegel. Snarare hade de båda flygplatserna kunnat öka sina passagerartal avsevärt under åren före inledandet av det formella granskningsförfarandet. Dessutom innebar det geografiska avståndet mellan flygplatserna i Berlin och flygplatserna i Leipzig, Dresden, Hamburg och Lübeck att dessa flygplatser inte på något sätt konkurrerade med varandra, särskilt när det gällde lågprisbolagens kostnadsmedvetna passagerare. |
| --- | --- |

(120)

Tyskland hävdade att mot denna bakgrund hade flygplatserna i Berlin inte konkurrerat med varandra eftersom de utgjorde ett enda ”flygplatssystem”. Schönefeld hade fungerat som ett komplement för att avlasta Tegels flygplats som befann sig på gränsen för sin kapacitet. LCC-strategin var en legitim metod som man hade använt sig av för att indirekt kontrollera trafikbelastningen. Denna strategi hade inte lett till en minskning av antalet passagerare på Tegel. Snarare hade de båda flygplatserna kunnat öka sina passagerartal avsevärt under åren före inledandet av det formella granskningsförfarandet. Dessutom innebar det geografiska avståndet mellan flygplatserna i Berlin och flygplatserna i Leipzig, Dresden, Hamburg och Lübeck att dessa flygplatser inte på något sätt konkurrerade med varandra, särskilt när det gällde lågprisbolagens kostnadsmedvetna passagerare.

| (121) | Enligt Tyskland hade det varit viktigt för genomförandet av LCC-strategin att man lyckades locka till sig ett flygbolag som ankaranvändare som använde Schönefeld som bas. Detta var första steget mot att åstadkomma en stor trafikvolym på denna flygplats, vilket skulle göra Schönefeld mer attraktivt för andra flygbolag. Om samma villkor hade gällt för Schönefeld som för Tegel hade det varit omöjligt att locka till sig en sådan ankaranvändare, vilket de misslyckade försöken på 1990-talet att få flygbolagen att flytta från Tegel till Schönefeld vittnade om. För att kunna avleda trafiken och utnyttja kapaciteten på Schönefeld på ett effektivt sätt hade det varit nödvändigt att skapa incitament för flygtrafiken på Schönefelds flygplats. Genomförandet av LCC-strategin innebar att flygbolagen försågs med sådana incitament, bland annat ett avgiftssystem som innehöll mängdrabatter och andra ekonomiska incitament. |
| --- | --- |

(121)

Enligt Tyskland hade det varit viktigt för genomförandet av LCC-strategin att man lyckades locka till sig ett flygbolag som ankaranvändare som använde Schönefeld som bas. Detta var första steget mot att åstadkomma en stor trafikvolym på denna flygplats, vilket skulle göra Schönefeld mer attraktivt för andra flygbolag. Om samma villkor hade gällt för Schönefeld som för Tegel hade det varit omöjligt att locka till sig en sådan ankaranvändare, vilket de misslyckade försöken på 1990-talet att få flygbolagen att flytta från Tegel till Schönefeld vittnade om. För att kunna avleda trafiken och utnyttja kapaciteten på Schönefeld på ett effektivt sätt hade det varit nödvändigt att skapa incitament för flygtrafiken på Schönefelds flygplats. Genomförandet av LCC-strategin innebar att flygbolagen försågs med sådana incitament, bland annat ett avgiftssystem som innehöll mängdrabatter och andra ekonomiska incitament.

| (122) | För att begränsa Schönefelds förluster så snabbt som möjligt och uppnå en fördelaktig position på den då snabbt växande marknaden för lågprisbolag, hade det före ikraftträdandet av 2004 års avgiftssystem varit nödvändigt att upprätta individuella avtal med flera flygbolag för att genomföra LCC-strategin. I detta avseende anförde Tyskland att en officiell ändring av en flygplats avgiftssystem skulle ha inneburit en betydande administrativ börda och att en sådan ändring inte hade kunnat genomföras tillräckligt snabbt för att man skulle kunna börja med genomförandet av LCC-strategin så snart som möjligt, dvs. i slutet av 2003. |
| --- | --- |

(122)

För att begränsa Schönefelds förluster så snabbt som möjligt och uppnå en fördelaktig position på den då snabbt växande marknaden för lågprisbolag, hade det före ikraftträdandet av 2004 års avgiftssystem varit nödvändigt att upprätta individuella avtal med flera flygbolag för att genomföra LCC-strategin. I detta avseende anförde Tyskland att en officiell ändring av en flygplats avgiftssystem skulle ha inneburit en betydande administrativ börda och att en sådan ändring inte hade kunnat genomföras tillräckligt snabbt för att man skulle kunna börja med genomförandet av LCC-strategin så snart som möjligt, dvs. i slutet av 2003.

| (123) | Tyskland hävdade att FBS genom att vidta åtgärderna i fråga hade handlat som en privat investerare i en marknadsekonomi, eftersom FBS affärsbeslut var baserade på LCC-strategin och de enskilda avtalen hade ingåtts på grundval av en solid affärsplan som hade tagits fram av konsultföretaget. Tyskland hänvisade också till de utvärderingar som hade gjorts av de två revisionsbyråerna [...] och [...] som FBS hade beställt för att undersöka om LCC-strategin och de individuella avtalen var förenliga med principen om en privat investerare i en marknadsekonomi, vilket de var. |
| --- | --- |

(123)

Tyskland hävdade att FBS genom att vidta åtgärderna i fråga hade handlat som en privat investerare i en marknadsekonomi, eftersom FBS affärsbeslut var baserade på LCC-strategin och de enskilda avtalen hade ingåtts på grundval av en solid affärsplan som hade tagits fram av konsultföretaget. Tyskland hänvisade också till de utvärderingar som hade gjorts av de två revisionsbyråerna [...] och [...] som FBS hade beställt för att undersöka om LCC-strategin och de individuella avtalen var förenliga med principen om en privat investerare i en marknadsekonomi, vilket de var.

| (124) | Enligt Tyskland hade revisorerna kommit fram till att det kunde bevisas att en privat investerare i en marknadsekonomi skulle ha fattat samma beslut i en jämförbar situation, både när det gällde ledningsbeslutet om en strategisk omläggning och införandet av ett system med ekonomiska incitament. Beträffande 2003 års easyJet-avtal och de individuella avtal som anges i tabell 6 (förutom avtalet med V-Bird) hade [...] beräknat respektive nettonuvärden (Net Present Value, NPV), och dessa var alla positiva. [...] hade därför dragit slutsatsen att en privat investerare i en marknadsekonomi skulle ha agerat på exakt samma sätt som FBS. Ändå hade [...] gett uttryck för tvivel, särskilt avseende den ursprungliga löptiden för 2003 års easyJet-avtal. [...] hade beträffande denna avtalstid (tio år med möjlighet att förlänga avtalet med ytterligare tio år) uttryckt oro över att en försiktig investerare som ingick ett sådant avtal med all sannolikhet skulle ha tagit hänsyn till de effekter som ett framtida avtal skulle ha haft för den framtida driften av flygplatsen BER, som skulle öppna innan 2003 års easyJet-avtal hade löpt ut (39). Enligt [...] skulle 2003 års easyJet-avtal ha kunnat ha en negativ inverkan på de avgifter som FBS kunde förhandla fram med andra flygbolag för användningen av BER, vilket hade haft konsekvenser för lönsamheten för den framtida flygplatsen. Tyskland förklarade emellertid att dessa farhågor avseende den från början planerade löptiden för 2003 års easyJet-avtal inte längre var relevanta eftersom detta avtal hade ändrats genom 2007 års easyJet-ändringsavtal. Ändringsavtalet innehöll en bestämmelse om att avtalet skulle upphöra att gälla då BER öppnades, vilket vid denna tidpunkt planerades ske 2011. |
| --- | --- |

(124)

Enligt Tyskland hade revisorerna kommit fram till att det kunde bevisas att en privat investerare i en marknadsekonomi skulle ha fattat samma beslut i en jämförbar situation, både när det gällde ledningsbeslutet om en strategisk omläggning och införandet av ett system med ekonomiska incitament. Beträffande 2003 års easyJet-avtal och de individuella avtal som anges i tabell 6 (förutom avtalet med V-Bird) hade [...] beräknat respektive nettonuvärden (Net Present Value, NPV), och dessa var alla positiva. [...] hade därför dragit slutsatsen att en privat investerare i en marknadsekonomi skulle ha agerat på exakt samma sätt som FBS. Ändå hade [...] gett uttryck för tvivel, särskilt avseende den ursprungliga löptiden för 2003 års easyJet-avtal. [...] hade beträffande denna avtalstid (tio år med möjlighet att förlänga avtalet med ytterligare tio år) uttryckt oro över att en försiktig investerare som ingick ett sådant avtal med all sannolikhet skulle ha tagit hänsyn till de effekter som ett framtida avtal skulle ha haft för den framtida driften av flygplatsen BER, som skulle öppna innan 2003 års easyJet-avtal hade löpt ut (39). Enligt [...] skulle 2003 års easyJet-avtal ha kunnat ha en negativ inverkan på de avgifter som FBS kunde förhandla fram med andra flygbolag för användningen av BER, vilket hade haft konsekvenser för lönsamheten för den framtida flygplatsen. Tyskland förklarade emellertid att dessa farhågor avseende den från början planerade löptiden för 2003 års easyJet-avtal inte längre var relevanta eftersom detta avtal hade ändrats genom 2007 års easyJet-ändringsavtal. Ändringsavtalet innehöll en bestämmelse om att avtalet skulle upphöra att gälla då BER öppnades, vilket vid denna tidpunkt planerades ske 2011.

| (125) | Dessutom menade Tyskland i sina kommentarer till synpunkterna från andra berörda parter att vissa berörda parters synpunkter avseende 2004 års avgiftssystem och avseende de individuella avtalen med lågprisbolagen var felaktiga och satta ur sitt sammanhang. Tyskland underströk att avgiftssystemet för Schönefeld var avsett att främja etableringen av nya destinationer och var icke-diskriminerande, eftersom rabatterna gavs till alla flygbolag som lyckades locka passagerare i tillräckligt antal till Schönefeld eller etablera nya linjer eller öka turtätheten på flygplatsen. |
| --- | --- |

(125)

Dessutom menade Tyskland i sina kommentarer till synpunkterna från andra berörda parter att vissa berörda parters synpunkter avseende 2004 års avgiftssystem och avseende de individuella avtalen med lågprisbolagen var felaktiga och satta ur sitt sammanhang. Tyskland underströk att avgiftssystemet för Schönefeld var avsett att främja etableringen av nya destinationer och var icke-diskriminerande, eftersom rabatterna gavs till alla flygbolag som lyckades locka passagerare i tillräckligt antal till Schönefeld eller etablera nya linjer eller öka turtätheten på flygplatsen.

6.5   2004 års easyJet-hyresavtal (åtgärd 4)

| (126) | Beträffande easyJets användning av terminal B påpekade Tyskland att easyJet endast hade hyrt en del (24 %) av det användbara utrymmet i terminal B. Att ett visst flygbolag får tillåtelse att använda kontorsutrymmen och incheckningsdisken inom ett visst område i en terminal var enligt Tyskland vanlig praxis på internationella flygplatser och innebar inte någon förmånsbehandling. |
| --- | --- |

(126)

Beträffande easyJets användning av terminal B påpekade Tyskland att easyJet endast hade hyrt en del (24 %) av det användbara utrymmet i terminal B. Att ett visst flygbolag får tillåtelse att använda kontorsutrymmen och incheckningsdisken inom ett visst område i en terminal var enligt Tyskland vanlig praxis på internationella flygplatser och innebar inte någon förmånsbehandling.

| (127) | När det gäller den exklusiva rätt som easyJet beviljats förklarade Tyskland att det med hänsyn till det stora antal passagerare som flög med easyJet av rent praktiska skäl inte var möjligt att låta andra flygbolag använda terminal B, eftersom kapaciteten för terminalen redan hade överskridits till följd av easyJets användning av terminalen. |
| --- | --- |

(127)

När det gäller den exklusiva rätt som easyJet beviljats förklarade Tyskland att det med hänsyn till det stora antal passagerare som flög med easyJet av rent praktiska skäl inte var möjligt att låta andra flygbolag använda terminal B, eftersom kapaciteten för terminalen redan hade överskridits till följd av easyJets användning av terminalen.

| (128) | Tyskland hävdade vidare att även andra flygbolag hade beviljats exklusiv rätt att använda vissa terminalområden på Schönefelds flygplats. I synnerhet hade Lufthansagruppen (Condor, SunExpress och Germanwings) ursprungligen haft exklusiv rätt att använda terminal D då denna terminal byggdes 2004–2005. |
| --- | --- |

(128)

Tyskland hävdade vidare att även andra flygbolag hade beviljats exklusiv rätt att använda vissa terminalområden på Schönefelds flygplats. I synnerhet hade Lufthansagruppen (Condor, SunExpress och Germanwings) ursprungligen haft exklusiv rätt att använda terminal D då denna terminal byggdes 2004–2005.

| (129) | Dessutom ifrågasatte Tyskland synpunkter från vissa berörda parter angående åtgärd 4 och menade att de uppgifter om hyran som vissa av dessa parter hade angivit var felaktiga och ogrundade. Den hyra som easyJet betalade hade fastställts utifrån marknadshyran för Schönefeld. Tyskland hävdade att till skillnad från vad vissa berörda parter påstod kunde hyrorna på Schönefeld inte jämföras med dem på Tegel. |
| --- | --- |

(129)

Dessutom ifrågasatte Tyskland synpunkter från vissa berörda parter angående åtgärd 4 och menade att de uppgifter om hyran som vissa av dessa parter hade angivit var felaktiga och ogrundade. Den hyra som easyJet betalade hade fastställts utifrån marknadshyran för Schönefeld. Tyskland hävdade att till skillnad från vad vissa berörda parter påstod kunde hyrorna på Schönefeld inte jämföras med dem på Tegel.

| (130) | När det gäller de eventuella fördelar som easyJet hade erhållit på grund av det särskilda bagagehanteringssystemet i terminal B uppgav Tyskland att detta system hade tillverkats av samma företag som tillverkat bagagehanteringssystemet i terminal A och att det därför hade utformats enligt samma tekniska normer. Integrationen av röntgenteknik gör emellertid anläggningen i terminal B mer komplex och medför en lägre teknisk kapacitet, längre transporttider för bagaget och en högre känslighet för störningar. Därför innebär bagagehanteringssystemet i terminal B att easyJet faktiskt får en nackdel jämfört med flygbolag som hanterar sina passagerare i terminal A. På grund av byggnadernas läge kunde dessutom bagage från terminal A transporteras mycket snabbare till det väntande flygplanet än bagage från terminal B. På så sätt uppstod ytterligare en nackdel för easyJet jämfört med flygbolag som höll till i terminal A. |
| --- | --- |

(130)

När det gäller de eventuella fördelar som easyJet hade erhållit på grund av det särskilda bagagehanteringssystemet i terminal B uppgav Tyskland att detta system hade tillverkats av samma företag som tillverkat bagagehanteringssystemet i terminal A och att det därför hade utformats enligt samma tekniska normer. Integrationen av röntgenteknik gör emellertid anläggningen i terminal B mer komplex och medför en lägre teknisk kapacitet, längre transporttider för bagaget och en högre känslighet för störningar. Därför innebär bagagehanteringssystemet i terminal B att easyJet faktiskt får en nackdel jämfört med flygbolag som hanterar sina passagerare i terminal A. På grund av byggnadernas läge kunde dessutom bagage från terminal A transporteras mycket snabbare till det väntande flygplanet än bagage från terminal B. På så sätt uppstod ytterligare en nackdel för easyJet jämfört med flygbolag som höll till i terminal A.

| (131) | Tyskland menade att till skillnad från vad vissa berörda parter påstod hade bagagehanteringssystemet inte förnyats för easyJet. Röntgenanläggningen hade installerats av säkerhetsskäl 2003 i de redan befintliga bagagehanteringssystemen. |
| --- | --- |

(131)

Tyskland menade att till skillnad från vad vissa berörda parter påstod hade bagagehanteringssystemet inte förnyats för easyJet. Röntgenanläggningen hade installerats av säkerhetsskäl 2003 i de redan befintliga bagagehanteringssystemen.

| (132) | Slutligen framförde Tyskland att terminal B hade tilldelats easyJet för bolagets passagerarhantering utifrån icke-diskriminerande och relevanta kriterier och att detta visserligen hade skett utan föregående anbudsinfordran, men att sådan inte krävdes vare sig enligt tysk rätt eller unionsrätten. När easyJet 2004 bestämde sig för att börja bedriva flygverksamhet på Schönefeld, stod det enligt Tyskland klart att detta flygbolag redan från början skulle stå för en betydande andel av den totala trafiken på flygplatsen. Faktum var att easyJet redan under 2004 hade stått för 30 % av den totala trafiken på Schönefeld. Det hade därför varit skäligt och ändamålsenligt att förlägga all easyJets trafik till en enda terminal, varvid terminal B på grund av sin lediga kapacitet ansågs vara den lämpligaste terminalen. Enligt Tyskland varken förnekades andra flygbolag tillgång till Schönefeld eller begränsades deras tillgång till flygplatsen, eftersom flygplatsens kapacitet var tillräcklig för alla potentiellt intresserade flygbolag. |
| --- | --- |

(132)

Slutligen framförde Tyskland att terminal B hade tilldelats easyJet för bolagets passagerarhantering utifrån icke-diskriminerande och relevanta kriterier och att detta visserligen hade skett utan föregående anbudsinfordran, men att sådan inte krävdes vare sig enligt tysk rätt eller unionsrätten. När easyJet 2004 bestämde sig för att börja bedriva flygverksamhet på Schönefeld, stod det enligt Tyskland klart att detta flygbolag redan från början skulle stå för en betydande andel av den totala trafiken på flygplatsen. Faktum var att easyJet redan under 2004 hade stått för 30 % av den totala trafiken på Schönefeld. Det hade därför varit skäligt och ändamålsenligt att förlägga all easyJets trafik till en enda terminal, varvid terminal B på grund av sin lediga kapacitet ansågs vara den lämpligaste terminalen. Enligt Tyskland varken förnekades andra flygbolag tillgång till Schönefeld eller begränsades deras tillgång till flygplatsen, eftersom flygplatsens kapacitet var tillräcklig för alla potentiellt intresserade flygbolag.

7.   BEDÖMNING AV ÅTGÄRDERNA

| (133) | Enligt artikel 107.1 i EUF-fördraget är stöd som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel, av vilket slag det än är, som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion, oförenligt med den inre marknaden i den utsträckning det påverkar handeln mellan medlemsstaterna. |
| --- | --- |

(133)

Enligt artikel 107.1 i EUF-fördraget är stöd som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel, av vilket slag det än är, som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion, oförenligt med den inre marknaden i den utsträckning det påverkar handeln mellan medlemsstaterna.

| (134) | De kriterier som fastställs i artikel 107.1 är kumulativa. För att en åtgärd ska utgöra statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget måste därför samtliga följande fyra villkor vara uppfyllda. Det ekonomiska stödet






  — | beviljas av staten eller ges med hjälp av statliga medel, |
| --- | --- | --- |

(134)

De kriterier som fastställs i artikel 107.1 är kumulativa. För att en åtgärd ska utgöra statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget måste därför samtliga följande fyra villkor vara uppfyllda. Det ekonomiska stödet

—

beviljas av staten eller ges med hjälp av statliga medel,

| — | gynnar vissa företag eller viss produktion, |
| --- | --- |

—

gynnar vissa företag eller viss produktion,

| — | snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen och |
| --- | --- |

—

snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen och

| — | påverkar handeln mellan medlemsstater. |
| --- | --- |

—

påverkar handeln mellan medlemsstater.

| (135) | I förevarande fall argumenterade Tyskland att FBS alltid hade agerat såsom en försiktig privat investerare i en marknadsekonomi som styrs av strävan efter lönsamhet skulle ha agerat i en liknande situation, vilket innebär att åtgärderna i fråga inte gett upphov till någon ekonomisk fördel som företaget inte skulle ha erhållit under normala marknadsförhållanden. Om detta faktiskt stämmer utgör de åtgärder som FBS har vidtagit inte statligt stöd. |
| --- | --- |

(135)

I förevarande fall argumenterade Tyskland att FBS alltid hade agerat såsom en försiktig privat investerare i en marknadsekonomi som styrs av strävan efter lönsamhet skulle ha agerat i en liknande situation, vilket innebär att åtgärderna i fråga inte gett upphov till någon ekonomisk fördel som företaget inte skulle ha erhållit under normala marknadsförhållanden. Om detta faktiskt stämmer utgör de åtgärder som FBS har vidtagit inte statligt stöd.

7.1   Principen om en privat investerare i en marknadsekonomi – allmänna överväganden

| (136) | För att bedöma om ett visst avtal som ett offentligt företag ingått med en tredje part för leverans av varor eller tjänster har försett den tredje parten med en ekonomisk fördel, undersöker kommissionen om en försiktig privat investerare i en marknadsekonomi som styrs av vinstutsikter skulle ha vidtagit liknande åtgärder i en motsvarande situation. Beteendet hos ett offentligt företag – som FBS – bör jämföras med det hos en hypotetisk försiktig privat investerare i en marknadsekonomi när det gäller hur den privata investeraren själv skulle ha agerat vid ingåendet av avtalet i fråga med hänsyn till den information som finns tillgänglig vid tidpunkten i fråga och den förväntade utvecklingen då, utan hänsyn till efterföljande händelser. |
| --- | --- |

(136)

För att bedöma om ett visst avtal som ett offentligt företag ingått med en tredje part för leverans av varor eller tjänster har försett den tredje parten med en ekonomisk fördel, undersöker kommissionen om en försiktig privat investerare i en marknadsekonomi som styrs av vinstutsikter skulle ha vidtagit liknande åtgärder i en motsvarande situation. Beteendet hos ett offentligt företag – som FBS – bör jämföras med det hos en hypotetisk försiktig privat investerare i en marknadsekonomi när det gäller hur den privata investeraren själv skulle ha agerat vid ingåendet av avtalet i fråga med hänsyn till den information som finns tillgänglig vid tidpunkten i fråga och den förväntade utvecklingen då, utan hänsyn till efterföljande händelser.

| (137) | Den förväntade lönsamheten för det offentliga företaget i fråga är därför av central betydelse. Detta betyder inte nödvändigtvis att investeraren måste ingå ett avtal för att nå lönsamhet på kort sikt för att verksamheten inte ska omfatta statligt stöd. Som domstolen har fastställt kan beteendet hos en offentlig investerare jämföras med beteendet hos en privat investerare som styrs av långsiktiga vinstutsikter (40). |
| --- | --- |

(137)

Den förväntade lönsamheten för det offentliga företaget i fråga är därför av central betydelse. Detta betyder inte nödvändigtvis att investeraren måste ingå ett avtal för att nå lönsamhet på kort sikt för att verksamheten inte ska omfatta statligt stöd. Som domstolen har fastställt kan beteendet hos en offentlig investerare jämföras med beteendet hos en privat investerare som styrs av långsiktiga vinstutsikter (40).

| (138) | I det aktuella ärendet har kommissionen först undersökt om den LCC-strategi som FBS följt sedan 2003 hade kunnat ge positiva resultat på medellång och lång sikt och om det av lönsamhetsskäl hade varit ändamålsenligt att stänga Schönefeld. Kommissionen har sedan undersökt varje åtgärd som har varit föremål för det formella granskningsförfarandet utifrån principen om en privat investerare i en marknadsekonomi. Undersökningen visade att de granskade åtgärderna inte utgjorde statligt stöd. |
| --- | --- |

(138)

I det aktuella ärendet har kommissionen först undersökt om den LCC-strategi som FBS följt sedan 2003 hade kunnat ge positiva resultat på medellång och lång sikt och om det av lönsamhetsskäl hade varit ändamålsenligt att stänga Schönefeld. Kommissionen har sedan undersökt varje åtgärd som har varit föremål för det formella granskningsförfarandet utifrån principen om en privat investerare i en marknadsekonomi. Undersökningen visade att de granskade åtgärderna inte utgjorde statligt stöd.

7.2   Preliminär analys: Bedömning av de strategiska alternativen för FBS sett ur en privat investerare i en marknadsekonomis perspektiv

| (139) | I avsnitten 2, 3.1 och 3.2 beskrevs den ekonomiska situation som rådde då FBS drev Schönefelds flygplats i början av 1990-talet och under 2003. |
| --- | --- |

(139)

I avsnitten 2, 3.1 och 3.2 beskrevs den ekonomiska situation som rådde då FBS drev Schönefelds flygplats i början av 1990-talet och under 2003.

| (140) | Som framgår av dessa avsnitt drev FBS även de andra flygplatserna i Berlin, dvs. Tempelhof och Tegel. Tempelhof ansågs, på grund av sina särskilda förhållanden och sitt läge inne i staden, redan från början inte vara någon lämplig utgångspunkt för en expansion. Tegel var en modern flygplats som på det hela taget var mer attraktiv än Schönefeld för såväl flygbolag som passagerare, eftersom den hade en modernare infrastruktur och låg närmare centrum. På 1990-talet utnyttjades Tegels kapacitet redan nästan fullt ut och flygplatsen kunde inte utvidgas nämnvärt för att förhindra kapacitetsbegränsningar på sikt. I motsats till detta var Schönefelds kapacitet långt ifrån uttömd och flygplatsen kunde utökas om så behövdes. |
| --- | --- |

(140)

Som framgår av dessa avsnitt drev FBS även de andra flygplatserna i Berlin, dvs. Tempelhof och Tegel. Tempelhof ansågs, på grund av sina särskilda förhållanden och sitt läge inne i staden, redan från början inte vara någon lämplig utgångspunkt för en expansion. Tegel var en modern flygplats som på det hela taget var mer attraktiv än Schönefeld för såväl flygbolag som passagerare, eftersom den hade en modernare infrastruktur och låg närmare centrum. På 1990-talet utnyttjades Tegels kapacitet redan nästan fullt ut och flygplatsen kunde inte utvidgas nämnvärt för att förhindra kapacitetsbegränsningar på sikt. I motsats till detta var Schönefelds kapacitet långt ifrån uttömd och flygplatsen kunde utökas om så behövdes.

| (141) | En annan viktig faktor i sammanhanget var utsikten att skapa en enda flygplats för Berlin som skulle ersätta de befintliga flygplatserna och etableras i Schönefeld. Som framgår av skäl 14 formaliserades beslutet att genomföra ett sådant projekt genom konsensusbeslutet mellan den tyska federala regeringen och delstaterna Berlin och Brandenburg i maj 1996. |
| --- | --- |

(141)

En annan viktig faktor i sammanhanget var utsikten att skapa en enda flygplats för Berlin som skulle ersätta de befintliga flygplatserna och etableras i Schönefeld. Som framgår av skäl 14 formaliserades beslutet att genomföra ett sådant projekt genom konsensusbeslutet mellan den tyska federala regeringen och delstaterna Berlin och Brandenburg i maj 1996.

| (142) | Den tredje viktiga faktorn var det misslyckade försöket på 1990-talet att flytta en del av trafiken från Tegel till Schönefeld och det faktum att flygtrafiken på Schönefeld minskade stadigt mellan 2000 och 2003, efter en period av stagnation under andra hälften av 1990-talet. 2003 var de statliga organen tvungna att erkänna att privatiseringen av flygplatserna i Berlin hade misslyckats. |
| --- | --- |

(142)

Den tredje viktiga faktorn var det misslyckade försöket på 1990-talet att flytta en del av trafiken från Tegel till Schönefeld och det faktum att flygtrafiken på Schönefeld minskade stadigt mellan 2000 och 2003, efter en period av stagnation under andra hälften av 1990-talet. 2003 var de statliga organen tvungna att erkänna att privatiseringen av flygplatserna i Berlin hade misslyckats.

| (143) | Detta ledde 2003 till att myndigheterna och FBS undersökte vilka strategiska alternativ som fanns tillgängliga för FBS. Som framgår av ovanstående ifrågasattes vid den här tiden inte målet att skapa en enda ny flygplats för Berlin på platsen där Schönefeld låg och med hjälp av en del av den befintliga infrastrukturen på flygplatsen (41). Målet för FBS och de statliga organen var därför att hitta en optimal strategi för Schönefeld för perioden 2003 fram till det planerade öppnandet av BER 2011. Som redan framgått av skäl 28 gav man i detta sammanhang konsultföretaget i uppdrag att genomföra en studie (nedan kallad konsultföretagsstudien), i vilken en strategi för att skapa incitament för lågprisflygbolag (Low Cost Carrier, LCC) rekommenderades (LCC-strategin). |
| --- | --- |

(143)

Detta ledde 2003 till att myndigheterna och FBS undersökte vilka strategiska alternativ som fanns tillgängliga för FBS. Som framgår av ovanstående ifrågasattes vid den här tiden inte målet att skapa en enda ny flygplats för Berlin på platsen där Schönefeld låg och med hjälp av en del av den befintliga infrastrukturen på flygplatsen (41). Målet för FBS och de statliga organen var därför att hitta en optimal strategi för Schönefeld för perioden 2003 fram till det planerade öppnandet av BER 2011. Som redan framgått av skäl 28 gav man i detta sammanhang konsultföretaget i uppdrag att genomföra en studie (nedan kallad konsultföretagsstudien), i vilken en strategi för att skapa incitament för lågprisflygbolag (Low Cost Carrier, LCC) rekommenderades (LCC-strategin).

| (144) | Förutom LCC-strategin (alternativ 1) hade FBS även två andra alternativ att välja mellan, nämligen att fortsätta den strategi som tillämpades på Schönefeld vid den här tidpunkten (alternativ 2) eller att tillfälligt stänga Schönefeld fram till öppnandet av den nya flygplatsen BER (alternativ 3). |
| --- | --- |

(144)

Förutom LCC-strategin (alternativ 1) hade FBS även två andra alternativ att välja mellan, nämligen att fortsätta den strategi som tillämpades på Schönefeld vid den här tidpunkten (alternativ 2) eller att tillfälligt stänga Schönefeld fram till öppnandet av den nya flygplatsen BER (alternativ 3).

7.2.1   Jämförelse av alternativ 1 och 2

| (145) | Som kommer att visas nedan skulle det för en försiktig privat investerare i en marknadsekonomi som styrs av vinstutsikter på medellång till lång sikt och som agerar i FBS ställe ha varit ändamålsenligt att välja alternativ 1 i stället för alternativ 2. |
| --- | --- |

(145)

Som kommer att visas nedan skulle det för en försiktig privat investerare i en marknadsekonomi som styrs av vinstutsikter på medellång till lång sikt och som agerar i FBS ställe ha varit ändamålsenligt att välja alternativ 1 i stället för alternativ 2.

Konsultföretagsstudien

| (146) | Som framgår av skälen 29 och 30 visade konsultföretaget att det av en rad olika strukturella skäl fanns potential för en betydande ökning av flygtrafiken i Berlin och att Berlin jämfört med andra huvudstadsflygplatser år 2003 fortfarande uppvisade stor potential för en etablering och tillväxt av LCC-trafik. |
| --- | --- |

(146)

Som framgår av skälen 29 och 30 visade konsultföretaget att det av en rad olika strukturella skäl fanns potential för en betydande ökning av flygtrafiken i Berlin och att Berlin jämfört med andra huvudstadsflygplatser år 2003 fortfarande uppvisade stor potential för en etablering och tillväxt av LCC-trafik.

| (147) | Konsultföretaget gjorde en jämförelse mellan Berlin och andra storstäder avseende LCC-trafiken. Det visade sig att antalet LCC-turer per invånare i storstadsområdet i Berlin var betydligt lägre (0,011) än i andra europeiska städer såsom London (0,029), Bryssel (0,040), Köln (0,030) och Dublin (0,051). Jämförelsen visade också att den procentuella andelen LCC-turer av det totala antalet turer var mycket lägre i Berlin än i andra större europeiska städer. Utifrån dessa siffror kunde den procentuella andelen uppskattningsvis ökas från [...] till minst [...] och kanske till och med till [...]. |
| --- | --- |

(147)

Konsultföretaget gjorde en jämförelse mellan Berlin och andra storstäder avseende LCC-trafiken. Det visade sig att antalet LCC-turer per invånare i storstadsområdet i Berlin var betydligt lägre (0,011) än i andra europeiska städer såsom London (0,029), Bryssel (0,040), Köln (0,030) och Dublin (0,051). Jämförelsen visade också att den procentuella andelen LCC-turer av det totala antalet turer var mycket lägre i Berlin än i andra större europeiska städer. Utifrån dessa siffror kunde den procentuella andelen uppskattningsvis ökas från [...] till minst [...] och kanske till och med till [...].

| (148) | Baserat på erfarenheter från andra större städer beräknade konsultföretaget att om åtgärder vidtogs för att bygga ut LCC-trafiken skulle två tredjedelar av den ökade LCC-trafiken kunna utgöras av ”nya” passagerare, dvs. passagerare som inte skulle flyga från Berlin om inget ytterligare LCC-utbud skapades genom de aktuella åtgärderna (42). Enligt konsultföretaget kunde man vänta sig att en del av dessa ”nya passagerare” skulle ”tas” från andra transportsätt såsom från tåg- eller busstrafiken. |
| --- | --- |

(148)

Baserat på erfarenheter från andra större städer beräknade konsultföretaget att om åtgärder vidtogs för att bygga ut LCC-trafiken skulle två tredjedelar av den ökade LCC-trafiken kunna utgöras av ”nya” passagerare, dvs. passagerare som inte skulle flyga från Berlin om inget ytterligare LCC-utbud skapades genom de aktuella åtgärderna (42). Enligt konsultföretaget kunde man vänta sig att en del av dessa ”nya passagerare” skulle ”tas” från andra transportsätt såsom från tåg- eller busstrafiken.

| (149) | Utifrån dessa analyser fanns det enligt konsultföretagets prognos potential för ytterligare LCC-trafik på Schönefeld: mellan 600 000 och 900 000 nya passagerare per år på kort sikt, dvs. mellan 2003 och 2005, och 300 000 nya passagerare per år på medellång sikt, dvs. mellan 2005 och 2010. På grund av denna kraftiga ökning var det sannolikt att man på Schönefeld skulle kunna hantera mellan 3 miljoner och 4,2 miljoner fler passagerare än under 2003. Detta innebar att FBS kunde hoppas på att trafikvolymen på Schönefeld år 2010 skulle uppgå till mellan 4,7 miljoner och 5,9 miljoner passagerare (43). |
| --- | --- |

(149)

Utifrån dessa analyser fanns det enligt konsultföretagets prognos potential för ytterligare LCC-trafik på Schönefeld: mellan 600 000 och 900 000 nya passagerare per år på kort sikt, dvs. mellan 2003 och 2005, och 300 000 nya passagerare per år på medellång sikt, dvs. mellan 2005 och 2010. På grund av denna kraftiga ökning var det sannolikt att man på Schönefeld skulle kunna hantera mellan 3 miljoner och 4,2 miljoner fler passagerare än under 2003. Detta innebar att FBS kunde hoppas på att trafikvolymen på Schönefeld år 2010 skulle uppgå till mellan 4,7 miljoner och 5,9 miljoner passagerare (43).

| (150) | I anslutning till detta gjordes inom ramen för konsultföretagsstudien en detaljerad bedömning av möjligheten att genomdriva en strategi inriktad på lågprisbolag på Schönefeld, och eventuella hinder och faktorer som skulle kunna minska framgången för en sådan strategi identifierades. |
| --- | --- |

(150)

I anslutning till detta gjordes inom ramen för konsultföretagsstudien en detaljerad bedömning av möjligheten att genomdriva en strategi inriktad på lågprisbolag på Schönefeld, och eventuella hinder och faktorer som skulle kunna minska framgången för en sådan strategi identifierades.

| (151) | Man analyserade i detalj de operativa krav som lågprisbolagen ställer, vilka på olika sätt skiljer sig åt från de operativa krav som traditionella flygbolag har. I analysen utgick man från situationen på ett antal europeiska flygplatser som trafikeras av lågprisbolag. Av analysen framgick att lågprisbolagen framför allt väntar sig följande:






  — | Korta marktider (25–30 minuter (44)) – viktigaste kravet. |
| --- | --- | --- |

(151)

Man analyserade i detalj de operativa krav som lågprisbolagen ställer, vilka på olika sätt skiljer sig åt från de operativa krav som traditionella flygbolag har. I analysen utgick man från situationen på ett antal europeiska flygplatser som trafikeras av lågprisbolag. Av analysen framgick att lågprisbolagen framför allt väntar sig följande:

—

Korta marktider (25–30 minuter (44)) – viktigaste kravet.

| — | Så få flygplatstjänster som möjligt när det gäller hantering av passagerare och bagage, men med en hög kvalitet på de tjänster som krävs. |
| --- | --- |

—

Så få flygplatstjänster som möjligt när det gäller hantering av passagerare och bagage, men med en hög kvalitet på de tjänster som krävs.

| — | ”Walk-boarding” (45) i stället för det dyrare alternativet med passagerarbryggor, med ett kort avstånd mellan terminalen och plattan. |
| --- | --- |

—

”Walk-boarding” (45) i stället för det dyrare alternativet med passagerarbryggor, med ett kort avstånd mellan terminalen och plattan.

| — | Enkel och funktionell infrastruktur utan dyra IT-system samt intuitiv och enkel vägföring inne på flygplatsen. |
| --- | --- |

—

Enkel och funktionell infrastruktur utan dyra IT-system samt intuitiv och enkel vägföring inne på flygplatsen.

| — | Tillräckligt goda trafikförbindelser till flygplatsen. |
| --- | --- |

—

Tillräckligt goda trafikförbindelser till flygplatsen.

| — | Exklusiv tilldelning av passagerarbryggor, försäljnings- och incheckningsdiskar samt tillhandahållande av tillräckliga kontorsutrymmen för lågprisbolagen. |
| --- | --- |

—

Exklusiv tilldelning av passagerarbryggor, försäljnings- och incheckningsdiskar samt tillhandahållande av tillräckliga kontorsutrymmen för lågprisbolagen.

| (152) | Enligt konsultföretaget kunde Schönefeld på det stora hela leva upp till dessa krav. Ur operativ synvinkel var det särskilt möjligt att åstadkomma korta marktider på Schönefeld. Dessutom betonade konsultföretaget att flygplatsen hade utmärkta trafikförbindelser med buss, tåg och bil. Trots detta noterade man i studien olika relativt obetydliga luckor och svagheter när det gällde walk-boarding, exklusiv tilldelning av terminalområden och kontorsutrymmen, intuitiv vägorientering inne på flygplatsen och avstånden mellan terminalerna och plattorna. Delvis med hänvisning till hur man löst dessa problem på andra flygplatser som trafikerades av lågprisbolag rekommenderade konsultföretaget en rad relativt begränsade justeringar för att Schönefeld helt och fullt skulle uppfylla kraven från de lågprisbolag som var intresserade av att börja bedriva flygverksamhet på flygplatsen. Man menade att det inte skulle behövas några investeringar i infrastrukturen eller betydande ändringar av den befintliga infrastrukturen. När det gällde kravet på walk-boarding verkade det dessutom som om man inom bara några månader och till en låg kostnad skulle kunna komplettera den befintliga infrastrukturen med walk-boarding-gater. |
| --- | --- |

(152)

Enligt konsultföretaget kunde Schönefeld på det stora hela leva upp till dessa krav. Ur operativ synvinkel var det särskilt möjligt att åstadkomma korta marktider på Schönefeld. Dessutom betonade konsultföretaget att flygplatsen hade utmärkta trafikförbindelser med buss, tåg och bil. Trots detta noterade man i studien olika relativt obetydliga luckor och svagheter när det gällde walk-boarding, exklusiv tilldelning av terminalområden och kontorsutrymmen, intuitiv vägorientering inne på flygplatsen och avstånden mellan terminalerna och plattorna. Delvis med hänvisning till hur man löst dessa problem på andra flygplatser som trafikerades av lågprisbolag rekommenderade konsultföretaget en rad relativt begränsade justeringar för att Schönefeld helt och fullt skulle uppfylla kraven från de lågprisbolag som var intresserade av att börja bedriva flygverksamhet på flygplatsen. Man menade att det inte skulle behövas några investeringar i infrastrukturen eller betydande ändringar av den befintliga infrastrukturen. När det gällde kravet på walk-boarding verkade det dessutom som om man inom bara några månader och till en låg kostnad skulle kunna komplettera den befintliga infrastrukturen med walk-boarding-gater.

| (153) | Vidare undersökte konsultföretaget det konkurrenstryck som LCC-verksamheten på Schönefeld skulle utsättas för om FBS valde att satsa på lågprisbolag. Konsultföretaget kom fram till att konkurrensen skulle vara begränsad, främst på grund av att de närmaste internationella flygplatser som kunde hantera större mängder LCC-trafik, till exempel Dresden, Leipzig eller Hannover, låg för långt bort för att utgöra något större potentiellt hot. Enligt konsultföretaget var detta en bekräftelse på att den betydande potential som fanns för LCC-trafik i Berlinområdet faktiskt skulle kunna realiseras på Schönefeld. |
| --- | --- |

(153)

Vidare undersökte konsultföretaget det konkurrenstryck som LCC-verksamheten på Schönefeld skulle utsättas för om FBS valde att satsa på lågprisbolag. Konsultföretaget kom fram till att konkurrensen skulle vara begränsad, främst på grund av att de närmaste internationella flygplatser som kunde hantera större mängder LCC-trafik, till exempel Dresden, Leipzig eller Hannover, låg för långt bort för att utgöra något större potentiellt hot. Enligt konsultföretaget var detta en bekräftelse på att den betydande potential som fanns för LCC-trafik i Berlinområdet faktiskt skulle kunna realiseras på Schönefeld.

| (154) | Dessutom fastställde och analyserade konsultföretaget de olika alternativ som stod FBS till buds för att erbjuda lågprisbolagen attraktiva flygplatsavgifter. Denna aspekt ansågs vara en avgörande faktor för en eventuell LCC-strategi. I själva verket är det ett allmänt vedertaget faktum att lågprisbolag kräver låga flygplatsavgifter från flygplatsoperatörerna på grund av sin egen prispolitik gentemot passagerare, som är resultatet av en strategi inriktad på stora volymer och attraktiva priser. Eftersom lågprisbolag dessutom ofta snarare erbjuder så kallade point-to-point-anslutningar än så kallade hub-and-spoke-anslutningar har lågprisbolagen möjlighet att på ett mycket flexibelt och dynamiskt sätt etablera nya linjer, justera befintliga linjer eller öka eller minska turtätheten. Detta ger dem möjlighet att sätta större press på flygplatsoperatörerna för att erhålla så låga flygplatsavgifter som möjligt. Därmed stod det klart att LCC-strategin var dömd att misslyckas om Schönefelds avgiftssystem inte gjordes mer attraktivt. |
| --- | --- |

(154)

Dessutom fastställde och analyserade konsultföretaget de olika alternativ som stod FBS till buds för att erbjuda lågprisbolagen attraktiva flygplatsavgifter. Denna aspekt ansågs vara en avgörande faktor för en eventuell LCC-strategi. I själva verket är det ett allmänt vedertaget faktum att lågprisbolag kräver låga flygplatsavgifter från flygplatsoperatörerna på grund av sin egen prispolitik gentemot passagerare, som är resultatet av en strategi inriktad på stora volymer och attraktiva priser. Eftersom lågprisbolag dessutom ofta snarare erbjuder så kallade point-to-point-anslutningar än så kallade hub-and-spoke-anslutningar har lågprisbolagen möjlighet att på ett mycket flexibelt och dynamiskt sätt etablera nya linjer, justera befintliga linjer eller öka eller minska turtätheten. Detta ger dem möjlighet att sätta större press på flygplatsoperatörerna för att erhålla så låga flygplatsavgifter som möjligt. Därmed stod det klart att LCC-strategin var dömd att misslyckas om Schönefelds avgiftssystem inte gjordes mer attraktivt.

| (155) | De alternativ som granskades och utvärderades av konsultföretaget var i) en allmän sänkning av flygplatsavgifterna, ii) mängdrabatter, iii) en resultatbaserad differentiering och iv) en kombination av de grundläggande alternativ som nämnts. Utifrån en juridisk analys och en ekonomisk utvärdering av dessa alternativ rekommenderades en metod som bestod av en kombination av en allmän minskning av flygplatsavgifterna, en volymrabatt för passageraravgifter och en differentiering av avgifterna beroende på vilka tjänster som erbjöds, där denna differentiering särskilt skulle innebära en befrielse från stationeringsavgifter vid marktider under 30 minuter. Bortsett från den allmänna sänkningen av flygplatsavgifterna var dessa åtgärder särskilt inriktade på lågprisbolag som flyttar till Schönefeld och inte på flygbolag som redan var etablerade på Schönefeld. Syftet med denna strategi var att locka till sig nya flygbolag utan att detta skulle leda till negativa effekter beträffande intäkterna från de flygbolag som redan bedrev verksamhet på Schönefeld. |
| --- | --- |

(155)

De alternativ som granskades och utvärderades av konsultföretaget var i) en allmän sänkning av flygplatsavgifterna, ii) mängdrabatter, iii) en resultatbaserad differentiering och iv) en kombination av de grundläggande alternativ som nämnts. Utifrån en juridisk analys och en ekonomisk utvärdering av dessa alternativ rekommenderades en metod som bestod av en kombination av en allmän minskning av flygplatsavgifterna, en volymrabatt för passageraravgifter och en differentiering av avgifterna beroende på vilka tjänster som erbjöds, där denna differentiering särskilt skulle innebära en befrielse från stationeringsavgifter vid marktider under 30 minuter. Bortsett från den allmänna sänkningen av flygplatsavgifterna var dessa åtgärder särskilt inriktade på lågprisbolag som flyttar till Schönefeld och inte på flygbolag som redan var etablerade på Schönefeld. Syftet med denna strategi var att locka till sig nya flygbolag utan att detta skulle leda till negativa effekter beträffande intäkterna från de flygbolag som redan bedrev verksamhet på Schönefeld.

| (156) | Slutligen fastställde och analyserade konsultföretaget flera möjliga åtgärder som skulle leda till ökade icke flygrelaterade intäkter – i synnerhet genom driften av restauranger och livsmedelskedjor, parkeringsanläggningar, skytteltrafik, reklamytor osv. När dessa rekommendationer gavs tog man hänsyn till mängden och sorten (46) ytterligare trafik som väntades till följd av den föreslagna LCC-strategin. |
| --- | --- |

(156)

Slutligen fastställde och analyserade konsultföretaget flera möjliga åtgärder som skulle leda till ökade icke flygrelaterade intäkter – i synnerhet genom driften av restauranger och livsmedelskedjor, parkeringsanläggningar, skytteltrafik, reklamytor osv. När dessa rekommendationer gavs tog man hänsyn till mängden och sorten (46) ytterligare trafik som väntades till följd av den föreslagna LCC-strategin.

| (157) | I sin studie tillämpade konsultföretaget en tillförlitlig metodik och genomförde en detaljerad bedömning där alla relevanta faktorer beaktades. Särskilt noggrant utförd var den kvantitativa bedömningen av möjligheten till ytterligare LCC-trafik utifrån Berlinområdets särdrag och erfarenheter från stora ”benchmarkflygplatser”. Ändamålsenlig var även den undersökning som gjordes om i vilken utsträckning LCC-strategin skulle kunna hindras av konkurrerande flygplatser, och resultaten av denna analys är tydliga. Likaså hade undersökningen av kraven från lågprisbolag som eventuellt var intresserade av att börja bedriva verksamhet på Schönefeld, och identifieringen av åtgärder som kunde vidtas för att Schönefeld skulle uppfylla dessa krav fullt ut, genomförts på ett tillförlitligt sätt. Analysen är systematiskt utförd och mycket detaljerad. Detsamma gäller analysen av de olika tänkbara flygplatsavgiftssystem som skulle locka lågprisbolag till flygplatsen. |
| --- | --- |

(157)

I sin studie tillämpade konsultföretaget en tillförlitlig metodik och genomförde en detaljerad bedömning där alla relevanta faktorer beaktades. Särskilt noggrant utförd var den kvantitativa bedömningen av möjligheten till ytterligare LCC-trafik utifrån Berlinområdets särdrag och erfarenheter från stora ”benchmarkflygplatser”. Ändamålsenlig var även den undersökning som gjordes om i vilken utsträckning LCC-strategin skulle kunna hindras av konkurrerande flygplatser, och resultaten av denna analys är tydliga. Likaså hade undersökningen av kraven från lågprisbolag som eventuellt var intresserade av att börja bedriva verksamhet på Schönefeld, och identifieringen av åtgärder som kunde vidtas för att Schönefeld skulle uppfylla dessa krav fullt ut, genomförts på ett tillförlitligt sätt. Analysen är systematiskt utförd och mycket detaljerad. Detsamma gäller analysen av de olika tänkbara flygplatsavgiftssystem som skulle locka lågprisbolag till flygplatsen.

| (158) | Det bör också noteras att konsultföretaget i samband med studien utarbetade ett antal dokument för FBS, som utgjorde grunden för FBS beslut tillsammans med de handlingar som FBS självt utarbetat (inklusive en på förhand utarbetad finansieringsöversikt från den 5 september 2003 innehållande lönsamhetsprognoser). I tabell 8 ges en översikt över det ekonomiska resultat som man 2003 utgick från till följd av LCC-strategin respektive en strategi där FBS skulle fortsätta att fokusera på den traditionella trafiken (i studien från den andra experten, nedan kallad alternativ 1). För LCC-strategin räknade man med två scenarier, ett pessimistiskt scenario och ett realistiskt scenario, som skiljer sig åt beträffande mängden förväntad ytterligare LCC-trafik.

  Tabell 8


  Ekonomiska konsekvenser av alternativ 1 och alternativ 2 i förhållande till den förväntade vinstmarginalen på Schönefeld under perioden 2003–2012 (i miljoner euro) | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Vinstmarginal utan lågprisbolag (alternativ 1) | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| Vinstmarginal med lågprisbolag (alternativ 2 – nedan kallat pessimistiskt scenario) | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| Vinstmarginal med lågprisbolag (alternativ 3 – nedan kallat realistiskt scenario) | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| Källa: | FBS finansieringsöversikt. |

(158)

Det bör också noteras att konsultföretaget i samband med studien utarbetade ett antal dokument för FBS, som utgjorde grunden för FBS beslut tillsammans med de handlingar som FBS självt utarbetat (inklusive en på förhand utarbetad finansieringsöversikt från den 5 september 2003 innehållande lönsamhetsprognoser). I tabell 8 ges en översikt över det ekonomiska resultat som man 2003 utgick från till följd av LCC-strategin respektive en strategi där FBS skulle fortsätta att fokusera på den traditionella trafiken (i studien från den andra experten, nedan kallad alternativ 1). För LCC-strategin räknade man med två scenarier, ett pessimistiskt scenario och ett realistiskt scenario, som skiljer sig åt beträffande mängden förväntad ytterligare LCC-trafik.

Tabell 8

Ekonomiska konsekvenser av alternativ 1 och alternativ 2 i förhållande till den förväntade vinstmarginalen på Schönefeld under perioden 2003–2012 (i miljoner euro)

2003

2004

2005

2006

2007

2008

2009

2010

2011

2012

Vinstmarginal utan lågprisbolag (alternativ 1)

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

Vinstmarginal med lågprisbolag (alternativ 2 – nedan kallat pessimistiskt scenario)

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

Vinstmarginal med lågprisbolag (alternativ 3 – nedan kallat realistiskt scenario)

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

Källa:

FBS finansieringsöversikt.

| (159) | För såväl det realistiska som det pessimistiska scenariet härrör ovanstående beräkningar från konsultföretagets prognoser över den ytterligare LCC-trafiken. Dessa beräkningar bekräftar snarast att LCC-strategin leder till en bättre ekonomisk situation än en kontrafaktisk situation där FBS fortsätter att förlita sig på traditionella flygbolag. I själva verket skulle FBS vid val av alternativ 1 tvingas räkna med betydande förluster fram till 2012, utan att ha någon direkt möjlighet att minska dessa förluster. Vid genomförandet av LCC-strategin skulle FBS däremot kunna räkna med en betydande och kontinuerlig minskning av förlusterna och enligt det realistiska scenariet skulle företaget kunna räkna med att återgå till ekonomisk lönsamhet under 2009. |
| --- | --- |

(159)

För såväl det realistiska som det pessimistiska scenariet härrör ovanstående beräkningar från konsultföretagets prognoser över den ytterligare LCC-trafiken. Dessa beräkningar bekräftar snarast att LCC-strategin leder till en bättre ekonomisk situation än en kontrafaktisk situation där FBS fortsätter att förlita sig på traditionella flygbolag. I själva verket skulle FBS vid val av alternativ 1 tvingas räkna med betydande förluster fram till 2012, utan att ha någon direkt möjlighet att minska dessa förluster. Vid genomförandet av LCC-strategin skulle FBS däremot kunna räkna med en betydande och kontinuerlig minskning av förlusterna och enligt det realistiska scenariet skulle företaget kunna räkna med att återgå till ekonomisk lönsamhet under 2009.

| (160) | En försiktig privat investerare i en marknadsekonomi som styrs av vinstutsikter på medellång till lång sikt skulle ha betraktat slutsatserna i konsultföretagsstudien tillsammans med FBS egna prognoser som en tillförlitlig grund för ett strategiskt beslut. För en sådan försiktig privat investerare i en marknadsekonomi skulle det således ha varit ändamålsenligt att välja alternativ 1 framför alternativ 2. |
| --- | --- |

(160)

En försiktig privat investerare i en marknadsekonomi som styrs av vinstutsikter på medellång till lång sikt skulle ha betraktat slutsatserna i konsultföretagsstudien tillsammans med FBS egna prognoser som en tillförlitlig grund för ett strategiskt beslut. För en sådan försiktig privat investerare i en marknadsekonomi skulle det således ha varit ändamålsenligt att välja alternativ 1 framför alternativ 2.

Studien utförd av den första experten

| (161) | Som redan nämnts hade FBS gett revisionsbyrån [...] (nedan kallad den första experten) i uppgift att utföra en studie för att utsätta materialet som FBS hade grundat sitt beslut om LCC-strategin på för ett stresstest (nedan kallad studien utförd av den första experten). I studien, som blev färdig 2007, drog man slutsatsen att det, sett ur en privat investerare i en marknadsekonomis perspektiv, vore ändamålsenligt att introducera LCC-strategin och motsvarande avgiftssystem, dvs. 2004 års avgiftssystem. Som underlag för analysen använde den första experten ett antal dokument från 2003, i synnerhet en finansieringsöversikt som FBS hade upprättat för perioden 2004–2012, samt dokument som konsultföretaget hade upprättat i samband med den studie som man utförde för FBS. |
| --- | --- |

(161)

Som redan nämnts hade FBS gett revisionsbyrån [...] (nedan kallad den första experten) i uppgift att utföra en studie för att utsätta materialet som FBS hade grundat sitt beslut om LCC-strategin på för ett stresstest (nedan kallad studien utförd av den första experten). I studien, som blev färdig 2007, drog man slutsatsen att det, sett ur en privat investerare i en marknadsekonomis perspektiv, vore ändamålsenligt att introducera LCC-strategin och motsvarande avgiftssystem, dvs. 2004 års avgiftssystem. Som underlag för analysen använde den första experten ett antal dokument från 2003, i synnerhet en finansieringsöversikt som FBS hade upprättat för perioden 2004–2012, samt dokument som konsultföretaget hade upprättat i samband med den studie som man utförde för FBS.

| (162) | De slutsatser som den första experten drog stämmer överens med slutsatserna i konsultföretagsstudien. Trots att studien utförd av den första experten inte är relevant för kommissionens bedömning är den ändå ytterligare ett bevis på att det skulle ha varit ändamålsenligt för en försiktig privat investerare i en marknadsekonomi att välja alternativ 1 framför alternativ 2. |
| --- | --- |

(162)

De slutsatser som den första experten drog stämmer överens med slutsatserna i konsultföretagsstudien. Trots att studien utförd av den första experten inte är relevant för kommissionens bedömning är den ändå ytterligare ett bevis på att det skulle ha varit ändamålsenligt för en försiktig privat investerare i en marknadsekonomi att välja alternativ 1 framför alternativ 2.

Slutsats

| (163) | Mot bakgrund av ovanstående dras slutsatsen att det år 2003 skulle ha varit ändamålsenligt för en försiktig privat investerare i en marknadsekonomi som styrs av vinstutsikter på medellång till lång sikt och som agerar i FBS ställe att välja alternativ 1 framför alternativ 2. |
| --- | --- |

(163)

Mot bakgrund av ovanstående dras slutsatsen att det år 2003 skulle ha varit ändamålsenligt för en försiktig privat investerare i en marknadsekonomi som styrs av vinstutsikter på medellång till lång sikt och som agerar i FBS ställe att välja alternativ 1 framför alternativ 2.

7.2.2   Alternativ 3 i jämförelse med alternativ 1 och 2

| (164) | Som redan nämnts skulle det ha varit ett möjligt alternativ för FBS att stänga Schönefeld (alternativ 3) åtminstone fram till öppnandet av BER. FBS hade kunnat fatta detta beslut inte bara under 2003 (det år då FBS bestämde sig för att införa LCC-strategin), utan såväl före som efter denna tidpunkt. Av de dokument som finns att tillgå framgår att FBS tydligen aldrig allvarligt hade övervägt detta alternativ, åtminstone inte sedan man ingått avtalet om kontroll och vinstöverflyttning år 1992. Dessutom hade fördelarna med ett sådant alternativ inte analyserats i konsultföretagsstudien. |
| --- | --- |

(164)

Som redan nämnts skulle det ha varit ett möjligt alternativ för FBS att stänga Schönefeld (alternativ 3) åtminstone fram till öppnandet av BER. FBS hade kunnat fatta detta beslut inte bara under 2003 (det år då FBS bestämde sig för att införa LCC-strategin), utan såväl före som efter denna tidpunkt. Av de dokument som finns att tillgå framgår att FBS tydligen aldrig allvarligt hade övervägt detta alternativ, åtminstone inte sedan man ingått avtalet om kontroll och vinstöverflyttning år 1992. Dessutom hade fördelarna med ett sådant alternativ inte analyserats i konsultföretagsstudien.

| (165) | För att bedöma om en försiktig privat investerare i en marknadsekonomi som styrs av vinstutsikter skulle ha funnit detta alternativ fördelaktigare än alternativ 1 och 2, är det viktigt att ta hänsyn till BER-projektet. Som framgår av skäl 14 tog planerna för att skapa en gemensam flygplats för Berlin sin början i januari 1992, och den 20 juni 1993 tillkännagavs att området söder om Schönefeld, liksom den befintliga flygplatsen, var en möjlig plats för upprättandet av infrastrukturen för den nya flygplatsen BER. Således var alternativet att bygga den nya flygplatsen för Berlin i Schönefeld redan 1992/1993 mer än bara en vag möjlighet. Denna möjlighet blev ett faktum i och med det konsensusbeslut som fattades av den federala regeringen och förbundsländerna Berlin och Brandenburg den 28 maj 1996 och har sedan dess aldrig ifrågasatts. |
| --- | --- |

(165)

För att bedöma om en försiktig privat investerare i en marknadsekonomi som styrs av vinstutsikter skulle ha funnit detta alternativ fördelaktigare än alternativ 1 och 2, är det viktigt att ta hänsyn till BER-projektet. Som framgår av skäl 14 tog planerna för att skapa en gemensam flygplats för Berlin sin början i januari 1992, och den 20 juni 1993 tillkännagavs att området söder om Schönefeld, liksom den befintliga flygplatsen, var en möjlig plats för upprättandet av infrastrukturen för den nya flygplatsen BER. Således var alternativet att bygga den nya flygplatsen för Berlin i Schönefeld redan 1992/1993 mer än bara en vag möjlighet. Denna möjlighet blev ett faktum i och med det konsensusbeslut som fattades av den federala regeringen och förbundsländerna Berlin och Brandenburg den 28 maj 1996 och har sedan dess aldrig ifrågasatts.

| (166) | Mot denna bakgrund skulle stängningen av Schönefeld ha medfört en rad väsentliga nackdelar för en försiktig privat investerare i en marknadsekonomi. För det första bör det erinras om att Tegel sedan 1990-talet, i takt med att verksamheten på Tempelhof successivt upphörde, alltmer närmade sig gränsen för sin kapacitet, och som framgår av tabell 1 hade trafiken på Tegel dessutom ökat kraftigt sedan dess (47). Tegel skulle inte under några omständigheter kunna hantera all trafik i Berlinområdet. Schönefeld behövdes för att säkerställa tillräcklig flygplatskapacitet i Berlin, och en stängning av Schönefeld skulle ha gett upphov till en stor kapacitetsbrist. Faktum är att Schönefeld mellan 1991 och 2003 stod för mellan 13 % och 20 % av all passagerarflygtrafik i Berlin. Schönefeld behövdes i synnerhet under trafiktoppar, dvs. under perioder då man i Berlin behövde hantera ett stort antal charterflyg. Schönefeld var emellertid även oumbärlig för fraktflyg, eftersom Schönefeld, till skillnad från Tegel, innehar ett 24-timmarstillstånd och därmed även kan hantera nattflyg. Dessutom var det inte möjligt att bygga ut Tegel och Tempelhof för att undvika kapacitetsbegränsningar på längre sikt (48). |
| --- | --- |

(166)

Mot denna bakgrund skulle stängningen av Schönefeld ha medfört en rad väsentliga nackdelar för en försiktig privat investerare i en marknadsekonomi. För det första bör det erinras om att Tegel sedan 1990-talet, i takt med att verksamheten på Tempelhof successivt upphörde, alltmer närmade sig gränsen för sin kapacitet, och som framgår av tabell 1 hade trafiken på Tegel dessutom ökat kraftigt sedan dess (47). Tegel skulle inte under några omständigheter kunna hantera all trafik i Berlinområdet. Schönefeld behövdes för att säkerställa tillräcklig flygplatskapacitet i Berlin, och en stängning av Schönefeld skulle ha gett upphov till en stor kapacitetsbrist. Faktum är att Schönefeld mellan 1991 och 2003 stod för mellan 13 % och 20 % av all passagerarflygtrafik i Berlin. Schönefeld behövdes i synnerhet under trafiktoppar, dvs. under perioder då man i Berlin behövde hantera ett stort antal charterflyg. Schönefeld var emellertid även oumbärlig för fraktflyg, eftersom Schönefeld, till skillnad från Tegel, innehar ett 24-timmarstillstånd och därmed även kan hantera nattflyg. Dessutom var det inte möjligt att bygga ut Tegel och Tempelhof för att undvika kapacitetsbegränsningar på längre sikt (48).

| (167) | Vidare hade Schönefeld betydande outnyttjad kapacitet och skulle därmed ha kunnat hantera ytterligare trafik. Som framgår av tabell 1 innebar Schönefelds existens att flygtrafiken i Berlin kunde öka betydligt med tiden, särskilt efter införandet av LCC-strategin år 2003. Faktum är att antalet passagerare i Berlin steg från 13,3 miljoner till 18,4 miljoner mellan 2003 och 2006 och att mer än 80 % av denna ökning fångades upp av Schönefeld. Därför skulle en stängning av Schönefeld inte bara ha inneburit att Berlin förlorade en stor del av sin befintliga trafik, utan också en stor del av sin tillväxtpotential. |
| --- | --- |

(167)

Vidare hade Schönefeld betydande outnyttjad kapacitet och skulle därmed ha kunnat hantera ytterligare trafik. Som framgår av tabell 1 innebar Schönefelds existens att flygtrafiken i Berlin kunde öka betydligt med tiden, särskilt efter införandet av LCC-strategin år 2003. Faktum är att antalet passagerare i Berlin steg från 13,3 miljoner till 18,4 miljoner mellan 2003 och 2006 och att mer än 80 % av denna ökning fångades upp av Schönefeld. Därför skulle en stängning av Schönefeld inte bara ha inneburit att Berlin förlorade en stor del av sin befintliga trafik, utan också en stor del av sin tillväxtpotential.

| (168) | Utsikten att stängningen av en flygplats skulle kunna leda till kapacitetsbrist inom det område där flygplatsen är belägen och till en begränsning av möjligheten att öka flygtrafiken inom detta område skulle i sig inte nödvändigtvis avhålla en försiktig privat investerare i en marknadsekonomi, som snarare styrs av vinstutsikter än offentliga politiska mål, från att stänga flygplatsen. I det aktuella fallet skulle emellertid stängningen av Schönefeld och de konsekvenser som denna stängning skulle ha för den totala kapaciteten hos flygplatsinfrastrukturen i Berlinområdet – och därmed för den totala flygtrafiken i området – i stor utsträckning ha påverkat flygtrafiken på den i framtiden enda flygplatsen i Berlinområdet, BER, under flygplatsens inledande verksamhetsskede. Om Schönefeld stängdes skulle BER ha startat sin verksamhet under mycket sämre affärsförhållanden, dvs. med mycket lägre trafik, än om verksamheten på Schönefeld fortskred. Detta faktum skulle ha avskräckt en försiktig privat investerare i en marknadsekonomi som agerade i FBS ställe från att stänga Schönefeld, eftersom stängningen skulle ha påverkat företagets lönsamhet. |
| --- | --- |

(168)

Utsikten att stängningen av en flygplats skulle kunna leda till kapacitetsbrist inom det område där flygplatsen är belägen och till en begränsning av möjligheten att öka flygtrafiken inom detta område skulle i sig inte nödvändigtvis avhålla en försiktig privat investerare i en marknadsekonomi, som snarare styrs av vinstutsikter än offentliga politiska mål, från att stänga flygplatsen. I det aktuella fallet skulle emellertid stängningen av Schönefeld och de konsekvenser som denna stängning skulle ha för den totala kapaciteten hos flygplatsinfrastrukturen i Berlinområdet – och därmed för den totala flygtrafiken i området – i stor utsträckning ha påverkat flygtrafiken på den i framtiden enda flygplatsen i Berlinområdet, BER, under flygplatsens inledande verksamhetsskede. Om Schönefeld stängdes skulle BER ha startat sin verksamhet under mycket sämre affärsförhållanden, dvs. med mycket lägre trafik, än om verksamheten på Schönefeld fortskred. Detta faktum skulle ha avskräckt en försiktig privat investerare i en marknadsekonomi som agerade i FBS ställe från att stänga Schönefeld, eftersom stängningen skulle ha påverkat företagets lönsamhet.

| (169) | Om Schönefeld skulle ha stängts före öppnandet av BER skulle FBS har varit tvunget att stå för all trafik på BER under den inledande perioden. Man skulle då ha behövt övertyga flygbolagen på Tegel att flytta sin verksamhet till den nya flygplatsen (snarare än att bara ställa in verksamheten). Dessutom skulle FBS ha tvingats övertyga flygbolag som inte flög till Berlin att börja flyga dit. En sådan situation skulle vara betydligt mindre fördelaktig än om Schönefeld fortfarande bedrev verksamhet när BER öppnades. Det senare scenariet skulle innebära att den nya flygplatsen skulle få en stor del av sin trafik under det inledande skedet på ett ”naturligt” sätt, via flygbolag som redan var verksamma på Schönefeld och via flygbolag som man från och med 2003 skulle locka till sig genom LCC-strategin. |
| --- | --- |

(169)

Om Schönefeld skulle ha stängts före öppnandet av BER skulle FBS har varit tvunget att stå för all trafik på BER under den inledande perioden. Man skulle då ha behövt övertyga flygbolagen på Tegel att flytta sin verksamhet till den nya flygplatsen (snarare än att bara ställa in verksamheten). Dessutom skulle FBS ha tvingats övertyga flygbolag som inte flög till Berlin att börja flyga dit. En sådan situation skulle vara betydligt mindre fördelaktig än om Schönefeld fortfarande bedrev verksamhet när BER öppnades. Det senare scenariet skulle innebära att den nya flygplatsen skulle få en stor del av sin trafik under det inledande skedet på ett ”naturligt” sätt, via flygbolag som redan var verksamma på Schönefeld och via flygbolag som man från och med 2003 skulle locka till sig genom LCC-strategin.

| (170) | Dessutom skulle en stängning av Schönefeld ha haft långtgående administrativa konsekvenser för BER-projektet. Stängningen av Schönefeld skulle ha inneburit att flygplatsens drifttillstånd drogs in. Därmed skulle man ha behövt genomföra en helt ny planeringsprocess och skaffa ett helt nytt drifttillstånd för den nya flygplatsen. Om verksamheten på Schönefeld däremot skulle fortsätta fram till öppnandet av BER, skulle drifttillståndet för Schönefeld bara behöva utvidgas. Detta skulle innebära ett mycket enklare administrativt förfarande med betydligt lägre kostnader, mindre tidsspill och en mycket lägre grad av osäkerhet beträffande resultatet. Vid en helt ny planeringsprocess och ett nytt drifttillstånd skulle i synnerhet bedömningen av projektets påverkan på miljön ha inneburit en stor osäkerhet, eftersom det rådde ovisshet om vad resultatet av en sådan bedömning skulle bli. Dessutom råder det enighet om att det sett till allmänhetens acceptans är betydligt känsligare att inleda ett nytt flygplatsprojekt än att utvidga sådana flygplatsinfrastrukturer som redan är i bruk. |
| --- | --- |

(170)

Dessutom skulle en stängning av Schönefeld ha haft långtgående administrativa konsekvenser för BER-projektet. Stängningen av Schönefeld skulle ha inneburit att flygplatsens drifttillstånd drogs in. Därmed skulle man ha behövt genomföra en helt ny planeringsprocess och skaffa ett helt nytt drifttillstånd för den nya flygplatsen. Om verksamheten på Schönefeld däremot skulle fortsätta fram till öppnandet av BER, skulle drifttillståndet för Schönefeld bara behöva utvidgas. Detta skulle innebära ett mycket enklare administrativt förfarande med betydligt lägre kostnader, mindre tidsspill och en mycket lägre grad av osäkerhet beträffande resultatet. Vid en helt ny planeringsprocess och ett nytt drifttillstånd skulle i synnerhet bedömningen av projektets påverkan på miljön ha inneburit en stor osäkerhet, eftersom det rådde ovisshet om vad resultatet av en sådan bedömning skulle bli. Dessutom råder det enighet om att det sett till allmänhetens acceptans är betydligt känsligare att inleda ett nytt flygplatsprojekt än att utvidga sådana flygplatsinfrastrukturer som redan är i bruk.

| (171) | Att ställa in verksamheten på Schönefeld skulle också medföra kostnader eftersom man skulle behöva säga upp arbetskraft och senare, vid öppnandet av BER, behöva rekrytera, anställa och utbilda ny personal. Detta skulle ha lett till extra kostnader och operativa svårigheter jämfört med ett scenario där personalen på Schönefeld skulle vara tillgänglig för att börja arbeta på den nya flygplatsen direkt när denna öppnade. |
| --- | --- |

(171)

Att ställa in verksamheten på Schönefeld skulle också medföra kostnader eftersom man skulle behöva säga upp arbetskraft och senare, vid öppnandet av BER, behöva rekrytera, anställa och utbilda ny personal. Detta skulle ha lett till extra kostnader och operativa svårigheter jämfört med ett scenario där personalen på Schönefeld skulle vara tillgänglig för att börja arbeta på den nya flygplatsen direkt när denna öppnade.

| (172) | Det är mycket svårt att kvantifiera ovannämnda aspekter, framför allt eftersom de hänför sig till den ekonomiska situationen för en framtida flygplats på kort, medellång och lång sikt. Det råder emellertid ingen tvekan om att dessa aspekter avsevärt påverkar såväl de ekonomiska villkoren i samband med öppnandet och driften av BER som projektets genomförbarhet, som är av stor strategisk betydelse för FBS. Därför bör dessa negativa omständigheter, även kvalitativt sett, betraktas som tillräckligt allvarliga, och de uppväger därför de eventuella fördelar som vore att vänta vid en stängning av Schönefeld i form av en minskning av de fasta kostnaderna. Detta gäller särskilt eftersom man kunde anta att en strategi där man satsade på att bygga ut LCC-trafiken på Schönefeld skulle leda till positiva affärsresultat. |
| --- | --- |

(172)

Det är mycket svårt att kvantifiera ovannämnda aspekter, framför allt eftersom de hänför sig till den ekonomiska situationen för en framtida flygplats på kort, medellång och lång sikt. Det råder emellertid ingen tvekan om att dessa aspekter avsevärt påverkar såväl de ekonomiska villkoren i samband med öppnandet och driften av BER som projektets genomförbarhet, som är av stor strategisk betydelse för FBS. Därför bör dessa negativa omständigheter, även kvalitativt sett, betraktas som tillräckligt allvarliga, och de uppväger därför de eventuella fördelar som vore att vänta vid en stängning av Schönefeld i form av en minskning av de fasta kostnaderna. Detta gäller särskilt eftersom man kunde anta att en strategi där man satsade på att bygga ut LCC-trafiken på Schönefeld skulle leda till positiva affärsresultat.

7.2.3   Slutsatser av den preliminära analysen

| (173) | Mot bakgrund av ovanstående dras slutsatsen att en privat investerare i en marknadsekonomi inte skulle ha funnit det ändamålsenligt att stänga Schönefeld vid någon tidpunkt mellan 1992 och öppnandet av BER. Vidare skulle en försiktig privat investerare i en marknadsekonomi som styrs av långsiktiga vinstutsikter, vid ett val mellan de tre strategiska alternativ som fanns att tillgå 2003, ha valt alternativ 1, dvs. LCC-strategin, och inte alternativ 2 eller 3. Som ett led i denna strategi skulle investeraren ha erbjudit lågprisbolagen attraktiva flygplatsavgifter (och/eller ekonomiska incitament för att minska de kostnader som uppstod på grund av flygplatsavgifterna) för att få dem att etablera sig på Schönefeld. |
| --- | --- |

(173)

Mot bakgrund av ovanstående dras slutsatsen att en privat investerare i en marknadsekonomi inte skulle ha funnit det ändamålsenligt att stänga Schönefeld vid någon tidpunkt mellan 1992 och öppnandet av BER. Vidare skulle en försiktig privat investerare i en marknadsekonomi som styrs av långsiktiga vinstutsikter, vid ett val mellan de tre strategiska alternativ som fanns att tillgå 2003, ha valt alternativ 1, dvs. LCC-strategin, och inte alternativ 2 eller 3. Som ett led i denna strategi skulle investeraren ha erbjudit lågprisbolagen attraktiva flygplatsavgifter (och/eller ekonomiska incitament för att minska de kostnader som uppstod på grund av flygplatsavgifterna) för att få dem att etablera sig på Schönefeld.

7.3   Bedömning av avtalet om kontroll och vinstöverflyttning (åtgärd 1)

| (174) | I beslutet att inleda förfarandet hade kommissionen ifrågasatt om FBS hade betett sig som en försiktig privat investerare i en marknadsekonomi beträffande de fortsatta förlusterna på Schönefeld, eftersom FBS på gruppnivå kvittat de förluster som uppstått på Schönefeld mot de vinster som genererats genom verksamheten på Tegel och Tempelhof (49). |
| --- | --- |

(174)

I beslutet att inleda förfarandet hade kommissionen ifrågasatt om FBS hade betett sig som en försiktig privat investerare i en marknadsekonomi beträffande de fortsatta förlusterna på Schönefeld, eftersom FBS på gruppnivå kvittat de förluster som uppstått på Schönefeld mot de vinster som genererats genom verksamheten på Tegel och Tempelhof (49).

| (175) | Avtalet om kontroll och vinstöverflyttning undertecknades den 6 augusti 1992, dvs. långt innan domen i målet Aéroports de Paris
   (50) utfärdades den 12 december 2000. Tyskland kunde därför med all rätt anta att finansieringen av flygplatsinfrastrukturen inte utgjorde statligt stöd. Därför behövde dessa åtgärder inte heller anmälas till kommissionen. Av detta följer att kommissionen nu inte enligt reglerna för statligt stöd kan ifrågasätta lagligenligheten hos de finansieringsåtgärder som beviljades före domen Aéroports de Paris
   (51), dvs. före den 12 december 2000 (52). Avtalet om kontroll och vinstöverflyttning skulle därför endast kunna utgöra statligt stöd från och med detta datum. Den tidsmässiga ramen för kommissionens undersökning av denna åtgärd är därför begränsad till perioden 12 december 2000 till dagen för inledandet av det formella granskningsförfarandet. |
| --- | --- |

(175)

Avtalet om kontroll och vinstöverflyttning undertecknades den 6 augusti 1992, dvs. långt innan domen i målet Aéroports de Paris
   (50) utfärdades den 12 december 2000. Tyskland kunde därför med all rätt anta att finansieringen av flygplatsinfrastrukturen inte utgjorde statligt stöd. Därför behövde dessa åtgärder inte heller anmälas till kommissionen. Av detta följer att kommissionen nu inte enligt reglerna för statligt stöd kan ifrågasätta lagligenligheten hos de finansieringsåtgärder som beviljades före domen Aéroports de Paris
   (51), dvs. före den 12 december 2000 (52). Avtalet om kontroll och vinstöverflyttning skulle därför endast kunna utgöra statligt stöd från och med detta datum. Den tidsmässiga ramen för kommissionens undersökning av denna åtgärd är därför begränsad till perioden 12 december 2000 till dagen för inledandet av det formella granskningsförfarandet.

| (176) | Som Tyskland har förklarat är det gängse affärspraxis att företag inom en grupp sluter avtal om kontroll och vinstöverflyttning, i synnerhet av bolagsskatterättsliga skäl. Vidare är det även vanligt att förluster och vinster som uppkommit inom olika företag inom en grupp jämnas ut. En sådan utjämning kan ske i form av ett avtal om vinstöverflyttning eller genom rena utdelningar från dotterbolagen till moderbolagen. Enbart det faktum att FBS-gruppen år 1992 hade slutit ett avtal om kontroll och vinstöverflyttning och sedan dess upprätthållit detta avtal kan därför inte betraktas som statligt stöd. |
| --- | --- |

(176)

Som Tyskland har förklarat är det gängse affärspraxis att företag inom en grupp sluter avtal om kontroll och vinstöverflyttning, i synnerhet av bolagsskatterättsliga skäl. Vidare är det även vanligt att förluster och vinster som uppkommit inom olika företag inom en grupp jämnas ut. En sådan utjämning kan ske i form av ett avtal om vinstöverflyttning eller genom rena utdelningar från dotterbolagen till moderbolagen. Enbart det faktum att FBS-gruppen år 1992 hade slutit ett avtal om kontroll och vinstöverflyttning och sedan dess upprätthållit detta avtal kan därför inte betraktas som statligt stöd.

| (177) | När det gäller principen om en privat investerare i en marknadsekonomi har kommissionen redan förklarat följande: ”[...] att varje affärsmässigt investeringsbeslut förutsätter en betydande bedömningsmarginal. Principerna [principen om en privat investerare i en marknadsekonomi] ska dock tillämpas om det är självklart att det inte finns någon annan rimlig förklaring till tillhandahållandet av offentliga medel än att det måste betraktas som beviljande av stöd. De ska också tillämpas när i ett offentligt holdingbolag olönsamma delar av företaget subventioneras genom lönsamma delar av företaget. Detta görs i privata företag om företaget i fråga följer en strategisk plan i syfte att uppnå långsiktigt realiserbara vinster eller om korssubventioneringen utgör en fördel för företagsgruppen som helhet. Vid korssubventionering i offentliga holdingbolag kommer kommissionen att ta hänsyn till liknande strategiska mål.” (53) |
| --- | --- |

(177)

När det gäller principen om en privat investerare i en marknadsekonomi har kommissionen redan förklarat följande: ”[...] att varje affärsmässigt investeringsbeslut förutsätter en betydande bedömningsmarginal. Principerna [principen om en privat investerare i en marknadsekonomi] ska dock tillämpas om det är självklart att det inte finns någon annan rimlig förklaring till tillhandahållandet av offentliga medel än att det måste betraktas som beviljande av stöd. De ska också tillämpas när i ett offentligt holdingbolag olönsamma delar av företaget subventioneras genom lönsamma delar av företaget. Detta görs i privata företag om företaget i fråga följer en strategisk plan i syfte att uppnå långsiktigt realiserbara vinster eller om korssubventioneringen utgör en fördel för företagsgruppen som helhet. Vid korssubventionering i offentliga holdingbolag kommer kommissionen att ta hänsyn till liknande strategiska mål.” (53)

| (178) | Således innebär korssubventioneringen i detta fall inte att Schönefeld har erhållit en fördel om den är en del av en strategisk plan med långsiktiga realiserbara vinster eller om den utgör en fördel för FBS-gruppen i stort. |
| --- | --- |

(178)

Således innebär korssubventioneringen i detta fall inte att Schönefeld har erhållit en fördel om den är en del av en strategisk plan med långsiktiga realiserbara vinster eller om den utgör en fördel för FBS-gruppen i stort.

| (179) | Med tanke på de skäl som beskrivs i avsnitt 7.2.2 stod det sedan åtminstone 1992, och därmed långt före domen i Aéroports de Paris
   (54), klart att det var ändamålsenligt att fortsätta med verksamheten på Schönefeld och att flygplatsen inte skulle stängas, även om den under många år skulle gå med förlust. Att stänga Schönefelds flygplats skulle till och med ha medfört en allvarlig ekonomisk skada för BER (som i egenskap av den enda framtida flygplatsen i Berlin åtminstone på lång sikt skulle gå med vinst) och dessutom ha inneburit att detta viktiga strategiska projekt ifrågasattes. Beslutet att bygga en enda flygplats i Berlin grundade sig inte enbart på frågor om markanvändning och miljö, utan också på förväntad trafiktillväxt och stigande inkomster. Som framgår av kommissionens beslut om godkännande av stöd till flygplatsen BER, var det avgörande för den förväntade ökningen av antalet passagerare i Berlin (55) att en flygplats skapades som skulle tjäna som enda flygplats för Berlin (56). För att upprätthålla driften av Schönefeld, eventuellt i syfte att göra Schönefeld till en ekonomiskt lönsam flygplats (genom att flygbolag uppmanas att etablera sig på Schönefeld och därefter genom att LCC-strategin omsätts), var man tvungna att säkerställa flygplatsens lönsamhet genom att använda en del av de vinster som genererades av Tegel och Tempelhof för att finansiera Schönefeld. Således utgör korssubventioneringen i det här fallet en del av en ”strategisk plan i syfte att uppnå långsiktigt realiserbara vinster” och innebär i varje fall för FBS-gruppen som helhet en fördel på lång sikt jämfört med en kontrafaktisk situation där Schönefeld skulle stängas. FBS kunde utgå ifrån att dessa långsiktiga fördelar – den lyckade etableringen och lönsamma driften av en enda ny flygplats för Berlinområdet (och de vinster som var att vänta från verksamheten på Schönefeld efter att LCC-strategin hade tillämpats under några år) – skulle överstiga de förluster som Schönefeld ackumulerat fram till öppnandet av BER. |
| --- | --- |

(179)

Med tanke på de skäl som beskrivs i avsnitt 7.2.2 stod det sedan åtminstone 1992, och därmed långt före domen i Aéroports de Paris
   (54), klart att det var ändamålsenligt att fortsätta med verksamheten på Schönefeld och att flygplatsen inte skulle stängas, även om den under många år skulle gå med förlust. Att stänga Schönefelds flygplats skulle till och med ha medfört en allvarlig ekonomisk skada för BER (som i egenskap av den enda framtida flygplatsen i Berlin åtminstone på lång sikt skulle gå med vinst) och dessutom ha inneburit att detta viktiga strategiska projekt ifrågasattes. Beslutet att bygga en enda flygplats i Berlin grundade sig inte enbart på frågor om markanvändning och miljö, utan också på förväntad trafiktillväxt och stigande inkomster. Som framgår av kommissionens beslut om godkännande av stöd till flygplatsen BER, var det avgörande för den förväntade ökningen av antalet passagerare i Berlin (55) att en flygplats skapades som skulle tjäna som enda flygplats för Berlin (56). För att upprätthålla driften av Schönefeld, eventuellt i syfte att göra Schönefeld till en ekonomiskt lönsam flygplats (genom att flygbolag uppmanas att etablera sig på Schönefeld och därefter genom att LCC-strategin omsätts), var man tvungna att säkerställa flygplatsens lönsamhet genom att använda en del av de vinster som genererades av Tegel och Tempelhof för att finansiera Schönefeld. Således utgör korssubventioneringen i det här fallet en del av en ”strategisk plan i syfte att uppnå långsiktigt realiserbara vinster” och innebär i varje fall för FBS-gruppen som helhet en fördel på lång sikt jämfört med en kontrafaktisk situation där Schönefeld skulle stängas. FBS kunde utgå ifrån att dessa långsiktiga fördelar – den lyckade etableringen och lönsamma driften av en enda ny flygplats för Berlinområdet (och de vinster som var att vänta från verksamheten på Schönefeld efter att LCC-strategin hade tillämpats under några år) – skulle överstiga de förluster som Schönefeld ackumulerat fram till öppnandet av BER.

| (180) | Därför har FBS-gruppen inte gett Schönefelds flygplats någon ekonomisk fördel genom att ingå och upprätthålla avtalet om kontroll och vinstöverflyttning samt genom att upprätthålla driften av Schönefeld (57). Ingåendet av avtalet om kontroll och vinstöverflyttning och tillämpningen av detta avtal sedan den 12 december 2000 utgör därmed inte statligt stöd. |
| --- | --- |

(180)

Därför har FBS-gruppen inte gett Schönefelds flygplats någon ekonomisk fördel genom att ingå och upprätthålla avtalet om kontroll och vinstöverflyttning samt genom att upprätthålla driften av Schönefeld (57). Ingåendet av avtalet om kontroll och vinstöverflyttning och tillämpningen av detta avtal sedan den 12 december 2000 utgör därmed inte statligt stöd.

7.4   Avtal mellan FBS och olika flygbolag: Inledande anmärkningar

| (181) | Innan en bedömning görs av de avtal som ingåtts mellan FBS och olika flygbolag är några inledande anmärkningar på sin plats, särskilt mot bakgrund av domstolens dom i Charleroimålet (nedan kallad Charleroidomen) (58) som fastslogs efter att det formella granskningsförfarandet i detta ärende hade inletts. |
| --- | --- |

(181)

Innan en bedömning görs av de avtal som ingåtts mellan FBS och olika flygbolag är några inledande anmärkningar på sin plats, särskilt mot bakgrund av domstolens dom i Charleroimålet (nedan kallad Charleroidomen) (58) som fastslogs efter att det formella granskningsförfarandet i detta ärende hade inletts.

7.4.1   Tillämpningen av principen om en privat investerare i en marknadsekonomi i samband med avtalen mellan FBS och olika flygbolag

| (182) | Vissa berörda parter hävdade i princip att de berörda flygbolagen hade fått en ekonomisk fördel genom avtalen i fråga, eftersom de villkor som erbjöds i dessa avtal hade avvikit från de allmänna regler som tillämpades beträffande flygplatsavgifter på Schönefeld eller eftersom inte alla flygbolag hade erbjudits samma villkor. |
| --- | --- |

(182)

Vissa berörda parter hävdade i princip att de berörda flygbolagen hade fått en ekonomisk fördel genom avtalen i fråga, eftersom de villkor som erbjöds i dessa avtal hade avvikit från de allmänna regler som tillämpades beträffande flygplatsavgifter på Schönefeld eller eftersom inte alla flygbolag hade erbjudits samma villkor.

| (183) | Den viktigaste fråga som uppstår till följd av dessa argument är följande: Om ett offentligt avgiftssystem tillämpas för en flygplats som drivs av ett offentligt företag och om flygplatsoperatören erbjuder rabatter på dessa avgifter eller ekonomiska incitament med samma effekt som dessa rabatter (59), innebär då dessa rabatter och incitament (60) i sig och under alla omständigheter att de berörda flygbolagen ges en ekonomisk fördel? |
| --- | --- |

(183)

Den viktigaste fråga som uppstår till följd av dessa argument är följande: Om ett offentligt avgiftssystem tillämpas för en flygplats som drivs av ett offentligt företag och om flygplatsoperatören erbjuder rabatter på dessa avgifter eller ekonomiska incitament med samma effekt som dessa rabatter (59), innebär då dessa rabatter och incitament (60) i sig och under alla omständigheter att de berörda flygbolagen ges en ekonomisk fördel?

| (184) | Denna fråga bör besvaras nekande. I Charleroidomen, som särskilt handlade om att regionen Vallonien hade erbjudit en rabatt till ett flygbolag på en flygplats som regionen hade befogenhet att fastställa flygplatsavgifterna för, konstaterade domstolen följande: ”Den omständigheten att regionen Vallonien i detta fall har lagstiftningsbefogenheter att fastställa flygplatsavgifter utgör inte i sig hinder för att bedöma ett system med rabatter på dessa avgifter enligt principen om en privat investerare i en marknadsekonomi, eftersom ett sådant system även kan införas av en privat aktör.” (61) Av detta följer att rabatter på flygplatsavgifter (eller ekonomiska incitament som minskar nettokassaflödet från flygbolagen till flygplatsoperatören) inte automatiskt utgör en ekonomisk fördel. För att kunna bedöma om detta är fallet är det nödvändigt att pröva om en försiktig privat investerare i en marknadsekonomi som styrs av vinstutsikter skulle ha gett flygbolaget liknande rabatter och incitament (62). |
| --- | --- |

(184)

Denna fråga bör besvaras nekande. I Charleroidomen, som särskilt handlade om att regionen Vallonien hade erbjudit en rabatt till ett flygbolag på en flygplats som regionen hade befogenhet att fastställa flygplatsavgifterna för, konstaterade domstolen följande: ”Den omständigheten att regionen Vallonien i detta fall har lagstiftningsbefogenheter att fastställa flygplatsavgifter utgör inte i sig hinder för att bedöma ett system med rabatter på dessa avgifter enligt principen om en privat investerare i en marknadsekonomi, eftersom ett sådant system även kan införas av en privat aktör.” (61) Av detta följer att rabatter på flygplatsavgifter (eller ekonomiska incitament som minskar nettokassaflödet från flygbolagen till flygplatsoperatören) inte automatiskt utgör en ekonomisk fördel. För att kunna bedöma om detta är fallet är det nödvändigt att pröva om en försiktig privat investerare i en marknadsekonomi som styrs av vinstutsikter skulle ha gett flygbolaget liknande rabatter och incitament (62).

| (185) | För en försiktig privat investerare i en marknadsekonomi som driver en flygplats kan det finnas flera skäl att inte erbjuda alla flygbolag samma villkor. I synnerhet kan det vara ändamålsenligt att ge flygbolag som förser flygplatsen med ett stort antal passagerare vissa ekonomiska incitament (i form av marknadsföringsstöd) och särskilda rabatter på de offentliggjorda flygplatsavgifterna. Sådana gynnsamma förhållanden kan objektivt sett rättfärdigas av den ytterligare trafik som förväntas uppstå och de extra inkomster som denna ytterligare trafik ger upphov till genom icke flygrelaterade verksamheter (63). De kan också rättfärdigas av att de flygplatsavgifter som betalas av flygbolagen mot bakgrund av det aktuella passageraravtalet kan ge upphov till betydande marginaler per passagerare i absoluta tal, även om marginalen minskar genom rabatter och ekonomiska incitament. |
| --- | --- |

(185)

För en försiktig privat investerare i en marknadsekonomi som driver en flygplats kan det finnas flera skäl att inte erbjuda alla flygbolag samma villkor. I synnerhet kan det vara ändamålsenligt att ge flygbolag som förser flygplatsen med ett stort antal passagerare vissa ekonomiska incitament (i form av marknadsföringsstöd) och särskilda rabatter på de offentliggjorda flygplatsavgifterna. Sådana gynnsamma förhållanden kan objektivt sett rättfärdigas av den ytterligare trafik som förväntas uppstå och de extra inkomster som denna ytterligare trafik ger upphov till genom icke flygrelaterade verksamheter (63). De kan också rättfärdigas av att de flygplatsavgifter som betalas av flygbolagen mot bakgrund av det aktuella passageraravtalet kan ge upphov till betydande marginaler per passagerare i absoluta tal, även om marginalen minskar genom rabatter och ekonomiska incitament.

| (186) | En privat investerare i en marknadsekonomi som driver en flygplats kan ta hänsyn till många olika faktorer vid fastställandet av de villkor som flygplatsbolagen erbjuds. Dessa faktorer omfattar inte bara den förväntade ytterligare trafiken, utan även den tidpunkt då avtalet förhandlas fram med flygbolaget (liksom den situation som flygplatsen befinner sig i vid den här tidpunkten, särskilt när det gäller flygplatsens kapacitetsutnyttjande), de linjer som flygbolaget avser att trafikera (64), de operativa krav som flygbolaget ställer på flygplatsen, den sorts tjänster som behövs på flygplatsen och deras egenskaper, det tryck som flygbolagen utövar under förhandlingarna (65) osv. |
| --- | --- |

(186)

En privat investerare i en marknadsekonomi som driver en flygplats kan ta hänsyn till många olika faktorer vid fastställandet av de villkor som flygplatsbolagen erbjuds. Dessa faktorer omfattar inte bara den förväntade ytterligare trafiken, utan även den tidpunkt då avtalet förhandlas fram med flygbolaget (liksom den situation som flygplatsen befinner sig i vid den här tidpunkten, särskilt när det gäller flygplatsens kapacitetsutnyttjande), de linjer som flygbolaget avser att trafikera (64), de operativa krav som flygbolaget ställer på flygplatsen, den sorts tjänster som behövs på flygplatsen och deras egenskaper, det tryck som flygbolagen utövar under förhandlingarna (65) osv.

| (187) | För en försiktig privat investerare i en marknadsekonomi som driver en flygplats kan det därför vara befogat att erbjuda olika flygbolag olika villkor när det gäller flygplatsavgifter och ekonomiska incitament, antingen genom att upprätta bilaterala avtal eller genom att i de rättsakter där avgifterna fastställs erbjuda system för rabatter och incitament (66). För att bedöma om sådana rabatter och ekonomiska incitament utgör en ekonomisk fördel är det nödvändigt att fastställa om flygplatsoperatören vid tidpunkten för sitt beslut att erbjuda rabatter och incitament rimligen kunde anta att detta beslut är lönsamt eller, med andra ord, att beslutet i jämförelse med den kontrafaktiska situationen ger upphov till större vinster (eller lägre förluster). |
| --- | --- |

(187)

För en försiktig privat investerare i en marknadsekonomi som driver en flygplats kan det därför vara befogat att erbjuda olika flygbolag olika villkor när det gäller flygplatsavgifter och ekonomiska incitament, antingen genom att upprätta bilaterala avtal eller genom att i de rättsakter där avgifterna fastställs erbjuda system för rabatter och incitament (66). För att bedöma om sådana rabatter och ekonomiska incitament utgör en ekonomisk fördel är det nödvändigt att fastställa om flygplatsoperatören vid tidpunkten för sitt beslut att erbjuda rabatter och incitament rimligen kunde anta att detta beslut är lönsamt eller, med andra ord, att beslutet i jämförelse med den kontrafaktiska situationen ger upphov till större vinster (eller lägre förluster).

| (188) | När det gäller de villkor som en flygplatsoperatör erbjuder flygbolagen genom bilaterala avtal (t.ex. särskilda bidrag vid upprättandet av nya linjer) och som inte härrör från de allmänna rabatt- eller incitamentsystem som det offentliggjorda avgiftssystemet innehåller, finns det för en försiktig privat investerare i en marknadsekonomi – till skillnad från vad vissa berörda parter påstår – dessutom inga skäl att se till att dessa villkor är baserade på generella och tydliga kriterier som gäller för alla flygbolag. Vid förhandlingar om ett bilateralt avtal med ett flygbolag förväntar man sig att en försiktig privat investerare i en marknadsekonomi inte låter sig styras av en uppsättning på förhand fastställda tydliga kriterier som begränsar utrymmet för förhandlingar, utan snarare överväger alla relevanta aspekter av de tjänster som flygbolaget föreslår. Av denna anledning saknar de anmärkningar som vissa berörda parter inkommit med avseende den bristande öppenheten hos de rabatter och ekonomiska incitament som FBS erbjudit relevans i detta ärende när det gäller tillämpningen av principen om en privat investerare i en marknadsekonomi. |
| --- | --- |

(188)

När det gäller de villkor som en flygplatsoperatör erbjuder flygbolagen genom bilaterala avtal (t.ex. särskilda bidrag vid upprättandet av nya linjer) och som inte härrör från de allmänna rabatt- eller incitamentsystem som det offentliggjorda avgiftssystemet innehåller, finns det för en försiktig privat investerare i en marknadsekonomi – till skillnad från vad vissa berörda parter påstår – dessutom inga skäl att se till att dessa villkor är baserade på generella och tydliga kriterier som gäller för alla flygbolag. Vid förhandlingar om ett bilateralt avtal med ett flygbolag förväntar man sig att en försiktig privat investerare i en marknadsekonomi inte låter sig styras av en uppsättning på förhand fastställda tydliga kriterier som begränsar utrymmet för förhandlingar, utan snarare överväger alla relevanta aspekter av de tjänster som flygbolaget föreslår. Av denna anledning saknar de anmärkningar som vissa berörda parter inkommit med avseende den bristande öppenheten hos de rabatter och ekonomiska incitament som FBS erbjudit relevans i detta ärende när det gäller tillämpningen av principen om en privat investerare i en marknadsekonomi.

7.4.2   Giltigheten av 2004 års avgiftssystem och de bilaterala avtalen mellan FBS och olika flygbolag enligt nationell lagstiftning

| (189) | Frågan om 2004 års avgiftssystem blev verksamt eller ej enligt nationell lagstiftning saknar betydelse i samband med tillämpningen av principen om en privat investerare i en marknadsekonomi, även om denna fråga är viktig enligt tysk rätt. Det faktum att en rabatt gavs på de allmänt gällande flygplatsavgifterna eller ett ekonomiskt incitament med en liknande effekt beviljades i form av ett bilateralt avtal och inte genom ett allmänt system som ingår i ett offentliggjort avgiftssystem är irrelevant. Faktum är att en försiktig privat investerare i en marknadsekonomi kan välja att bevilja rabatter eller incitament på något av dessa sätt och att ett sådant besluts lönsamhet inte beror på vilket sätt som väljs. Således är frågan om huruvida de villkor som FBS erbjuder vissa flygbolag härrör från tillämpningen av ett giltigt tillämpligt avgiftssystem eller från bilaterala avtal irrelevant. |
| --- | --- |

(189)

Frågan om 2004 års avgiftssystem blev verksamt eller ej enligt nationell lagstiftning saknar betydelse i samband med tillämpningen av principen om en privat investerare i en marknadsekonomi, även om denna fråga är viktig enligt tysk rätt. Det faktum att en rabatt gavs på de allmänt gällande flygplatsavgifterna eller ett ekonomiskt incitament med en liknande effekt beviljades i form av ett bilateralt avtal och inte genom ett allmänt system som ingår i ett offentliggjort avgiftssystem är irrelevant. Faktum är att en försiktig privat investerare i en marknadsekonomi kan välja att bevilja rabatter eller incitament på något av dessa sätt och att ett sådant besluts lönsamhet inte beror på vilket sätt som väljs. Således är frågan om huruvida de villkor som FBS erbjuder vissa flygbolag härrör från tillämpningen av ett giltigt tillämpligt avgiftssystem eller från bilaterala avtal irrelevant.

| (190) | Vidare är även frågan om FBS enligt nationell lagstiftning hade rätt att ingå bilaterala avtal som innehåller villkor som avviker från avgiftssystemets villkor (67) irrelevant. Angående detta konstaterade domstolen i Charleroidomen följande: ”[...] är frågan huruvida den som beviljar ett stöd har följt nationell rätt inte en omständighet som ska beaktas när det avgörs huruvida denna har följt principen om en privat investerare i en marknadsekonomi eller i stället beviljat en ekonomisk fördel som strider mot artikel 87.1 EG.” (68) |
| --- | --- |

(190)

Vidare är även frågan om FBS enligt nationell lagstiftning hade rätt att ingå bilaterala avtal som innehåller villkor som avviker från avgiftssystemets villkor (67) irrelevant. Angående detta konstaterade domstolen i Charleroidomen följande: ”[...] är frågan huruvida den som beviljar ett stöd har följt nationell rätt inte en omständighet som ska beaktas när det avgörs huruvida denna har följt principen om en privat investerare i en marknadsekonomi eller i stället beviljat en ekonomisk fördel som strider mot artikel 87.1 EG.” (68)

7.4.3   Effekter av de villkor som erbjöds de på Tegel verksamma flygbolagen

| (191) | Vissa berörda parter hävdade i sina synpunkter att flygbolag som verkade på Schönefeld subventionerades av de flygbolag som verkade på Tegel, då de erhöll lägre flygplatsavgifter och andra gynnsamma villkor. Denna påstådda korssubventionering skulle vara ett resultat av att FBS jämnade ut effekten av de låga avgifterna på Schönefeld genom att ta ut höga avgifter på Tegel. |
| --- | --- |

(191)

Vissa berörda parter hävdade i sina synpunkter att flygbolag som verkade på Schönefeld subventionerades av de flygbolag som verkade på Tegel, då de erhöll lägre flygplatsavgifter och andra gynnsamma villkor. Denna påstådda korssubventionering skulle vara ett resultat av att FBS jämnade ut effekten av de låga avgifterna på Schönefeld genom att ta ut höga avgifter på Tegel.

| (192) | I dessa yttranden antas att de villkor som erbjöds på Schönefeld inte utgjorde statligt stöd endast om de motsvarade de villkor som erbjöds på Tegel. |
| --- | --- |

(192)

I dessa yttranden antas att de villkor som erbjöds på Schönefeld inte utgjorde statligt stöd endast om de motsvarade de villkor som erbjöds på Tegel.

| (193) | Detta är emellertid inte fallet. För det första skiljer sig Tegel och Schönefeld inte bara åt beträffande de flygplatsavgifter som tillämpas, utan på många olika sätt, särskilt när det gäller flygplatsinfrastrukturens art och avståndet till centrum. De bör därför inte betraktas som direkt utbytbara alternativ i förhållande till varandra. Ett bevis för detta är det misslyckade försök som gjordes före genomförandet av LCC-strategin att få flygbolag att flytta sin flygverksamhet från Tegel till Schönefeld. |
| --- | --- |

(193)

Detta är emellertid inte fallet. För det första skiljer sig Tegel och Schönefeld inte bara åt beträffande de flygplatsavgifter som tillämpas, utan på många olika sätt, särskilt när det gäller flygplatsinfrastrukturens art och avståndet till centrum. De bör därför inte betraktas som direkt utbytbara alternativ i förhållande till varandra. Ett bevis för detta är det misslyckade försök som gjordes före genomförandet av LCC-strategin att få flygbolag att flytta sin flygverksamhet från Tegel till Schönefeld.

| (194) | Vidare är flygbolagen inte tvingade att flyga från Tegel eller Schönefeld. Flygbolagen kan även välja något av följande två alternativ: att inte flyga vare sig från Tegel eller från Schönefeld eller att använda dessa flygplatser men dra ner på kapaciteten (och låta sina flygplan och sin besättning flyga på andra sträckor än från Berlin, då lågprisbolag bevisligen mycket snabbt kan anpassa sin kapacitet efter nya marknadsförhållanden). Därför skulle varje försök från FBS sida att ålägga ett flygbolag som överväger att börja bedriva verksamhet på Schönefeld samma villkor som gäller på Tegel kunna leda till att flygbolaget överger sina planer och beslutar sig för att inte flyga vare sig från Schönefeld eller från Tegel eller att erbjuda färre flygningar från Berlin. |
| --- | --- |

(194)

Vidare är flygbolagen inte tvingade att flyga från Tegel eller Schönefeld. Flygbolagen kan även välja något av följande två alternativ: att inte flyga vare sig från Tegel eller från Schönefeld eller att använda dessa flygplatser men dra ner på kapaciteten (och låta sina flygplan och sin besättning flyga på andra sträckor än från Berlin, då lågprisbolag bevisligen mycket snabbt kan anpassa sin kapacitet efter nya marknadsförhållanden). Därför skulle varje försök från FBS sida att ålägga ett flygbolag som överväger att börja bedriva verksamhet på Schönefeld samma villkor som gäller på Tegel kunna leda till att flygbolaget överger sina planer och beslutar sig för att inte flyga vare sig från Schönefeld eller från Tegel eller att erbjuda färre flygningar från Berlin.

| (195) | Således skulle det inte finnas någon anledning för en försiktig privat investerare i en marknadsekonomi att beakta de rådande villkoren på Tegel vid fastställandet av avgifterna för Schönefeld. Av samma skäl och med tanke på den begränsade ekonomiska betydelsen, nedskärningen respektive stängningen av Tempelhof, skulle det inte heller finnas någon anledning för en försiktig privat investerare i en marknadsekonomi att beakta villkoren på Tempelhof vid fastställandet av avgifterna för Schönefeld. |
| --- | --- |

(195)

Således skulle det inte finnas någon anledning för en försiktig privat investerare i en marknadsekonomi att beakta de rådande villkoren på Tegel vid fastställandet av avgifterna för Schönefeld. Av samma skäl och med tanke på den begränsade ekonomiska betydelsen, nedskärningen respektive stängningen av Tempelhof, skulle det inte heller finnas någon anledning för en försiktig privat investerare i en marknadsekonomi att beakta villkoren på Tempelhof vid fastställandet av avgifterna för Schönefeld.

7.4.4   Tillämpningen av principen om en privat investerare i en marknadsekonomi på avtalen mellan flygplatsen och flygbolagen

| (196) | Kommissionen noterar att de ifrågavarande avtalen bör betraktas som en del av genomförandet av LCC-strategin, som skulle leda till positiva affärsresultat för Schönefeld på medellång och lång sikt. |
| --- | --- |

(196)

Kommissionen noterar att de ifrågavarande avtalen bör betraktas som en del av genomförandet av LCC-strategin, som skulle leda till positiva affärsresultat för Schönefeld på medellång och lång sikt.

| (197) | För att avgöra om något av de aktuella avtalen utgör en ekonomisk fördel måste det undersökas om en försiktig privat investerare i en marknadsekonomi vid tidpunkten för avtalets ingående skulle ha antagit att det var möjligt att uppnå en högre vinst genom avtalet i fråga än vad som annars skulle vara möjligt. Denna högre vinst beräknas som skillnaden mellan de inkrementella inkomster som kan antas uppkomma genom avtalet (dvs. skillnaden mellan de intäkter som skulle uppnås om avtalet ingicks och de inkomster som skulle uppnås om det inte existerade något avtal) och de merkostnader som kan antas uppkomma till följd av avtalet (det vill säga skillnaden mellan de kostnader som skulle uppstå om avtalet ingicks och de kostnader som skulle uppstå om det inte existerade något avtal). Det resulterande kassaflödet bör minskas med en motsvarande diskonteringsränta. |
| --- | --- |

(197)

För att avgöra om något av de aktuella avtalen utgör en ekonomisk fördel måste det undersökas om en försiktig privat investerare i en marknadsekonomi vid tidpunkten för avtalets ingående skulle ha antagit att det var möjligt att uppnå en högre vinst genom avtalet i fråga än vad som annars skulle vara möjligt. Denna högre vinst beräknas som skillnaden mellan de inkrementella inkomster som kan antas uppkomma genom avtalet (dvs. skillnaden mellan de intäkter som skulle uppnås om avtalet ingicks och de inkomster som skulle uppnås om det inte existerade något avtal) och de merkostnader som kan antas uppkomma till följd av avtalet (det vill säga skillnaden mellan de kostnader som skulle uppstå om avtalet ingicks och de kostnader som skulle uppstå om det inte existerade något avtal). Det resulterande kassaflödet bör minskas med en motsvarande diskonteringsränta.

| (198) | I undersökningen bör hänsyn tas till alla relevanta inkrementella intäkter och kostnader i samband med transaktionen. De olika elementen (rabatter på flygplatsavgifter, marknadsföringsstöd, andra finansiella incitament) bör inte bedömas separat. I detta sammanhang bör följande passage ur Charleroidomen beaktas: ”När kriteriet privat investerare tillämpas måste [...] hänsyn tas till transaktionen i dess helhet för att göra det möjligt att avgöra om det statliga organet och den enhet som det kontrollerar tillsammans har betett sig som rationella aktörer i en marknadsekonomi. Kommissionen är nämligen, när den tar ställning till de omtvistade åtgärderna, skyldig att beakta [...].” (69) |
| --- | --- |

(198)

I undersökningen bör hänsyn tas till alla relevanta inkrementella intäkter och kostnader i samband med transaktionen. De olika elementen (rabatter på flygplatsavgifter, marknadsföringsstöd, andra finansiella incitament) bör inte bedömas separat. I detta sammanhang bör följande passage ur Charleroidomen beaktas: ”När kriteriet privat investerare tillämpas måste [...] hänsyn tas till transaktionen i dess helhet för att göra det möjligt att avgöra om det statliga organet och den enhet som det kontrollerar tillsammans har betett sig som rationella aktörer i en marknadsekonomi. Kommissionen är nämligen, när den tar ställning till de omtvistade åtgärderna, skyldig att beakta [...].” (69)

| (199) | De förväntade inkrementella inkomsterna bör särskilt omfatta intäkterna från flygplatsavgifterna, och hänsyn bör tas till rabatter och den ytterligare trafik som förväntas åstadkommas genom avtalet och de icke flygrelaterade intäkter som förväntas uppstå genom den ytterligare trafiken. De förväntade inkrementella kostnaderna bör i första hand innehålla alla inkrementella drift- och investeringskostnader som inte skulle ha uppstått om avtalet inte hade ingåtts. Dessutom bör de inkrementella kostnaderna inkludera kostnader för marknadsföringsstöd och andra ekonomiska incitament. |
| --- | --- |

(199)

De förväntade inkrementella inkomsterna bör särskilt omfatta intäkterna från flygplatsavgifterna, och hänsyn bör tas till rabatter och den ytterligare trafik som förväntas åstadkommas genom avtalet och de icke flygrelaterade intäkter som förväntas uppstå genom den ytterligare trafiken. De förväntade inkrementella kostnaderna bör i första hand innehålla alla inkrementella drift- och investeringskostnader som inte skulle ha uppstått om avtalet inte hade ingåtts. Dessutom bör de inkrementella kostnaderna inkludera kostnader för marknadsföringsstöd och andra ekonomiska incitament.

7.5   Bedömning av 2003 års easyJet-avtal (åtgärd 2)

| (200) | 2003 års easyJet-avtal ingicks innan 2004 års avgiftssystem trädde i kraft, ursprungligen för en period på tio år med möjlighet att förlänga avtalet med ytterligare tio år. |
| --- | --- |

(200)

2003 års easyJet-avtal ingicks innan 2004 års avgiftssystem trädde i kraft, ursprungligen för en period på tio år med möjlighet att förlänga avtalet med ytterligare tio år.

| (201) | Tyskland har lämnat in handlingar ur vilka de i förväg fastställda ekonomiska prognoserna för projektet framgår. Dessa baserades bland annat på FBS prognoser från den 17 december 2003, dvs. prognoser som gjorts innan avtalet mellan FBS och easyJet ingicks den 19 december 2003 (se skäl 42). FBS antog att avtalet för perioden 2004–2012 skulle leda till en årlig ökning av rörelseresultatet och att den kritiska punkten för verksamheten skulle uppnås 2010.

  Tabell 9


  FBS prognoser över extra rörelseresultat till följd av 2003 års easyJet-avtal (i miljoner euro) | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Rörelseresultat utan easyJet | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| Ytterligare rörelseresultat med easyJet | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| Totalt rörelseresultat | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |

(201)

Tyskland har lämnat in handlingar ur vilka de i förväg fastställda ekonomiska prognoserna för projektet framgår. Dessa baserades bland annat på FBS prognoser från den 17 december 2003, dvs. prognoser som gjorts innan avtalet mellan FBS och easyJet ingicks den 19 december 2003 (se skäl 42). FBS antog att avtalet för perioden 2004–2012 skulle leda till en årlig ökning av rörelseresultatet och att den kritiska punkten för verksamheten skulle uppnås 2010.

Tabell 9

FBS prognoser över extra rörelseresultat till följd av 2003 års easyJet-avtal (i miljoner euro)

2004

2005

2006

2007

2008

2009

2010

2011

2012

Rörelseresultat utan easyJet

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

Ytterligare rörelseresultat med easyJet

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

Totalt rörelseresultat

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

| (202) | Kommissionen anser dessa prognoser och de antaganden som de bygger på vara en stabil grund för beslutet att ingå 2003 års easyJet-avtal. |
| --- | --- |

(202)

Kommissionen anser dessa prognoser och de antaganden som de bygger på vara en stabil grund för beslutet att ingå 2003 års easyJet-avtal.

| (203) | De trafikprognoser som gjordes utifrån 2003 års easyJet-avtal baserades på det antal flygplan som easyJet enligt avtalet med tiden skulle placera på Schönefeld och på en beläggningsfaktor på [...] %, som med tanke på lågprisbolagens normala beläggningsfaktor verkar rimlig. |
| --- | --- |

(203)

De trafikprognoser som gjordes utifrån 2003 års easyJet-avtal baserades på det antal flygplan som easyJet enligt avtalet med tiden skulle placera på Schönefeld och på en beläggningsfaktor på [...] %, som med tanke på lågprisbolagens normala beläggningsfaktor verkar rimlig.

| (204) | I affärsplanen hade man tagit hänsyn till prognoserna för samtliga relevanta inkrementella kostnader och intäkter, såväl de flygrelaterade som icke flygrelaterade intäktskategorierna, samt kostnaderna för de ekonomiska incitamenten för easyJet. I dessa prognoser hade man i synnerhet tagit hänsyn till den ytterligare trafik och de ytterligare flygrörelser som förväntades till följd av avtalet och avtalsvillkoren. |
| --- | --- |

(204)

I affärsplanen hade man tagit hänsyn till prognoserna för samtliga relevanta inkrementella kostnader och intäkter, såväl de flygrelaterade som icke flygrelaterade intäktskategorierna, samt kostnaderna för de ekonomiska incitamenten för easyJet. I dessa prognoser hade man i synnerhet tagit hänsyn till den ytterligare trafik och de ytterligare flygrörelser som förväntades till följd av avtalet och avtalsvillkoren.

| (205) | För att utsätta detta strategiska beslut för ett stresstest gav FBS revisionsbyrån [...] (nedan kallad den andra experten) i uppgift att undersöka om en försiktig privat investerare i en marknadsekonomi som styrs av strävan efter lönsamhet skulle ha ingått detta avtal 2003. I detta expertutlåtande (nedan kallat studie utförd av den andra experten), som blev klart 2007, undersöktes även avtal som ingåtts med andra flygbolag. |
| --- | --- |

(205)

För att utsätta detta strategiska beslut för ett stresstest gav FBS revisionsbyrån [...] (nedan kallad den andra experten) i uppgift att undersöka om en försiktig privat investerare i en marknadsekonomi som styrs av strävan efter lönsamhet skulle ha ingått detta avtal 2003. I detta expertutlåtande (nedan kallat studie utförd av den andra experten), som blev klart 2007, undersöktes även avtal som ingåtts med andra flygbolag.

| (206) | Den andra experten baserade sin analys av 2003 års easyJet-avtal på de prognoser utförda av FBS som anges ovan i skäl 158. |
| --- | --- |

(206)

Den andra experten baserade sin analys av 2003 års easyJet-avtal på de prognoser utförda av FBS som anges ovan i skäl 158.

| (207) | Den andra experten prövade i detalj hållbarheten hos de kostnads- och intäktsprognoser som FBS upprättat och justerade FBS antaganden då dessa inte verkade rimliga sett till den information som fanns att tillgå när avtalet ingicks. |
| --- | --- |

(207)

Den andra experten prövade i detalj hållbarheten hos de kostnads- och intäktsprognoser som FBS upprättat och justerade FBS antaganden då dessa inte verkade rimliga sett till den information som fanns att tillgå när avtalet ingicks.

| (208) | I samband med detta justerade den andra experten exempelvis den ekonomiska planen så att hänsyn togs till investeringskostnaderna på [...] miljoner euro för upprättandet av ytterligare passagerarplattor i terminal B för easyJet. Ytterligare justeringar gjordes för att återspegla det faktum att prognoserna för FBS baserades på ett utkast till avtal med easyJet som inte helt stämde överens med det avtal som slutligen ingicks. Den andra experten justerade alltså affärsplanen för att säkerställa att den helt stämde överens med villkoren i det avtal som ingåtts. |
| --- | --- |

(208)

I samband med detta justerade den andra experten exempelvis den ekonomiska planen så att hänsyn togs till investeringskostnaderna på [...] miljoner euro för upprättandet av ytterligare passagerarplattor i terminal B för easyJet. Ytterligare justeringar gjordes för att återspegla det faktum att prognoserna för FBS baserades på ett utkast till avtal med easyJet som inte helt stämde överens med det avtal som slutligen ingicks. Den andra experten justerade alltså affärsplanen för att säkerställa att den helt stämde överens med villkoren i det avtal som ingåtts.

| (209) | Dessutom beräknade den andra experten på basis av FBS prognoser (med ovan nämnda justeringar) nettonuvärdet för 2003 års easyJet-avtal för perioden 2004–2007 till värdet den 30 december 2003. Nettonuvärdet för en följd av förväntade kassaflöden (in- och utbetalningar) definieras som den diskonterade summan av förväntade kassaflöden under den aktuella perioden. Värdet är en ekonomisk indikator som företag använder sig av för att bestämma lönsamheten för ett projekt. Den andra experten beräknade det sammanlagda nettonuvärdet för 2003 års easyJet-avtal vid slutet av varje år fram till utgången av avtalet. För detta ändamål beräknade den andra experten den diskonteringsränta som användes för att diskontera kassaflödena enligt den konventionella metoden Capital Asset Pricing Model (CAPM) (70), så att diskonteringsräntan återspeglade FBS kapitalkostnader för 2003. |
| --- | --- |

(209)

Dessutom beräknade den andra experten på basis av FBS prognoser (med ovan nämnda justeringar) nettonuvärdet för 2003 års easyJet-avtal för perioden 2004–2007 till värdet den 30 december 2003. Nettonuvärdet för en följd av förväntade kassaflöden (in- och utbetalningar) definieras som den diskonterade summan av förväntade kassaflöden under den aktuella perioden. Värdet är en ekonomisk indikator som företag använder sig av för att bestämma lönsamheten för ett projekt. Den andra experten beräknade det sammanlagda nettonuvärdet för 2003 års easyJet-avtal vid slutet av varje år fram till utgången av avtalet. För detta ändamål beräknade den andra experten den diskonteringsränta som användes för att diskontera kassaflödena enligt den konventionella metoden Capital Asset Pricing Model (CAPM) (70), så att diskonteringsräntan återspeglade FBS kapitalkostnader för 2003.

| (210) | De resulterande nettonuvärdena anges i tabell 10:

  Tabell 10


  Nettonuvärde till följd av det kassaflöde som förväntas genom 2003 års avtal med easyJet



























  Samlade nettonuvärden i slutet av året (värde den 30 december 2003): | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 | 2019 | 2020 | 2021 | 2022 | 2023 | 2024 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nettonuvärde | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| (i miljoner euro) | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | |
| Källa: | Studie utförd av den andra experten. |

(210)

De resulterande nettonuvärdena anges i tabell 10:

Tabell 10

Nettonuvärde till följd av det kassaflöde som förväntas genom 2003 års avtal med easyJet

Samlade nettonuvärden i slutet av året (värde den 30 december 2003):

2004

2005

2006

2007

2008

2009

2010

2011

2012

2013

2014

2015

2016

2017

2018

2019

2020

2021

2022

2023

2024

Nettonuvärde

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

(i miljoner euro)

Källa:

Studie utförd av den andra experten.

| (211) | Dessa nettonuvärden är alla positiva och bekräftar att det 2003 var ändamålsenligt att ingå avtalet med easyJet. |
| --- | --- |

(211)

Dessa nettonuvärden är alla positiva och bekräftar att det 2003 var ändamålsenligt att ingå avtalet med easyJet.

| (212) | Den andra experten anmärkte i sin rapport att FBS år 2003, då ingåendet av avtalet prövades, inte hade tagit hänsyn till den giltighet som avtalet i sin ursprungliga version hade på flygplatsen BER, dvs. en giltighet på tio år med möjlighet att förlänga avtalet med tio år. Enligt den andra experten skulle 2003 års easyJet-avtal med sina ursprungliga villkor fortsätta att gälla flera år efter det planerade öppnandet av BER år 2011. Dessutom omfattade detta avtal villkor som var betydligt gynnsammare än villkoren i det allmänna avgiftssystem som skulle tillämpas på BER när flygplatsen öppnades. Således fanns det enligt den andra experten en risk för att det befintliga easyJet-avtalet från 2003 skulle leda till att andra flygbolag utsatte FBS för stora påtryckningar för att minska skillnaderna mellan de allmänna avgifter som tillämpades på BER och de avgifter som överenskommits med easyJet. År 2003 var denna risk emellertid extremt låg och med tanke på den snabbt föränderliga LCC-marknaden knappast förutsägbar och absolut inte kvantifierbar. Faktum är att denna risk aldrig har realiserats. 2003 års easyJet-avtal ersattes av 2007 års easyJet-ändringsavtal, som skulle upphöra att gälla när flygplatsen BER öppnades. |
| --- | --- |

(212)

Den andra experten anmärkte i sin rapport att FBS år 2003, då ingåendet av avtalet prövades, inte hade tagit hänsyn till den giltighet som avtalet i sin ursprungliga version hade på flygplatsen BER, dvs. en giltighet på tio år med möjlighet att förlänga avtalet med tio år. Enligt den andra experten skulle 2003 års easyJet-avtal med sina ursprungliga villkor fortsätta att gälla flera år efter det planerade öppnandet av BER år 2011. Dessutom omfattade detta avtal villkor som var betydligt gynnsammare än villkoren i det allmänna avgiftssystem som skulle tillämpas på BER när flygplatsen öppnades. Således fanns det enligt den andra experten en risk för att det befintliga easyJet-avtalet från 2003 skulle leda till att andra flygbolag utsatte FBS för stora påtryckningar för att minska skillnaderna mellan de allmänna avgifter som tillämpades på BER och de avgifter som överenskommits med easyJet. År 2003 var denna risk emellertid extremt låg och med tanke på den snabbt föränderliga LCC-marknaden knappast förutsägbar och absolut inte kvantifierbar. Faktum är att denna risk aldrig har realiserats. 2003 års easyJet-avtal ersattes av 2007 års easyJet-ändringsavtal, som skulle upphöra att gälla när flygplatsen BER öppnades.

| (213) | Den andra studien bekräftar därför att en försiktig privat investerare i en marknadsekonomi skulle ha ingått 2003 års easyJet-avtal. |
| --- | --- |

(213)

Den andra studien bekräftar därför att en försiktig privat investerare i en marknadsekonomi skulle ha ingått 2003 års easyJet-avtal.

| (214) | Sammanfattningsvis kan konstateras att 2003 års easyJet-avtal inte omfattar statligt stöd. |
| --- | --- |

(214)

Sammanfattningsvis kan konstateras att 2003 års easyJet-avtal inte omfattar statligt stöd.

7.6   Bedömning av avtalen med andra flygbolag (åtgärd 3)

| (215) | Även FBS beslut att ingå avtal med Ryanair, Germanwings, Volare, Icelandair, Norwegian Air Shuttle och Aer Lingus var baserade på förhandsprognoser över den inkrementella trafiken och de inkrementella intäkterna och kostnaderna, och prognoserna pekade på att det skulle löna sig att ingå dessa avtal. |
| --- | --- |

(215)

Även FBS beslut att ingå avtal med Ryanair, Germanwings, Volare, Icelandair, Norwegian Air Shuttle och Aer Lingus var baserade på förhandsprognoser över den inkrementella trafiken och de inkrementella intäkterna och kostnaderna, och prognoserna pekade på att det skulle löna sig att ingå dessa avtal.

| (216) | Prognoserna över den förväntade trafikmängden till följd av dessa avtal gjordes utifrån det antal flygrörelser som var att vänta med tanke på flygbolagens planerade verksamhet samt rimliga antaganden avseende flygbolagens beläggningsfaktor. I dessa prognoser hade hänsyn tagits till prognoserna för samtliga relevanta inkrementella kostnader och intäkter, tillhörande såväl de flygrelaterade som icke flygrelaterade intäktskategorierna, samt kostnaderna för de ekonomiska incitament som FBS erbjöd flygbolagen. |
| --- | --- |

(216)

Prognoserna över den förväntade trafikmängden till följd av dessa avtal gjordes utifrån det antal flygrörelser som var att vänta med tanke på flygbolagens planerade verksamhet samt rimliga antaganden avseende flygbolagens beläggningsfaktor. I dessa prognoser hade hänsyn tagits till prognoserna för samtliga relevanta inkrementella kostnader och intäkter, tillhörande såväl de flygrelaterade som icke flygrelaterade intäktskategorierna, samt kostnaderna för de ekonomiska incitament som FBS erbjöd flygbolagen.

| (217) | Liksom med 2003 års easyJet-avtal utsatte den andra experten förhandsprognoserna för ett stresstest. Stresstestet visade på att samtliga avtal med dessa bolag skulle leda till inkrementella intäkter som översteg de inkrementella kostnaderna varje år under hela avtalstiden (trots andra mer försiktiga slutsatser). Denna slutsats är resultatet av den analys som den andra experten genomförde av varje avtal utifrån dessa justerade prognoser, som är helt i linje med den metodik som beskrivs i avsnitt 7.4.4 och 7.5. Den andra experten baserade sin prövning och sina justeringar enbart på de uppgifter och prognoser som FBS hade att tillgå när ingåendet av avtalet prövades. |
| --- | --- |

(217)

Liksom med 2003 års easyJet-avtal utsatte den andra experten förhandsprognoserna för ett stresstest. Stresstestet visade på att samtliga avtal med dessa bolag skulle leda till inkrementella intäkter som översteg de inkrementella kostnaderna varje år under hela avtalstiden (trots andra mer försiktiga slutsatser). Denna slutsats är resultatet av den analys som den andra experten genomförde av varje avtal utifrån dessa justerade prognoser, som är helt i linje med den metodik som beskrivs i avsnitt 7.4.4 och 7.5. Den andra experten baserade sin prövning och sina justeringar enbart på de uppgifter och prognoser som FBS hade att tillgå när ingåendet av avtalet prövades.

| (218) | I tabell 11 anges de nettonuvärden som den andra experten beräknade på förhand för åtta av de nio berörda avtalen för den föreslagna avtalstiden vid tidpunkten för respektive avtals ingående.

  Tabell 11


  Nettonuvärde för avtalen mellan FBS och olika lågprisbolag








  Flygbolag/avtal | Planerad avtalstid | Nettonuvärde under avtalstiden
  (i euro) |
| --- | --- | --- | --- |
| Ryanair (första avtalet) | 1 maj 2003–30 april 2004 | [...] |
| Ryanair (andra avtalet) | 1 maj 2003–30 april 2008 | [...] |
| Germanwings (första avtalet) | 26 oktober 2003–31 oktober 2006 | [...] |
| Germanwings (andra avtalet) | 1 maj 2004–30 april 2008 | [...] |
| Volare | 26 oktober 2003–31 mars 2007 | [...] |
| Icelandair | 6 juni 2004–31 mars 2009 | [...] |
| Norwegian Air Shuttle | 29 mars 2004–31 mars 2009 | [...] |
| Aer Lingus | 30 mars 2004–31 mars 2009 | [...] |
| Källa: | Studie utförd av den andra experten. |

(218)

I tabell 11 anges de nettonuvärden som den andra experten beräknade på förhand för åtta av de nio berörda avtalen för den föreslagna avtalstiden vid tidpunkten för respektive avtals ingående.

Tabell 11

Nettonuvärde för avtalen mellan FBS och olika lågprisbolag

Flygbolag/avtal

Planerad avtalstid

Nettonuvärde under avtalstiden

(i euro)

Ryanair (första avtalet)

1 maj 2003–30 april 2004

[...]

Ryanair (andra avtalet)

1 maj 2003–30 april 2008

[...]

Germanwings (första avtalet)

26 oktober 2003–31 oktober 2006

[...]

Germanwings (andra avtalet)

1 maj 2004–30 april 2008

[...]

Volare

26 oktober 2003–31 mars 2007

[...]

Icelandair

6 juni 2004–31 mars 2009

[...]

Norwegian Air Shuttle

29 mars 2004–31 mars 2009

[...]

Aer Lingus

30 mars 2004–31 mars 2009

[...]

Källa:

Studie utförd av den andra experten.

| (219) | Som framgår av denna tabell är samtliga nettonuvärden positiva. Därför skulle det för en försiktig privat investerare i en marknadsekonomi som styrs av vinstutsikter ha varit ändamålsenligt att acceptera villkoren i dessa avtal vid tidpunkten för ingåendet av dessa avtal. |
| --- | --- |

(219)

Som framgår av denna tabell är samtliga nettonuvärden positiva. Därför skulle det för en försiktig privat investerare i en marknadsekonomi som styrs av vinstutsikter ha varit ändamålsenligt att acceptera villkoren i dessa avtal vid tidpunkten för ingåendet av dessa avtal.

| (220) | Nettonuvärdet beräknades inte för avtalet med V-Bird (71). Enligt den andra experten fanns det inte någon på förhand fastställd affärsplan att tillgå för detta avtal. Men villkoren i detta avtal är mycket lika villkoren i det avtal som slutits med Volare. Båda avtalen undertecknades nästan samtidigt för en ungefär lika lång löptid (tre och ett halvt respektive fyra år). Enligt båda avtalen skulle 2003 års avgiftssystem användas för fastställandet av flygplatsavgifterna för Volare respektive V-Bird och samma incitament ges i form av ett bidrag på [...] euro. Beträffande driftvillkoren innehöll de båda avtalen bestämmelser om ett mycket snarlikt antal flygrörelser och samma typ av flygplan. Vid tidpunkten för ingåendet av dessa avtal var det dessutom rimligt att anta att de båda flygbolagen skulle ha en liknande beläggningsfaktor. Således skulle dessa båda avtal leda till en jämförbar stegvis ökning av trafiken. Slutligen skulle man även kunna anta att båda avtalen skulle resultera i liknande inkrementella driftkostnader för FBS. Med tanke på likheterna mellan dessa båda avtal var det rimligt att anta att avtalet med V-Bird skulle klara testet beträffande en privat investerare i en marknadsekonomi. |
| --- | --- |

(220)

Nettonuvärdet beräknades inte för avtalet med V-Bird (71). Enligt den andra experten fanns det inte någon på förhand fastställd affärsplan att tillgå för detta avtal. Men villkoren i detta avtal är mycket lika villkoren i det avtal som slutits med Volare. Båda avtalen undertecknades nästan samtidigt för en ungefär lika lång löptid (tre och ett halvt respektive fyra år). Enligt båda avtalen skulle 2003 års avgiftssystem användas för fastställandet av flygplatsavgifterna för Volare respektive V-Bird och samma incitament ges i form av ett bidrag på [...] euro. Beträffande driftvillkoren innehöll de båda avtalen bestämmelser om ett mycket snarlikt antal flygrörelser och samma typ av flygplan. Vid tidpunkten för ingåendet av dessa avtal var det dessutom rimligt att anta att de båda flygbolagen skulle ha en liknande beläggningsfaktor. Således skulle dessa båda avtal leda till en jämförbar stegvis ökning av trafiken. Slutligen skulle man även kunna anta att båda avtalen skulle resultera i liknande inkrementella driftkostnader för FBS. Med tanke på likheterna mellan dessa båda avtal var det rimligt att anta att avtalet med V-Bird skulle klara testet beträffande en privat investerare i en marknadsekonomi.

| (221) | V-Bird ställde in sin flygverksamhet den 8 oktober 2004 och lämnade in en ansökan om konkurs, som beviljades den 18 oktober 2004. Bolaget avvecklades i början av januari 2005. Således finns det inte längre något företag som i samband med V-Bird-avtalet direkt eller indirekt skulle ha gynnats av ett eventuellt statligt stöd. |
| --- | --- |

(221)

V-Bird ställde in sin flygverksamhet den 8 oktober 2004 och lämnade in en ansökan om konkurs, som beviljades den 18 oktober 2004. Bolaget avvecklades i början av januari 2005. Således finns det inte längre något företag som i samband med V-Bird-avtalet direkt eller indirekt skulle ha gynnats av ett eventuellt statligt stöd.

| (222) | Med tanke på ovanstående omfattar inget av avtalen i tabell 6 statligt stöd. |
| --- | --- |

(222)

Med tanke på ovanstående omfattar inget av avtalen i tabell 6 statligt stöd.

7.7   Bedömning av 2004 års easyJet-hyresavtal (åtgärd 4)

| (223) | Några berörda parter ansåg att 2004 års easyJet-hyresavtal hade inneburit att easyJet beviljats ensamrätt till nyttjande av terminal B på Schönefelds flygplats och att andra flygbolag därmed nekats tillträde till denna terminal. |
| --- | --- |

(223)

Några berörda parter ansåg att 2004 års easyJet-hyresavtal hade inneburit att easyJet beviljats ensamrätt till nyttjande av terminal B på Schönefelds flygplats och att andra flygbolag därmed nekats tillträde till denna terminal.

| (224) | Som angetts i skäl 55 hyrde easyJet under perioden 2004–2007 en yta på ca [...] m2 i form av kontor och incheckningsdiskar, vilket motsvarar 24 % av den totala ytan i terminal B. De allmänna utrymmena i terminal B (gångar, hallar och caféer) var tillgängliga även för passagerare som reser med andra flygbolag, eftersom det inte finns någon fysisk avgränsning mellan terminal B och terminal A. |
| --- | --- |

(224)

Som angetts i skäl 55 hyrde easyJet under perioden 2004–2007 en yta på ca [...] m2 i form av kontor och incheckningsdiskar, vilket motsvarar 24 % av den totala ytan i terminal B. De allmänna utrymmena i terminal B (gångar, hallar och caféer) var tillgängliga även för passagerare som reser med andra flygbolag, eftersom det inte finns någon fysisk avgränsning mellan terminal B och terminal A.

| (225) | Att vissa flygbolag tilldelas incheckningsområden och brandings- och reklamrättigheter för områden direkt intill dessa områden är sedvanlig praxis på europeiska och internationella flygplatser, och överenskommelser om detta är vanligt förekommande. |
| --- | --- |

(225)

Att vissa flygbolag tilldelas incheckningsområden och brandings- och reklamrättigheter för områden direkt intill dessa områden är sedvanlig praxis på europeiska och internationella flygplatser, och överenskommelser om detta är vanligt förekommande.

| (226) | I synnerhet om ett flygbolag eller en flygbolagsallians transporterar ett stort antal passagerare till eller från en viss flygplats är det ändamålsenligt ur operativ (och därmed ur affärsmässig) synvinkel att förlägga all verksamhet till en enda terminal. På så sätt optimeras såväl flygbolagets som flygplatsens operativa processer. |
| --- | --- |

(226)

I synnerhet om ett flygbolag eller en flygbolagsallians transporterar ett stort antal passagerare till eller från en viss flygplats är det ändamålsenligt ur operativ (och därmed ur affärsmässig) synvinkel att förlägga all verksamhet till en enda terminal. På så sätt optimeras såväl flygbolagets som flygplatsens operativa processer.

| (227) | Således ger en flygplatsoperatör ett flygbolag inte nödvändigtvis en ekonomisk fördel genom att bevilja bolaget ensamrätt till nyttjande av alla incheckningsdiskar och kontorsområden i en terminal. Detta skulle möjligen endast vara fallet om flygplatsoperatören skulle tilldela flygbolaget exklusiv rätt att använda områden och dessa områden överskrider flygbolagets behov (varvid andra flygbolag skulle hindras från att använda faktisk tillgänglig kapacitet) eller om den hyra som flygbolaget ska betala skulle vara alltför låg. Som kommer att förklaras nedan var inget av dessa villkor fallet för 2004 års easyJet-hyresavtal. |
| --- | --- |

(227)

Således ger en flygplatsoperatör ett flygbolag inte nödvändigtvis en ekonomisk fördel genom att bevilja bolaget ensamrätt till nyttjande av alla incheckningsdiskar och kontorsområden i en terminal. Detta skulle möjligen endast vara fallet om flygplatsoperatören skulle tilldela flygbolaget exklusiv rätt att använda områden och dessa områden överskrider flygbolagets behov (varvid andra flygbolag skulle hindras från att använda faktisk tillgänglig kapacitet) eller om den hyra som flygbolaget ska betala skulle vara alltför låg. Som kommer att förklaras nedan var inget av dessa villkor fallet för 2004 års easyJet-hyresavtal.

| (228) | Sedan flygbolaget inledde sin verksamhet på Schönefeld var easyJet det klart dominerande flygbolaget på flygplatsen. Mellan 2004 och 2007 hanterade easyJet mellan [...] % och [...] % av alla passagerare på Schönefeld. Redan 2003 förutspåddes att easyJet skulle vara det överlägset största flygbolaget sett till antalet passagerare. På grund av den skyldighet som easyJet hade enligt avtalet att placera ett visst antal flygplan på Schönefeld kunde FBS räkna med att antalet passagerare skulle öka på motsvarande sätt från och med den dag då easyJet startade sin flygverksamhet på flygplatsen. |
| --- | --- |

(228)

Sedan flygbolaget inledde sin verksamhet på Schönefeld var easyJet det klart dominerande flygbolaget på flygplatsen. Mellan 2004 och 2007 hanterade easyJet mellan [...] % och [...] % av alla passagerare på Schönefeld. Redan 2003 förutspåddes att easyJet skulle vara det överlägset största flygbolaget sett till antalet passagerare. På grund av den skyldighet som easyJet hade enligt avtalet att placera ett visst antal flygplan på Schönefeld kunde FBS räkna med att antalet passagerare skulle öka på motsvarande sätt från och med den dag då easyJet startade sin flygverksamhet på flygplatsen.

| (229) | Enligt Internationella civila luftfartsorganisationen hade terminal B en kapacitet på 600 000 passagerare per år. Detta är betydligt färre passagerare än vad easyJet från och med 2004 förväntades transportera till och från Schönefeld ([...] miljoner (72)). Det framgår sålunda att 2004 års easyJet-hyresavtal inte innebar någon ”kapacitetshamstring” från FBS sida som syftade till att hindra andra flygbolag från att konkurrera med easyJet på Schönefeld. 2006 hanterades [...] miljoner passagerare i terminal B, och detta utan att större tekniska förändringar skett. Detta motsvarade mer än den dubbla teoretiska kapaciteten. Att man kunde hantera ett så stort antal passagerare berodde särskilt på det faktum att terminalanläggningarna användes av endast ett flygbolag, vilket gjorde att passagerarflödena kunde optimeras. |
| --- | --- |

(229)

Enligt Internationella civila luftfartsorganisationen hade terminal B en kapacitet på 600 000 passagerare per år. Detta är betydligt färre passagerare än vad easyJet från och med 2004 förväntades transportera till och från Schönefeld ([...] miljoner (72)). Det framgår sålunda att 2004 års easyJet-hyresavtal inte innebar någon ”kapacitetshamstring” från FBS sida som syftade till att hindra andra flygbolag från att konkurrera med easyJet på Schönefeld. 2006 hanterades [...] miljoner passagerare i terminal B, och detta utan att större tekniska förändringar skett. Detta motsvarade mer än den dubbla teoretiska kapaciteten. Att man kunde hantera ett så stort antal passagerare berodde särskilt på det faktum att terminalanläggningarna användes av endast ett flygbolag, vilket gjorde att passagerarflödena kunde optimeras.

| (230) | I fråga om hyran är det meningslöst att jämföra priser på olika flygplatser eftersom flygplatserna skiljer sig åt beträffande kapacitet, marknadsförhållanden och anläggningarnas kvalitet. De hyror som easyJet betalade motsvarade faktiskt FBS hyresschema och inga rabatter gavs. |
| --- | --- |

(230)

I fråga om hyran är det meningslöst att jämföra priser på olika flygplatser eftersom flygplatserna skiljer sig åt beträffande kapacitet, marknadsförhållanden och anläggningarnas kvalitet. De hyror som easyJet betalade motsvarade faktiskt FBS hyresschema och inga rabatter gavs.

| (231) | I terminal B betalade easyJet [...] euro per m2 för incheckningsdiskar och [...] euro per m2 för kontorsutrymmen. FBS kom överens om liknande avgifter med andra flygbolag för jämförbara anläggningar i andra terminaler. Germanwings, till exempel, betalade också [...] euro per m2 för incheckningsdiskar i terminal A. Aeroflot fick betala [...] euro per m2 för ett kontor i terminal A. I terminal B hyrde Condor kontorsutrymmen innan easyJet och betalade då en lägre hyra för samma typ av anläggningar. Medan easyJet betalade [...] euro per m2 för kontorsutrymmen, behövde Condor bara betala [...] euro per m2. |
| --- | --- |

(231)

I terminal B betalade easyJet [...] euro per m2 för incheckningsdiskar och [...] euro per m2 för kontorsutrymmen. FBS kom överens om liknande avgifter med andra flygbolag för jämförbara anläggningar i andra terminaler. Germanwings, till exempel, betalade också [...] euro per m2 för incheckningsdiskar i terminal A. Aeroflot fick betala [...] euro per m2 för ett kontor i terminal A. I terminal B hyrde Condor kontorsutrymmen innan easyJet och betalade då en lägre hyra för samma typ av anläggningar. Medan easyJet betalade [...] euro per m2 för kontorsutrymmen, behövde Condor bara betala [...] euro per m2.

| (232) | Denna typ av jämförelse är lämplig för att bedöma om 2004 års easyJet-hyresavtal omfattade en ekonomisk fördel. Till skillnad från ett avtal som reglerar ett flygbolags totala drift på en flygplats och de viktigaste finansiella förbindelserna mellan flygbolaget och flygplatsen (73), reglerar ett hyresavtal för incheckningsdiskar och kontorsutrymmen tillgången till anordningar som, åtminstone på en och samma flygplats, vanligtvis kan betraktas som standard. Dessutom är de hyresbelopp som fastställs i sådana avtal lägre än beloppen för flygplatsavgifter, marknadsföringsstöd och andra ekonomiska incitament. Därför finns det inte något direkt skäl för flygplatsoperatören att skräddarsy hyrorna eller att förhandla med flygbolagen om så höga hyror som möjligt. Flygplatsoperatören är ekonomiskt sett snarare intresserad av att ett flygbolags hela verksamhet förläggs till en enda plats för att säkerställa en effektiv drift till fördel för sina kunder. Detta gäller särskilt om flygplatsoperatören, som i fallet med FBS, försöker värva flygbolag och uppmuntra dem att öka sin trafik. |
| --- | --- |

(232)

Denna typ av jämförelse är lämplig för att bedöma om 2004 års easyJet-hyresavtal omfattade en ekonomisk fördel. Till skillnad från ett avtal som reglerar ett flygbolags totala drift på en flygplats och de viktigaste finansiella förbindelserna mellan flygbolaget och flygplatsen (73), reglerar ett hyresavtal för incheckningsdiskar och kontorsutrymmen tillgången till anordningar som, åtminstone på en och samma flygplats, vanligtvis kan betraktas som standard. Dessutom är de hyresbelopp som fastställs i sådana avtal lägre än beloppen för flygplatsavgifter, marknadsföringsstöd och andra ekonomiska incitament. Därför finns det inte något direkt skäl för flygplatsoperatören att skräddarsy hyrorna eller att förhandla med flygbolagen om så höga hyror som möjligt. Flygplatsoperatören är ekonomiskt sett snarare intresserad av att ett flygbolags hela verksamhet förläggs till en enda plats för att säkerställa en effektiv drift till fördel för sina kunder. Detta gäller särskilt om flygplatsoperatören, som i fallet med FBS, försöker värva flygbolag och uppmuntra dem att öka sin trafik.

| (233) | Således skulle det – tvärtemot vad vissa berörda parter påstår – inte nödvändigtvis vara ändamålsenligt att tilldela flygbolag områden på grundval av anbudsinfordran. En sådan praxis verkar faktiskt vara mycket ovanlig på europeiska flygplatser. Det beteende som förväntas av en försiktig flygplatsoperatör som styrs av vinstutsikter är snarare att denne försöker tilldela varje viktigt flygbolag som bedriver verksamhet på flygplatsen områden som lämpar sig i fråga om kapacitet och andra funktioner och ta ut en skälig hyra som stämmer överens med vanlig praxis på flygplatsen. |
| --- | --- |

(233)

Således skulle det – tvärtemot vad vissa berörda parter påstår – inte nödvändigtvis vara ändamålsenligt att tilldela flygbolag områden på grundval av anbudsinfordran. En sådan praxis verkar faktiskt vara mycket ovanlig på europeiska flygplatser. Det beteende som förväntas av en försiktig flygplatsoperatör som styrs av vinstutsikter är snarare att denne försöker tilldela varje viktigt flygbolag som bedriver verksamhet på flygplatsen områden som lämpar sig i fråga om kapacitet och andra funktioner och ta ut en skälig hyra som stämmer överens med vanlig praxis på flygplatsen.

| (234) | Därför utgör hyran inte någon ekonomisk fördel när den i stort sett motsvarar de hyror som andra flygbolag på flygplatsen betalar, vilket är fallet med hyran enligt 2004 års easyJet-hyresavtal. |
| --- | --- |

(234)

Därför utgör hyran inte någon ekonomisk fördel när den i stort sett motsvarar de hyror som andra flygbolag på flygplatsen betalar, vilket är fallet med hyran enligt 2004 års easyJet-hyresavtal.

| (235) | Dessutom är det ändamålsenligt för en flygplatsoperatör att ingå sådana avtal för en period som motsvarar löptiden för det huvudsakliga avtal som reglerar flygbolagets verksamhet på flygplatsen, vilket 2004 års easyJet-hyresavtal gör. |
| --- | --- |

(235)

Dessutom är det ändamålsenligt för en flygplatsoperatör att ingå sådana avtal för en period som motsvarar löptiden för det huvudsakliga avtal som reglerar flygbolagets verksamhet på flygplatsen, vilket 2004 års easyJet-hyresavtal gör.

| (236) | När det gäller flygplatsens bagagehanteringssystem är systemen i terminal A och terminal B tekniskt sett identiska bortsett från följande: I bagagehanteringssystemet i terminal B ingår en stationär röntgenapparat. Denna installerades på begäran av den federala polisen eftersom drifttillståndet för terminal B annars skulle ha dragits in. Den tekniska utrustningen hos bagagehanteringssystemet i terminal B ger easyJet ingen driftfördel såsom snabbare eller smidigare lastning och lossning av bagage. Vad systemet tillför är en integrerad röntgenkontroll, men detta har ingen effekt på flygbolagets incheckningsprocess. |
| --- | --- |

(236)

När det gäller flygplatsens bagagehanteringssystem är systemen i terminal A och terminal B tekniskt sett identiska bortsett från följande: I bagagehanteringssystemet i terminal B ingår en stationär röntgenapparat. Denna installerades på begäran av den federala polisen eftersom drifttillståndet för terminal B annars skulle ha dragits in. Den tekniska utrustningen hos bagagehanteringssystemet i terminal B ger easyJet ingen driftfördel såsom snabbare eller smidigare lastning och lossning av bagage. Vad systemet tillför är en integrerad röntgenkontroll, men detta har ingen effekt på flygbolagets incheckningsprocess.

| (237) | Faktum är att det integrerade säkerhetssystemet snarare medför operationella svårigheter för easyJet. Om ett bagage avvisas krävs en manuell kontroll, och passageraren måste då kallas tillbaka till kontrollrummet i terminal B. Passageraren befinner sig då redan i avgångsloungen och måste informeras och föras tillbaka. Detta är en omständlig procedur, vilket gör att passagerarna i terminal B på Schönefeld uppmanas att checka in senast minst 30 minuter före avgång. easyJet uppmanar för närvarande sina passagerare att checka in senast 40 minuter före avgång, annars kan det inte garanteras att processen slutförs i tid. I terminal A finns det inte några sådana begränsningar. En tidsfrist på 20 minuter innan avgång är normal praxis här och ställer inte till med några problem tekniskt sett. |
| --- | --- |

(237)

Faktum är att det integrerade säkerhetssystemet snarare medför operationella svårigheter för easyJet. Om ett bagage avvisas krävs en manuell kontroll, och passageraren måste då kallas tillbaka till kontrollrummet i terminal B. Passageraren befinner sig då redan i avgångsloungen och måste informeras och föras tillbaka. Detta är en omständlig procedur, vilket gör att passagerarna i terminal B på Schönefeld uppmanas att checka in senast minst 30 minuter före avgång. easyJet uppmanar för närvarande sina passagerare att checka in senast 40 minuter före avgång, annars kan det inte garanteras att processen slutförs i tid. I terminal A finns det inte några sådana begränsningar. En tidsfrist på 20 minuter innan avgång är normal praxis här och ställer inte till med några problem tekniskt sett.

| (238) | Ett annat problem är att bagagehanteringssystemen i terminal B och terminal A är olika känsliga för störningar. Den integrerade säkerhetstekniken och den därmed högre komplexiteten gjorde att bagagehanteringssystemet i terminal B var driftklart under [...] % av drifttiden under perioden maj till december 2004 medan bagagehanteringssystem i terminal A var driftklart [...] % av drifttiden. |
| --- | --- |

(238)

Ett annat problem är att bagagehanteringssystemen i terminal B och terminal A är olika känsliga för störningar. Den integrerade säkerhetstekniken och den därmed högre komplexiteten gjorde att bagagehanteringssystemet i terminal B var driftklart under [...] % av drifttiden under perioden maj till december 2004 medan bagagehanteringssystem i terminal A var driftklart [...] % av drifttiden.

| (239) | Av ovanstående kan slutsatsen dras att ingen av bestämmelserna i 2004 års easyJet-hyresavtal gav easyJet en ekonomisk fördel. Därför utgör detta avtal inte statligt stöd. |
| --- | --- |

(239)

Av ovanstående kan slutsatsen dras att ingen av bestämmelserna i 2004 års easyJet-hyresavtal gav easyJet en ekonomisk fördel. Därför utgör detta avtal inte statligt stöd.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Följande åtgärder som Tyskland har genomfört till förmån för de företag som nämns under bokstäverna a–l nedan utgör inte statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt:

| a) | Det avtal om kontroll och vinstöverflyttning som ingicks den 6 augusti 1992 mellan Berlin Brandenburg Flughafen Holding GmbH och Berliner Flughafen-Gesellschaft mbH. |
| --- | --- |

a)

Det avtal om kontroll och vinstöverflyttning som ingicks den 6 augusti 1992 mellan Berlin Brandenburg Flughafen Holding GmbH och Berliner Flughafen-Gesellschaft mbH.

| b) | Det avtal som ingicks den 19 december 2003 mellan Flughafen Berlin-Schönefeld GmbH och easyJet Airline Company Ltd. |
| --- | --- |

b)

Det avtal som ingicks den 19 december 2003 mellan Flughafen Berlin-Schönefeld GmbH och easyJet Airline Company Ltd.

| c) | Det avtal som ingicks den 31 mars 2003 mellan Flughafen Berlin-Schönefeld GmbH och Ryanair Limited. |
| --- | --- |

c)

Det avtal som ingicks den 31 mars 2003 mellan Flughafen Berlin-Schönefeld GmbH och Ryanair Limited.

| d) | Det avtal som ingicks den 28 april 2004 mellan Flughafen Berlin-Schönefeld GmbH och Ryanair Limited. |
| --- | --- |

d)

Det avtal som ingicks den 28 april 2004 mellan Flughafen Berlin-Schönefeld GmbH och Ryanair Limited.

| e) | Det avtal som ingicks den 14 oktober 2003 mellan Flughafen Berlin-Schönefeld GmbH och Germanwings GmbH. |
| --- | --- |

e)

Det avtal som ingicks den 14 oktober 2003 mellan Flughafen Berlin-Schönefeld GmbH och Germanwings GmbH.

| f) | Det avtal som ingicks den 23 december 2004 mellan Flughafen Berlin-Schönefeld GmbH och Germanwings GmbH. |
| --- | --- |

f)

Det avtal som ingicks den 23 december 2004 mellan Flughafen Berlin-Schönefeld GmbH och Germanwings GmbH.

| g) | Det avtal som ingicks den 22 oktober 2003 mellan Flughafen Berlin-Schönefeld GmbH och Volare Airlines SpA. |
| --- | --- |

g)

Det avtal som ingicks den 22 oktober 2003 mellan Flughafen Berlin-Schönefeld GmbH och Volare Airlines SpA.

| h) | Det avtal som ingicks den 3 november 2003 mellan Flughafen Berlin-Schönefeld GmbH och V-Bird Airlines B.V. |
| --- | --- |

h)

Det avtal som ingicks den 3 november 2003 mellan Flughafen Berlin-Schönefeld GmbH och V-Bird Airlines B.V.

| i) | Det avtal som ingicks den 6 juni 2004 mellan Flughafen Berlin-Schönefeld GmbH och Icelandair Reykjavik Airport. |
| --- | --- |

i)

Det avtal som ingicks den 6 juni 2004 mellan Flughafen Berlin-Schönefeld GmbH och Icelandair Reykjavik Airport.

| j) | Det avtal som ingicks den 17 maj 2004 mellan Flughafen Berlin-Schönefeld GmbH och Norwegian Air Shuttle AS. |
| --- | --- |

j)

Det avtal som ingicks den 17 maj 2004 mellan Flughafen Berlin-Schönefeld GmbH och Norwegian Air Shuttle AS.

| k) | Det avtal som ingicks den 13 maj 2004 mellan Flughafen Berlin-Schönefeld GmbH och Aer Lingus Limited. |
| --- | --- |

k)

Det avtal som ingicks den 13 maj 2004 mellan Flughafen Berlin-Schönefeld GmbH och Aer Lingus Limited.

| l) | Det hyresavtal som ingicks i mars 2004 mellan Flughafen Berlin-Schönefeld GmbH och easyJet Airline Company Ltd om nyttjande av vissa ytor och anläggningar i terminal B på Schönefelds flygplats. |
| --- | --- |

l)

Det hyresavtal som ingicks i mars 2004 mellan Flughafen Berlin-Schönefeld GmbH och easyJet Airline Company Ltd om nyttjande av vissa ytor och anläggningar i terminal B på Schönefelds flygplats.

Artikel 2

Detta beslut riktar sig till Förbundsrepubliken Tyskland.

Utfärdat i Bryssel den 20 februari 2014.

På kommissionens vägnar

Joaquín ALMUNIA

Vice ordförande

---

(1)  Med verkan från och med den 1 december 2009 har artiklarna 87 och 88 i EG-fördraget ersatts av artikel 107 respektive 108 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget). Artiklarna är dock i sak oförändrade. Inom ramen för detta beslut bör hänvisningar till artiklarna 107 och 108 i EUF-fördraget i förekommande fall förstås som hänvisningar till artikel 87 respektive 88 i EG-fördraget. Genom EUF-fördraget infördes också vissa ändringar i terminologin, t.ex. ersattes gemenskapen med unionen och den gemensamma marknaden med den inre marknaden. Den terminologi som används i EUF-fördraget används genomgående i detta beslut.

1

gemenskapen

unionen

gemensamma marknaden

inre marknaden

(2)  EUT C 257, 30.10.2007, s. 16.

2

(3)  Rådets förordning (EG) nr 659/1999 av den 22 mars 1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel 108 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EGT L 83, 27.3.1999, s. 1).

3

(4)  Se fotnot 2.

4

(5)  Se Frankfurter Allgemeine Zeitung (FAZ), 23.5.2003, nr 119, s. 16 (http://www.faz.net/aktuell/wirtschaft/unternehmen/luftfahrt-privatisierung-der-berliner-flughaefen-endgueltig-gescheitert-1101944.html).

5

Frankfurter Allgemeine Zeitung

(6)  Earnings before Interest, Taxes, Depreciation, and Amortization (rörelseresultat före räntor, skatter och avskrivningar, avskrivningar på immateriella anläggningstillgångar).

6

Earnings before Interest, Taxes, Depreciation, and Amortization

(7)  Earnings before Interests and Taxes (rörelseresultat före räntor och skatter).

7

Earnings before Interests and Taxes

(8)  Identifiering av affärshemligheter i den mening som avses i meddelandet från kommissionen C(2003) 4582 av den 1 december 2003 om tystnadsplikt vid beslut om statligt stöd (EUT C 297, 9.12.2003, s. 6).

8

| Källa: | Bilaga 19 till de synpunkter som Tyskland inkom med den 4 oktober 2007 efter att det formella granskningsförfarandet hade inletts. |
| --- | --- |

Källa:

Källa:

Bilaga 19 till de synpunkter som Tyskland inkom med den 4 oktober 2007 efter att det formella granskningsförfarandet hade inletts.

(9)  Kommissionen ansåg detta tillhandahållande av offentlig finansiering som förenligt med den inre marknaden. Se kommissionens beslut om statligt stöd NN 25/09 (ex N 167/09) och SA.35378 (12/N) (EUT C 36, 8.2.2013, s. 10) – Tyskland – Finansiering av flygplatsen Berlin Brandenburg International.

9

(10)  Tyskland lämnade följande uppgifter: i) Kapaciteten på Schönefelds flygplats uppgick under 2003–2004 till 4,5 miljoner passagerare per år och nådde under 2005 ett värde av 7 miljoner passagerare per år (jämfört med 1,7 miljoner, 3,3 miljoner och 5 miljoner passagerare under åren 2003, 2004 respektive 2005), ii) kapaciteten på Tegels flygplats uppgick under 2003–2004 till 9,5 miljoner passagerare per år och nådde under 2005 ett värde av 11,5 miljoner passagerare per år (jämfört med 11,1 miljoner, 11 miljoner och 11,5 miljoner passagerare under åren 2003, 2004 respektive 2005). Kapaciteten för en flygplats är svår att mäta eftersom den beror på den maximala kapaciteten hos de olika infrastrukturelementen. För att mäta denna kapacitet lämpar det sig inte alltid att utgå från det maximala antalet passagerare, utan ibland till exempel snarare från det maximala antalet luftfartygsrörelser. I de fall där man utgår från antalet passagerare motsvarar dessutom den maximala kapaciteten snarare den övre gränsen för det största antalet passagerare per timme än det största antalet passagerare per år. Detta beror på att antalet passagerare under perioder med hög eller låg belastning (timmar och dagar) ofta varierar mycket och även kan omfattas av säsongsbundna svängningar. Därför kan ovanstående uppgifter inte ge en exakt bild av kapacitetsutnyttjandet på Schönefeld och Tegel. Det kan även hända att en flygplats överskrider sin teoretiska kapacitet i praktiken (t.ex. genom att man hanterar fler passagerare än vad som anges som det högsta antalet passagerare per timme). Detta kan dock leda till bristfälliga förhållanden (långa väntetider, förseningar osv.). Det går emellertid inte att bortse från att Tegel under den aktuella perioden utnyttjade nästan hela sin kapacitet, medan Schönefelds kapacitet var långt ifrån uttömd.

10

(11)  En ankaranvändare är ett ledande flygbolag på en flygplats (i fråga om trafikmängd), vars rykte och image får andra flygbolag att etablera sig på flygplatsen, vilket leder till att trafiken fortsätter att stiga.

11

(12)  Med etnisk trafik avses invånare som kommer från fjärran länder och som regelbundet reser med flyg till sina hemländer eller tar emot besök av vänner eller släktingar som också kommer resande från dessa länder med flyg. I Berlin lever stora grupper av invandrare av första och andra generationen.

12

(13)  Vid den tiden var Berlin den tredje största turistdestinationen i Europa med flest övernattningar i Tyskland och en stor andel dagsturister.

13

(14)  LCC-trafiken i Europa uppvisade i början av 2000-talet en årlig tillväxt, vilket berodde på den lönsamma expansionen av de ledande bolagen Ryanair och easyJet samt tillkomsten av ett antal nya flygbolag.

14

(15)  Se punkt 7.2.1 för en mer detaljerad beskrivning av konsultföretagets bedömning.

15

(16)  Detta tillväxtbidrag skiljer sig från tillväxtstimulansen i 2004 års avgiftssystem.

16

tillväxtbidrag

tillväxtstimulansen

(17)  Hänvisningen omfattar nivån på flygplatsavgifterna och rabattsystemet och andra ekonomiska incitament i avgiftssystemet.

17

(18)  I tabell 6 ges en översikt över de enskilda avtalen.

18

(19)  Utbetalningen av det avtalade bidraget till Germanwings var till exempel knutet till villkoret att Germanwings skulle genomföra minst [...] % av de flyg som planerades inom ramen för den avsedda verksamheten.

19

(20)  Samma metod tillämpades i 2007 års easyJet-ändringsavtal (se skäl 43).

20

(21)  Vissa avtal hade retroaktiv verkan och gällde från och med ett tidigare datum än den dag då avtalet ingicks. Detta gäller till exempel det andra avtalet med Germanwings som hade retroaktiv verkan från och med dagen för ikraftträdandet av 2004 års avgiftssystem. Likaså gäller detta det andra avtalet med Ryanair, som ersatte det första Ryanair-avtalet och hade retroaktiv verkan från och med den 1 maj 2003, dagen för ikraftträdandet av det första Ryanair-avtalet.

21

(22)  Strax innan detta avtal ingicks (den 29 september 2003) hade ett avtal ingåtts mellan FBS och Germanwings, som skulle gälla från och med den 26 oktober 2003. Innan det trädde i kraft ersattes det dock av avtalet av den 14 oktober 2003. Därför tillämpades aldrig avtalet av den 29 september 2003.

22

(23)  Den 22 oktober 2003 ingick FBS och Volare två avtal, huvudavtalet och sidoavtalet. I detta beslut betraktas dessa båda avtal som ett enda avtal.

23

huvudavtalet

sidoavtalet

(24)  År 2004 lade Volare dock ned sin verksamhet på Schönefeld.

24

(25)  Den 3 november 2003 ingick FBS och V-Bird två avtal, huvudavtalet och sidoavtalet. I detta beslut betraktas dessa båda avtal som ett enda avtal.

25

huvudavtalet

sidoavtalet

(26)  År 2004 lade V-Bird dock ned sin verksamhet på Schönefeld.

26

| Källa: | Bilagorna 16 och 19 till de synpunkter som Tyskland inkom med den 4 oktober 2007 efter att det formella granskningsförfarandet inletts. |
| --- | --- |

Källa:

Källa:

Bilagorna 16 och 19 till de synpunkter som Tyskland inkom med den 4 oktober 2007 efter att det formella granskningsförfarandet inletts.

(27)  EUT C 312, 9.12.2005, s. 1.

27

(28)  Till stöd för denna preliminära slutsats hänvisade kommissionen till en dom från tingsrätten i Potsdam av den 20 oktober 2004 (ärendenummer 2 O 70/04, s. 5).

28

(29)  Dom från tingsrätten i Potsdam av den 20 oktober 2004 (ärendenummer 2 O 70/04).

29

(30)  Dessa flygplatser nämndes i beslutet att inleda förfarandet som exempel på flygplatser för vilka de granskade åtgärderna skulle kunna få negativa effekter (jämför skäl 151 i beslutet att inleda förfarandet).

30

(31)  Kommissionens beslut 2004/393/EG av den 12 februari 2004 om de fördelar som regionen Vallonien och Brussel South Charleroi Airport beviljat flygbolaget Ryanair i samband med dess etablering i Charleroi (EUT L 137, 30.4.2004, s. 1).

31

(32)  Se artikel 2 h i rådets förordning (EEG) nr 95/93 av den 18 januari 1993 om gemensamma regler för fördelning av ankomst- och avgångstider vid gemenskapens flygplatser (EGT L 14, 22.1.1993, s. 1).

32

(33)  Kommissionens beslut 2002/346/EG av den 17 oktober 2001 om det statliga stöd som Tyskland har genomfört till förmån för Deckel Maho Seebach GmbH (C 27/2000) (EGT L 126, 13.5.2002, s. 14), skäl 16. Kommissionens beslut 2002/468/EG av den 15 januari 2002 om det statliga stöd som Tyskland beviljat till förmån för Klausner Nordic Timber GmbH & Co. KG i Wismar, Mecklenburg-Vorpommern (C 41/2001) (EGT L 165, 24.6.2002, s. 15), skäl 67.

33

(34)  Se skäl 65.

34

(35)  § 43 i den gamla versionen av Lufttrafiklicensstadgan.

35

(36)  Se BGH, dom av den 24 november 1977, ärendenummer III ZR 27/76, Zeitschrift für Luft- und Weltraumrecht (ZLW) 1979, 140 (143); Tingsrätten i Berlin, dom av den 25 augusti 2000, ärendenummer 96 O 197/99, Zeitschrift für Luft- und Weltraumrecht 2001, 475 (479); BGH, dom av den 23 januari 1997, ärendenummer III ZR 27/96, Zeitschrift für Luft- und Weltraumrecht 1997, 510.

36

Zeitschrift für Luft- und Weltraumrecht

Zeitschrift für Luft- und Weltraumrecht

Zeitschrift für Luft- und Weltraumrecht

(37)  Se BGH, dom av den 24 november 1977, ärendenummer ZR III 27/76, Zeitschrift für Luft- und Weltraumrecht 1979, 140 (148); Högsta förvaltningsdomstolen (Bundesverwaltungsgericht), dom av den 8 juli 1977, ärendenummer VII C 72/74, Zeitschrift für Luft- und Weltraumrecht 1977, (49); Giemulla i Giemulla/Schmid, Frankfurter Kommentar zum Luftverkehrsrecht, Köln 2007, § 43 Luftverkehrszulassungsordnung, punkt 16.

37

Zeitschrift für Luft- und Weltraumrecht

Bundesverwaltungsgericht

Zeitschrift für Luft- und Weltraumrecht

Frankfurter Kommentar zum Luftverkehrsrecht

(38)  Se fotnot 20.

38

(39)  Denna effekt hade inte tagits med i den beräkning som resulterade i ett positivt nettonuvärde för 2003 års easyJet-avtal för den från början planerade avtalstiden (tio år eller tjugo år, beroende på om easyJet efter de första tio åren skulle välja att förlänga avtalet med tio år).

39

(40)  Dom av den 21 mars 1991 i mål C-305/89, Italien mot kommissionen, REG 1991, s. I-1603, punkt 20 (”Alfa Romeo-domen”). Se även dom av den 6 mars 2003 i mål T-228/99, Westdeutsche Landesbank Girozentrale mot kommissionen, REG 2003, s. II-435, punkterna 250–270.

40

(41)  Se fotnot 8.

41

(42)  Konsultföretaget uppgav att befintliga analyser över europeiska och amerikanska marknader har visat att när ett nytt lågprisbolag inträder på marknaden är 50 till 80 % av passagerarna som flyger med detta bolag ”nya passagerare”, där det exakta förhållandet beror på respektive sträcka.

42

(43)  Faktum är att FBS lyckades uppnå en ännu större volym (7,3 miljoner passagerare).

43

(44)  2003, dvs. innan LCC-strategin infördes, hade 26 av 32 flygbolag på Schönefeld marktider på mellan 45 och 90 minuter.

44

(45)  Vid walk-boarding måste passagerarna gå ut ur terminalen och över plattan för att stiga ombord på flygplanet.

45

(46)  Till exempel rekommenderade konsultföretaget att man skulle inrätta en snabbmatskedja på flygplatsen för att tillgodose behoven hos ett stort antal passagerare som reser med lågprisflygbolag.

46

(47)  På den tiden hade Tempelhof en mycket låg trafik i jämförelse med de två andra flygplatserna i Berlin.

47

(48)  Se skälen 9 och 14.

48

(49)  Beslutet att inleda förfarandet, skälen 69‒71.

49

(50)  Domstolens dom av den 12 december 2000 i mål T-128/98, Aéroports de Paris mot kommissionen, REG 2000, s. II-3929, bekräftad genom domstolens dom av den 24 oktober 2002 i mål C-82/01, REG 2002, s. I-9297, punkterna 75–79.

50

(51)  Kommissionens beslut 2013/693/EU av den 3 oktober 2012 om statligt stöd SA.23600 — C 38/08 – Tyskland — Finansiering av Münchens flygplats, terminal T2, skälen 74–81 (EUT L 319, 29.11.2013, s. 8).

51

(52)  Det avgörande kriteriet för vilken dag ett statligt stöd anses vara beviljat är datumet för den bindande rättsakt som ligger till grund för beviljandet, enligt vilken myndigheterna åtar sig att bevilja stödmottagaren åtgärden i fråga. Se domstolens dom av den 12 december 1996 i mål T-358/94, Compagnie nationale Air France mot kommissionen, REG 1996, s. II-2109, punkt 79; domstolens dom av den 14 januari 2004 i mål T-109/01, Fleuren Compost BV mot kommissionen, REG 2004, s. II-127, punkt 74; domstolens dom av den 2 december 2008 i de förenade målen T 362/05 och T-363/05, Nuova Agricast och Cofra mot kommissionen, REG 2008, s. II-297, punkt 80 och domstolens dom av den 30 november 2009 i de förenade målen T-427/04 och T-17/05, Frankrike och France Télécom mot kommissionen, REG 2009, s. II-4315, punkt 321.

52

(53)  Kommissionens meddelande till medlemsstaterna (EGT C 307, 13.11.1993, s. 3) — Tillämpningen av artiklarna 92 och 93 i EEG-fördraget och artikel 5 i kommissionens direktiv 80/723/EEG (EGT L 195, 29.7.1980, s. 35) på offentliga företag inom tillverkningssektorn, skäl 29.

53

(54)  Se fotnot 42.

54

(55)  Se särskilt skäl 82 i beslutet i stödärende NN 25/09 (ex N 167/09).

55

(56)  Se särskilt skäl 78 i beslutet i stödärende NN 25/09 (ex N 167/09).

56

(57)  Om man antar att Schönefelds flygplats kan betraktas som ett företag i FBS-gruppen, även om det därvid inte rör sig om en särskild juridisk enhet, och att den skulle kunna erhålla statligt stöd från FBS.

57

(58)  Domstolens dom av den 17 december 2008 i mål T-196/04, Ryanair Ltd mot kommissionen, REG 2008, s. II-3643.

58

(59)  Till exempel betalningar eller sänkningar av avgifter när en ny linje etableras eller turtätheten ökas eller marknadsföringsstöd som syftar till att delvis täcka de marknadsföringskostnader som uppkommer för flygbolaget, exempelvis vid etableringen av en ny linje.

59

(60)  Dessa incitament ges i samband med bilaterala avtal eller genom ett system med ekonomiska incitament som grundar sig på olika parametrar, såsom antalet passagerare, och som har fastställts i en offentliggjord rättsakt, såsom ett avgiftssystem.

60

(61)  Charleroidomen, punkt 101.

61

(62)  Kommissionen intog en liknande hållning i sitt beslut C(2011) 3497 final av den 24 maj 2011 om att inleda det formella granskningsförfarandet i det statliga stödärendet SA.31662 – C/2011 (ex NN/2011) – Rumänien – Timișoara International Airport – Wizz Air (EUT C 270, 13.11.2011, s. 11). Se även skäl 129, där kommissionen ansåg följande: ”Enligt tillämplig rättspraxis ska det prövas huruvida en privat flygplatsoperatör under liknande omständigheter skulle ha godtagit samma eller liknande villkor som flygplatsen Timișoara; därvid ska särskild hänsyn tas till den information som fanns tillgänglig och den utveckling som var att vänta vid tidpunkten för bidragen.”

62

(63)  Med detta avses intäkter till flygplatsoperatören till följd av den ytterligare affärsmässiga verksamhet för parkeringsanläggningar, butiker, restauranger osv. som den extra passagerartrafiken ger upphov till.

63

(64)  Olika flyglinjer kan locka passagerare som matchar olika profiler, särskilt avseende deras köpbeteende på flygplatser, och innebära en motsvarande möjlighet för flygbolagen att generera icke flygrelaterade intäkter. Således kan två olika grupper av linjer ha olika effekt på flygplatsoperatörens intäkter.

64

(65)  Eftersom lågprisbolag har som mål att erbjuda sina kunder lägsta möjliga pris, utövar lågprisbolag vanligtvis ett större tryck på flygplatsoperatörer än traditionella flygbolag i syfte att erhålla låga flygplatsavgifter.

65

(66)  Såsom de system för passagerarrabatter, frekvensincitament och destinationsincitament som återfinns i 2004 års avgiftssystem.

66

(67)  Denna fråga uppstår främst i samband med 2003 års easyJet-avtal, som ingicks när 2003 års avgiftssystem tillämpades och som avvek betydligt från villkoren i detta avgiftssystem (se skäl 42). Dessutom slöts det första avtalet med Ryanair, det första avtalet med Germanwings och avtalen med Volare och V-Bird under den tidsperiod då 2003 års avgiftssystem tillämpades. Dessa avtal innehöll bidragsutbetalningar som inte ingick i avgiftssystemet (se skäl 48). Likaså slöts avtalen med Aer Lingus, Icelandair och Norwegian Air Shuttle under den tidsperiod då 2004 års avgiftssystem tillämpades. I dessa avtal angavs att FBS skulle betala bidrag för att delvis finansiera kostnaderna för flygbolagens marknadsföring, vilket inte angavs i avgiftssystemet (se skäl 49).

67

(68)  Charleroidomen, punkt 98.

68

(69)  Charleroidomen, punkt 59.

69

(70)  Enligt denna metod används följande formel för att beräkna diskonteringsräntan ra:

70

ra

Formula

där:

| rrf | = | avkastningen på ett riskfritt värdepapper |
| --- | --- | --- |
| rm | = | förväntad marknadsavkastning |
| Ba | = | beta för tillgången |

rrf

=

avkastningen på ett riskfritt värdepapper

rm

=

förväntad marknadsavkastning

Ba

=

beta för tillgången

(71)  Detta är det enda avtalet med ett lågprisbolag som ingick i det formella granskningsförfarandet men som inte anges i tabell 11.

71

(72)  Studie utförd av den andra experten, tabell 2 på sidan 22.

72

(73)  Såsom 2003 års easyJet-avtal.

73

---

| 1.4.2015 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 89/37 |
| --- | --- | --- | --- |

1.4.2015

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 89/37

---

KOMMISSIONENS BESLUT (EU) 2015/507

av den 16 september 2014

om åtgärd SA.23129 (12/C) (f.d. 12/NN) (f.d. CP 141/2007) – Tyskland

[delgivet med nr C(2014) 6411]

(Endast den tyska texten är giltig)

(Text av betydelse för EES)

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 108.2 första stycket,

efter att i enlighet med nämnda artikel ha gett berörda parter tillfälle att yttra sig (1), och med beaktande av dessa synpunkter, och

av följande skäl:

1.   FÖRFARANDE

| (1) | Den 30 mars 2007 inlämnade Neubrandenburger Wohnungsgesellschaft mbH (nedan kallat Neuwoges) med stöd av artikel 20.2 i rådets förordning (EG) nr 659/1999 (2). I klagomålet hävdades att det statliga stöd som beviljats Bavaria Immobilien Trading GmbH & Co, Immobilien Leasing Objekt Neubrandenburg KG och Bavaria Immobilien Beteiligungsgesellschaft mbH & Co. Objekte Neubrandenburg KG (nedan kallade Bavaria 1 respektive Bavaria 2 och tillsammans Bavaria) genom ett avtal om återförhyrning av byggnader (nedan kallat återförhyrningsdelen) och ett administrativt avtal (nedan kallat den administrativa delen) var olagligt. Neuwoges yrkade på att det skulle inledas ett formellt granskningsförfarande enligt artikel 108.2 i EUF-fördraget. |
| --- | --- |

(1)

Den 30 mars 2007 inlämnade Neubrandenburger Wohnungsgesellschaft mbH (nedan kallat Neuwoges) med stöd av artikel 20.2 i rådets förordning (EG) nr 659/1999 (2). I klagomålet hävdades att det statliga stöd som beviljats Bavaria Immobilien Trading GmbH & Co, Immobilien Leasing Objekt Neubrandenburg KG och Bavaria Immobilien Beteiligungsgesellschaft mbH & Co. Objekte Neubrandenburg KG (nedan kallade Bavaria 1 respektive Bavaria 2 och tillsammans Bavaria) genom ett avtal om återförhyrning av byggnader (nedan kallat återförhyrningsdelen) och ett administrativt avtal (nedan kallat den administrativa delen) var olagligt. Neuwoges yrkade på att det skulle inledas ett formellt granskningsförfarande enligt artikel 108.2 i EUF-fördraget.

| (2) | Kommissionen begärde kompletterande uppgifter från Tyskland den 6 augusti 2007, 14 maj 2008, 6 april 2009 och 3 februari 2012. Tyskland svarade den 4 september 2007, 12 oktober 2007, 17 oktober 2007, 11 juli 2008, 14 juli 2008, 12 december 2008, 30 juni 2009 och 28 februari 2012. Neuwoges lämnade sina synpunkter den 30 maj 2007, 5 november 2007, 26 februari 2008, 15 juli 2008, 30 september 2008, 18 december 2008, 6 mars 2009, 4 juni 2009, 15 juli 2009, 26 augusti 2009, 22 september 2009 och 19 januari 2012. Bavaria inkom med sina synpunkter den 13 maj 2008. |
| --- | --- |

(2)

Kommissionen begärde kompletterande uppgifter från Tyskland den 6 augusti 2007, 14 maj 2008, 6 april 2009 och 3 februari 2012. Tyskland svarade den 4 september 2007, 12 oktober 2007, 17 oktober 2007, 11 juli 2008, 14 juli 2008, 12 december 2008, 30 juni 2009 och 28 februari 2012. Neuwoges lämnade sina synpunkter den 30 maj 2007, 5 november 2007, 26 februari 2008, 15 juli 2008, 30 september 2008, 18 december 2008, 6 mars 2009, 4 juni 2009, 15 juli 2009, 26 augusti 2009, 22 september 2009 och 19 januari 2012. Bavaria inkom med sina synpunkter den 13 maj 2008.

| (3) | Den 28 november 2008 meddelade tingsrätten i Rostock (nedan kallad Rostocks tingsrätt) sin dom i målet Bavaria mot Neuwoges. Bavaria hade väckt talan mot Neuwoges på grund av bristande uppfyllelse av det avtal som ingåtts av de båda parterna. Neuwoges hade bemött detta genom att hävda att avtalet omfattade olagligt statligt stöd som var oförenligt med den inre marknaden och att avtalet därför var ogiltigt. Rostocks tingsrätt drog slutsatsen att detta avtal inte medförde någon fördel för Bavaria och att det därför inte heller förelåg något statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget. Neuwoges överklagade domen. Målet vid hovrätten i Rostock (nedan kallad Rostocks hovrätt) har ännu inte avgjorts. Vidare väckte Bavaria talan vid förvaltningsrätten i Greifswald (nedan kallad Greifswalds förvaltningsrätt) för att genom rättslig åtgärd få insyn i samtliga de handlingar från Neuwoges eller Stadt Neubrandenburg som rör dessa avtal. Målet har ännu inte avgjorts. |
| --- | --- |

(3)

Den 28 november 2008 meddelade tingsrätten i Rostock (nedan kallad Rostocks tingsrätt) sin dom i målet Bavaria mot Neuwoges. Bavaria hade väckt talan mot Neuwoges på grund av bristande uppfyllelse av det avtal som ingåtts av de båda parterna. Neuwoges hade bemött detta genom att hävda att avtalet omfattade olagligt statligt stöd som var oförenligt med den inre marknaden och att avtalet därför var ogiltigt. Rostocks tingsrätt drog slutsatsen att detta avtal inte medförde någon fördel för Bavaria och att det därför inte heller förelåg något statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget. Neuwoges överklagade domen. Målet vid hovrätten i Rostock (nedan kallad Rostocks hovrätt) har ännu inte avgjorts. Vidare väckte Bavaria talan vid förvaltningsrätten i Greifswald (nedan kallad Greifswalds förvaltningsrätt) för att genom rättslig åtgärd få insyn i samtliga de handlingar från Neuwoges eller Stadt Neubrandenburg som rör dessa avtal. Målet har ännu inte avgjorts.

| (4) | Genom en skrivelse av den 4 juni 2009 uppmanade Neuwoges i enlighet med artikel 265.2 i EUF-fördraget kommissionen att inleda det formella granskningsförfarandet inom två månader. |
| --- | --- |

(4)

Genom en skrivelse av den 4 juni 2009 uppmanade Neuwoges i enlighet med artikel 265.2 i EUF-fördraget kommissionen att inleda det formella granskningsförfarandet inom två månader.

| (5) | Kommissionen delgav Neuwoges sin preliminära bedömning genom en skrivelse av den 29 juli 2009 och konstaterade att varken återförhyrningsdelen eller den administrativa delen inbegrep statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget. |
| --- | --- |

(5)

Kommissionen delgav Neuwoges sin preliminära bedömning genom en skrivelse av den 29 juli 2009 och konstaterade att varken återförhyrningsdelen eller den administrativa delen inbegrep statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget.

| (6) | Genom en skrivelse av den 26 augusti 2009 bestred klaganden denna preliminära bedömning och uppmanade kommissionen att inleda det formella granskningsförfarandet inom två veckor. |
| --- | --- |

(6)

Genom en skrivelse av den 26 augusti 2009 bestred klaganden denna preliminära bedömning och uppmanade kommissionen att inleda det formella granskningsförfarandet inom två veckor.

| (7) | Genom en skrivelse av den 15 september 2009 meddelade kommissionens avdelningar Neuwoges att kommissionen skulle överlämna ytterligare en skrivelse till dem med en bedömning av Neuwoges senaste synpunkter. Genom en skrivelse av den 22 september 2009 informerade Neuwoges kommissionen om att bolaget inte godtog kommissionens förslag. |
| --- | --- |

(7)

Genom en skrivelse av den 15 september 2009 meddelade kommissionens avdelningar Neuwoges att kommissionen skulle överlämna ytterligare en skrivelse till dem med en bedömning av Neuwoges senaste synpunkter. Genom en skrivelse av den 22 september 2009 informerade Neuwoges kommissionen om att bolaget inte godtog kommissionens förslag.

| (8) | Den 9 oktober 2009 väckte Neuwoges talan vid Europeiska unionens tribunal och yrkade på att det påstådda beslutet i kommissionens skrivelse av den 29 juli 2009 skulle ogiltigförklaras eller att det, i andra hand, skulle fastställas att kommissionen hade underlåtit att vidta åtgärder, eftersom den inte hade inlett något formellt granskningsförfarande enligt artikel 108.2 i EUF-fördraget. Den 9 januari 2012 avvisade tribunalen talan om ogiltigförklaring och konstaterade att passivitetstalan inte kunde vinna bifall. (3) |
| --- | --- |

(8)

Den 9 oktober 2009 väckte Neuwoges talan vid Europeiska unionens tribunal och yrkade på att det påstådda beslutet i kommissionens skrivelse av den 29 juli 2009 skulle ogiltigförklaras eller att det, i andra hand, skulle fastställas att kommissionen hade underlåtit att vidta åtgärder, eftersom den inte hade inlett något formellt granskningsförfarande enligt artikel 108.2 i EUF-fördraget. Den 9 januari 2012 avvisade tribunalen talan om ogiltigförklaring och konstaterade att passivitetstalan inte kunde vinna bifall. (3)

| (9) | Genom en skrivelse av den 19 januari 2012 uppmanade Neuwoges på nytt kommissionen att inleda det formella granskningsförfarandet enligt artikel 108.2 i EUF-fördraget. |
| --- | --- |

(9)

Genom en skrivelse av den 19 januari 2012 uppmanade Neuwoges på nytt kommissionen att inleda det formella granskningsförfarandet enligt artikel 108.2 i EUF-fördraget.

| (10) | Genom en skrivelse av den 21 mars 2012 informerade kommissionen Tyskland om sitt beslut om att inleda det formella granskningsförfarandet. Kommissionens beslut om att inleda förfarandet (nedan kallat beslutet om att inleda förfarandet) har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning
   (4). Kommissionen har uppmanat berörda parter att inkomma med sina synpunkter på åtgärden i fråga. Den 22 mars 2012 ingav Neuwoges överklagande av tribunalens beslut av den 9 januari 2012. Domstolen avslog överklagandet den 15 november 2012 som verkningslöst. (5) |
| --- | --- |

(10)

Genom en skrivelse av den 21 mars 2012 informerade kommissionen Tyskland om sitt beslut om att inleda det formella granskningsförfarandet. Kommissionens beslut om att inleda förfarandet (nedan kallat beslutet om att inleda förfarandet) har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning
   (4). Kommissionen har uppmanat berörda parter att inkomma med sina synpunkter på åtgärden i fråga. Den 22 mars 2012 ingav Neuwoges överklagande av tribunalens beslut av den 9 januari 2012. Domstolen avslog överklagandet den 15 november 2012 som verkningslöst. (5)

| (11) | Kommissionen mottog synpunkter från Neuwoges den 17 juli 2012, 2 oktober 2012, 4 april 2013 och 15 april 2014 och synpunkter från Bavaria den 18 juni 2012 och 22 april 2013. Dessa synpunkter vidarebefordrades till Tyskland den 7 augusti 2012 respektive 16 september 2013. På förbundsregeringens uppdrag inkom Stadt Neubrandenburg med sina synpunkter den 23 juli 2012 och 28 september 2012; Land Berlin lämnade sina synpunkter den 16 maj 2012, 28 september 2012 och 30 september 2013. |
| --- | --- |

(11)

Kommissionen mottog synpunkter från Neuwoges den 17 juli 2012, 2 oktober 2012, 4 april 2013 och 15 april 2014 och synpunkter från Bavaria den 18 juni 2012 och 22 april 2013. Dessa synpunkter vidarebefordrades till Tyskland den 7 augusti 2012 respektive 16 september 2013. På förbundsregeringens uppdrag inkom Stadt Neubrandenburg med sina synpunkter den 23 juli 2012 och 28 september 2012; Land Berlin lämnade sina synpunkter den 16 maj 2012, 28 september 2012 och 30 september 2013.

2.   BESKRIVNING AV ÅTGÄRDERNA

| (12) | Neuwoges är ett bolag med begränsat ansvar bildat enligt tysk rätt. Stadt Neubrandenburg innehar 100 procent av aktiekapitalet. Neuwoges har som mål att tillhandahålla prisvärda lägenheter för stora delar av befolkningen i Stadt Neubrandenburg med omgivande områden. I dag äger bolaget 33 procent av alla lägenheter i Stadt Neubrandenburg. Bavaria 1 och Bavaria 2 är objektsbolag som har bildats enbart för affären med Neuwoges och som till största delen ägs av slutna fastighetsfonder. Bavaria 1 ägs av Bavaria Immobilien-Beteiligungsgesellschaft mbH & Co. Erste Leasing Fonds KG (94 procent) och Bavaria Immobilien-Management GmbH i.I (6 procent), medan Bavaria 2 ägs till 100 procent av Perseus Immobilien-Verwaltungs GmbH & Co. KG – LBB Fonds Dreizehn. Aktierna i Bavaria Immobilien Beteiligungsgesellschaft mbH & Co. Erste Leasing Fonds KG respektive Perseus Immobilien Verwaltungs GmbH & Co. KG – LBB Fonds Dreizehn innehas av privatinvesterare. Båda fonderna bildades och förvaltades av Berliner Immobilien-Holding GmbH, som tillhörde Bankgesellschaft Berlin fram till den 1 januari 2006, och är sedan dess direkt helägt (100 procent) av Land Berlin. |
| --- | --- |

(12)

Neuwoges är ett bolag med begränsat ansvar bildat enligt tysk rätt. Stadt Neubrandenburg innehar 100 procent av aktiekapitalet. Neuwoges har som mål att tillhandahålla prisvärda lägenheter för stora delar av befolkningen i Stadt Neubrandenburg med omgivande områden. I dag äger bolaget 33 procent av alla lägenheter i Stadt Neubrandenburg. Bavaria 1 och Bavaria 2 är objektsbolag som har bildats enbart för affären med Neuwoges och som till största delen ägs av slutna fastighetsfonder. Bavaria 1 ägs av Bavaria Immobilien-Beteiligungsgesellschaft mbH & Co. Erste Leasing Fonds KG (94 procent) och Bavaria Immobilien-Management GmbH i.I (6 procent), medan Bavaria 2 ägs till 100 procent av Perseus Immobilien-Verwaltungs GmbH & Co. KG – LBB Fonds Dreizehn. Aktierna i Bavaria Immobilien Beteiligungsgesellschaft mbH & Co. Erste Leasing Fonds KG respektive Perseus Immobilien Verwaltungs GmbH & Co. KG – LBB Fonds Dreizehn innehas av privatinvesterare. Båda fonderna bildades och förvaltades av Berliner Immobilien-Holding GmbH, som tillhörde Bankgesellschaft Berlin fram till den 1 januari 2006, och är sedan dess direkt helägt (100 procent) av Land Berlin.

| (13) | I Neubrandenburg äger Neuwoges bland annat ett flertal tomter med tolv bostadshus som omfattar totalt 557 bostadsenheter samt flera affärslokaler. Den 21 januari 1998 slöt Neuwoges och Bavaria två avtal, den så kallade återförhyrningsdelen respektive den administrativa delen (nedan kallade de aktuella avtalen eller med ett begrepp försäljnings- och återförhyrningsordningen). |
| --- | --- |

(13)

I Neubrandenburg äger Neuwoges bland annat ett flertal tomter med tolv bostadshus som omfattar totalt 557 bostadsenheter samt flera affärslokaler. Den 21 januari 1998 slöt Neuwoges och Bavaria två avtal, den så kallade återförhyrningsdelen respektive den administrativa delen (nedan kallade de aktuella avtalen eller med ett begrepp försäljnings- och återförhyrningsordningen).

2.1   ÅTERFÖRHYRNINGSDELEN

| (14) | Den 21 januari 1998 slöt Neuwoges och Bavaria ett avtal om leasing av mark och förvärv av byggnader avseende tolv byggnader med totalt 557 bostadsenheter. Genom detta avtal erhöll Bavaria tomträtten för 75 år samt förvärvade byggnaderna. |
| --- | --- |

(14)

Den 21 januari 1998 slöt Neuwoges och Bavaria ett avtal om leasing av mark och förvärv av byggnader avseende tolv byggnader med totalt 557 bostadsenheter. Genom detta avtal erhöll Bavaria tomträtten för 75 år samt förvärvade byggnaderna.

| (15) | Återförhyrningsdelen omfattar två huvuddelar:






  a) | Dels åtog sig Bavaria att betala sammanlagt [...] (6) euro (7) till Neuwoges: [...] euro som kapitaliserad tomträttsavgäld fram till och med den 31 december 2028 och [...] euro som köpeskilling för byggnaderna. |
| --- | --- | --- |

(15)

Återförhyrningsdelen omfattar två huvuddelar:

a)

Dels åtog sig Bavaria att betala sammanlagt [...] (6) euro (7) till Neuwoges: [...] euro som kapitaliserad tomträttsavgäld fram till och med den 31 december 2028 och [...] euro som köpeskilling för byggnaderna.

| b) | Dels ska Bavaria under en tioårsperiod från och med den 1 januari 2029 varje år betala en tomträttsavgäld på [...] procent av det aktuella tomtvärdet, dvs. [...] euro per m2 respektive [...] euro per år. För återförhyrningsdelens resterande löptid ska tomträttsavgälden justeras efter prisindex för de totala levnadskostnaderna, om dessa förändras med mer än [...] procent. |
| --- | --- |

b)

Dels ska Bavaria under en tioårsperiod från och med den 1 januari 2029 varje år betala en tomträttsavgäld på [...] procent av det aktuella tomtvärdet, dvs. [...] euro per m2 respektive [...] euro per år. För återförhyrningsdelens resterande löptid ska tomträttsavgälden justeras efter prisindex för de totala levnadskostnaderna, om dessa förändras med mer än [...] procent.

| (16) | År 1997, innan återförhyrningsdelen av avtalet slutits med EBV, lät Neuwoges sina interna sakkunniga utföra en värdering av objekten (byggnader och tomter). Enligt detta utlåtande värderades objekten till [...] euro. År 2007 gav Neuwoges dessutom en extern sakkunnig i uppdrag att retroaktivt utarbeta ännu ett utlåtande om objektens marknadsvärde år 1997. Enligt 2007 års utlåtande uppgick objektens beräknade värde till [...] euro. |
| --- | --- |

(16)

År 1997, innan återförhyrningsdelen av avtalet slutits med EBV, lät Neuwoges sina interna sakkunniga utföra en värdering av objekten (byggnader och tomter). Enligt detta utlåtande värderades objekten till [...] euro. År 2007 gav Neuwoges dessutom en extern sakkunnig i uppdrag att retroaktivt utarbeta ännu ett utlåtande om objektens marknadsvärde år 1997. Enligt 2007 års utlåtande uppgick objektens beräknade värde till [...] euro.

Altschuldenhilfegesetz

| (17) | Återförhyrningsdelen av avtalet slöts mot bakgrund av lagen om hjälp med tidigare skulder (8) (Altschuldenhilfegesetz, nedan kallad AHG). Efter den tyska återföreningen 1990 omvandlades de tidigare statliga bostadsföretagen i östra Tyskland till rättsligt fristående kommunala bostadsbolag. De tidigare företagens tillgångar och skulder överfördes till dessa nya bolag, vilket blev mycket kostsamt för dem. För att bostadsbolagen skulle kunna klara sig på sikt utfärdade den tyska lagstiftaren lagen Altschuldenhilfegesetz (AHG), som trädde i kraft den 27 juni 1993. |
| --- | --- |

(17)

Återförhyrningsdelen av avtalet slöts mot bakgrund av lagen om hjälp med tidigare skulder (8) (Altschuldenhilfegesetz, nedan kallad AHG). Efter den tyska återföreningen 1990 omvandlades de tidigare statliga bostadsföretagen i östra Tyskland till rättsligt fristående kommunala bostadsbolag. De tidigare företagens tillgångar och skulder överfördes till dessa nya bolag, vilket blev mycket kostsamt för dem. För att bostadsbolagen skulle kunna klara sig på sikt utfärdade den tyska lagstiftaren lagen Altschuldenhilfegesetz (AHG), som trädde i kraft den 27 juni 1993.

| (18) | Enligt AHG kunde kommunala bostadsbolag i östra Tyskland på begäran befrias från sina tidigare skulder. Enligt 4 § första och andra stycket AHG kunde det beviljas en delvis befrielse för tidigare skulder som uppgick till mer än 76,69 euro per m2 men högst 434,60 euro per m2. I gengäld måste bostadsbolaget acceptera vissa åtaganden. Det ska t.ex. aktivt arbeta för att 15 procent av lägenheterna privatiseras (4 § femte stycket första meningen jämförd med 5 §), ha en verksamhetsplan för en snabb privatisering, renovering och upprustning av bostadsbeståndet (4 § femte stycket andra meningen) samt rapportera om hur investeringsprogrammet och privatiseringen fortlöper (4 § femte till sjunde stycket). Enligt den lydelse av lagen som var i kraft vid den aktuella tidpunkten (1997/1998) kunde bostadsbolagen fullgöra sitt privatiseringsåtagande fram till och med den 31 december 2003. Om ett bostadsbolag inte fullgjorde sitt privatiseringsåtagande (dvs. inte aktivt arbetade för en privatisering), måste den delvisa befrielse som redan beviljats återbetalas. |
| --- | --- |

(18)

Enligt AHG kunde kommunala bostadsbolag i östra Tyskland på begäran befrias från sina tidigare skulder. Enligt 4 § första och andra stycket AHG kunde det beviljas en delvis befrielse för tidigare skulder som uppgick till mer än 76,69 euro per m2 men högst 434,60 euro per m2. I gengäld måste bostadsbolaget acceptera vissa åtaganden. Det ska t.ex. aktivt arbeta för att 15 procent av lägenheterna privatiseras (4 § femte stycket första meningen jämförd med 5 §), ha en verksamhetsplan för en snabb privatisering, renovering och upprustning av bostadsbeståndet (4 § femte stycket andra meningen) samt rapportera om hur investeringsprogrammet och privatiseringen fortlöper (4 § femte till sjunde stycket). Enligt den lydelse av lagen som var i kraft vid den aktuella tidpunkten (1997/1998) kunde bostadsbolagen fullgöra sitt privatiseringsåtagande fram till och med den 31 december 2003. Om ett bostadsbolag inte fullgjorde sitt privatiseringsåtagande (dvs. inte aktivt arbetade för en privatisering), måste den delvisa befrielse som redan beviljats återbetalas.

| (19) | Bostadsbolagen måste överföra en viss procentsats av de intäkter av privatiseringen som översteg 76,69 euro per m2 till fonden för amortering av gamla skulder (Erblastentilgungsfonds, nedan kallad ETF). Vid den aktuella tidpunkten (1997/1998) skulle enligt 5 § andra stycket AHG 45 procent av försäljningsintäkterna för samtliga privatiseringar betalas senast den 31 december 1998. För privatiseringar fram till och med den 31 december 2000 eller den 31 december 2003 fastställdes intäktsandelarna till 50 respektive 55 procent. Om privatiseringen skedde i form av upprättandet av tomträtt (dvs. om man i stället för att direkt sälja byggnaderna och tomterna endast sålde byggnaderna och upprättade tomträtter), utgjordes försäljningsintäkterna, varpå betalningsskyldigheten beräknades, av priset på byggnaderna samt den överenskomna tomträttsavgäldens nuvärde (5 § andra stycket). |
| --- | --- |

(19)

Bostadsbolagen måste överföra en viss procentsats av de intäkter av privatiseringen som översteg 76,69 euro per m2 till fonden för amortering av gamla skulder (Erblastentilgungsfonds, nedan kallad ETF). Vid den aktuella tidpunkten (1997/1998) skulle enligt 5 § andra stycket AHG 45 procent av försäljningsintäkterna för samtliga privatiseringar betalas senast den 31 december 1998. För privatiseringar fram till och med den 31 december 2000 eller den 31 december 2003 fastställdes intäktsandelarna till 50 respektive 55 procent. Om privatiseringen skedde i form av upprättandet av tomträtt (dvs. om man i stället för att direkt sälja byggnaderna och tomterna endast sålde byggnaderna och upprättade tomträtter), utgjordes försäljningsintäkterna, varpå betalningsskyldigheten beräknades, av priset på byggnaderna samt den överenskomna tomträttsavgäldens nuvärde (5 § andra stycket).

| (20) | Under 1995 visade det sig att den först planerade privatiseringsformen – försäljning till hyresgästerna – sannolikt inte skulle resultera i den begärda privatiseringsandelen på 15 procent. Därför började Kreditanstalt für Wiederaufbau (nedan kallad KfW), som hade till uppdrag att förvalta Altschuldenhilfe, att även godta så kallad privatisering till köpare i ett mellanled. (9) Enligt denna modell, som endast skulle tillämpas om andelen direkta privatiseringar på 15 procent sannolikt inte skulle uppnås, kunde ett bostadsbolag sälja byggnader en bloc till en kommersiell köpare. För att kunna komma i fråga för bostadsbolagets privatiseringskvot på 15 procent, måste den kommersiella köparen åta sig att renovera byggnaden samt sälja så många lägenheter som möjligt (men åtminstone en tredjedel) vidare till hyresgästerna. (10) Om betydligt mindre än en tredjedel av hyresgästerna var intresserade av ett köp efter att ha tagit del av ett konkret försäljningserbjudande, kunde den kommersiella köparen undanta 60 procent av lägenheterna från privatiseringsåtagandet. Därigenom begränsades alltså detta åtagande till en tredjedel av resterande 40 procent av lägenheterna. (11) |
| --- | --- |

(20)

Under 1995 visade det sig att den först planerade privatiseringsformen – försäljning till hyresgästerna – sannolikt inte skulle resultera i den begärda privatiseringsandelen på 15 procent. Därför började Kreditanstalt für Wiederaufbau (nedan kallad KfW), som hade till uppdrag att förvalta Altschuldenhilfe, att även godta så kallad privatisering till köpare i ett mellanled. (9) Enligt denna modell, som endast skulle tillämpas om andelen direkta privatiseringar på 15 procent sannolikt inte skulle uppnås, kunde ett bostadsbolag sälja byggnader en bloc till en kommersiell köpare. För att kunna komma i fråga för bostadsbolagets privatiseringskvot på 15 procent, måste den kommersiella köparen åta sig att renovera byggnaden samt sälja så många lägenheter som möjligt (men åtminstone en tredjedel) vidare till hyresgästerna. (10) Om betydligt mindre än en tredjedel av hyresgästerna var intresserade av ett köp efter att ha tagit del av ett konkret försäljningserbjudande, kunde den kommersiella köparen undanta 60 procent av lägenheterna från privatiseringsåtagandet. Därigenom begränsades alltså detta åtagande till en tredjedel av resterande 40 procent av lägenheterna. (11)

Neuwoges och AHG

| (21) | KfW erkände slutligen återförhyrningsdelen som giltig försäljning till köpare i mellanled enligt AHG. I och med att försäljnings- och återförhyrningsordningen slöts blev det också lättare för Neuwoges att uppfylla sitt privatiseringsåtagande i enlighet med AHG. Det är emellertid oklart och omtvistat i vad mån AHG påverkade de kommersiella överväganden som låg till grund för Neuwoges beslut att sluta avtalen samt om AHG-skuldlättnaden som Neuwoges erhöll ska beaktas när det prövas om försäljnings- och återförhyrningsordningen utgör ett stöd till Bavaria. |
| --- | --- |

(21)

KfW erkände slutligen återförhyrningsdelen som giltig försäljning till köpare i mellanled enligt AHG. I och med att försäljnings- och återförhyrningsordningen slöts blev det också lättare för Neuwoges att uppfylla sitt privatiseringsåtagande i enlighet med AHG. Det är emellertid oklart och omtvistat i vad mån AHG påverkade de kommersiella överväganden som låg till grund för Neuwoges beslut att sluta avtalen samt om AHG-skuldlättnaden som Neuwoges erhöll ska beaktas när det prövas om försäljnings- och återförhyrningsordningen utgör ett stöd till Bavaria.

| (22) | Enligt egna uppgifter erhöll Neuwoges en befrielse på totalt [...] euro. (12) Neuwoges angav att det var svårt att fastställa i procent hur stor del av den totala befrielsen som skulle räknas till försäljnings- och återförhyrningsordningen, eftersom en sådan befrielse enligt AHG endast skulle beviljas om bostadsbolaget hade fullgjort sitt privatiseringsåtagande fullt ut. Om däremot ett delbelopp av den totala befrielse som erhållits måste hänföras till en viss privatiseringsåtgärd på grundval av hur stor andel som dessa privatiseringar utgjorde av Neuwoges samlade privatiseringsåtagande, kunde en total bruttobefrielse till ett belopp av [...] euro bokföringsmässigt räknas till försäljnings- och återförhyrningsordningen. Av intäkterna från Bavaria-affären måste [...] euro betalas till ETF, vilket innebär att Neuwoges bokföringsmässigt hade en nettobefrielse på [...] euro. (13) |
| --- | --- |

(22)

Enligt egna uppgifter erhöll Neuwoges en befrielse på totalt [...] euro. (12) Neuwoges angav att det var svårt att fastställa i procent hur stor del av den totala befrielsen som skulle räknas till försäljnings- och återförhyrningsordningen, eftersom en sådan befrielse enligt AHG endast skulle beviljas om bostadsbolaget hade fullgjort sitt privatiseringsåtagande fullt ut. Om däremot ett delbelopp av den totala befrielse som erhållits måste hänföras till en viss privatiseringsåtgärd på grundval av hur stor andel som dessa privatiseringar utgjorde av Neuwoges samlade privatiseringsåtagande, kunde en total bruttobefrielse till ett belopp av [...] euro bokföringsmässigt räknas till försäljnings- och återförhyrningsordningen. Av intäkterna från Bavaria-affären måste [...] euro betalas till ETF, vilket innebär att Neuwoges bokföringsmässigt hade en nettobefrielse på [...] euro. (13)

2.2   DEN ADMINISTRATIVA DELEN

| (23) | Den 21 januari 1998 undertecknade Bavaria och Neuwoges även den administrativa delen som innebär att byggnaderna återförhyrs till Neuwoges. Enligt den administrativa delen ska Neuwoges fortsätta att ansvara för förvaltning och kommersiellt utnyttjande av de aktuella byggnaderna under en period av 30 år. Neuwoges behåller samtliga intäkter som uppkommit genom uthyrningen av byggnaderna. I gengäld för nyttjanderätten åtar sig Neuwoges att betala en fast månatlig hyra till ett belopp av [...] euro ([...] euro per år) fram till dess att renoveringsarbetena har avslutats samt [...] euro ([...] euro per år) efter detta. Från och med den 1 januari 2000 höjdes denna leasingandel med [...] procent per år. |
| --- | --- |

(23)

Den 21 januari 1998 undertecknade Bavaria och Neuwoges även den administrativa delen som innebär att byggnaderna återförhyrs till Neuwoges. Enligt den administrativa delen ska Neuwoges fortsätta att ansvara för förvaltning och kommersiellt utnyttjande av de aktuella byggnaderna under en period av 30 år. Neuwoges behåller samtliga intäkter som uppkommit genom uthyrningen av byggnaderna. I gengäld för nyttjanderätten åtar sig Neuwoges att betala en fast månatlig hyra till ett belopp av [...] euro ([...] euro per år) fram till dess att renoveringsarbetena har avslutats samt [...] euro ([...] euro per år) efter detta. Från och med den 1 januari 2000 höjdes denna leasingandel med [...] procent per år.

2.3   ÖVERGRIPANDE SCHABLONAVTAL

| (24) | Bavaria åtog sig att renovera de aktuella byggnaderna och slöt för detta ändamål ett övergripande schablonavtal (nedan kallat schablonavtalet) med BRG Bau-Regie GmbH (nedan kallat BRG), ett helägt dotterbolag till Neuwoges. Enligt GPV betalade Bavaria BRG ett schablonbelopp på [...] euro för de överenskomna renoveringsarbetena. |
| --- | --- |

(24)

Bavaria åtog sig att renovera de aktuella byggnaderna och slöt för detta ändamål ett övergripande schablonavtal (nedan kallat schablonavtalet) med BRG Bau-Regie GmbH (nedan kallat BRG), ett helägt dotterbolag till Neuwoges. Enligt GPV betalade Bavaria BRG ett schablonbelopp på [...] euro för de överenskomna renoveringsarbetena.

3.   TYSKLANDS KOMMENTARER

| (25) | I sitt svar på beslutet om att inleda förfarandet konstaterar Tyskland endast att man inte tar ställning till beslutet i detta ärende utan överlåter detta till de berörda regionala myndigheterna, dvs. Stadt Neubrandenburg och Land Berlin. |
| --- | --- |

(25)

I sitt svar på beslutet om att inleda förfarandet konstaterar Tyskland endast att man inte tar ställning till beslutet i detta ärende utan överlåter detta till de berörda regionala myndigheterna, dvs. Stadt Neubrandenburg och Land Berlin.

4.   SYNPUNKTER FRÅN BERÖRDA PARTER

4.1   NEUWOGES

| (26) | Neuwoges hävdar att bolaget, genom de avtal som har slutits, inte har agerat som en marknadsekonomisk aktör och därmed har gett Bavaria en ekonomisk fördel som utgör ett statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget. Enligt Neuwoges beräkningar medför de aktuella avtalen förluster till ett belopp av [...] euro (nominellt värde) respektive [...] euro (diskonterat värde). Neuwoges anser att dessa förluster är att betrakta som ett otillbörligt statligt stöd till Bavaria. |
| --- | --- |

(26)

Neuwoges hävdar att bolaget, genom de avtal som har slutits, inte har agerat som en marknadsekonomisk aktör och därmed har gett Bavaria en ekonomisk fördel som utgör ett statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget. Enligt Neuwoges beräkningar medför de aktuella avtalen förluster till ett belopp av [...] euro (nominellt värde) respektive [...] euro (diskonterat värde). Neuwoges anser att dessa förluster är att betrakta som ett otillbörligt statligt stöd till Bavaria.

| (27) | Neuwoges hävdar att återförhyrningsdelen och den administrativa delen måste prövas separat när det undersöks om de aktuella avtalen följer normala marknadsvillkor (avsnitt 4.1.1). Vad gäller de enskilda avtalen hävdar Neuwoges att varken återförhyrningsdelen (avsnitt 4.1.2) eller den administrativa delen (avsnitt 4.1.3) skulle ha slutits av en marknadsekonomisk aktör. Neuwoges anser vidare att en marknadsekonomisk aktör skulle ha valt ett annat handlingsalternativ (avsnitt 4.1.4). Slutligen framhåller Neuwoges att den fördel som har beviljats Bavaria utgör en överföring av statliga medel som ska tillskrivas Stadt Neubrandenburg (avsnitt 4.1.5). |
| --- | --- |

(27)

Neuwoges hävdar att återförhyrningsdelen och den administrativa delen måste prövas separat när det undersöks om de aktuella avtalen följer normala marknadsvillkor (avsnitt 4.1.1). Vad gäller de enskilda avtalen hävdar Neuwoges att varken återförhyrningsdelen (avsnitt 4.1.2) eller den administrativa delen (avsnitt 4.1.3) skulle ha slutits av en marknadsekonomisk aktör. Neuwoges anser vidare att en marknadsekonomisk aktör skulle ha valt ett annat handlingsalternativ (avsnitt 4.1.4). Slutligen framhåller Neuwoges att den fördel som har beviljats Bavaria utgör en överföring av statliga medel som ska tillskrivas Stadt Neubrandenburg (avsnitt 4.1.5).

4.1.1   Gemensam respektive separat bedömning av de aktuella avtalen

| (28) | Vad gäller frågan om huruvida de aktuella avtalen har slutits på marknadsvillkor hävdar Neuwoges att det måste göras en strikt separat bedömning av återförhyrningsdelen respektive den administrativa delen. Enligt Neuwoges är återförhyrningsdelen och den administrativa delen rättsligt fristående avtal, som bör separeras även i fortsättningen. Om de båda avtalen faktiskt skulle ha utarbetats som en helhet, anser Neuwoges att båda avtalen i så fall skulle ha behövt bestyrkas av notarie, men detta har endast gjorts för återförhyrningsdelen. |
| --- | --- |

(28)

Vad gäller frågan om huruvida de aktuella avtalen har slutits på marknadsvillkor hävdar Neuwoges att det måste göras en strikt separat bedömning av återförhyrningsdelen respektive den administrativa delen. Enligt Neuwoges är återförhyrningsdelen och den administrativa delen rättsligt fristående avtal, som bör separeras även i fortsättningen. Om de båda avtalen faktiskt skulle ha utarbetats som en helhet, anser Neuwoges att båda avtalen i så fall skulle ha behövt bestyrkas av notarie, men detta har endast gjorts för återförhyrningsdelen.

| (29) | Neuwoges behandlar därför varje avtal separat när det ska prövas om avtalen följer normala marknadsvillkor. |
| --- | --- |

(29)

Neuwoges behandlar därför varje avtal separat när det ska prövas om avtalen följer normala marknadsvillkor.

4.1.2   Återförhyrningsdelen

| (30) | Med avseende på de utlåtanden som utfärdades 1997 och 2007 om de aktuella objekten (byggnader och tomter) anser Neuwoges att ingen marknadsekonomisk aktör skulle ha slutit återförhyrningsdelen med Bavaria till det överenskomna priset. Varken betalningen av tomträttsavgälderna, AHG-skuldlättnaden på grundval av återförhyrningsdelen, renoveringsåtagandet eller det begränsade anbudsförfarandet kan påverka denna slutsats. |
| --- | --- |

(30)

Med avseende på de utlåtanden som utfärdades 1997 och 2007 om de aktuella objekten (byggnader och tomter) anser Neuwoges att ingen marknadsekonomisk aktör skulle ha slutit återförhyrningsdelen med Bavaria till det överenskomna priset. Varken betalningen av tomträttsavgälderna, AHG-skuldlättnaden på grundval av återförhyrningsdelen, renoveringsåtagandet eller det begränsade anbudsförfarandet kan påverka denna slutsats.

4.1.2.1   Köpeskilling

| (31) | Neuwoges erinrar om att Bavaria har betalat ett kontantbelopp på [...] euro för byggnaderna plus [...] euro som kapitaliserad tomträttsavgäld. I de båda utlåtandena om marknadsvärdet från 1997 och 2007 har objektens sammanlagda värde (tomt- och byggnadsvärdet) uppskattats till [...] euro respektive [...] euro. I båda dessa utlåtanden har dessutom inte bara objektens totala värde angetts, utan även värdet på tomterna (1997 års utlåtande: [...] euro, 2007 års utlåtande: [...] euro) och byggnaderna (1997 års utlåtande: [...] euro, 2007 års utlåtande: [...] euro) angetts separat. |
| --- | --- |

(31)

Neuwoges erinrar om att Bavaria har betalat ett kontantbelopp på [...] euro för byggnaderna plus [...] euro som kapitaliserad tomträttsavgäld. I de båda utlåtandena om marknadsvärdet från 1997 och 2007 har objektens sammanlagda värde (tomt- och byggnadsvärdet) uppskattats till [...] euro respektive [...] euro. I båda dessa utlåtanden har dessutom inte bara objektens totala värde angetts, utan även värdet på tomterna (1997 års utlåtande: [...] euro, 2007 års utlåtande: [...] euro) och byggnaderna (1997 års utlåtande: [...] euro, 2007 års utlåtande: [...] euro) angetts separat.

| (32) | Neuwoges anser att 1997 års utlåtande om marknadsvärdet utgör en realistisk bedömning av objektvärdet vid dåvarande tidpunkt (1997/1998) och att endast den köpeskilling som Bavaria faktiskt har erlagt för byggnaderna (och inte köpeskillingen för byggnaderna plus den kapitaliserade tomträttsavgälden) ska beaktas vid eventuella jämförelser. På grundval av detta har Neuwoges kommit fram till ett belopp som vid den relevanta tidpunkten (1997/1998) understiger marknadspriset med [...] euro. Även om AHG-skuldlättnaden beaktades skulle den köpeskilling som Bavaria betalade fortfarande understiga det lägre värdet i 2007 års utlåtande med 16 procent. Den köpeskilling som betalades av Bavaria låg enligt Neuwoges långt under marknadspriset, vilket innebär att ingen marknadsekonomisk aktör skulle ha godkänt en försäljning till det priset. |
| --- | --- |

(32)

Neuwoges anser att 1997 års utlåtande om marknadsvärdet utgör en realistisk bedömning av objektvärdet vid dåvarande tidpunkt (1997/1998) och att endast den köpeskilling som Bavaria faktiskt har erlagt för byggnaderna (och inte köpeskillingen för byggnaderna plus den kapitaliserade tomträttsavgälden) ska beaktas vid eventuella jämförelser. På grundval av detta har Neuwoges kommit fram till ett belopp som vid den relevanta tidpunkten (1997/1998) understiger marknadspriset med [...] euro. Även om AHG-skuldlättnaden beaktades skulle den köpeskilling som Bavaria betalade fortfarande understiga det lägre värdet i 2007 års utlåtande med 16 procent. Den köpeskilling som betalades av Bavaria låg enligt Neuwoges långt under marknadspriset, vilket innebär att ingen marknadsekonomisk aktör skulle ha godkänt en försäljning till det priset.

| (33) | I detta sammanhang erinrar Neuwoges om kommissionens meddelande om inslag av stöd vid statliga myndigheters försäljning av mark och byggnader
   (14), där det fastställs att en köpeskilling som understiger det marknadsvärde som har fastställts i ett oberoende utlåtande med upp till 5 procent kan godtas som marknadspris under vissa omständigheter. Omvänt gäller alltså att ett pris som även med den mest fördelaktiga bedömningen understiger den lägsta värderingen med minst 16 procent inte kan godtas som marknadspris. |
| --- | --- |

(33)

I detta sammanhang erinrar Neuwoges om kommissionens meddelande om inslag av stöd vid statliga myndigheters försäljning av mark och byggnader
   (14), där det fastställs att en köpeskilling som understiger det marknadsvärde som har fastställts i ett oberoende utlåtande med upp till 5 procent kan godtas som marknadspris under vissa omständigheter. Omvänt gäller alltså att ett pris som även med den mest fördelaktiga bedömningen understiger den lägsta värderingen med minst 16 procent inte kan godtas som marknadspris.

4.1.2.2   Kapitaliserad tomträttsavgäld

| (34) | Neuwoges hävdar att den kapitaliserade tomträttsavgälden för de första 30 åren inte får beaktas när den köpeskilling som har betalats av Bavaria ska jämföras med de priser som har fastställts i de båda utlåtandena om marknadsvärdet från 1997 och 2007 (där värdet har fastställts för hela fastigheterna med såväl byggnader som tomter). Eftersom tomträttsavgälden för upprättande och överföring av tomträtt löper över en period av 75 år och inte utgör betalning för överlåtelse av tomter, kan den inte åberopas när man ska jämföra den köpeskilling som Bavaria har betalat för byggnaderna och det pris som har fastställts i ett av de båda utlåtandena. |
| --- | --- |

(34)

Neuwoges hävdar att den kapitaliserade tomträttsavgälden för de första 30 åren inte får beaktas när den köpeskilling som har betalats av Bavaria ska jämföras med de priser som har fastställts i de båda utlåtandena om marknadsvärdet från 1997 och 2007 (där värdet har fastställts för hela fastigheterna med såväl byggnader som tomter). Eftersom tomträttsavgälden för upprättande och överföring av tomträtt löper över en period av 75 år och inte utgör betalning för överlåtelse av tomter, kan den inte åberopas när man ska jämföra den köpeskilling som Bavaria har betalat för byggnaderna och det pris som har fastställts i ett av de båda utlåtandena.

4.1.2.3   AHG-skuldlättnaden

| (35) | Vidare förklarar Neuwoges att den AHG-skuldlättnad till ett belopp av [...] euro som framgår av de aktuella avtalen inte får beaktas när man ska jämföra den köpeskilling som Bavaria har betalat och det pris som har fastställts i de båda utlåtandena om marknadsvärdet. För detta anförs följande skäl:






  — | AHG-skuldlättnaden är en fördel som har beviljats Neuwoges av en tredje part (KfW) som saknar relation till köparen. Det finns ingen anledning för en säljare att godta ett pris som ligger under marknadspris enbart för att denna transaktion skulle ge några ytterligare fördelar från tredje part. |
| --- | --- | --- |

(35)

Vidare förklarar Neuwoges att den AHG-skuldlättnad till ett belopp av [...] euro som framgår av de aktuella avtalen inte får beaktas när man ska jämföra den köpeskilling som Bavaria har betalat och det pris som har fastställts i de båda utlåtandena om marknadsvärdet. För detta anförs följande skäl:

—

AHG-skuldlättnaden är en fördel som har beviljats Neuwoges av en tredje part (KfW) som saknar relation till köparen. Det finns ingen anledning för en säljare att godta ett pris som ligger under marknadspris enbart för att denna transaktion skulle ge några ytterligare fördelar från tredje part.

| — | Bavaria har inte övertagit några av Neuwoges tidigare åtaganden i enlighet med AHG, vilket hade kunnat motivera till en reducerad köpeskilling. ”På papperet” åtog sig Bavaria visserligen att försöka sälja ett antal lägenheter till hyresgästerna, men överlät privatiseringen till Neuwoges som skulle stå för det konkreta genomförandet på egen bekostnad. Därmed övertog Bavaria inget faktiskt ansvar och tog inte heller någon ansvarsrisk om privatiseringssträvandena skulle misslyckas. |
| --- | --- |

—

Bavaria har inte övertagit några av Neuwoges tidigare åtaganden i enlighet med AHG, vilket hade kunnat motivera till en reducerad köpeskilling. ”På papperet” åtog sig Bavaria visserligen att försöka sälja ett antal lägenheter till hyresgästerna, men överlät privatiseringen till Neuwoges som skulle stå för det konkreta genomförandet på egen bekostnad. Därmed övertog Bavaria inget faktiskt ansvar och tog inte heller någon ansvarsrisk om privatiseringssträvandena skulle misslyckas.

| — | Eftersom skuldlättnaden var kopplad till att Neuwoges skulle fullgöra åtagandet att privatisera 15 procent av sina lägenheter och affären med Bavaria endast täckte 20 procent av de totala privatiseringsåtagandena, är det reellt sett (till skillnad från bokföringsmässigt) inte möjligt att ange hur andel av AHG-skuldlättnaden som Bavaria-affären skulle motsvara. Med andra ord: om Neuwoges inte hade fullgjort sitt privatiseringsåtagande fullt ut, skulle affären med Bavaria inte ge bolaget någon som helst fördel enligt AHG. |
| --- | --- |

—

Eftersom skuldlättnaden var kopplad till att Neuwoges skulle fullgöra åtagandet att privatisera 15 procent av sina lägenheter och affären med Bavaria endast täckte 20 procent av de totala privatiseringsåtagandena, är det reellt sett (till skillnad från bokföringsmässigt) inte möjligt att ange hur andel av AHG-skuldlättnaden som Bavaria-affären skulle motsvara. Med andra ord: om Neuwoges inte hade fullgjort sitt privatiseringsåtagande fullt ut, skulle affären med Bavaria inte ge bolaget någon som helst fördel enligt AHG.

| — | Försäljnings- och återförhyrningsordningen skulle på sin höjd ha lett till att Neuwoges endast behövde betala en förhållandevis låg procentsats (45 procent i stället för 50 eller 55 procent) av intäkterna till ETF. Om det däremot inte hade slutits något avtal och man hade behövt leta efter en annan köpare, skulle detta ha medfört en risk att behöva betala en större andel av försäljningsintäkterna till fonden. |
| --- | --- |

—

Försäljnings- och återförhyrningsordningen skulle på sin höjd ha lett till att Neuwoges endast behövde betala en förhållandevis låg procentsats (45 procent i stället för 50 eller 55 procent) av intäkterna till ETF. Om det däremot inte hade slutits något avtal och man hade behövt leta efter en annan köpare, skulle detta ha medfört en risk att behöva betala en större andel av försäljningsintäkterna till fonden.

| — | För egen del gör Neuwoges under alla omständigheter gällande att bolaget i förlängningen har fullgjort sina privatiseringsåtaganden till 165 procent, vilket innebär att även den befrielse som redan beviljats skulle ha fastställts också utan affären med Bavaria. |
| --- | --- |

—

För egen del gör Neuwoges under alla omständigheter gällande att bolaget i förlängningen har fullgjort sina privatiseringsåtaganden till 165 procent, vilket innebär att även den befrielse som redan beviljats skulle ha fastställts också utan affären med Bavaria.

4.1.2.4   Renovering

| (36) | Vidare uppger Neuwoges sig inte ha haft någon fördel av den renovering som utfördes av Bavaria, eftersom byggnaden ägdes av Bavaria som därmed var den enda som drog fördel av renoveringen. |
| --- | --- |

(36)

Vidare uppger Neuwoges sig inte ha haft någon fördel av den renovering som utfördes av Bavaria, eftersom byggnaden ägdes av Bavaria som därmed var den enda som drog fördel av renoveringen.

4.1.2.5   Anbudsförfarandet

| (37) | Neuwoges bekräftar att det begränsade anbudsförfarandet 1997 inte kan användas som indikator för att den köpesumma som Bavaria betalat faktiskt motsvarade marknadspriset. Anbudsförfarandet var varken öppet, transparent, villkorslöst eller icke-diskriminerande och är därför inte tillräckligt för att fastställa marknadsvärdet. |
| --- | --- |

(37)

Neuwoges bekräftar att det begränsade anbudsförfarandet 1997 inte kan användas som indikator för att den köpesumma som Bavaria betalat faktiskt motsvarade marknadspriset. Anbudsförfarandet var varken öppet, transparent, villkorslöst eller icke-diskriminerande och är därför inte tillräckligt för att fastställa marknadsvärdet.

4.1.3   Den administrativa delen

| (38) | Neuwoges anger att ingen marknadsekonomisk aktör som är av jämförbar storlek och befinner sig i en jämförbar position skulle ha slutit den administrativa delen, eftersom det redan från början var uppenbart att den skulle leda till betydande förluster. Neuwoges argumenterar framför allt för att förlusterna var förutsebara redan från början, eftersom de beräkningar som avtalet grundar sig på bygger på antaganden om den framtida marknadsutvecklingen för hyreslägenheter i Neubrandenburg, som uppenbart var alldeles för optimistiska. Neuwoges argumenterar också för att de olika påstått likartade avtal som Bavaria har bifogat i jämförande syfte inte har kunnat styrka att den administrativa delen skulle följa normala marknadsvillkor och att Neuwoges har godtagit detta uppenbart ofördelaktiga avtal enbart av politiska skäl som är irrelevanta för kriteriet om en marknadsekonomisk aktör. |
| --- | --- |

(38)

Neuwoges anger att ingen marknadsekonomisk aktör som är av jämförbar storlek och befinner sig i en jämförbar position skulle ha slutit den administrativa delen, eftersom det redan från början var uppenbart att den skulle leda till betydande förluster. Neuwoges argumenterar framför allt för att förlusterna var förutsebara redan från början, eftersom de beräkningar som avtalet grundar sig på bygger på antaganden om den framtida marknadsutvecklingen för hyreslägenheter i Neubrandenburg, som uppenbart var alldeles för optimistiska. Neuwoges argumenterar också för att de olika påstått likartade avtal som Bavaria har bifogat i jämförande syfte inte har kunnat styrka att den administrativa delen skulle följa normala marknadsvillkor och att Neuwoges har godtagit detta uppenbart ofördelaktiga avtal enbart av politiska skäl som är irrelevanta för kriteriet om en marknadsekonomisk aktör.

4.1.3.1   Den administrativa delen sett till marknadsförväntningarna

| (39) | Neuwoges hävdar att de centrala bestämmelserna i den administrativa delen – en fast månatlig leasingandel som höjs med [...] procent varje år, ett icke indexreglerat kostnadsavdrag på inledningsvis cirka [...] procent (inklusive en risk för hyresbortfall på [...] procent) och en löptid på 30 år – inte motsvarar de villkor som en marknadsekonomisk aktör skulle ha godtagit. För detta anför Neuwoges följande argument:






  — | Eftersom risken för hyresbortfall hade satts så lågt som [...] procent av nettohyresintäkterna bär Neuwoges den finansiella risken för att det uppnås en utnyttjandegrad på minst [...] procent. |
| --- | --- | --- |

(39)

Neuwoges hävdar att de centrala bestämmelserna i den administrativa delen – en fast månatlig leasingandel som höjs med [...] procent varje år, ett icke indexreglerat kostnadsavdrag på inledningsvis cirka [...] procent (inklusive en risk för hyresbortfall på [...] procent) och en löptid på 30 år – inte motsvarar de villkor som en marknadsekonomisk aktör skulle ha godtagit. För detta anför Neuwoges följande argument:

—

Eftersom risken för hyresbortfall hade satts så lågt som [...] procent av nettohyresintäkterna bär Neuwoges den finansiella risken för att det uppnås en utnyttjandegrad på minst [...] procent.

| — | Indexregleringen av den fasta leasingandelen med [...] procent per år innebär att Neuwoges bär den finansiella risken för att årliga hyreshöjningar på åtminstone samma nivå inte kommer att kunna genomföras. |
| --- | --- |

—

Indexregleringen av den fasta leasingandelen med [...] procent per år innebär att Neuwoges bär den finansiella risken för att årliga hyreshöjningar på åtminstone samma nivå inte kommer att kunna genomföras.

| — | Eftersom kostnaderna inte är indexreglerade bär Neuwoges den finansiella risken för en höjning av förvaltnings- och underhållskostnaderna. Endast en hyreshöjning som överstiger [...] procent per år skulle möjligtvis kunna kompensera för en kostnadsökning. |
| --- | --- |

—

Eftersom kostnaderna inte är indexreglerade bär Neuwoges den finansiella risken för en höjning av förvaltnings- och underhållskostnaderna. Endast en hyreshöjning som överstiger [...] procent per år skulle möjligtvis kunna kompensera för en kostnadsökning.

| — | Med tanke på den långa löptiden på 30 år är dessa finansiella risker omfattande. |
| --- | --- |

—

Med tanke på den långa löptiden på 30 år är dessa finansiella risker omfattande.

| (40) | Enligt Neuwoges var det redan från första början uppenbart att dessa risker skulle uppstå och leda till stora förluster. Följaktligen skulle ingen marknadsekonomisk aktör ha slutit ett sådant avtal. En marknadsekonomisk aktör skulle endast sluta ett avtal som är lönsamt eller åtminstone inte medför förluster. Neuwoges förklarar att det administrativa avtalet endast skulle ha kunnat leda till vinst om det fanns rimliga skäl att anta att det faktiskt var möjligt att uppnå en hög utnyttjandegrad, årliga hyreshöjningar på [...] procent och stabila kostnader. Redan när avtalet slöts kunde det emellertid konstateras att det inte skulle gå att uppnå en genomsnittlig utnyttjandegrad på [...] procent, att det var omöjligt att få till stånd en hyreshöjning på minst [...] procent per år och att förvaltnings- och underhållskostnaderna oundvikligen skulle komma att öka under avtalets löptid. Som stöd för dessa påståenden hänvisar Neuwoges såväl till den prognostiserade befolkningsnedgången som till fastighetsmarknaden i Neubrandenburg, och bekräftar att det framgick av denna information att förluster var att vänta. Eftersom Neubrandenburgs invånarantal hade börjat minska redan innan de aktuella avtalen slöts, fanns det åtminstone från och med 1995 ett stort överutbud av lägenheter. Vakanser och låga hyror slog hårdast mot de oattraktiva förfabricerade höghus som är föremål för avtalet. |
| --- | --- |

(40)

Enligt Neuwoges var det redan från första början uppenbart att dessa risker skulle uppstå och leda till stora förluster. Följaktligen skulle ingen marknadsekonomisk aktör ha slutit ett sådant avtal. En marknadsekonomisk aktör skulle endast sluta ett avtal som är lönsamt eller åtminstone inte medför förluster. Neuwoges förklarar att det administrativa avtalet endast skulle ha kunnat leda till vinst om det fanns rimliga skäl att anta att det faktiskt var möjligt att uppnå en hög utnyttjandegrad, årliga hyreshöjningar på [...] procent och stabila kostnader. Redan när avtalet slöts kunde det emellertid konstateras att det inte skulle gå att uppnå en genomsnittlig utnyttjandegrad på [...] procent, att det var omöjligt att få till stånd en hyreshöjning på minst [...] procent per år och att förvaltnings- och underhållskostnaderna oundvikligen skulle komma att öka under avtalets löptid. Som stöd för dessa påståenden hänvisar Neuwoges såväl till den prognostiserade befolkningsnedgången som till fastighetsmarknaden i Neubrandenburg, och bekräftar att det framgick av denna information att förluster var att vänta. Eftersom Neubrandenburgs invånarantal hade börjat minska redan innan de aktuella avtalen slöts, fanns det åtminstone från och med 1995 ett stort överutbud av lägenheter. Vakanser och låga hyror slog hårdast mot de oattraktiva förfabricerade höghus som är föremål för avtalet.

| (41) | Enligt Neuwoges skulle en marknadsekonomisk aktör ha baserat sina beräkningar på mer pessimistiska förväntningar, som prognostiserade hyreshöjningar på [...] procent till [...] procent, en risk för hyresbortfall på [...] procent och en indexreglering av kostnaderna med [...] procent. En retroaktiv kassaflödesanalys från 2012 som Neuwoges har presenterat visar att om dessa antaganden tillämpas på den administrativa delen skulle man kunna räkna med ett negativt kassaflöde på [...] euro (nominellt värde) respektive [...] euro (diskonterat värde). (15) Neuwoges hävdar att det belopp som Bavaria har erhållit utgör statligt stöd. Utöver detta presenteras en rad olika varianter av denna kassaflödesanalys, som visar att även om det hade varit berättigat med mer optimistiska antaganden (t.ex. en genomsnittlig vakansgrad på [...] procent, årliga hyreshöjningar på [...] procent och en kostnadsökning på [...] procent), skulle det projicerade totala kassaflödet ändå ha varit negativt. Med det administrativa avtalet skulle vinst endast ha kunnat uppnås om man hade utgått från helt orealistiska antaganden (en vakansgrad på [...] procent, en årlig hyreshöjning på [...] procent, en kostnadsökning på [...] procent). |
| --- | --- |

(41)

Enligt Neuwoges skulle en marknadsekonomisk aktör ha baserat sina beräkningar på mer pessimistiska förväntningar, som prognostiserade hyreshöjningar på [...] procent till [...] procent, en risk för hyresbortfall på [...] procent och en indexreglering av kostnaderna med [...] procent. En retroaktiv kassaflödesanalys från 2012 som Neuwoges har presenterat visar att om dessa antaganden tillämpas på den administrativa delen skulle man kunna räkna med ett negativt kassaflöde på [...] euro (nominellt värde) respektive [...] euro (diskonterat värde). (15) Neuwoges hävdar att det belopp som Bavaria har erhållit utgör statligt stöd. Utöver detta presenteras en rad olika varianter av denna kassaflödesanalys, som visar att även om det hade varit berättigat med mer optimistiska antaganden (t.ex. en genomsnittlig vakansgrad på [...] procent, årliga hyreshöjningar på [...] procent och en kostnadsökning på [...] procent), skulle det projicerade totala kassaflödet ändå ha varit negativt. Med det administrativa avtalet skulle vinst endast ha kunnat uppnås om man hade utgått från helt orealistiska antaganden (en vakansgrad på [...] procent, en årlig hyreshöjning på [...] procent, en kostnadsökning på [...] procent).

4.1.3.2   Exempelavtal

| (42) | Neuwoges ifrågasätter att vissa avtal skulle styrka att det administrativa avtalet följer normala marknadsvillkor genom jämförbara transaktioner ([...] (16)-, [...] (17)- och [...] (18)-avtalen). Neuwoges stöder inte ståndpunkten att avtalen är jämförbara och anger att de skiljer sig från den administrativa delen på följande väsentliga punkter:






  — | Eftersom det inte har kunnat styrkas att den ekonomiska situationen och framtidsperspektiven för exempelavtalens städer, där fastigheterna är belägna, i tillräckligt hög grad påminde om Neubrandenburgs situation och framtidsutsikter kan man inte utgå från att avtalen generellt sett är jämförbara. |
| --- | --- | --- |

(42)

Neuwoges ifrågasätter att vissa avtal skulle styrka att det administrativa avtalet följer normala marknadsvillkor genom jämförbara transaktioner ([...] (16)-, [...] (17)- och [...] (18)-avtalen). Neuwoges stöder inte ståndpunkten att avtalen är jämförbara och anger att de skiljer sig från den administrativa delen på följande väsentliga punkter:

—

Eftersom det inte har kunnat styrkas att den ekonomiska situationen och framtidsperspektiven för exempelavtalens städer, där fastigheterna är belägna, i tillräckligt hög grad påminde om Neubrandenburgs situation och framtidsutsikter kan man inte utgå från att avtalen generellt sett är jämförbara.

| — | Indexregleringen av leasingandelen i exempelavtalen skiljer sig avsevärt från den indexreglering som anges i den administrativa delen (dvs. 1,0–1,5 procent). |
| --- | --- |

—

Indexregleringen av leasingandelen i exempelavtalen skiljer sig avsevärt från den indexreglering som anges i den administrativa delen (dvs. 1,0–1,5 procent).

| — | Inget av de exempelavtal som åberopas lämpar sig för en jämförelse eftersom omständigheterna skiljer sig åt i varje enskilt fall ([...]: mindre kostsamma underhållsåtaganden, [...]: inga lägenheter, utan kommersiella fastigheter med en vakansgrad på 0 procent vid den tidpunkt då avtalet slöts, [...]: fastigheter i en tillväxtregion). |
| --- | --- |

—

Inget av de exempelavtal som åberopas lämpar sig för en jämförelse eftersom omständigheterna skiljer sig åt i varje enskilt fall ([...]: mindre kostsamma underhållsåtaganden, [...]: inga lägenheter, utan kommersiella fastigheter med en vakansgrad på 0 procent vid den tidpunkt då avtalet slöts, [...]: fastigheter i en tillväxtregion).

| (43) | Enligt Neuwoges kan exempelavtalen inte styrka att det administrativa avtalet följer marknadspraxis, utan snarare tvärtom, eftersom de innehåller mindre betungande bestämmelser trots att de ekonomiska utsikterna var bättre för de aktuella objekten. |
| --- | --- |

(43)

Enligt Neuwoges kan exempelavtalen inte styrka att det administrativa avtalet följer marknadspraxis, utan snarare tvärtom, eftersom de innehåller mindre betungande bestämmelser trots att de ekonomiska utsikterna var bättre för de aktuella objekten.

4.1.3.3   Politiska skäl

| (44) | Neuwoges hävdar att den administrativa delen slutits av politiska skäl trots att den uppenbart varit ekonomiskt ofördelaktig. Neuwoges erinrar om att skälen för att bevilja statligt stöd inte är relevanta för den rättsliga bedömningen och hävdar att just de politiska skäl som angetts visar att ekonomiska överväganden inte har spelat någon avgörande roll. Neuwoges förklarar att den administrativa delen har slutits av följande skäl:






  — | Det har funnits ett starkt politiskt tryck att driva på renoveringen och privatiseringen av bostadsbeståndet i de nya tyska delstaterna. |
| --- | --- | --- |

(44)

Neuwoges hävdar att den administrativa delen slutits av politiska skäl trots att den uppenbart varit ekonomiskt ofördelaktig. Neuwoges erinrar om att skälen för att bevilja statligt stöd inte är relevanta för den rättsliga bedömningen och hävdar att just de politiska skäl som angetts visar att ekonomiska överväganden inte har spelat någon avgörande roll. Neuwoges förklarar att den administrativa delen har slutits av följande skäl:

—

Det har funnits ett starkt politiskt tryck att driva på renoveringen och privatiseringen av bostadsbeståndet i de nya tyska delstaterna.

| — | Stadt Neubrandenburg har hoppats kunna motverka den fortsatta befolkningsnedgången genom att renovera och privatisera lägenheterna. |
| --- | --- |

—

Stadt Neubrandenburg har hoppats kunna motverka den fortsatta befolkningsnedgången genom att renovera och privatisera lägenheterna.

| — | När det administrativa avtalet i kombination med GPV slöts innebar det att investeringsnivån i Neubrandenburg kunde hållas uppe, medan däremot minskade investeringar skulle ha fått stora konsekvenser för den lokala arbetslösheten. |
| --- | --- |

—

När det administrativa avtalet i kombination med GPV slöts innebar det att investeringsnivån i Neubrandenburg kunde hållas uppe, medan däremot minskade investeringar skulle ha fått stora konsekvenser för den lokala arbetslösheten.

4.1.4   Handlingsalternativ

| (45) | Avslutningsvis uppger Neuwoges att en marknadsekonomisk aktör skulle ha föredragit andra handlingsalternativ framför de aktuella avtalen. |
| --- | --- |

(45)

Avslutningsvis uppger Neuwoges att en marknadsekonomisk aktör skulle ha föredragit andra handlingsalternativ framför de aktuella avtalen.

| (46) | Neuwoges anser för det första att en direktförsäljning hade varit att föredra, eftersom den skulle ha genererat en vinst, medan man kan utgå från att den administrativa delen skulle ha orsakat förluster redan från första början. Objekten (byggnader och tomter) hade kunnat avyttras till eller över det pris som fastställts i utlåtandena om marknadsvärdet. Även om en köpare endast hade köpt tomterna och rivit byggnaderna, skulle det ha varit större lönsamhet med en sådan avyttring. Neuwoges står fast vid denna bedömning även sett till AHG-skuldlättnaden, eftersom Neuwoges hade kunnat försöka fullgöra sina åtaganden genom att privatisera andra byggnader, och även utan AHG-skuldlättnaden skulle en försäljning ha varit mer lönsam än försäljnings- och återförhyrningsordningen. Skälen till att man har avstått från något av dessa alternativ är Neuwoges politiska åtaganden. |
| --- | --- |

(46)

Neuwoges anser för det första att en direktförsäljning hade varit att föredra, eftersom den skulle ha genererat en vinst, medan man kan utgå från att den administrativa delen skulle ha orsakat förluster redan från första början. Objekten (byggnader och tomter) hade kunnat avyttras till eller över det pris som fastställts i utlåtandena om marknadsvärdet. Även om en köpare endast hade köpt tomterna och rivit byggnaderna, skulle det ha varit större lönsamhet med en sådan avyttring. Neuwoges står fast vid denna bedömning även sett till AHG-skuldlättnaden, eftersom Neuwoges hade kunnat försöka fullgöra sina åtaganden genom att privatisera andra byggnader, och även utan AHG-skuldlättnaden skulle en försäljning ha varit mer lönsam än försäljnings- och återförhyrningsordningen. Skälen till att man har avstått från något av dessa alternativ är Neuwoges politiska åtaganden.

| (47) | Vidare anser Neuwoges att en marknadsekonomisk aktör hellre skulle ha finansierat en mindre omfattande renovering på egen hand, fortsatt med uthyrningsverksamheten utan renoveringar eller ha rivit byggnaderna. Även här skulle skälen till att man har avstått från något av dessa alternativ vara Neuwoges politiska åtaganden. |
| --- | --- |

(47)

Vidare anser Neuwoges att en marknadsekonomisk aktör hellre skulle ha finansierat en mindre omfattande renovering på egen hand, fortsatt med uthyrningsverksamheten utan renoveringar eller ha rivit byggnaderna. Även här skulle skälen till att man har avstått från något av dessa alternativ vara Neuwoges politiska åtaganden.

| (48) | Slutligen konstaterar Neuwoges att det skulle ha varit mer ekonomiskt för Neuwoges att finansiera de eventuella renoveringar som man hade beslutat om på annat sätt. Det hade exempelvis varit möjligt att ta ett lån som Stadt Neubrandenburg gick i borgen för, så att lånevillkoren blev fördelaktigare än affären med Bavaria. |
| --- | --- |

(48)

Slutligen konstaterar Neuwoges att det skulle ha varit mer ekonomiskt för Neuwoges att finansiera de eventuella renoveringar som man hade beslutat om på annat sätt. Det hade exempelvis varit möjligt att ta ett lån som Stadt Neubrandenburg gick i borgen för, så att lånevillkoren blev fördelaktigare än affären med Bavaria.

4.1.5   Har statliga medel använts och kan åtgärderna tillskrivas staten?

| (49) | Neuwoges anser att den påstådda fördelen har beviljats genom statliga medel och kan tillskrivas staten. |
| --- | --- |

(49)

Neuwoges anser att den påstådda fördelen har beviljats genom statliga medel och kan tillskrivas staten.

| (50) | Först och främst hävdar Neuwoges att Stadt Neubrandenburg har haft ett bestämmande inflytande över Neuwoges eftersom staden är enda aktieägare och har ett bestämmande inflytande över styrelsen. Med tanke på detta kontrollförhållande utgjordes de påstådda förlusterna från försäljnings- och återförhyrningsordningen av statliga medel. |
| --- | --- |

(50)

Först och främst hävdar Neuwoges att Stadt Neubrandenburg har haft ett bestämmande inflytande över Neuwoges eftersom staden är enda aktieägare och har ett bestämmande inflytande över styrelsen. Med tanke på detta kontrollförhållande utgjordes de påstådda förlusterna från försäljnings- och återförhyrningsordningen av statliga medel.

| (51) | Vidare hävdar Neuwoges att praktiskt taget samtliga indikatorer för att åtgärderna kan tillskrivas staten föreligger i det aktuella fallet: Stadt Neubrandenburg har en omfattande kontroll över Neuwoges, och för Neuwoges är det av största vikt att verka för stadens intressen. Den aktuella affären ska ha ingåtts av politiska skäl och Stadt Neubrandenburg har bevisligen haft sista ordet när det gäller försäljnings- och återförhyrningsordningen. |
| --- | --- |

(51)

Vidare hävdar Neuwoges att praktiskt taget samtliga indikatorer för att åtgärderna kan tillskrivas staten föreligger i det aktuella fallet: Stadt Neubrandenburg har en omfattande kontroll över Neuwoges, och för Neuwoges är det av största vikt att verka för stadens intressen. Den aktuella affären ska ha ingåtts av politiska skäl och Stadt Neubrandenburg har bevisligen haft sista ordet när det gäller försäljnings- och återförhyrningsordningen.

4.2   BAVARIA

| (52) | Bavaria tillbakavisar Neuwoges argument och förklarar att de aktuella avtalen har varit normala marknadstransaktioner och inte medfört någon fördel för dem. De utgör följaktligen inte heller statligt stöd. Bavaria anser för det första att de aktuella avtalen ska betraktas som en ekonomisk helhet (avsnitt 4.2.1). För det andra är avtalen generellt sett inte utformade så att ingen marknadsekonomisk aktör skulle ha undertecknat dem (avsnitt 4.2.2). För det tredje hade de handlingsalternativ som Neuwoges presenterat inte varit fördelaktigare för Neuwoges (avsnitt 4.2.3). Slutligen förklarar Bavaria att det inte har överförts några medel som kan tillskrivas staten (avsnitt 4.2.4). |
| --- | --- |

(52)

Bavaria tillbakavisar Neuwoges argument och förklarar att de aktuella avtalen har varit normala marknadstransaktioner och inte medfört någon fördel för dem. De utgör följaktligen inte heller statligt stöd. Bavaria anser för det första att de aktuella avtalen ska betraktas som en ekonomisk helhet (avsnitt 4.2.1). För det andra är avtalen generellt sett inte utformade så att ingen marknadsekonomisk aktör skulle ha undertecknat dem (avsnitt 4.2.2). För det tredje hade de handlingsalternativ som Neuwoges presenterat inte varit fördelaktigare för Neuwoges (avsnitt 4.2.3). Slutligen förklarar Bavaria att det inte har överförts några medel som kan tillskrivas staten (avsnitt 4.2.4).

4.2.1   Gemensam respektive separat bedömning av de aktuella avtalen

| (53) | Bavaria argumenterar för att de aktuella avtalen ska betraktas som en helhet och inte bedömas separat. Försäljningen och den efterföljande återuthyrningen av byggnaderna var två sammanhängande delar av en och samma affär. Bavaria understryker att affären presenterades som ett paket och att även Neuwoges betraktade den så, vilket framgår av det interna protokoll som dokumenterar beslutsprocessen hos Neuwoges. |
| --- | --- |

(53)

Bavaria argumenterar för att de aktuella avtalen ska betraktas som en helhet och inte bedömas separat. Försäljningen och den efterföljande återuthyrningen av byggnaderna var två sammanhängande delar av en och samma affär. Bavaria understryker att affären presenterades som ett paket och att även Neuwoges betraktade den så, vilket framgår av det interna protokoll som dokumenterar beslutsprocessen hos Neuwoges.

| (54) | Följaktligen anser inte Bavaria att kriteriet om en marknadsekonomisk aktör kan tillämpas på affären som helhet och inte heller på varje enskilt avtal. |
| --- | --- |

(54)

Följaktligen anser inte Bavaria att kriteriet om en marknadsekonomisk aktör kan tillämpas på affären som helhet och inte heller på varje enskilt avtal.

4.2.2   Transaktionen innebar ingen fördel för Bavaria

| (55) | Enligt Bavaria kan den potentiella förekomsten av en fördel uteslutas redan eftersom Neuwoges genomförde ett anbudsförfarande (om än i begränsad omfattning) för att undersöka marknaden. Det finns ingen anledning att betvivla att Neuwoges skulle ha valt det erbjudande som var ekonomiskt mest fördelaktigt. |
| --- | --- |

(55)

Enligt Bavaria kan den potentiella förekomsten av en fördel uteslutas redan eftersom Neuwoges genomförde ett anbudsförfarande (om än i begränsad omfattning) för att undersöka marknaden. Det finns ingen anledning att betvivla att Neuwoges skulle ha valt det erbjudande som var ekonomiskt mest fördelaktigt.

| (56) | För att fastställa om en marknadsekonomisk aktör skulle ha ingått affären oberoende av anbudsförfarandet måste Neuwoges särskilda situation beaktas. Neuwoges behövde anskaffa kapital och renovera lägenheterna för att få privatisera dem (och fortfarande ta ut fördelaktiga hyror) och få AHG-skuldlättnaden. Enligt Bavaria skulle därför affären ha ingåtts även av en marknadsekonomisk aktör som befann sig i samma situation. |
| --- | --- |

(56)

För att fastställa om en marknadsekonomisk aktör skulle ha ingått affären oberoende av anbudsförfarandet måste Neuwoges särskilda situation beaktas. Neuwoges behövde anskaffa kapital och renovera lägenheterna för att få privatisera dem (och fortfarande ta ut fördelaktiga hyror) och få AHG-skuldlättnaden. Enligt Bavaria skulle därför affären ha ingåtts även av en marknadsekonomisk aktör som befann sig i samma situation.

| (57) | När det gäller bestämmelserna i den administrativa delen och riskerna för att fastighetsmarknaden i Neubrandenburg utvecklades sämre än förväntningarna (t.ex. så att vakansgraden översteg prognoserna) argumenterar Bavaria för att risken för att man inte skulle kunna uppnå den önskade hyran och utnyttjandegraden inte var något som hade lagts på Neuwoges, utan snarare var en risk som fortfarande låg kvar hos Neuwoges. Även om affären med Bavaria inte hade kommit till stånd, skulle Neuwoges ha fått ta konsekvenserna av att marknaden utvecklades sämre än förväntat. |
| --- | --- |

(57)

När det gäller bestämmelserna i den administrativa delen och riskerna för att fastighetsmarknaden i Neubrandenburg utvecklades sämre än förväntningarna (t.ex. så att vakansgraden översteg prognoserna) argumenterar Bavaria för att risken för att man inte skulle kunna uppnå den önskade hyran och utnyttjandegraden inte var något som hade lagts på Neuwoges, utan snarare var en risk som fortfarande låg kvar hos Neuwoges. Även om affären med Bavaria inte hade kommit till stånd, skulle Neuwoges ha fått ta konsekvenserna av att marknaden utvecklades sämre än förväntat.

| (58) | Vad gäller de enskilda bestämmelserna i den administrativa delen hävdar Bavaria att den genomsnittshyra som ligger till grund för beräkningen av leasingandelen per m2 låg något under de värden som var att vänta enligt hyresöversikten för Neubrandenburg. Bavaria framhåller också att utgångspunkten för hyresöversikten var att hyrorna skulle stiga efter den 1 januari 2000, vilket innebar att hyreshöjning på [...] procent per år inte var tagen ur luften. |
| --- | --- |

(58)

Vad gäller de enskilda bestämmelserna i den administrativa delen hävdar Bavaria att den genomsnittshyra som ligger till grund för beräkningen av leasingandelen per m2 låg något under de värden som var att vänta enligt hyresöversikten för Neubrandenburg. Bavaria framhåller också att utgångspunkten för hyresöversikten var att hyrorna skulle stiga efter den 1 januari 2000, vilket innebar att hyreshöjning på [...] procent per år inte var tagen ur luften.

| (59) | Med avseende på återförhyrningsdelen framhåller Bavaria att 1997 och 2007 års utlåtanden om marknadsvärdet inte är direkt jämförbara med återförhyrningsdelen, eftersom utlåtandena avser en direktförsäljning, medan återförhyrningsdelen visserligen omfattar en försäljning av byggnader men endast upprättande av tomträtt för tomterna. Eftersom det fortfarande var Neuwoges som ägde tomterna kunde det tomtvärde som fastställts i utlåtandena inte beaktas. Enligt Bavaria hade utlåtandena om marknadsvärdet hur som helst ingen betydelse, eftersom de endast angav objektens teoretiska värde och inte det faktiska värde som gick att få ut på marknaden. |
| --- | --- |

(59)

Med avseende på återförhyrningsdelen framhåller Bavaria att 1997 och 2007 års utlåtanden om marknadsvärdet inte är direkt jämförbara med återförhyrningsdelen, eftersom utlåtandena avser en direktförsäljning, medan återförhyrningsdelen visserligen omfattar en försäljning av byggnader men endast upprättande av tomträtt för tomterna. Eftersom det fortfarande var Neuwoges som ägde tomterna kunde det tomtvärde som fastställts i utlåtandena inte beaktas. Enligt Bavaria hade utlåtandena om marknadsvärdet hur som helst ingen betydelse, eftersom de endast angav objektens teoretiska värde och inte det faktiska värde som gick att få ut på marknaden.

| (60) | Vidare hävdar Bavaria att den befrielse från tidigare skulder som kunde uppnås genom affären måste beaktas. Ett av Neuwoges syften med att ingå den aktuella affären hade varit att erhålla AHG-skuldlättnaden. |
| --- | --- |

(60)

Vidare hävdar Bavaria att den befrielse från tidigare skulder som kunde uppnås genom affären måste beaktas. Ett av Neuwoges syften med att ingå den aktuella affären hade varit att erhålla AHG-skuldlättnaden.

| (61) | Frånsett de exakta villkoren i återförhyrningsdelen och den administrativa delen ansåg Bavaria att även de fördelar som Neuwoges hade erhållit genom GPV måste beaktas. Bavaria bekräftar att Neuwoges hade krävt att dotterbolaget BRG skulle renovera lägenheterna, i full förvissning om att Neuwoges skulle erhålla samtliga vinster från BRG (men även vara ansvarig för att täcka eventuella förluster). Mot denna bakgrund är de vinster i storleksordningen [...] euro som avtalet med BRG genererar att betrakta som en relevant fördel för Neuwoges. |
| --- | --- |

(61)

Frånsett de exakta villkoren i återförhyrningsdelen och den administrativa delen ansåg Bavaria att även de fördelar som Neuwoges hade erhållit genom GPV måste beaktas. Bavaria bekräftar att Neuwoges hade krävt att dotterbolaget BRG skulle renovera lägenheterna, i full förvissning om att Neuwoges skulle erhålla samtliga vinster från BRG (men även vara ansvarig för att täcka eventuella förluster). Mot denna bakgrund är de vinster i storleksordningen [...] euro som avtalet med BRG genererar att betrakta som en relevant fördel för Neuwoges.

| (62) | När det gäller försäljnings- och återförhyrningmodellens allmänna logik anser Bavaria slutligen att Neuwoges självklart ska återbetala Bavarias ursprungliga investering plus ränta. Bavaria hänvisar till protokollet från Neuwoges interna beslutsprocess för att visa att Neuwoges var helt på det klara med att leasingandelen skulle amortera Bavarias ursprungliga investering. |
| --- | --- |

(62)

När det gäller försäljnings- och återförhyrningmodellens allmänna logik anser Bavaria slutligen att Neuwoges självklart ska återbetala Bavarias ursprungliga investering plus ränta. Bavaria hänvisar till protokollet från Neuwoges interna beslutsprocess för att visa att Neuwoges var helt på det klara med att leasingandelen skulle amortera Bavarias ursprungliga investering.

4.2.3   Handlingsalternativ

| (63) | Vad gäller de alternativ som Neuwoges presenterade och som bolaget menade skulle ha varit ekonomiskt mer fördelaktiga hävdar Bavaria att dessa alternativ antingen inte var möjliga att utnyttja eller också inte skulle ha inneburit någon större fördel. Vad gäller det påstådda alternativet med en direktförsäljning till hyresgästerna anser Bavaria för det första att det skulle vara högst osannolikt att Neuwoges hade kunnat sälja orenoverade lägenheter samtidigt som bolaget inte hade de resurser som krävdes för att finansiera den nödvändiga saneringen. För det andra anser Bavaria att en renovering som finansierades genom lån skulle ha inneburit samma risker och kostnader för Neuwoges som affären med Bavaria. En direktförsäljning av renoverade lägenheter till hyresgästerna eller en kommersiell köpare skulle inte heller ha varit något attraktivt alternativ, eftersom Neuwoges hade fått betala en avsevärd procentsats av det högre priset till ETF. |
| --- | --- |

(63)

Vad gäller de alternativ som Neuwoges presenterade och som bolaget menade skulle ha varit ekonomiskt mer fördelaktiga hävdar Bavaria att dessa alternativ antingen inte var möjliga att utnyttja eller också inte skulle ha inneburit någon större fördel. Vad gäller det påstådda alternativet med en direktförsäljning till hyresgästerna anser Bavaria för det första att det skulle vara högst osannolikt att Neuwoges hade kunnat sälja orenoverade lägenheter samtidigt som bolaget inte hade de resurser som krävdes för att finansiera den nödvändiga saneringen. För det andra anser Bavaria att en renovering som finansierades genom lån skulle ha inneburit samma risker och kostnader för Neuwoges som affären med Bavaria. En direktförsäljning av renoverade lägenheter till hyresgästerna eller en kommersiell köpare skulle inte heller ha varit något attraktivt alternativ, eftersom Neuwoges hade fått betala en avsevärd procentsats av det högre priset till ETF.

4.2.4   Har statliga medel använts och kan åtgärderna tillskrivas staten?

| (64) | Bavaria hävdar slutligen att affären inte inbegriper några statliga medel och inte kan tillskrivas staten. Neuwoges är att betrakta som ett normalt privaträttsligt företag som inte erhåller statliga medel, vare sig direkt eller indirekt. Den allmänna kontroll som utövas av en styrelse med flera kommunala representanter var inte tillräcklig för att transaktionen skulle tillskrivas staten. Neuwoges argument att Stadt Neubrandenburg skulle ha pressat Neuwoges att ingå affären av politiska skäl var inte trovärdigt. |
| --- | --- |

(64)

Bavaria hävdar slutligen att affären inte inbegriper några statliga medel och inte kan tillskrivas staten. Neuwoges är att betrakta som ett normalt privaträttsligt företag som inte erhåller statliga medel, vare sig direkt eller indirekt. Den allmänna kontroll som utövas av en styrelse med flera kommunala representanter var inte tillräcklig för att transaktionen skulle tillskrivas staten. Neuwoges argument att Stadt Neubrandenburg skulle ha pressat Neuwoges att ingå affären av politiska skäl var inte trovärdigt.

4.3   STADT NEUBRANDENBURG

| (65) | Stadt Neubrandenburg, som äger Neuwoges, hävdar att de aktuella avtalen omfattar ett statligt stöd. Staden stöder Neuwoges argumentation och tar själv ställning till en rad olika punkter. |
| --- | --- |

(65)

Stadt Neubrandenburg, som äger Neuwoges, hävdar att de aktuella avtalen omfattar ett statligt stöd. Staden stöder Neuwoges argumentation och tar själv ställning till en rad olika punkter.

4.3.1   Fördel

| (66) | Neubrandenburg anser för det första att återförhyrningsdelen och den administrativa delen måste bedömas separat, eftersom avtalsparterna har varit noga med att hålla dem isär, såväl juridiskt som ekonomiskt. För det andra hänvisar Neubrandenburg till Neuwoges argument i fråga om den prognostiserade befolkningsnedgången, vilket var något som en marknadsekonomisk aktör skulle ha beaktat. Vidare framhåller Neubrandenburg att en marknadsekonomisk aktör mycket väl skulle ha kunnat förutse en hög vakansgrad. För det tredje anser Neubrandenburg att den renovering som Bavaria hade beställt var av så enkel karaktär att man knappast kunde räkna med att den skulle leda till en hög utnyttjandegrad eller omfattande hyreshöjningar. |
| --- | --- |

(66)

Neubrandenburg anser för det första att återförhyrningsdelen och den administrativa delen måste bedömas separat, eftersom avtalsparterna har varit noga med att hålla dem isär, såväl juridiskt som ekonomiskt. För det andra hänvisar Neubrandenburg till Neuwoges argument i fråga om den prognostiserade befolkningsnedgången, vilket var något som en marknadsekonomisk aktör skulle ha beaktat. Vidare framhåller Neubrandenburg att en marknadsekonomisk aktör mycket väl skulle ha kunnat förutse en hög vakansgrad. För det tredje anser Neubrandenburg att den renovering som Bavaria hade beställt var av så enkel karaktär att man knappast kunde räkna med att den skulle leda till en hög utnyttjandegrad eller omfattande hyreshöjningar.

| (67) | Neubrandenburg tillbakavisar även andra argument från Bavaria. Framför allt anser Neubrandenburg att anbudsförfarandet inte kan tas till intäkt för att Bavarias erbjudande skulle ha varit det mest fördelaktiga erbjudandet på marknaden. En marknadsekonomisk aktör skulle under alla omständigheter inte ha godtagit erbjudandet från Bavaria, även om det faktiskt hade varit det mest fördelaktiga erbjudandet på marknaden. Vad gäller de angivna alternativen följer Neubrandenburg i huvudsak Neuwoges argumentation. I fråga om utlåtandena om marknadsvärdet och Bavarias argument att det inte skulle ha gått att få ut de fastställda priserna förklarar Neubrandenburg att man måste använda utlåtanden om marknadsvärdet som parametrar för marknadspriset vid den relevanta tidpunkten eftersom det inte längre är möjligt att fastställa vilket pris Neuwoges faktiskt hade kunnat få ut på marknaden 1998. |
| --- | --- |

(67)

Neubrandenburg tillbakavisar även andra argument från Bavaria. Framför allt anser Neubrandenburg att anbudsförfarandet inte kan tas till intäkt för att Bavarias erbjudande skulle ha varit det mest fördelaktiga erbjudandet på marknaden. En marknadsekonomisk aktör skulle under alla omständigheter inte ha godtagit erbjudandet från Bavaria, även om det faktiskt hade varit det mest fördelaktiga erbjudandet på marknaden. Vad gäller de angivna alternativen följer Neubrandenburg i huvudsak Neuwoges argumentation. I fråga om utlåtandena om marknadsvärdet och Bavarias argument att det inte skulle ha gått att få ut de fastställda priserna förklarar Neubrandenburg att man måste använda utlåtanden om marknadsvärdet som parametrar för marknadspriset vid den relevanta tidpunkten eftersom det inte längre är möjligt att fastställa vilket pris Neuwoges faktiskt hade kunnat få ut på marknaden 1998.

4.3.2   Har statliga medel använts och kan åtgärderna tillskrivas staten?

| (68) | Stadt Neubrandenburg anser att rättshandlingen ska tillskrivas staden eftersom den har utövat en omfattande kontroll över Neuwoges i allmänhet och försäljnings- och återförhyrningsordningen i synnerhet. |
| --- | --- |

(68)

Stadt Neubrandenburg anser att rättshandlingen ska tillskrivas staden eftersom den har utövat en omfattande kontroll över Neuwoges i allmänhet och försäljnings- och återförhyrningsordningen i synnerhet.

| (69) | Som enda aktieägare anser sig staden ha fullständig kontroll över Neuwoges. Neuwoges ledning måste därför följa stadens instruktioner. Åtta av de tio ledamöterna i Neuwoges styrelse representerar också staden, och detta utgör ytterligare en kontrollmekanism för staden. Enligt kommunallagstiftningen är Stadt Neubrandenburg skyldig att säkerställa att staden har ett rimligt inflytande över Neuwoges. |
| --- | --- |

(69)

Som enda aktieägare anser sig staden ha fullständig kontroll över Neuwoges. Neuwoges ledning måste därför följa stadens instruktioner. Åtta av de tio ledamöterna i Neuwoges styrelse representerar också staden, och detta utgör ytterligare en kontrollmekanism för staden. Enligt kommunallagstiftningen är Stadt Neubrandenburg skyldig att säkerställa att staden har ett rimligt inflytande över Neuwoges.

| (70) | Vad gäller den aktuella affären förklarar Stadt Neubrandenburg att staden inte bara hade möjlighet att utöva kontroll utan faktiskt också utövade kontroll i samband med denna affär. Enligt Neubrandenburg framgår det bland annat av styrelseprotokollen att stadens representanter hade ett starkt engagemang och att det krävdes ett beslut från styrelsen innan affären ingicks. När det gäller villkoren för denna affär anser Neubrandenburg att staden har arbetat för att värna de kommunalpolitiska intressena. |
| --- | --- |

(70)

Vad gäller den aktuella affären förklarar Stadt Neubrandenburg att staden inte bara hade möjlighet att utöva kontroll utan faktiskt också utövade kontroll i samband med denna affär. Enligt Neubrandenburg framgår det bland annat av styrelseprotokollen att stadens representanter hade ett starkt engagemang och att det krävdes ett beslut från styrelsen innan affären ingicks. När det gäller villkoren för denna affär anser Neubrandenburg att staden har arbetat för att värna de kommunalpolitiska intressena.

| (71) | Sammanfattningsvis konstaterar Stadt Neubrandenburg att det kan styrkas att staden har haft kontroll över försäljnings- och återförhyrningsordningen samt ansvarat för denna ordning, vilket innebär att affären kan tillskrivas staden. |
| --- | --- |

(71)

Sammanfattningsvis konstaterar Stadt Neubrandenburg att det kan styrkas att staden har haft kontroll över försäljnings- och återförhyrningsordningen samt ansvarat för denna ordning, vilket innebär att affären kan tillskrivas staden.

4.4   LAND BERLIN

| (72) | Land Berlin, som har en nära koppling till Bavaria (19), hävdar att de aktuella avtalen inte innehåller något stöd eftersom Bavaria inte har fått någon fördel. |
| --- | --- |

(72)

Land Berlin, som har en nära koppling till Bavaria (19), hävdar att de aktuella avtalen inte innehåller något stöd eftersom Bavaria inte har fått någon fördel.

4.4.1   Fördel

| (73) | Berlin argumenterar inledningsvis för att de aktuella avtalen måste ses som en enda affär, eftersom de utgör kompletterande delar i en försäljnings- och återförhyrningsordning. Så har de också behandlats av Neuwoges. |
| --- | --- |

(73)

Berlin argumenterar inledningsvis för att de aktuella avtalen måste ses som en enda affär, eftersom de utgör kompletterande delar i en försäljnings- och återförhyrningsordning. Så har de också behandlats av Neuwoges.

| (74) | Vad gäller kriteriet om en marknadsekonomisk aktör påpekar Berlin att Bavaria har erbjudit en välavvägd lösning med tanke på Neuwoges ekonomiska situation vid den aktuella tidpunkten (1997/1998) och den typ av affär som eftersträvades (en privatisering i överensstämmelse med villkoren för AHG-skuldlättnaden, renovering av bostadsbeståndet, fortsatt förvaltning av de egna objekten, bibehållande av socialt godtagbara hyror). |
| --- | --- |

(74)

Vad gäller kriteriet om en marknadsekonomisk aktör påpekar Berlin att Bavaria har erbjudit en välavvägd lösning med tanke på Neuwoges ekonomiska situation vid den aktuella tidpunkten (1997/1998) och den typ av affär som eftersträvades (en privatisering i överensstämmelse med villkoren för AHG-skuldlättnaden, renovering av bostadsbeståndet, fortsatt förvaltning av de egna objekten, bibehållande av socialt godtagbara hyror).

| (75) | Framför allt vad gäller återförhyrningsdelen anger Berlin för det första att Neuwoges anbudsförfarande visar att Neuwoges såg Bavarias erbjudande som det mest fördelaktiga finansieringserbjudandet på marknaden vid den aktuella tidpunkten (1997/1998). För det andra hävdar Berlin att AHG-skuldlättnaden måste beaktas, eftersom det var viktigt för Neuwoges att uppfylla privatiseringsåtagandet enligt AHG. För det tredje understryker Berlin att det skulle ha legat i Neuwoges eget ekonomiska intresse att sälja till ett relativt lågt pris (genom att välja en försäljning som inbegrep vissa renoveringsvillkor i stället för att sälja först när renoveringsarbetena hade slutförts), eftersom ett lägre pris skulle ha lett till att man behövde betala ett lägre belopp till ETF. |
| --- | --- |

(75)

Framför allt vad gäller återförhyrningsdelen anger Berlin för det första att Neuwoges anbudsförfarande visar att Neuwoges såg Bavarias erbjudande som det mest fördelaktiga finansieringserbjudandet på marknaden vid den aktuella tidpunkten (1997/1998). För det andra hävdar Berlin att AHG-skuldlättnaden måste beaktas, eftersom det var viktigt för Neuwoges att uppfylla privatiseringsåtagandet enligt AHG. För det tredje understryker Berlin att det skulle ha legat i Neuwoges eget ekonomiska intresse att sälja till ett relativt lågt pris (genom att välja en försäljning som inbegrep vissa renoveringsvillkor i stället för att sälja först när renoveringsarbetena hade slutförts), eftersom ett lägre pris skulle ha lett till att man behövde betala ett lägre belopp till ETF.

| (76) | Vad gäller den administrativa delen anger Berlin för det första att exempelavtalen visade att varken avtalens löptid eller leasingandelens indexreglering med [...] procent skulle ha varit något ovanligt. För det andra ska indexregleringen ha varit skälig med tanke på den genomsnittliga beräkningsbara inflationstakten vid den aktuella tidpunkten (1997/1998). För det tredje har hyran per m2 legat inom det tillåtna spannet i hyresöversikten för Neubrandenburg. |
| --- | --- |

(76)

Vad gäller den administrativa delen anger Berlin för det första att exempelavtalen visade att varken avtalens löptid eller leasingandelens indexreglering med [...] procent skulle ha varit något ovanligt. För det andra ska indexregleringen ha varit skälig med tanke på den genomsnittliga beräkningsbara inflationstakten vid den aktuella tidpunkten (1997/1998). För det tredje har hyran per m2 legat inom det tillåtna spannet i hyresöversikten för Neubrandenburg.

4.4.2   Har statliga medel använts och kan åtgärderna tillskrivas staten?

| (77) | Liksom Bavaria argumenterar Land Berlin för att Stadt Neubrandenburg inte har tillhandahållit Neuwoges några medel. Snarare var det så att Neuwoges endast hade tillgång till sina egna intäkter och över dessa hade de kommunala myndigheterna inte någon direkt kontroll. |
| --- | --- |

(77)

Liksom Bavaria argumenterar Land Berlin för att Stadt Neubrandenburg inte har tillhandahållit Neuwoges några medel. Snarare var det så att Neuwoges endast hade tillgång till sina egna intäkter och över dessa hade de kommunala myndigheterna inte någon direkt kontroll.

| (78) | Vad gäller frågan huruvida en åtgärd kan tillskrivas staten anser Berlin att det är föga sannolikt att Stadt Neubrandenburg skulle ha beslutat att bevilja stöd till en fastighetsfond från Berlin på bekostnad av sitt eget lokala bostadsbolag. Vidare fanns det inga tillräckliga belägg för att Stadt Neubrandenburg ville låta sig tillskrivas de ingångna avtalen. |
| --- | --- |

(78)

Vad gäller frågan huruvida en åtgärd kan tillskrivas staten anser Berlin att det är föga sannolikt att Stadt Neubrandenburg skulle ha beslutat att bevilja stöd till en fastighetsfond från Berlin på bekostnad av sitt eget lokala bostadsbolag. Vidare fanns det inga tillräckliga belägg för att Stadt Neubrandenburg ville låta sig tillskrivas de ingångna avtalen.

5.   SKÄL TILL ATT INLEDA DET FORMELLA GRANSKNINGSFÖRFARANDET

| (79) | I sitt beslut om att inleda det formella granskningsförfarandet hade kommissionen antagit en preliminär ståndpunkt för en rad olika frågor och uppmanade berörda parter att inkomma med uppgifter om framför allt tre olika frågor. |
| --- | --- |

(79)

I sitt beslut om att inleda det formella granskningsförfarandet hade kommissionen antagit en preliminär ståndpunkt för en rad olika frågor och uppmanade berörda parter att inkomma med uppgifter om framför allt tre olika frågor.

| (80) | För det första godtog kommissionen tills vidare att återförhyrningsdelen och den administrativa delen måste behandlas som en helhet och inte som separata delar, eftersom båda ingick i en fastighetsleasing enligt försäljnings- och återförhyrningsmodellen. (20) Till grund för bedömningen av en eventuell ekonomisk fördel låg därför en analys av de intäkter som Neuwoges 1998 kunde förvänta sig av att återförhyrningsdelen och den administrativa delen ingicks som en helhet. (21) |
| --- | --- |

(80)

För det första godtog kommissionen tills vidare att återförhyrningsdelen och den administrativa delen måste behandlas som en helhet och inte som separata delar, eftersom båda ingick i en fastighetsleasing enligt försäljnings- och återförhyrningsmodellen. (20) Till grund för bedömningen av en eventuell ekonomisk fördel låg därför en analys av de intäkter som Neuwoges 1998 kunde förvänta sig av att återförhyrningsdelen och den administrativa delen ingicks som en helhet. (21)

| (81) | Vad gäller återförhyrningsdelen hade kommissionen framför allt två frågor:






  — | För det första måste det klargöras om AHG-skuldlättnaden skulle ingå i bedömningen. (22) |
| --- | --- | --- |

(81)

Vad gäller återförhyrningsdelen hade kommissionen framför allt två frågor:

—

För det första måste det klargöras om AHG-skuldlättnaden skulle ingå i bedömningen. (22)

| — | För det andra ville kommissionen få in mer uppgifter i fråga om skillnaderna mellan 1997 och 2007 års utlåtanden om marknadsvärdet, eftersom det krävs ytterligare preciseringar för att kunna fastställa vilket av dessa utlåtanden som eventuellt avspeglar det faktiska marknadsvärdet för den fasta egendomen under åren 1997/1998. (23) |
| --- | --- |

—

För det andra ville kommissionen få in mer uppgifter i fråga om skillnaderna mellan 1997 och 2007 års utlåtanden om marknadsvärdet, eftersom det krävs ytterligare preciseringar för att kunna fastställa vilket av dessa utlåtanden som eventuellt avspeglar det faktiska marknadsvärdet för den fasta egendomen under åren 1997/1998. (23)

| (82) | Vad gäller den administrativa delen påpekar kommissionen för det första att det framgår av exempelavtalen att den typ av villkor som Neuwoges och Bavaria enats om inte var ovanliga på marknaden vid den aktuella tidpunkten (1997/1998). (24) För det andra hävdade kommissionen att det begränsade anbudsförfarande som genomförts av Neuwoges visar att Neuwoges hade möjlighet att undersöka marknaden och fatta ett ekonomiskt rationellt beslut. (25) För det tredje hänvisar kommissionen till att de avtalsstadgade hyrorna för 2008 faktiskt var i paritet med eller låg strax under den genomsnittliga hyran i motsvarande bostadsområde för 2008. (26) |
| --- | --- |

(82)

Vad gäller den administrativa delen påpekar kommissionen för det första att det framgår av exempelavtalen att den typ av villkor som Neuwoges och Bavaria enats om inte var ovanliga på marknaden vid den aktuella tidpunkten (1997/1998). (24) För det andra hävdade kommissionen att det begränsade anbudsförfarande som genomförts av Neuwoges visar att Neuwoges hade möjlighet att undersöka marknaden och fatta ett ekonomiskt rationellt beslut. (25) För det tredje hänvisar kommissionen till att de avtalsstadgade hyrorna för 2008 faktiskt var i paritet med eller låg strax under den genomsnittliga hyran i motsvarande bostadsområde för 2008. (26)

| (83) | Även om samtliga dessa faktorer tyder på att den administrativa delen följer normala marknadsvillkor efterlyste kommissionen ytterligare uppgifter om fastighetsmarknadsaktörernas förväntningar 1998 för att kunna bedöma argumenten mer ingående. (27) |
| --- | --- |

(83)

Även om samtliga dessa faktorer tyder på att den administrativa delen följer normala marknadsvillkor efterlyste kommissionen ytterligare uppgifter om fastighetsmarknadsaktörernas förväntningar 1998 för att kunna bedöma argumenten mer ingående. (27)

| (84) | Slutligen bedömde kommissionen den kassaflödesanalys som Neuwoges hade lämnat och kom fram till att denna analys uppvisade metodiska brister och att det därför inte var möjligt att styrka någon ekonomisk fördel för Bavaria. (28) |
| --- | --- |

(84)

Slutligen bedömde kommissionen den kassaflödesanalys som Neuwoges hade lämnat och kom fram till att denna analys uppvisade metodiska brister och att det därför inte var möjligt att styrka någon ekonomisk fördel för Bavaria. (28)

| (85) | Mot denna bakgrund drog kommissionen slutsatsen att det inte var möjligt att styrka att Bavaria hade fått en ekonomisk fördel med stöd av de inkomna uppgifterna. (29) Kommissionen framhöll emellertid att man hade för avsikt att göra en mer ingående bedömning av marknadsaktörernas argument och uppmanade alla berörda parter att inkomma med ytterligare relevant information. (30) |
| --- | --- |

(85)

Mot denna bakgrund drog kommissionen slutsatsen att det inte var möjligt att styrka att Bavaria hade fått en ekonomisk fördel med stöd av de inkomna uppgifterna. (29) Kommissionen framhöll emellertid att man hade för avsikt att göra en mer ingående bedömning av marknadsaktörernas argument och uppmanade alla berörda parter att inkomma med ytterligare relevant information. (30)

6.   FÖRFARANDEN VID NATIONELLA DOMSTOLAR

| (86) | Den 28 november 2008 meddelade Rostocks tingsrätt sin dom i målet i första instans mellan Bavaria och Neuwoges. Bavaria hade väckt talan sedan Neuwoges från och med oktober 2006 hade upphört att betala den i den administrativa delen fastställda månatliga leasingandelen med motiveringen att avtalet var ogiltigt eftersom det omfattade ett otillbörligt statligt stöd. |
| --- | --- |

(86)

Den 28 november 2008 meddelade Rostocks tingsrätt sin dom i målet i första instans mellan Bavaria och Neuwoges. Bavaria hade väckt talan sedan Neuwoges från och med oktober 2006 hade upphört att betala den i den administrativa delen fastställda månatliga leasingandelen med motiveringen att avtalet var ogiltigt eftersom det omfattade ett otillbörligt statligt stöd.

| (87) | I sin dom konstaterade Rostocks tingsrätt för det första att återförhyrningsdelen och den administrativa delen skulle betraktas som en helhet och inte som separata delar, eftersom båda avtalen ingick i en och samma försäljnings- och återförhyrningsordning. (31) |
| --- | --- |

(87)

I sin dom konstaterade Rostocks tingsrätt för det första att återförhyrningsdelen och den administrativa delen skulle betraktas som en helhet och inte som separata delar, eftersom båda avtalen ingick i en och samma försäljnings- och återförhyrningsordning. (31)

| (88) | Vad gäller återförhyrningsdelen beräknade Rostocks tingsrätt först och främst den årliga tomträttsavgälden för de första 30 åren av återförhyrningdelens löptid. Denna uppgick till [...] procent per år. Rostock fann att detta inte utgjorde någon olämpligt låg ersättning, eftersom Neuwoges hade erhållit tomträttsavgälden för de första 30 åren i förskott och kunde investera den på ett lönsamt sätt, vilket inte hade varit fallet om den har betalats årligen. (32) |
| --- | --- |

(88)

Vad gäller återförhyrningsdelen beräknade Rostocks tingsrätt först och främst den årliga tomträttsavgälden för de första 30 åren av återförhyrningdelens löptid. Denna uppgick till [...] procent per år. Rostock fann att detta inte utgjorde någon olämpligt låg ersättning, eftersom Neuwoges hade erhållit tomträttsavgälden för de första 30 åren i förskott och kunde investera den på ett lönsamt sätt, vilket inte hade varit fallet om den har betalats årligen. (32)

| (89) | Vidare konstaterade Rostocks tingsrätt att den befrielse från tidigare skulder som Neuwoges erhållit på grund av försäljnings- och återförhyrningsordningen måste beaktas fullt ut, eftersom denna ordning hade skapat förutsättningar för att bli befriad från tidigare skulder. (33) Om det belopp som motsvarade befrielsen från tidigare skulder skulle tillgodoräknas för byggnadernas köpeskilling, skulle det resulterande värdet endast ligga 16 procent under det värde för byggnaderna som angavs i 2007 års utlåtande om marknadsvärdet och är därför inte oproportionerligt i förhållande till byggnadsvärdet. (34) Slutligen påpekade Rostocks tingsrätt att Neuwoges skulle ha haft ett intresse av en låg köpeskilling, eftersom en lägre köpeskilling innebar att Bavarias totala investeringsvolym och motsvarande leasingandel reducerades. (35) Vidare konstaterade Rostocks tingsrätt att en lägre köpeskilling också skulle ha varit fördelaktig eftersom Neuwoges betalningsåtaganden gentemot ETF var beroende av försäljningsintäkterna. (36) |
| --- | --- |

(89)

Vidare konstaterade Rostocks tingsrätt att den befrielse från tidigare skulder som Neuwoges erhållit på grund av försäljnings- och återförhyrningsordningen måste beaktas fullt ut, eftersom denna ordning hade skapat förutsättningar för att bli befriad från tidigare skulder. (33) Om det belopp som motsvarade befrielsen från tidigare skulder skulle tillgodoräknas för byggnadernas köpeskilling, skulle det resulterande värdet endast ligga 16 procent under det värde för byggnaderna som angavs i 2007 års utlåtande om marknadsvärdet och är därför inte oproportionerligt i förhållande till byggnadsvärdet. (34) Slutligen påpekade Rostocks tingsrätt att Neuwoges skulle ha haft ett intresse av en låg köpeskilling, eftersom en lägre köpeskilling innebar att Bavarias totala investeringsvolym och motsvarande leasingandel reducerades. (35) Vidare konstaterade Rostocks tingsrätt att en lägre köpeskilling också skulle ha varit fördelaktig eftersom Neuwoges betalningsåtaganden gentemot ETF var beroende av försäljningsintäkterna. (36)

| (90) | Vad gäller den administrativa delen fann Rostocks tingsrätt för det första att det inte var ovanligt att avtal i samband med fastighetsleasingaffärer hade en löptid på 30 år. (37) För det andra var det domstolens ståndpunkt att den avtalsstadgade leasingandelen på inledningsvis [...] euro/m2 inte var oproportionerlig i förhållande till de genomsnittliga hyrorna för jämförbara byggnader under den relevanta perioden (1997/1998). (38) Vidare drog domstolen slutsatsen att det var motiverat med en årlig ökning av leasingandelen med [...] procent på grund av inflationen mellan 1970 och 1998 (dvs. i genomsnitt 3,52 procent per år). (39) Vidare framhöll Rostocks tingsrätt att den faktiska hyresutvecklingen i de relevanta stadsdelarna under de första tio åren av avtalstiden ungefär hade motsvarat den avtalsstadgade höjningen. För det tredje framförde Rostocks tingsrätt argumentet att förvaltnings- och underhållskostnaderna hade beräknats enligt gällande bestämmelser och inte tydde på att Bavaria hade fått någon fördel. (40) |
| --- | --- |

(90)

Vad gäller den administrativa delen fann Rostocks tingsrätt för det första att det inte var ovanligt att avtal i samband med fastighetsleasingaffärer hade en löptid på 30 år. (37) För det andra var det domstolens ståndpunkt att den avtalsstadgade leasingandelen på inledningsvis [...] euro/m2 inte var oproportionerlig i förhållande till de genomsnittliga hyrorna för jämförbara byggnader under den relevanta perioden (1997/1998). (38) Vidare drog domstolen slutsatsen att det var motiverat med en årlig ökning av leasingandelen med [...] procent på grund av inflationen mellan 1970 och 1998 (dvs. i genomsnitt 3,52 procent per år). (39) Vidare framhöll Rostocks tingsrätt att den faktiska hyresutvecklingen i de relevanta stadsdelarna under de första tio åren av avtalstiden ungefär hade motsvarat den avtalsstadgade höjningen. För det tredje framförde Rostocks tingsrätt argumentet att förvaltnings- och underhållskostnaderna hade beräknats enligt gällande bestämmelser och inte tydde på att Bavaria hade fått någon fördel. (40)

| (91) | Vad gäller risken för hyresbortfall på [...] procent fann Rostocks tingsrätt att leasingtagaren i varje leasingförhållande får bära risken för om det faktiskt också är möjligt att utnyttja det objekt som överlåtits till denne så som planerat. (41) Som stöd för denna slutsats anförde Rostocks tingsrätt argumentet att inget kreditinstitut skulle ha tagit ansvar för att den finansierade fastigheten kunde utnyttjas som planerat. |
| --- | --- |

(91)

Vad gäller risken för hyresbortfall på [...] procent fann Rostocks tingsrätt att leasingtagaren i varje leasingförhållande får bära risken för om det faktiskt också är möjligt att utnyttja det objekt som överlåtits till denne så som planerat. (41) Som stöd för denna slutsats anförde Rostocks tingsrätt argumentet att inget kreditinstitut skulle ha tagit ansvar för att den finansierade fastigheten kunde utnyttjas som planerat.

| (92) | Slutligen jämförde Rostocks tingsrätt den genomsnittliga leasingandelen till följd av försäljnings- och återförhyrningsordningen med räntesatserna för traditionella lån. Eftersom den genomsnittliga årliga leasingräntan låg på [...] procent per år, var detta enligt Rostocks tingsrätt inte orimligt i förhållande till den ränteutveckling som man kunde förvänta sig för bygglån, eftersom räntorna för sådana lån låg på uppemot 10 procent per år. (42) |
| --- | --- |

(92)

Slutligen jämförde Rostocks tingsrätt den genomsnittliga leasingandelen till följd av försäljnings- och återförhyrningsordningen med räntesatserna för traditionella lån. Eftersom den genomsnittliga årliga leasingräntan låg på [...] procent per år, var detta enligt Rostocks tingsrätt inte orimligt i förhållande till den ränteutveckling som man kunde förvänta sig för bygglån, eftersom räntorna för sådana lån låg på uppemot 10 procent per år. (42)

| (93) | Sammanfattningsvis slog Rostocks tingsrätt fast att Bavaria inte hade fått någon fördel, eftersom även en marknadsekonomisk aktör skulle ha slutit de aktuella avtalen. (43) |
| --- | --- |

(93)

Sammanfattningsvis slog Rostocks tingsrätt fast att Bavaria inte hade fått någon fördel, eftersom även en marknadsekonomisk aktör skulle ha slutit de aktuella avtalen. (43)

| (94) | Neuwoges överklagade denna dom och målet vid Rostocks hovrätt har ännu inte avgjorts. |
| --- | --- |

(94)

Neuwoges överklagade denna dom och målet vid Rostocks hovrätt har ännu inte avgjorts.

| (95) | Vidare väckte Bavaria talan vid Greifswalds förvaltningsrätt för att genom rättslig åtgärd få insyn i samtliga de handlingar från Neuwoges respektive Stadt Neubrandenburg som rör dessa avtal. Bavaria angav att man tidigare hade försökt få till stånd en sådan insyn genom en begäran i enlighet med lagen om tillgång till uppgifter (Informationsfreiheitsgesetz), men att Stadt Neubrandenburg hade avslagit begäran med argumentet att Bavaria redan hade tillgång till samtliga relevanta dokument genom förfarandet vid Rostocks tingsrätt/hovrätt respektive kommissionen. (44) Målet vid Greifswalds förvaltningsrätt har inte heller avgjorts. |
| --- | --- |

(95)

Vidare väckte Bavaria talan vid Greifswalds förvaltningsrätt för att genom rättslig åtgärd få insyn i samtliga de handlingar från Neuwoges respektive Stadt Neubrandenburg som rör dessa avtal. Bavaria angav att man tidigare hade försökt få till stånd en sådan insyn genom en begäran i enlighet med lagen om tillgång till uppgifter (Informationsfreiheitsgesetz), men att Stadt Neubrandenburg hade avslagit begäran med argumentet att Bavaria redan hade tillgång till samtliga relevanta dokument genom förfarandet vid Rostocks tingsrätt/hovrätt respektive kommissionen. (44) Målet vid Greifswalds förvaltningsrätt har inte heller avgjorts.

7.   BEDÖMNING AV ÅTGÄRDEN

7.1   FÖREKOMST AV STÖD I DEN MENING SOM AVSES I ARTIKEL 107.1 I EUF-FÖRDRAGET

| (96) | Enligt artikel 107.1 i EUF-fördraget är stöd som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel, av vilket slag det än är, som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion, oförenligt med den inre marknaden i den utsträckning det påverkar handeln mellan medlemsstaterna. En åtgärd är alltså ett statligt stöd om samtliga följande fyra kriterier är uppfyllda:






  a) | Åtgärden ger ett företag en selektiv ekonomisk fördel. |
| --- | --- | --- |

(96)

Enligt artikel 107.1 i EUF-fördraget är stöd som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel, av vilket slag det än är, som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion, oförenligt med den inre marknaden i den utsträckning det påverkar handeln mellan medlemsstaterna. En åtgärd är alltså ett statligt stöd om samtliga följande fyra kriterier är uppfyllda:

a)

Åtgärden ger ett företag en selektiv ekonomisk fördel.

| b) | Åtgärden kan tillskrivas staten och finansieras genom statliga medel. |
| --- | --- |

b)

Åtgärden kan tillskrivas staten och finansieras genom statliga medel.

| c) | Åtgärden snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen |
| --- | --- |

c)

Åtgärden snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen

| d) | Åtgärden kan påverka handeln mellan medlemsstaterna. |
| --- | --- |

d)

Åtgärden kan påverka handeln mellan medlemsstaterna.

7.1.1   Selektiv fördel för ett företag – generella principer

| (97) | Enligt domstolens fasta rättspraxis är de villkor som en åtgärd ska uppfylla för att kunna anses vara ett ”stöd” i den mening som avses i artikel 107 i EUF-fördraget inte uppfyllda, om det mottagande företaget kunde få samma förmån som den som företaget fått genom statliga medel under förhållanden som motsvarar normala marknadsvillkor. Vid bedömningen av huruvida en marknadsekonomisk aktör – som befinner sig i en situation som ligger så nära den situation som staten befinner sig i som möjligt – under normala marknadsvillkor skulle ha vidtagit samma åtgärd, ska man endast beakta de förmåner och skyldigheter som staten har i egenskap av aktieägare men inte de förmåner och skyldigheter som staten har i egenskap av offentlig myndighet. (45) |
| --- | --- |

(97)

Enligt domstolens fasta rättspraxis är de villkor som en åtgärd ska uppfylla för att kunna anses vara ett ”stöd” i den mening som avses i artikel 107 i EUF-fördraget inte uppfyllda, om det mottagande företaget kunde få samma förmån som den som företaget fått genom statliga medel under förhållanden som motsvarar normala marknadsvillkor. Vid bedömningen av huruvida en marknadsekonomisk aktör – som befinner sig i en situation som ligger så nära den situation som staten befinner sig i som möjligt – under normala marknadsvillkor skulle ha vidtagit samma åtgärd, ska man endast beakta de förmåner och skyldigheter som staten har i egenskap av aktieägare men inte de förmåner och skyldigheter som staten har i egenskap av offentlig myndighet. (45)

| (98) | Frågan om kriteriet om en marknadsekonomisk aktör är tillämpligt beror till syvende och sist på om den berörda medlemsstaten har beviljat en ekonomisk förmån i sin egenskap av ekonomisk aktör, och inte i sin egenskap av myndighetsutövare. Om en medlemsstat under det administrativa förfarandet åberopar detta kriterium, är det således denna medlemsstat som – om tvivel därom råder – entydigt ska visa, med stöd av objektiva och kontrollerbara omständigheter, att åtgärden vidtagits av staten i dess egenskap av ekonomisk aktör. Dessa omständigheter ska klart och tydligt ge vid handen att den berörda medlemsstaten – innan eller samtidigt som den ekonomiska fördelen beviljades – fattat beslutet om att investera i det kontrollerade offentliga företaget genom den faktiskt vidtagna åtgärden. I detta avseende kan det bland annat erfordras att omständigheter läggs fram som visar att beslutet fattats med stöd av ekonomiska kalkyler som kan jämföras med sådana kalkyler som en marknadsekonomisk aktör – som befinner sig i en situation som ligger så nära den situation som medlemsstaten befinner sig i som möjligt – skulle ha låtit upprätta före ett investeringsbeslut för att utröna om en sådan investering kommer att löna sig. |
| --- | --- |

(98)

Frågan om kriteriet om en marknadsekonomisk aktör är tillämpligt beror till syvende och sist på om den berörda medlemsstaten har beviljat en ekonomisk förmån i sin egenskap av ekonomisk aktör, och inte i sin egenskap av myndighetsutövare. Om en medlemsstat under det administrativa förfarandet åberopar detta kriterium, är det således denna medlemsstat som – om tvivel därom råder – entydigt ska visa, med stöd av objektiva och kontrollerbara omständigheter, att åtgärden vidtagits av staten i dess egenskap av ekonomisk aktör. Dessa omständigheter ska klart och tydligt ge vid handen att den berörda medlemsstaten – innan eller samtidigt som den ekonomiska fördelen beviljades – fattat beslutet om att investera i det kontrollerade offentliga företaget genom den faktiskt vidtagna åtgärden. I detta avseende kan det bland annat erfordras att omständigheter läggs fram som visar att beslutet fattats med stöd av ekonomiska kalkyler som kan jämföras med sådana kalkyler som en marknadsekonomisk aktör – som befinner sig i en situation som ligger så nära den situation som medlemsstaten befinner sig i som möjligt – skulle ha låtit upprätta före ett investeringsbeslut för att utröna om en sådan investering kommer att löna sig.

| (99) | Varken ekonomiska kalkyler som upprättats efter det att förmånen beviljats, retrospektiva rapporter som visar att den berörda medlemsstatens investering faktiskt blivit lönsam eller omständigheter som i efterhand visar att det var motiverat att fatta det beslut som faktiskt fattades kan däremot vara tillfyllest för att visa att medlemsstaten – innan eller samtidigt som den ekonomiska fördelen beviljades – fattat beslutet i egenskap av marknadsekonomisk aktör. (46) |
| --- | --- |

(99)

Varken ekonomiska kalkyler som upprättats efter det att förmånen beviljats, retrospektiva rapporter som visar att den berörda medlemsstatens investering faktiskt blivit lönsam eller omständigheter som i efterhand visar att det var motiverat att fatta det beslut som faktiskt fattades kan däremot vara tillfyllest för att visa att medlemsstaten – innan eller samtidigt som den ekonomiska fördelen beviljades – fattat beslutet i egenskap av marknadsekonomisk aktör. (46)

| (100) | Av detta följer två saker: För det första får de underlag som har lämnats av avtalsparterna och som upprättades efter det att åtgärden vidtogs lämnas utan avseende när det prövas om kriteriet om en marknadsekonomisk aktör har följts. |
| --- | --- |

(100)

Av detta följer två saker: För det första får de underlag som har lämnats av avtalsparterna och som upprättades efter det att åtgärden vidtogs lämnas utan avseende när det prövas om kriteriet om en marknadsekonomisk aktör har följts.

| (101) | För det andra kan AHG:s inverkan på Neuwoges finansiella situation inte heller beaktas i förevarande fall när det ska prövas om kriteriet om en marknadsekonomisk aktör har följts. Det fanns i själva verket ett politiskt mål med AHG och endast en begränsad kategori av företag (2 § AHG) kunde komma i fråga för stödet. Lagen skulle inte ha varit tillämplig om det gällde en marknadsekonomisk aktör som befann sig i en liknande situation som Neuwoges. |
| --- | --- |

(101)

För det andra kan AHG:s inverkan på Neuwoges finansiella situation inte heller beaktas i förevarande fall när det ska prövas om kriteriet om en marknadsekonomisk aktör har följts. Det fanns i själva verket ett politiskt mål med AHG och endast en begränsad kategori av företag (2 § AHG) kunde komma i fråga för stödet. Lagen skulle inte ha varit tillämplig om det gällde en marknadsekonomisk aktör som befann sig i en liknande situation som Neuwoges.

7.1.2   Struktur för bedömningen i detta ärende

| (102) | För att fastställa om Bavaria har beviljats en förmån genom de aktuella avtalen måste det undersökas om avtalen motsvarade de avtal som skulle ha ingåtts av en marknadsekonomisk aktör som befann sig i en liknande situation som Neuwoges. |
| --- | --- |

(102)

För att fastställa om Bavaria har beviljats en förmån genom de aktuella avtalen måste det undersökas om avtalen motsvarade de avtal som skulle ha ingåtts av en marknadsekonomisk aktör som befann sig i en liknande situation som Neuwoges.

| (103) | Kommissionens undersökning omfattar tre steg. I det första steget analyseras affärens finansiella konsekvenser för Neuwoges i syfte att fastställa vilka vinster företaget kunde räkna med (avsnitt 7.2). I det andra steget jämförs försäljnings- och återförhyrningsordningen med andra alternativ, exempelvis en direktförsäljning, för att undersöka om det fanns några alternativ som skulle ha varit mer attraktiva i ett ekonomiskt perspektiv (avsnitt 7.3). I det tredje steget genomförs en metod- och resultatjämförelse där den aktuella affären jämförs med liknande försäljnings- och återförhyrningsordningar som slöts vid ungefär samma tidpunkt, resultaten från Neuwoges genomförda begränsade anbudsförfarande analyseras och villkoren för denna affär jämförs med sedvanliga räntesatser för andra finansieringsaffärer vid den relevanta tidpunkten (slutet av 1997/början av 1998) (avsnitt 7.4). Genom dessa tre analyssteg kan det göras en samlad bedömning av om Neuwoges har agerat på samma sätt som en marknadsekonomisk aktör. |
| --- | --- |

(103)

Kommissionens undersökning omfattar tre steg. I det första steget analyseras affärens finansiella konsekvenser för Neuwoges i syfte att fastställa vilka vinster företaget kunde räkna med (avsnitt 7.2). I det andra steget jämförs försäljnings- och återförhyrningsordningen med andra alternativ, exempelvis en direktförsäljning, för att undersöka om det fanns några alternativ som skulle ha varit mer attraktiva i ett ekonomiskt perspektiv (avsnitt 7.3). I det tredje steget genomförs en metod- och resultatjämförelse där den aktuella affären jämförs med liknande försäljnings- och återförhyrningsordningar som slöts vid ungefär samma tidpunkt, resultaten från Neuwoges genomförda begränsade anbudsförfarande analyseras och villkoren för denna affär jämförs med sedvanliga räntesatser för andra finansieringsaffärer vid den relevanta tidpunkten (slutet av 1997/början av 1998) (avsnitt 7.4). Genom dessa tre analyssteg kan det göras en samlad bedömning av om Neuwoges har agerat på samma sätt som en marknadsekonomisk aktör.

7.2   AFFÄRENS FINANSIELLA KONSEKVENSER FÖR NEUWOGES

| (104) | När de finansiella konsekvenserna för den aktuella affären ska analyseras måste det först fastställas vilken typ av affär det rör sig om. Det som är relevant i det här fallet är framför allt om de båda avtal som har slutits mellan Neuwoges och Bavaria utgör två delar av en och samma integrerade affär eller om de ska bedömas som två separata transaktioner (avsnitt 7.2.1). För att därefter kunna göra en ändamålsenlig bedömning av affärens finansiella följder för Neuwoges undersöks särdragen i en försäljnings- och återförhyrningsordning (avsnitt 7.2.2). Efter en ingående separat analys av de finansiella konsekvenserna av återförhyrningsdelen (avsnitt 7.2.3) och den administrativa delen (avsnitt 7.2.4) görs det en samlad analys av vilken lönsamhet Neuwoges kan förvänta sig av affären (avsnitt 7.2.5). |
| --- | --- |

(104)

När de finansiella konsekvenserna för den aktuella affären ska analyseras måste det först fastställas vilken typ av affär det rör sig om. Det som är relevant i det här fallet är framför allt om de båda avtal som har slutits mellan Neuwoges och Bavaria utgör två delar av en och samma integrerade affär eller om de ska bedömas som två separata transaktioner (avsnitt 7.2.1). För att därefter kunna göra en ändamålsenlig bedömning av affärens finansiella följder för Neuwoges undersöks särdragen i en försäljnings- och återförhyrningsordning (avsnitt 7.2.2). Efter en ingående separat analys av de finansiella konsekvenserna av återförhyrningsdelen (avsnitt 7.2.3) och den administrativa delen (avsnitt 7.2.4) görs det en samlad analys av vilken lönsamhet Neuwoges kan förvänta sig av affären (avsnitt 7.2.5).

7.2.1   Gemensam respektive separat bedömning av de aktuella avtalen

| (105) | Till att börja med ska det erinras om att såväl i kommissionens beslut om att inleda förfarandet som i domen vid Rostocks tingsrätt har ståndpunkten varit att de båda aktuella avtalen ska bedömas som en helhet. (47) I det formella granskningsförfarandet bekräftades denna bedömning av följande skäl:






  a) | De båda avtalen utgör kompletterande delar av en enda försäljnings- och återförhyrningsordning. I den broschyr som Bavaria tagit fram för att marknadsföra sin särskilda försäljnings- och återförhyrningsmodell anges det att affären kommer att genomföras genom två olika avtal: ett som reglerar försäljningen och ett som reglerar återförhyrningen. (48) Efter detta omtalas båda avtalen enbart som en gemensam affär. |
| --- | --- | --- |

(105)

Till att börja med ska det erinras om att såväl i kommissionens beslut om att inleda förfarandet som i domen vid Rostocks tingsrätt har ståndpunkten varit att de båda aktuella avtalen ska bedömas som en helhet. (47) I det formella granskningsförfarandet bekräftades denna bedömning av följande skäl:

a)

De båda avtalen utgör kompletterande delar av en enda försäljnings- och återförhyrningsordning. I den broschyr som Bavaria tagit fram för att marknadsföra sin särskilda försäljnings- och återförhyrningsmodell anges det att affären kommer att genomföras genom två olika avtal: ett som reglerar försäljningen och ett som reglerar återförhyrningen. (48) Efter detta omtalas båda avtalen enbart som en gemensam affär.

| b) | Avtalen slöts den 21 januari 1998, alltså samma dag, och innehåller korshänvisningar (49), vilket visar att det finns ett nära samband mellan dem och att inget av de båda avtalen skulle ha slutits om inte det andra hade funnits. |
| --- | --- |

b)

Avtalen slöts den 21 januari 1998, alltså samma dag, och innehåller korshänvisningar (49), vilket visar att det finns ett nära samband mellan dem och att inget av de båda avtalen skulle ha slutits om inte det andra hade funnits.

| c) | Som framgår av den ursprungliga prisberäkning från Bavaria som Neuwoges har lämnat är det inte möjligt att skilja avtalens villkor från varandra. (50) Nivån på den kontanta förskottsbetalningen var beroende av den månatliga leasingandel som Neuwoges skulle betala och Bavarias investering i byggnadsrenoveringen. Vid en försäljnings- och återförhyrningsordning ska leasingandelen amortera leasinggivarens ursprungliga investering. Detta innebär att om den administrativa delen innehöll andra bestämmelser skulle även siffrorna i återförhyrningsdelen ha ändrats och vice versa. (51) |
| --- | --- |

c)

Som framgår av den ursprungliga prisberäkning från Bavaria som Neuwoges har lämnat är det inte möjligt att skilja avtalens villkor från varandra. (50) Nivån på den kontanta förskottsbetalningen var beroende av den månatliga leasingandel som Neuwoges skulle betala och Bavarias investering i byggnadsrenoveringen. Vid en försäljnings- och återförhyrningsordning ska leasingandelen amortera leasinggivarens ursprungliga investering. Detta innebär att om den administrativa delen innehöll andra bestämmelser skulle även siffrorna i återförhyrningsdelen ha ändrats och vice versa. (51)

| d) | Av protokollen från Neuwoges styrelsemöten framgår att Neuwoges utgör delar av en och samma affär. (52) I presentationer för styrelsen av den 30 oktober 1997 och den 16 december 1997 anges det klart och tydligt att köparen skulle finansiera köpeskillingen genom en leasingmodell. Detta visar att Neuwoges mycket väl kände till sambandet mellan återförhyrningsdelen och den administrativa delen. Under mötet den 16 december 1997 förklarade Neuwoges företagsledning för styrelsen att den betalning som förhandlats fram med Bavaria var priset för att detta ”paket” skulle kunna uppnås och att ”paketet” medförde vissa risker för företaget, som ändå var godtagbara. Hänvisningen till ”paketet” och den sammanhängande risken visar återigen att båda avtalen är att betrakta som en enda affär. |
| --- | --- |

d)

Av protokollen från Neuwoges styrelsemöten framgår att Neuwoges utgör delar av en och samma affär. (52) I presentationer för styrelsen av den 30 oktober 1997 och den 16 december 1997 anges det klart och tydligt att köparen skulle finansiera köpeskillingen genom en leasingmodell. Detta visar att Neuwoges mycket väl kände till sambandet mellan återförhyrningsdelen och den administrativa delen. Under mötet den 16 december 1997 förklarade Neuwoges företagsledning för styrelsen att den betalning som förhandlats fram med Bavaria var priset för att detta ”paket” skulle kunna uppnås och att ”paketet” medförde vissa risker för företaget, som ändå var godtagbara. Hänvisningen till ”paketet” och den sammanhängande risken visar återigen att båda avtalen är att betrakta som en enda affär.

| (106) | Neuwoges argument i fråga om att ett av de aktuella avtalen inte har bestyrkts är inte övertygande. Neuwoges gör i första hand gällande att denna brist på bestyrkande visar att avtalsparterna hade för avsikt att sluta två separata avtal som var fristående från varandra. Kommissionen påpekar att statliga ingripanden kan ta sig olika former och ska analyseras med utgångspunkt i vilka verkningar de har. Följaktligen kan det inte utan vidare uteslutas att flera på varandra följande statliga ingripanden ska betraktas som ett enda ingripande vid tillämpningen av artikel 107.1 i EUF-fördraget. Så kan bland annat vara fallet när de på varandra följande ingripandena, mot bakgrund av bland annat deras tidsföljd och syfte samt företagets situation vid tidpunkten för ingripandena, uppvisar ett så nära samband att det är omöjligt att skilja dem åt. (53) Begreppet en enda affär har en vidare tolkning i unionens lagstiftning för statligt stöd än i den tyska avtalsrätten. Övervägandena i skäl (105) visar att de aktuella avtalen är att betrakta som en enda affär med tanke på tidsföljd, syfte samt företagets situation vid tidpunkten då avtalen ingicks. |
| --- | --- |

(106)

Neuwoges argument i fråga om att ett av de aktuella avtalen inte har bestyrkts är inte övertygande. Neuwoges gör i första hand gällande att denna brist på bestyrkande visar att avtalsparterna hade för avsikt att sluta två separata avtal som var fristående från varandra. Kommissionen påpekar att statliga ingripanden kan ta sig olika former och ska analyseras med utgångspunkt i vilka verkningar de har. Följaktligen kan det inte utan vidare uteslutas att flera på varandra följande statliga ingripanden ska betraktas som ett enda ingripande vid tillämpningen av artikel 107.1 i EUF-fördraget. Så kan bland annat vara fallet när de på varandra följande ingripandena, mot bakgrund av bland annat deras tidsföljd och syfte samt företagets situation vid tidpunkten för ingripandena, uppvisar ett så nära samband att det är omöjligt att skilja dem åt. (53) Begreppet en enda affär har en vidare tolkning i unionens lagstiftning för statligt stöd än i den tyska avtalsrätten. Övervägandena i skäl (105) visar att de aktuella avtalen är att betrakta som en enda affär med tanke på tidsföljd, syfte samt företagets situation vid tidpunkten då avtalen ingicks.

7.2.2   Bakgrund – försäljnings- och återförhyrningsordningens upplägg

| (107) | Affären mellan Bavaria och Neuwoges bygger på Bavarias leasingmodell för fastigheter. Enligt denna modell ska köparen (Bavaria) finansiera sin ursprungliga investering genom att återförhyra den förvärvade byggnaden till försäljaren (Neuwoges). När investeringsvolymen och motsvarande leasingandelar ska fastställas används i denna leasingmodell en enkel formel, där investeringsvolymen beräknas genom att den nominella årliga leasingbetalningen divideras med leasingandelen (i procent):






  Leasingandelen beräknas i sin tur genom avtalstiden, en indexreglering av leasingandelen och byggnadens restvärde:

  Leasingandel (i %)

  Varaktighet: 25 år | Rest-värde (i %) |
| --- | --- | --- |
| Index-reglering | | 0 | 1 | 1,5 | 2 | 2,5 | 3 | 3,5 |
| 10 | 8,385 | 7,687 | 7,35 | 7,02 | 6,701 | 6,39 | 6,068 |
| 50 | 7,80 | 7,149 | 6,836 | 6,53 | 6,232 | 5,943 | 5,661 |
| 100 | 7,066 | 6,478 | 6,194 | 5,917 | 5,647 | 5,384 | 5,129 |

(107)

Affären mellan Bavaria och Neuwoges bygger på Bavarias leasingmodell för fastigheter. Enligt denna modell ska köparen (Bavaria) finansiera sin ursprungliga investering genom att återförhyra den förvärvade byggnaden till försäljaren (Neuwoges). När investeringsvolymen och motsvarande leasingandelar ska fastställas används i denna leasingmodell en enkel formel, där investeringsvolymen beräknas genom att den nominella årliga leasingbetalningen divideras med leasingandelen (i procent):

Formula

Formula

Leasingandelen beräknas i sin tur genom avtalstiden, en indexreglering av leasingandelen och byggnadens restvärde:

Leasingandel (i %)

Varaktighet: 25 år

Rest-värde (i %)

Index-reglering

0

1

1,5

2

2,5

3

3,5

10

8,385

7,687

7,35

7,02

6,701

6,39

6,068

50

7,80

7,149

6,836

6,53

6,232

5,943

5,661

100

7,066

6,478

6,194

5,917

5,647

5,384

5,129

Varaktighet: 30 år

| | Rest-värde (i %) |
| --- | --- |
| Index-reglering | | 0 | 1 | 1,5 | 2 | 2,5 | 3 | 3,5 |
| 10 | 7,94 | 7,196 | 6,83 | 6,488 | 6,148 | 5,81 | 5,498 |
| 50 | 7,552 | 6,844 | 6,503 | 6,177 | 5,847 | 5,53 | 5,229 |
| 100 | 7,069 | 6,464 | 6,08 | 5,774 | 5,47 | 5,17 | 4,893 |

Rest-värde (i %)

Index-reglering

0

1

1,5

2

2,5

3

3,5

10

7,94

7,196

6,83

6,488

6,148

5,81

5,498

50

7,552

6,844

6,503

6,177

5,847

5,53

5,229

100

7,069

6,464

6,08

5,774

5,47

5,17

4,893

| (108) | Det står således klart att investeringsvolymen är beroende av såväl leasingandelen som de månatliga leasingbetalningarna och vice versa. Så snart avtalsparterna har fastställt grundparametrarna (löptid, årlig indexreglering och restvärde) och antingen den eftersträvade totala investeringsvolymen eller också de planerade månatliga leasingbetalningarna, kan resterande parametrar beräknas. Enligt formeln ger en kortare löptid, ett lägre restvärde, en lägre indexreglering eller lägre nominella månatliga leasingbetalningar en lägre total investeringsvolym. |
| --- | --- |

(108)

Det står således klart att investeringsvolymen är beroende av såväl leasingandelen som de månatliga leasingbetalningarna och vice versa. Så snart avtalsparterna har fastställt grundparametrarna (löptid, årlig indexreglering och restvärde) och antingen den eftersträvade totala investeringsvolymen eller också de planerade månatliga leasingbetalningarna, kan resterande parametrar beräknas. Enligt formeln ger en kortare löptid, ett lägre restvärde, en lägre indexreglering eller lägre nominella månatliga leasingbetalningar en lägre total investeringsvolym.

| (109) | När den totala investeringsvolymen har fastställts dras kostnaderna av för renovering och skatter samt övriga tänkbara kostnader. Beloppet som är kvar utgör köpeskillingen. Vid försäljnings- och återförhyrningsordningen mellan Neuwoges och Bavaria har det inte specificerats hur stor del av köpeskillingen (den kontanta förskottsbetalningen) som avser det betalade priset för fastigheten med byggnaderna och hur stor del som utgör tomträttsavgälden.






  Beräkning av affären mellan Bavaria och Neuwoges |
| --- | --- |
| Total investeringsvolym | [...] euro |
| Renovering | [...] euro |
| Skatter och avgifter | [...] euro |
| Privatiseringsersättning | [...] euro |
| Köpeskilling | [...] euro |

(109)

När den totala investeringsvolymen har fastställts dras kostnaderna av för renovering och skatter samt övriga tänkbara kostnader. Beloppet som är kvar utgör köpeskillingen. Vid försäljnings- och återförhyrningsordningen mellan Neuwoges och Bavaria har det inte specificerats hur stor del av köpeskillingen (den kontanta förskottsbetalningen) som avser det betalade priset för fastigheten med byggnaderna och hur stor del som utgör tomträttsavgälden.

Beräkning av affären mellan Bavaria och Neuwoges

Total investeringsvolym

[...] euro

Renovering

[...] euro

Skatter och avgifter

[...] euro

Privatiseringsersättning

[...] euro

Köpeskilling

[...] euro

| (110) | Den aktuella försäljnings- och återförhyrningsordningen omfattar två olika delar, återförhyrningsdelen och den administrativa delen, som i sin tur har en koppling till GPV. Mot denna bakgrund ska det bedömas vilka finansiella konsekvenser återförhyrningsdelen, den administrativa delen och GPV får för Neuwoges. |
| --- | --- |

(110)

Den aktuella försäljnings- och återförhyrningsordningen omfattar två olika delar, återförhyrningsdelen och den administrativa delen, som i sin tur har en koppling till GPV. Mot denna bakgrund ska det bedömas vilka finansiella konsekvenser återförhyrningsdelen, den administrativa delen och GPV får för Neuwoges.

7.2.3   Fastställande av finansiella konsekvenser som återförhyrningsdelen kan förväntas innebära för Neuwoges

| (111) | De centrala beståndsdelarna i återförhyrningsdelen är försäljningen av byggnader samt upprättande av tomträtt för de tomter där fastigheterna är belägna, omfattande en period på 75 år. Bavaria åtog sig att betala sammanlagt [...] euro till Neuwoges: [...] euro som kapitaliserad tomträttsavgäld fram till och med den 31 december 2028 och [...] euro som köpeskilling för byggnaderna (54). Dessutom ska Bavaria under en tioårsperiod från och med den 1 januari 2029 varje år betala en tomträttsavgäld på [...] procent av det aktuella tomtvärdet, dvs. [...] euro per m2 respektive [...] euro per år. (55) För återförhyrningsdelens resterande löptid – från och med 2039 och till och med 2073 – ska tomträttsavgälden justeras efter prisindex för de totala levnadskostnaderna, om dessa förändras med mer än [...] procent. (56) |
| --- | --- |

(111)

De centrala beståndsdelarna i återförhyrningsdelen är försäljningen av byggnader samt upprättande av tomträtt för de tomter där fastigheterna är belägna, omfattande en period på 75 år. Bavaria åtog sig att betala sammanlagt [...] euro till Neuwoges: [...] euro som kapitaliserad tomträttsavgäld fram till och med den 31 december 2028 och [...] euro som köpeskilling för byggnaderna (54). Dessutom ska Bavaria under en tioårsperiod från och med den 1 januari 2029 varje år betala en tomträttsavgäld på [...] procent av det aktuella tomtvärdet, dvs. [...] euro per m2 respektive [...] euro per år. (55) För återförhyrningsdelens resterande löptid – från och med 2039 och till och med 2073 – ska tomträttsavgälden justeras efter prisindex för de totala levnadskostnaderna, om dessa förändras med mer än [...] procent. (56)

| (112) | Utöver att köpa byggnaderna och förvärva tomträtten till de aktuella tomterna har Bavaria åtagit sig att renovera byggnaderna och godkänt att det har slutits ett avtal med BRG, ett dotterbolag till Neuwoges, om att utföra byggarbetena. |
| --- | --- |

(112)

Utöver att köpa byggnaderna och förvärva tomträtten till de aktuella tomterna har Bavaria åtagit sig att renovera byggnaderna och godkänt att det har slutits ett avtal med BRG, ett dotterbolag till Neuwoges, om att utföra byggarbetena.

| (113) | För att fastställa nivån på den köpeskilling som Bavaria skulle betala till Neuwoges inom ramen för återförhyrningsdelen utgick avtalsparterna från en månatlig leasingbetalning till ett belopp av [...] euro/m2, en indexreglering med [...] procent per år, ett restvärde för byggnaderna på [...] procent (som Neuwoges ska betala efter utgången av det avtal om upprättande av tomträtt som slutits för en period av 75 år på grundval av ett sakkunnigutlåtande som skulle upprättas vid en viss tidpunkt) samt en löptid på 30 år för återförhyrningen. (57) Utifrån dessa antaganden beräknades den totala investeringsvolymen till [...] milj. euro. (58) Efter avdrag för renoveringskostnader på [...] euro, privatiseringskostnader på [...] euro samt skatter/avgifter på [...] euro uppgick försäljningspriset till [...] euro. (59) |
| --- | --- |

(113)

För att fastställa nivån på den köpeskilling som Bavaria skulle betala till Neuwoges inom ramen för återförhyrningsdelen utgick avtalsparterna från en månatlig leasingbetalning till ett belopp av [...] euro/m2, en indexreglering med [...] procent per år, ett restvärde för byggnaderna på [...] procent (som Neuwoges ska betala efter utgången av det avtal om upprättande av tomträtt som slutits för en period av 75 år på grundval av ett sakkunnigutlåtande som skulle upprättas vid en viss tidpunkt) samt en löptid på 30 år för återförhyrningen. (57) Utifrån dessa antaganden beräknades den totala investeringsvolymen till [...] milj. euro. (58) Efter avdrag för renoveringskostnader på [...] euro, privatiseringskostnader på [...] euro samt skatter/avgifter på [...] euro uppgick försäljningspriset till [...] euro. (59)

Formula

Formula

| (114) | Detta slutpris delades sedan upp i priset för byggnaderna ([...] procent = [...] euro) och den kapitaliserade tomträttsavgälden ([...] procent = [...] euro). (60) Beloppen som avsåg mark och byggnader beräknades inte separat, utan fastställdes som en andel av det totala försäljningspriset. |
| --- | --- |

(114)

Detta slutpris delades sedan upp i priset för byggnaderna ([...] procent = [...] euro) och den kapitaliserade tomträttsavgälden ([...] procent = [...] euro). (60) Beloppen som avsåg mark och byggnader beräknades inte separat, utan fastställdes som en andel av det totala försäljningspriset.

| (115) | De första fördelarna som affären gav Neuwoges var därmed kontantbetalningen på [...] euro och intäkterna från den tomträttsavgäld som Bavaria skulle betala när 30-årsperioden hade löpt ut. |
| --- | --- |

(115)

De första fördelarna som affären gav Neuwoges var därmed kontantbetalningen på [...] euro och intäkterna från den tomträttsavgäld som Bavaria skulle betala när 30-årsperioden hade löpt ut.

7.2.3.1   Andra faktorer

Privatiseringsersättning

| (116) | Till att börja med ska det fastställas att Bavarias privatiseringsersättning till Neuwoges i form av kontantbetalningar på [...] euro ska beaktas under alla omständigheter. |
| --- | --- |

(116)

Till att börja med ska det fastställas att Bavarias privatiseringsersättning till Neuwoges i form av kontantbetalningar på [...] euro ska beaktas under alla omständigheter.

| (117) | Som köpare av byggnaderna och innehavare av tomträtten hade Bavaria enligt de aktuella avtalen klart fastställda skyldigheter att arbeta för att en del av lägenheterna såldes till hyresgästerna. I avtalet hade detta villkor utformats så att en försäljning i form av ”privatisering till köpare i ett mellanled” kunde godkännas enligt AHG. I denna lag fastställs att en kommersiell köpare ska eftersträva att till hyresgästerna sälja en så stor del som möjligt, men minst en tredjedel, av det lägenhetsbestånd som övertagits genom affären. (61) Detta åtagande omfattade också insatser för att informera hyresgästerna om vilka möjligheter de hade samt att undersöka deras intresse av att köpa lägenheter. Uppgiften att genomföra sådana insatser överfördes till Neuwoges genom återförhyrningsdelen (del V 1–3 §§). Utöver detta enades man om att Neuwoges skulle ersättas för detta med [...] euro/m2, och den totala ersättningen för privatiseringssträvandena uppgick därmed till [...] euro. |
| --- | --- |

(117)

Som köpare av byggnaderna och innehavare av tomträtten hade Bavaria enligt de aktuella avtalen klart fastställda skyldigheter att arbeta för att en del av lägenheterna såldes till hyresgästerna. I avtalet hade detta villkor utformats så att en försäljning i form av ”privatisering till köpare i ett mellanled” kunde godkännas enligt AHG. I denna lag fastställs att en kommersiell köpare ska eftersträva att till hyresgästerna sälja en så stor del som möjligt, men minst en tredjedel, av det lägenhetsbestånd som övertagits genom affären. (61) Detta åtagande omfattade också insatser för att informera hyresgästerna om vilka möjligheter de hade samt att undersöka deras intresse av att köpa lägenheter. Uppgiften att genomföra sådana insatser överfördes till Neuwoges genom återförhyrningsdelen (del V 1–3 §§). Utöver detta enades man om att Neuwoges skulle ersättas för detta med [...] euro/m2, och den totala ersättningen för privatiseringssträvandena uppgick därmed till [...] euro.

| (118) | Det var först inte planerat att Neuwoges skulle få någon ersättning för sina privatiseringssträvanden. Det belopp som senare betalades som en separat ersättning för dessa strävanden utgjorde först bara en del av det fastställda försäljningspriset. (62) I själva verket fanns det ingen anledning för Bavaria att betala ut en ersättning till Neuwoges för verksamheter som Bavaria inte hade något ekonomiskt intresse av. Det var endast Neuwoges som hade ett ekonomiskt intresse av att det beviljades en skuldlättnad enligt AHG, vilket var knutet till villkoret om privatiseringssträvanden. |
| --- | --- |

(118)

Det var först inte planerat att Neuwoges skulle få någon ersättning för sina privatiseringssträvanden. Det belopp som senare betalades som en separat ersättning för dessa strävanden utgjorde först bara en del av det fastställda försäljningspriset. (62) I själva verket fanns det ingen anledning för Bavaria att betala ut en ersättning till Neuwoges för verksamheter som Bavaria inte hade något ekonomiskt intresse av. Det var endast Neuwoges som hade ett ekonomiskt intresse av att det beviljades en skuldlättnad enligt AHG, vilket var knutet till villkoret om privatiseringssträvanden.

| (119) | Senare skulle emellertid ersättningen för privatiseringssträvandena dras av från försäljningspriset och i stället erläggas som en separat utbetalning. Skälet till detta torde ha varit att om det aktuella beloppet fortfarande hade ingått i försäljningspriset skulle det ha medfört en skyldighet att betala till ETF. Det försäljningspris som Bavaria betalade till Neuwoges minskades med motsvarande belopp. Sett i Bavarias perspektiv gjorde detta ingen skillnad ekonomiskt. Från Bavaria fick Neuwoges exakt samma belopp som bolaget skulle ha fått om parterna inte hade enats om en separat privatiseringsersättning. Även Neuwoges såg faktiskt privatiseringsbetalningarna som en del av de förväntade intäkterna från försäljnings- och återförhyrningsordningen. (63) |
| --- | --- |

(119)

Senare skulle emellertid ersättningen för privatiseringssträvandena dras av från försäljningspriset och i stället erläggas som en separat utbetalning. Skälet till detta torde ha varit att om det aktuella beloppet fortfarande hade ingått i försäljningspriset skulle det ha medfört en skyldighet att betala till ETF. Det försäljningspris som Bavaria betalade till Neuwoges minskades med motsvarande belopp. Sett i Bavarias perspektiv gjorde detta ingen skillnad ekonomiskt. Från Bavaria fick Neuwoges exakt samma belopp som bolaget skulle ha fått om parterna inte hade enats om en separat privatiseringsersättning. Även Neuwoges såg faktiskt privatiseringsbetalningarna som en del av de förväntade intäkterna från försäljnings- och återförhyrningsordningen. (63)

| (120) | Enda anledningen till att det skulle ha någon betydelse för Neuwoges om dessa betalningar avräknades som en separat ersättning och inte ingick i försäljningspriset var AHG. Som anges ovan (se skäl (101)) skulle en marknadsekonomisk aktör ha lämnat AHG utan avseende. Omständigheten att Neuwoges har genomfört privatiseringssträvanden och använt medel till detta saknar betydelse i detta sammanhang. En marknadsekonomisk aktör som inte agerade inom ramarna för AHG skulle inte ha utfört några privatiseringssträvanden och dessa kan därför inte heller beaktas i fråga om kriteriet om en marknadsekonomisk aktör. |
| --- | --- |

(120)

Enda anledningen till att det skulle ha någon betydelse för Neuwoges om dessa betalningar avräknades som en separat ersättning och inte ingick i försäljningspriset var AHG. Som anges ovan (se skäl (101)) skulle en marknadsekonomisk aktör ha lämnat AHG utan avseende. Omständigheten att Neuwoges har genomfört privatiseringssträvanden och använt medel till detta saknar betydelse i detta sammanhang. En marknadsekonomisk aktör som inte agerade inom ramarna för AHG skulle inte ha utfört några privatiseringssträvanden och dessa kan därför inte heller beaktas i fråga om kriteriet om en marknadsekonomisk aktör.

| (121) | Den ersättning för privatiseringssträvandena som Bavaria betalat till Neuwoges är därför att betrakta som en relevant fördel för Neuwoges som måste vägas in i försäljningspriset om man ska kunna fastställa försäljnings- och återförhyrningsordningens samtliga finansiella konsekvenser för Neuwoges. |
| --- | --- |

(121)

Den ersättning för privatiseringssträvandena som Bavaria betalat till Neuwoges är därför att betrakta som en relevant fördel för Neuwoges som måste vägas in i försäljningspriset om man ska kunna fastställa försäljnings- och återförhyrningsordningens samtliga finansiella konsekvenser för Neuwoges.

Renovering

| (122) | Den renovering som genomfördes inom ramen för försäljnings- och återförhyrningsordningen fick ytterligare finansiella konsekvenser för Neuwoges. Det ska erinras om att det enligt återförhyrningsdelen fanns ett direkt samband mellan renoveringskostnaderna och Bavarias utbetalning till Neuwoges, som beräknades genom att kostnaderna – inklusive renoveringskostnaderna – drogs från den totala investeringsvolymen (se skäl (109)). Med andra ord: Ju högre renoveringskostnader, desto lägre köpeskilling. Även med en alternativ beräkning av transaktionen, där man utgick från lägre hyror, lägre indexreglering och därmed också betydligt lägre leasingandelar, översteg därför köpeskillingen alltjämt det pris som hade överenskommits i återförhyrningsdelen. Detta berodde i första hand på att renoveringskostnaderna i denna alternativa beräkning har angetts som betydligt lägre än vad Bavaria och BRG slutligen kom överens om. (64) |
| --- | --- |

(122)

Den renovering som genomfördes inom ramen för försäljnings- och återförhyrningsordningen fick ytterligare finansiella konsekvenser för Neuwoges. Det ska erinras om att det enligt återförhyrningsdelen fanns ett direkt samband mellan renoveringskostnaderna och Bavarias utbetalning till Neuwoges, som beräknades genom att kostnaderna – inklusive renoveringskostnaderna – drogs från den totala investeringsvolymen (se skäl (109)). Med andra ord: Ju högre renoveringskostnader, desto lägre köpeskilling. Även med en alternativ beräkning av transaktionen, där man utgick från lägre hyror, lägre indexreglering och därmed också betydligt lägre leasingandelar, översteg därför köpeskillingen alltjämt det pris som hade överenskommits i återförhyrningsdelen. Detta berodde i första hand på att renoveringskostnaderna i denna alternativa beräkning har angetts som betydligt lägre än vad Bavaria och BRG slutligen kom överens om. (64)

| (123) | Mot denna bakgrund ska det noteras att det schablonbelopp för renoveringsarbetena som Bavaria i enlighet med GPV betalade till BRG, ett helägt dotterbolag till Neuwoges, var betydligt högre än Neuwoges första beräkning av renoveringskostnaderna. (65) I Neuwoges första kostnadsberäkning angavs de till totalt [...] euro respektive [...] euro/m2, men det schablonbelopp för renoveringen som Bavaria och Neuwoges dotterbolag BRG slutligen enades om uppgick till [...] euro respektive [...] euro/m2. Med andra ord: De överenskomna kostnaderna översteg de ursprungligen beräknade kostnaderna med [...] euro respektive [...] procent. I och med att schablonkostnaden låg betydligt högre än det överenskomna beloppet medförde detta en markant sänkning av den köpeskilling som Bavaria enligt återförhyrningsdelen skulle betala till Neuwoges. |
| --- | --- |

(123)

Mot denna bakgrund ska det noteras att det schablonbelopp för renoveringsarbetena som Bavaria i enlighet med GPV betalade till BRG, ett helägt dotterbolag till Neuwoges, var betydligt högre än Neuwoges första beräkning av renoveringskostnaderna. (65) I Neuwoges första kostnadsberäkning angavs de till totalt [...] euro respektive [...] euro/m2, men det schablonbelopp för renoveringen som Bavaria och Neuwoges dotterbolag BRG slutligen enades om uppgick till [...] euro respektive [...] euro/m2. Med andra ord: De överenskomna kostnaderna översteg de ursprungligen beräknade kostnaderna med [...] euro respektive [...] procent. I och med att schablonkostnaden låg betydligt högre än det överenskomna beloppet medförde detta en markant sänkning av den köpeskilling som Bavaria enligt återförhyrningsdelen skulle betala till Neuwoges.

| (124) | Något skäl till differensen mellan den första kostnadsberäkningen och det överenskomna schablonbeloppet har inte angetts. Detta är ytterst förvånande eftersom Neuwoges först hade rubricerat de beräknade renoveringskostnaderna på i genomsnitt [...] euro/m2 som ”allmänt förekommande[]”. (66) Även i det utlåtande som Neuwoges lämnade, Zwischen Sanierung und Abriss: Plattenbauten in den neuen Bundesländern (nedan kallat Pestel-utlåtandet), uppskattades kostnaderna för en renovering i stil med den som BRG utförde, till mellan [...] euro/m2 och [...] euro/m2. (67) Som fastighetsägare och förvaltare hade Neuwoges ingående kännedom om renoveringsbehovet och det är svårt att förstå varför det underskattades så markant. |
| --- | --- |

(124)

Något skäl till differensen mellan den första kostnadsberäkningen och det överenskomna schablonbeloppet har inte angetts. Detta är ytterst förvånande eftersom Neuwoges först hade rubricerat de beräknade renoveringskostnaderna på i genomsnitt [...] euro/m2 som ”allmänt förekommande[]”. (66) Även i det utlåtande som Neuwoges lämnade, Zwischen Sanierung und Abriss: Plattenbauten in den neuen Bundesländern (nedan kallat Pestel-utlåtandet), uppskattades kostnaderna för en renovering i stil med den som BRG utförde, till mellan [...] euro/m2 och [...] euro/m2. (67) Som fastighetsägare och förvaltare hade Neuwoges ingående kännedom om renoveringsbehovet och det är svårt att förstå varför det underskattades så markant.

| (125) | Renoveringskostnaderna ska beaktas när de finansiella konsekvenserna av återförhyrningsdelen fastställs. Först och främst är det uppenbart att det inte spelade någon roll för Bavaria hur höga renoveringskostnader Neuwoges dotterbolag BRG fakturerade för, eftersom alla tillkommande renoveringskostnader helt enkelt räknades av mot köpeskillingen. Neuwoges hade däremot ett uppenbart ekonomiskt intresse av att Bavaria slöt ett avtal med BRG om att genomföra renoveringsarbeten och att en del av försäljningspriset hänfördes till renoveringskostnaderna. Som stöd för detta övervägande kan anföras att den vinst som Neuwoges dotterbolag gjorde till följd av renoveringen inte omfattades av det betalningsåtagande som fastställs i AHG. Enligt egna uppskattningar gjorde BRG (och följaktligen även Neuwoges) en vinst på Bavaria-renoveringarna motsvarande [...] euro. (68) Denna vinst utgör en direkt fördel för Neuwoges som måste beaktas. För att försvara försäljningspriset hänvisade faktiskt också Neuwoges företagsledning till det avtal som slutits med BRG om genomförandet av renoveringsarbetena. (69) |
| --- | --- |

(125)

Renoveringskostnaderna ska beaktas när de finansiella konsekvenserna av återförhyrningsdelen fastställs. Först och främst är det uppenbart att det inte spelade någon roll för Bavaria hur höga renoveringskostnader Neuwoges dotterbolag BRG fakturerade för, eftersom alla tillkommande renoveringskostnader helt enkelt räknades av mot köpeskillingen. Neuwoges hade däremot ett uppenbart ekonomiskt intresse av att Bavaria slöt ett avtal med BRG om att genomföra renoveringsarbeten och att en del av försäljningspriset hänfördes till renoveringskostnaderna. Som stöd för detta övervägande kan anföras att den vinst som Neuwoges dotterbolag gjorde till följd av renoveringen inte omfattades av det betalningsåtagande som fastställs i AHG. Enligt egna uppskattningar gjorde BRG (och följaktligen även Neuwoges) en vinst på Bavaria-renoveringarna motsvarande [...] euro. (68) Denna vinst utgör en direkt fördel för Neuwoges som måste beaktas. För att försvara försäljningspriset hänvisade faktiskt också Neuwoges företagsledning till det avtal som slutits med BRG om genomförandet av renoveringsarbetena. (69)

Tomträttsavgäld

| (126) | Vad gäller tomträttsavgälden ska här behandlas Neuwoges argument om att Bavaria i själva verket inte behövde göra några betalningar under de första 30 åren eftersom den kapitaliserade tomträttsavgälden ingick i försäljningspriset. Frågan om tomträttsavgälden betalas årligen eller i förskott som en kapitaliserad tomträttsavgäld har emellertid knappast någon betydelse för den förestående bedömningen. Det finns inget som tyder på att det var irrationellt att ingå en sådan överenskommelse, utan detta visar enbart att Neuwoges föredrog förskottslikviditet. |
| --- | --- |

(126)

Vad gäller tomträttsavgälden ska här behandlas Neuwoges argument om att Bavaria i själva verket inte behövde göra några betalningar under de första 30 åren eftersom den kapitaliserade tomträttsavgälden ingick i försäljningspriset. Frågan om tomträttsavgälden betalas årligen eller i förskott som en kapitaliserad tomträttsavgäld har emellertid knappast någon betydelse för den förestående bedömningen. Det finns inget som tyder på att det var irrationellt att ingå en sådan överenskommelse, utan detta visar enbart att Neuwoges föredrog förskottslikviditet.

| (127) | Man får slutligen inte glömma att Bavaria är skyldig att betala tomträttsavgälden även efter det att den administrativa delen har löpt ut. Från och med den 1 januari 2029 ska Bavaria under en tioårsperiod varje år betala en tomträttsavgäld på [...] procent av det aktuella tomtvärdet, dvs. [...] euro per m2. Under den resterande löptiden ska tomträttsavgälden justeras efter index för de totala levnadskostnaderna, om dessa förändras med mer än [...] procent. Om man för enkelhetens skull utgår från att levnadskostnadsindex inte kommer att variera, skulle dessa framtida betalningar beräknas uppgå till ett nominellt värde av [...] euro. Vid en samlad bedömning ska värdet av dessa framtida betalningar diskonterat till år 1998 också anses ingå i den fördel som Neuwoges har fått. |
| --- | --- |

(127)

Man får slutligen inte glömma att Bavaria är skyldig att betala tomträttsavgälden även efter det att den administrativa delen har löpt ut. Från och med den 1 januari 2029 ska Bavaria under en tioårsperiod varje år betala en tomträttsavgäld på [...] procent av det aktuella tomtvärdet, dvs. [...] euro per m2. Under den resterande löptiden ska tomträttsavgälden justeras efter index för de totala levnadskostnaderna, om dessa förändras med mer än [...] procent. Om man för enkelhetens skull utgår från att levnadskostnadsindex inte kommer att variera, skulle dessa framtida betalningar beräknas uppgå till ett nominellt värde av [...] euro. Vid en samlad bedömning ska värdet av dessa framtida betalningar diskonterat till år 1998 också anses ingå i den fördel som Neuwoges har fått.

7.2.3.2   Slutsatser

| (128) | Det ska här erinras om att målet med den förestående analysen är att så exakt som möjligt fastställa vilka finansiella konsekvenser återförhyrningsdelen får för Neuwoges. Enligt denna analys omfattar de relevanta fördelarna för Neuwoges följande:






  a) | Det kontantpris som Bavaria betalat ([...] euro). |
| --- | --- | --- |

(128)

Det ska här erinras om att målet med den förestående analysen är att så exakt som möjligt fastställa vilka finansiella konsekvenser återförhyrningsdelen får för Neuwoges. Enligt denna analys omfattar de relevanta fördelarna för Neuwoges följande:

a)

Det kontantpris som Bavaria betalat ([...] euro).

| b) | Ersättningen för privatiseringssträvandena ([...] euro). |
| --- | --- |

b)

Ersättningen för privatiseringssträvandena ([...] euro).

| c) | Den vinst som genererades genom renoveringen ([...] euro). |
| --- | --- |

c)

Den vinst som genererades genom renoveringen ([...] euro).

| d) | Kontantvärdet av tomträttsavgälden från och med 2029 (diskonterat värde [...] euro). |
| --- | --- |

d)

Kontantvärdet av tomträttsavgälden från och med 2029 (diskonterat värde [...] euro).

7.2.4   Fastställande av finansiella konsekvenser som den administrativa delen kan förväntas innebära för Neuwoges

| (129) | Enligt den administrativa delen ansvarar Neuwoges för förvaltningen av de aktuella byggnaderna. Neuwoges får samtliga intäkter från uthyrningen av lägenheter och affärslokaler. I gengäld ska ägaren (Bavaria) betala en fast månatlig leasingandel som fastställs till [...] euro fram till dess att renoveringsarbetena är avslutade och till [...] euro för perioden därefter (3 § den administrativa delen). Avtalet har en löptid på 30 år, räknat från och med det att renoveringsarbetena avslutats (2 § första stycket). Den månatliga leasingandelen indexregleras med [...] procent per år (4 § andra stycket). Följande analys syftar till att fastställa vilka finansiella konsekvenser som den administrativa delen får för Neuwoges. |
| --- | --- |

(129)

Enligt den administrativa delen ansvarar Neuwoges för förvaltningen av de aktuella byggnaderna. Neuwoges får samtliga intäkter från uthyrningen av lägenheter och affärslokaler. I gengäld ska ägaren (Bavaria) betala en fast månatlig leasingandel som fastställs till [...] euro fram till dess att renoveringsarbetena är avslutade och till [...] euro för perioden därefter (3 § den administrativa delen). Avtalet har en löptid på 30 år, räknat från och med det att renoveringsarbetena avslutats (2 § första stycket). Den månatliga leasingandelen indexregleras med [...] procent per år (4 § andra stycket). Följande analys syftar till att fastställa vilka finansiella konsekvenser som den administrativa delen får för Neuwoges.

7.2.4.1   Bakgrund (beräkningar)

| (130) | Den månatliga leasingandelen beräknas genom att den förväntade nettohyran per m2 och månad – minus förvaltningskostnader, underhållskostnader och risken för hyresbortfall – multipliceras med antalet tillgängliga kvadratmeter. (70) De viktigaste antagandena gäller därmed den förväntade nettohyran per m2 och månad samt de förväntade kostnaderna. I den administrativa delen utgick parterna från att nettohyran på [...] euro/m2 efter renoveringen uppgick till [...] euro/m2 och den månatliga leasingandelen fastställdes därför till [...] euro/m2. (71) |
| --- | --- |

(130)

Den månatliga leasingandelen beräknas genom att den förväntade nettohyran per m2 och månad – minus förvaltningskostnader, underhållskostnader och risken för hyresbortfall – multipliceras med antalet tillgängliga kvadratmeter. (70) De viktigaste antagandena gäller därmed den förväntade nettohyran per m2 och månad samt de förväntade kostnaderna. I den administrativa delen utgick parterna från att nettohyran på [...] euro/m2 efter renoveringen uppgick till [...] euro/m2 och den månatliga leasingandelen fastställdes därför till [...] euro/m2. (71)

Formula

Formula

| (131) | När de konkreta parametrar som slutligen användes i den administrativa delen skulle fastställas hade Neuwoges ett val. (72) Bolaget kunde exakt bestämma sina månatliga betalningar under avtalstiden samt försäljningsintäkterna genom att välja en annan hyresnivå eller en högre indexreglering. (73) Det fanns ett direkt samband mellan den högre eller lägre risk som var resultatet av att en viss leasingandel fastställts (t.ex. genom att fastställa avvikande hyresnivåer, en avvikande indexreglering och avvikande kostnader) och den likviditet som erhölls i form av försäljningspriset. Enligt en alternativ beräkning som utförts av Bavaria hade t.ex. det månatliga leasingbeloppet kunnat uppgå till [...] euro i stället för [...] euro om indexregleringen varit 2,0 procent, hyresnivån [...] euro, vilket därmed hade gett ett leasingpris på [...] euro. (74) Självklart skulle även försäljningspriset vara lägre i så fall. |
| --- | --- |

(131)

När de konkreta parametrar som slutligen användes i den administrativa delen skulle fastställas hade Neuwoges ett val. (72) Bolaget kunde exakt bestämma sina månatliga betalningar under avtalstiden samt försäljningsintäkterna genom att välja en annan hyresnivå eller en högre indexreglering. (73) Det fanns ett direkt samband mellan den högre eller lägre risk som var resultatet av att en viss leasingandel fastställts (t.ex. genom att fastställa avvikande hyresnivåer, en avvikande indexreglering och avvikande kostnader) och den likviditet som erhölls i form av försäljningspriset. Enligt en alternativ beräkning som utförts av Bavaria hade t.ex. det månatliga leasingbeloppet kunnat uppgå till [...] euro i stället för [...] euro om indexregleringen varit 2,0 procent, hyresnivån [...] euro, vilket därmed hade gett ett leasingpris på [...] euro. (74) Självklart skulle även försäljningspriset vara lägre i så fall.

7.2.4.2   Analys av de finansiella konsekvenserna

Allmänna överväganden

| (132) | När det ska fastställas vilka finansiella konsekvenser som den administrativa delen får för Neuwoges måste två överväganden beaktas. För det första: leasingandelen beräknas på kvadratmeterbasis. Eftersom Bavaria sålde vissa lägenheter efter det att avtalet löpt ut förändrades den totala kvadratmeterytan från det ursprungliga [...] m2 till [...] m2 1999, [...] m2 2000 och [...] m2 2001. Efter 2001 låg den relevanta kvadratmeterytan oförändrat på [...] m2. I sina synpunkter har Neuwoges utgått från denna successivt reducerade kvadratmeteryta i sin beräkning av de projicerade finansflödena. Men eftersom det endast är ex-ante-perspektivet som är relevant borde Neuwoges inte ha reducerat den totala kvadratmeteryta som låg till grund för beräkningarna med den sålda kvadratmeterytan utan i stället använt sig av den kvadratmeteryta som var utgångspunkt för bolagets vidareförsäljning i början av 1998. Följande analys bygger därför inte på de siffror som Neuwoges har angett i sina synpunkter, utan på de siffror som Neuwoges använde sig av i sin ursprungliga vinstprognos, nämligen en successiv minskning från [...] m2 till [...] m2 fram till 2003. För det andra: För att fastställa vilka finansiella konsekvenser som avtalet förväntades få för Neuwoges vid den tidpunkt då affären ingicks måste framtida intäkter och kostnader diskonteras, vilket kräver att en diskonteringsränta fastställs. I enlighet med sin ursprungliga skrivelse och de kassaflödesanalyser som Neuwoges inkommit med utgår kommissionen från en diskonteringsränta på 5 procent per år. (75) |
| --- | --- |

(132)

När det ska fastställas vilka finansiella konsekvenser som den administrativa delen får för Neuwoges måste två överväganden beaktas. För det första: leasingandelen beräknas på kvadratmeterbasis. Eftersom Bavaria sålde vissa lägenheter efter det att avtalet löpt ut förändrades den totala kvadratmeterytan från det ursprungliga [...] m2 till [...] m2 1999, [...] m2 2000 och [...] m2 2001. Efter 2001 låg den relevanta kvadratmeterytan oförändrat på [...] m2. I sina synpunkter har Neuwoges utgått från denna successivt reducerade kvadratmeteryta i sin beräkning av de projicerade finansflödena. Men eftersom det endast är ex-ante-perspektivet som är relevant borde Neuwoges inte ha reducerat den totala kvadratmeteryta som låg till grund för beräkningarna med den sålda kvadratmeterytan utan i stället använt sig av den kvadratmeteryta som var utgångspunkt för bolagets vidareförsäljning i början av 1998. Följande analys bygger därför inte på de siffror som Neuwoges har angett i sina synpunkter, utan på de siffror som Neuwoges använde sig av i sin ursprungliga vinstprognos, nämligen en successiv minskning från [...] m2 till [...] m2 fram till 2003. För det andra: För att fastställa vilka finansiella konsekvenser som avtalet förväntades få för Neuwoges vid den tidpunkt då affären ingicks måste framtida intäkter och kostnader diskonteras, vilket kräver att en diskonteringsränta fastställs. I enlighet med sin ursprungliga skrivelse och de kassaflödesanalyser som Neuwoges inkommit med utgår kommissionen från en diskonteringsränta på 5 procent per år. (75)

Tillförlitligheten i Neuwoges kassaflödesanalyser

| (133) | Innan det görs en oberoende ekonomisk analys av den administrativa delen måste de kassaflödesanalyser som Neuwoges gjort i efterhand kommenteras. Dessa analyser ska visa vilka förhandsförväntningar som en försiktig marknadsekonomisk aktör skulle ha haft på det kassaflöde som genererades genom den administrativa delen. Neuwoges argumenterar för att om den administrativa delen baserats på realistiska förhandsantaganden – enligt bolaget en hyreshöjning på [...] procent per år, en indexreglering av kostnaderna med [...] procent per år och en vakansgrad på [...] procent – skulle detta ha lett till förväntningar på ett negativt totalt kassaflöde till ett nominellt värde av –[...] euro och ett diskonterat värde av –[...] euro (76). Vidare hävdar Neuwoges att den administrativa delen endast hade kunnat generera ett positivt värde på nominellt [...] euro och ett diskonterat värde på [...] euro om den hade baserats på det som anges vara orealistiska förhandsantaganden – en hyreshöjning på [...] procent per år, en vakansgrad på [...] procent och stabila kostnader. (77) Enligt Neuwoges hade det därför redan från början varit uppenbart att det skulle ha krävts årliga hyreshöjningar på [...] procent enbart för att klara leasingandelen, och det hade då inte funnits något utrymme för kostnadsökningar. |
| --- | --- |

(133)

Innan det görs en oberoende ekonomisk analys av den administrativa delen måste de kassaflödesanalyser som Neuwoges gjort i efterhand kommenteras. Dessa analyser ska visa vilka förhandsförväntningar som en försiktig marknadsekonomisk aktör skulle ha haft på det kassaflöde som genererades genom den administrativa delen. Neuwoges argumenterar för att om den administrativa delen baserats på realistiska förhandsantaganden – enligt bolaget en hyreshöjning på [...] procent per år, en indexreglering av kostnaderna med [...] procent per år och en vakansgrad på [...] procent – skulle detta ha lett till förväntningar på ett negativt totalt kassaflöde till ett nominellt värde av –[...] euro och ett diskonterat värde av –[...] euro (76). Vidare hävdar Neuwoges att den administrativa delen endast hade kunnat generera ett positivt värde på nominellt [...] euro och ett diskonterat värde på [...] euro om den hade baserats på det som anges vara orealistiska förhandsantaganden – en hyreshöjning på [...] procent per år, en vakansgrad på [...] procent och stabila kostnader. (77) Enligt Neuwoges hade det därför redan från början varit uppenbart att det skulle ha krävts årliga hyreshöjningar på [...] procent enbart för att klara leasingandelen, och det hade då inte funnits något utrymme för kostnadsökningar.

| (134) | I detta sammanhang ska det noteras att Neuwoges antaganden om kostnadsnivån är föga övertygande (kostnaderna ligger på samma utgångsnivå i samtliga analyser som Neuwoges har inkommit med). I de beräkningar som låg till grund för den ingångna administrativa delen utgår man från totalkostnader (förvaltning, underhåll, risk för hyresbortfall) till ett belopp av ca [...] procent av hyrorna, men i Neuwoges kassaflödesanalyser däremot uppgår kostnadsnivån (efter renovering) till minst [...] procent (där [...] procent utgörs av risken för hyresbortfall och [...] procent av förvaltning och underhåll). Även om man bortser från det markant ökade hyresbortfallet (från [...] procent till [...] procent), kan det fortfarande konstateras en hyreshöjning från [...] procent till [...] procent i fråga om de övriga kostnaderna. Något skäl för denna höjning anges inte i Neuwoges synpunkter. Neuwoges slår tvärtom fast att [...] procent ([...] euro/m2) är ett sannolikt värde för perioden direkt efter renoveringen, men att detta värde sedan måste höjas med [...] procent per år. (78) Även i det utlåtande om marknadsvärdet som Neuwoges hade beställt före försäljningen, utgick man från en total kostnadsnivå (inklusive risken för hyresbortfall (79)) mellan [...] procent och [...] procent (1997 års utlåtande). I utlåtandet anges det inte exakt vilken procentsats som man har räknat med i fråga om risken för hyresbortfall, och det kan därför inte fastställas i vad mån de antaganden som ligger till grund för övriga kostnader avviker från Neuwoges antaganden. Under alla omständigheter har Neuwoges nu beräknat att de övriga kostnaderna ska ligga högre, även om man utgår från att risken för hyresbortfall uppgår till [...] procent i 1997 års utlåtande. Mot denna bakgrund kan Neuwoges kassaflödesanalyser inte godtas och måste korrigeras så att de bygger på en första kostnadsnivå på [...] procent – exklusive risken för hyresbortfall. (80) |
| --- | --- |

(134)

I detta sammanhang ska det noteras att Neuwoges antaganden om kostnadsnivån är föga övertygande (kostnaderna ligger på samma utgångsnivå i samtliga analyser som Neuwoges har inkommit med). I de beräkningar som låg till grund för den ingångna administrativa delen utgår man från totalkostnader (förvaltning, underhåll, risk för hyresbortfall) till ett belopp av ca [...] procent av hyrorna, men i Neuwoges kassaflödesanalyser däremot uppgår kostnadsnivån (efter renovering) till minst [...] procent (där [...] procent utgörs av risken för hyresbortfall och [...] procent av förvaltning och underhåll). Även om man bortser från det markant ökade hyresbortfallet (från [...] procent till [...] procent), kan det fortfarande konstateras en hyreshöjning från [...] procent till [...] procent i fråga om de övriga kostnaderna. Något skäl för denna höjning anges inte i Neuwoges synpunkter. Neuwoges slår tvärtom fast att [...] procent ([...] euro/m2) är ett sannolikt värde för perioden direkt efter renoveringen, men att detta värde sedan måste höjas med [...] procent per år. (78) Även i det utlåtande om marknadsvärdet som Neuwoges hade beställt före försäljningen, utgick man från en total kostnadsnivå (inklusive risken för hyresbortfall (79)) mellan [...] procent och [...] procent (1997 års utlåtande). I utlåtandet anges det inte exakt vilken procentsats som man har räknat med i fråga om risken för hyresbortfall, och det kan därför inte fastställas i vad mån de antaganden som ligger till grund för övriga kostnader avviker från Neuwoges antaganden. Under alla omständigheter har Neuwoges nu beräknat att de övriga kostnaderna ska ligga högre, även om man utgår från att risken för hyresbortfall uppgår till [...] procent i 1997 års utlåtande. Mot denna bakgrund kan Neuwoges kassaflödesanalyser inte godtas och måste korrigeras så att de bygger på en första kostnadsnivå på [...] procent – exklusive risken för hyresbortfall. (80)

| (135) | I detta sammanhang ska det också konstateras att Neuwoges påstående om att det krävdes hyreshöjningar på [...] procent enbart för att kompensera för den höjda leasingandelen inte stämmer. Eftersom leasingandelen beräknas som en procentandel av den ursprungliga totalhyran (i det här fallet [...] procent) skulle en hyreshöjning på [...] procent göra det möjligt att täcka in både den höjda leasingandelen och en kostnadsökning med [...] procent. Med stabila kostnader skulle det räcka även med en lägre hyreshöjning för att kompensera för den ökade leasingandelen. Om man utgår från att risken för hyresbortfall uppgår till [...] procent och kostnaderna för övrigt låg på en stabil nivå, skulle det faktiskt räcka med en årlig hyreshöjning på [...] procent för att kompensera för den ökade leasingandelen. Varje höjning utöver detta skulle Neuwoges kunna använda till att betala stigande kostnader eller generera en vinst. |
| --- | --- |

(135)

I detta sammanhang ska det också konstateras att Neuwoges påstående om att det krävdes hyreshöjningar på [...] procent enbart för att kompensera för den höjda leasingandelen inte stämmer. Eftersom leasingandelen beräknas som en procentandel av den ursprungliga totalhyran (i det här fallet [...] procent) skulle en hyreshöjning på [...] procent göra det möjligt att täcka in både den höjda leasingandelen och en kostnadsökning med [...] procent. Med stabila kostnader skulle det räcka även med en lägre hyreshöjning för att kompensera för den ökade leasingandelen. Om man utgår från att risken för hyresbortfall uppgår till [...] procent och kostnaderna för övrigt låg på en stabil nivå, skulle det faktiskt räcka med en årlig hyreshöjning på [...] procent för att kompensera för den ökade leasingandelen. Varje höjning utöver detta skulle Neuwoges kunna använda till att betala stigande kostnader eller generera en vinst.

Analys av de finansiella konsekvenserna

| (136) | Vid tidpunkten då avtalen slöts utförde Neuwoges en egen analys av det nominella kassaflödet. (81) Denna analys baserades på antagandena att bolagets egna kostnader (förvaltning, underhåll) skulle öka med [...] procent per år, att hyrorna skulle kunna höjas vart tredje år med [...] procent, att bolaget skulle kunna hålla en vakansgrad på [...] procent och att [...] procent av lägenheterna skulle säljas till hyresgästerna. Med stöd av detta förväntade sig Neuwoges att den administrativa delen skulle generera ett nominellt kassaflöde på [...] euro under löptiden på 30 år. |
| --- | --- |

(136)

Vid tidpunkten då avtalen slöts utförde Neuwoges en egen analys av det nominella kassaflödet. (81) Denna analys baserades på antagandena att bolagets egna kostnader (förvaltning, underhåll) skulle öka med [...] procent per år, att hyrorna skulle kunna höjas vart tredje år med [...] procent, att bolaget skulle kunna hålla en vakansgrad på [...] procent och att [...] procent av lägenheterna skulle säljas till hyresgästerna. Med stöd av detta förväntade sig Neuwoges att den administrativa delen skulle generera ett nominellt kassaflöde på [...] euro under löptiden på 30 år.

| (137) | Inom ramen för det formella granskningsförfarandet har det inte framkommit något som tyder på att dessa beräkningar medvetet skulle ha gjorts på grundval av alltför optimistiska förväntningar. Det finns inga som helst indikationer på att Neuwoges representanter som presenterade dessa siffror för Neuwoges styrelse skulle ha gjort detta med vetskap om att det rörde sig om felaktiga siffror. Neuwoges förefaller faktiskt inte heller påstå att företagsledningen medvetet skulle ha ingått en ofördelaktig affär av politiska skäl, utan det som sägs är snarare att man har gjort en felaktig bedömning när man har värderat de ekonomiska konsekvenserna (vilket Neuwoges anser att en marknadsekonomisk aktör inte skulle ha gjort). (82) |
| --- | --- |

(137)

Inom ramen för det formella granskningsförfarandet har det inte framkommit något som tyder på att dessa beräkningar medvetet skulle ha gjorts på grundval av alltför optimistiska förväntningar. Det finns inga som helst indikationer på att Neuwoges representanter som presenterade dessa siffror för Neuwoges styrelse skulle ha gjort detta med vetskap om att det rörde sig om felaktiga siffror. Neuwoges förefaller faktiskt inte heller påstå att företagsledningen medvetet skulle ha ingått en ofördelaktig affär av politiska skäl, utan det som sägs är snarare att man har gjort en felaktig bedömning när man har värderat de ekonomiska konsekvenserna (vilket Neuwoges anser att en marknadsekonomisk aktör inte skulle ha gjort). (82)

| (138) | Det måste ändå undersökas om förväntningarna var av ett sådant slag att de inte hade kunna ligga till grund för ett beslut som fattades av en marknadsekonomisk aktör. I detta sammanhang ska det noteras att Neuwoges ansåg att en marknadsekonomisk aktör skulle ha utgått från en hyreshöjning på endast [...] procent per år, en risk för hyresbortfall på [...] procent och ökade förvaltnings- och underhållskostnader med [...] procent. (83) Med dessa antaganden som utgångspunkt skulle enligt Neuwoges det totala kassaflödets nominella värde uppgå till –[...] euro och diskonterat till –[...] euro. En viktig faktor här var framför allt att hyresbortfallet hade mer än sjufaldigats. |
| --- | --- |

(138)

Det måste ändå undersökas om förväntningarna var av ett sådant slag att de inte hade kunna ligga till grund för ett beslut som fattades av en marknadsekonomisk aktör. I detta sammanhang ska det noteras att Neuwoges ansåg att en marknadsekonomisk aktör skulle ha utgått från en hyreshöjning på endast [...] procent per år, en risk för hyresbortfall på [...] procent och ökade förvaltnings- och underhållskostnader med [...] procent. (83) Med dessa antaganden som utgångspunkt skulle enligt Neuwoges det totala kassaflödets nominella värde uppgå till –[...] euro och diskonterat till –[...] euro. En viktig faktor här var framför allt att hyresbortfallet hade mer än sjufaldigats.

7.2.4.3   Marknadsförväntningar

| (139) | Här hänvisas i första hand till de underlag som ger en inblick i vilka förväntningar de båda affärsparterna faktiskt hade. Som framgår av protokollet från styrelsemötet den 16 december 1997 betecknade för det första Neuwoges företagsledning riskerna med affären som ”godtagbara”. (84) Av protokollet framgår också att Neuwoges agerande baserades på beräkningar där man utgick från en hyreshöjning på [...] procent vart tredje år, en kostnadsökning (exklusive risken för hyresbortfall) på [...] procent och en risk för hyresbortfall på [...] procent. (85) |
| --- | --- |

(139)

Här hänvisas i första hand till de underlag som ger en inblick i vilka förväntningar de båda affärsparterna faktiskt hade. Som framgår av protokollet från styrelsemötet den 16 december 1997 betecknade för det första Neuwoges företagsledning riskerna med affären som ”godtagbara”. (84) Av protokollet framgår också att Neuwoges agerande baserades på beräkningar där man utgick från en hyreshöjning på [...] procent vart tredje år, en kostnadsökning (exklusive risken för hyresbortfall) på [...] procent och en risk för hyresbortfall på [...] procent. (85)

| (140) | Innan avtalen undertecknades konsulterade Neuwoges revisionsföretaget Nordrevision, som bedömde att en hyreshöjning på [...] procent visserligen var i paritet med den allmänna inflationstakten, men knappast genomförbar. (86) Vidare ansåg Nordrevision att utgångsnivån för kostnaderna (beräkningarna grundas på uppskattade kostnader motsvarande [...] procent av hyrorna) var realistisk om vakansgraden var noll, men att det var nödvändigt att indexreglera kostnaderna på motsvarande sätt som leasingandelen. (87) |
| --- | --- |

(140)

Innan avtalen undertecknades konsulterade Neuwoges revisionsföretaget Nordrevision, som bedömde att en hyreshöjning på [...] procent visserligen var i paritet med den allmänna inflationstakten, men knappast genomförbar. (86) Vidare ansåg Nordrevision att utgångsnivån för kostnaderna (beräkningarna grundas på uppskattade kostnader motsvarande [...] procent av hyrorna) var realistisk om vakansgraden var noll, men att det var nödvändigt att indexreglera kostnaderna på motsvarande sätt som leasingandelen. (87)

| (141) | Bavarias utgångspunkt var att man kunde räkna med en ytterst låg vakansgrad eftersom befolkningsutvecklingen i Neubrandenburg såg ut att vara konstant (på grund av att flera stora tjänsteleverantörer etablerat sig där) (88) och byggnaderna hade ett bra läge. (89) Bavaria utgick också från att det skulle vara möjligt att genomföra hyreshöjningar som motsvarade indexregleringen av leasingbetalningarna. (90) |
| --- | --- |

(141)

Bavarias utgångspunkt var att man kunde räkna med en ytterst låg vakansgrad eftersom befolkningsutvecklingen i Neubrandenburg såg ut att vara konstant (på grund av att flera stora tjänsteleverantörer etablerat sig där) (88) och byggnaderna hade ett bra läge. (89) Bavaria utgick också från att det skulle vara möjligt att genomföra hyreshöjningar som motsvarade indexregleringen av leasingbetalningarna. (90)

| (142) | Det ska slutligen noteras att 1997 års utlåtande om marknadsvärdet, som Neuwoges beställde före försäljningen, innehöll uppgifter om den förväntade relevanta utvecklingen. I 1997 års utlåtande utgick man från en kostnadsnivå från [...] procent till [...] procent, men det sägs inget om vilken procentsats som har använts för att beräkna risken för hyresbortfall. (91) |
| --- | --- |

(142)

Det ska slutligen noteras att 1997 års utlåtande om marknadsvärdet, som Neuwoges beställde före försäljningen, innehöll uppgifter om den förväntade relevanta utvecklingen. I 1997 års utlåtande utgick man från en kostnadsnivå från [...] procent till [...] procent, men det sägs inget om vilken procentsats som har använts för att beräkna risken för hyresbortfall. (91)

7.2.4.4   Bedömning

Förvaltningskostnader

| (143) | För det första förefaller förväntningarna på förvaltnings- och underhållskostnaderna vara rimliga, både i fråga om utgångsnivån ([...] euro/m2 respektive [...] procent av hyrorna) och den förväntade ökningen ([...] procent per år). Vad gäller kostnadernas utgångsnivå grundar den sig på Neuwoges eget konstaterande om att kostnaderna hade satts tillräckligt högt, åtminstone för tiden direkt efter renoveringen. För det andra hade det i Pestel-utlåtandet konstaterats att förvaltnings- och underhållskostnaderna för 1997 skulle uppgå till i genomsnitt [...] euro/m2, dvs. [...] euro lägre än vad som hade angetts inom ramen för försäljnings- och återförhyrningsordningen. (92) Även de kostnader som hade angetts i sakkunnigutlåtandet var i denna storleksordning. Man kunde säkert räkna med att dessa kostnader skulle öka. Antagandet om en ökning på [...] procent per år föreföll rimlig och snarast i underkant. Nordrevision hade endast föreslagit att en sådan indexreglering av förvaltningskostnaderna skulle anpassas efter indexregleringen av leasingandelen. Detta skulle resultera i en årlig ökning med [...] procent, alltså en lägre ökning än vad Neuwoges hade utgått från. För övrigt anser Neuwoges nu också för egen del att det hade varit realistiskt att förvänta sig en höjning på [...] procent per år. Detta innebär att ett värde på [...] procent per år med all säkerhet inte var oförsvarligt låg. |
| --- | --- |

(143)

För det första förefaller förväntningarna på förvaltnings- och underhållskostnaderna vara rimliga, både i fråga om utgångsnivån ([...] euro/m2 respektive [...] procent av hyrorna) och den förväntade ökningen ([...] procent per år). Vad gäller kostnadernas utgångsnivå grundar den sig på Neuwoges eget konstaterande om att kostnaderna hade satts tillräckligt högt, åtminstone för tiden direkt efter renoveringen. För det andra hade det i Pestel-utlåtandet konstaterats att förvaltnings- och underhållskostnaderna för 1997 skulle uppgå till i genomsnitt [...] euro/m2, dvs. [...] euro lägre än vad som hade angetts inom ramen för försäljnings- och återförhyrningsordningen. (92) Även de kostnader som hade angetts i sakkunnigutlåtandet var i denna storleksordning. Man kunde säkert räkna med att dessa kostnader skulle öka. Antagandet om en ökning på [...] procent per år föreföll rimlig och snarast i underkant. Nordrevision hade endast föreslagit att en sådan indexreglering av förvaltningskostnaderna skulle anpassas efter indexregleringen av leasingandelen. Detta skulle resultera i en årlig ökning med [...] procent, alltså en lägre ökning än vad Neuwoges hade utgått från. För övrigt anser Neuwoges nu också för egen del att det hade varit realistiskt att förvänta sig en höjning på [...] procent per år. Detta innebär att ett värde på [...] procent per år med all säkerhet inte var oförsvarligt låg.

Risken för hyresbortfall

| (144) | Vad gäller risken för hyresbortfall var det inte orealistiskt att räkna med ett allmänt hyresbortfall på [...] procent. För det första ska det konstateras att detta antagande inte ifrågasattes i samband med Nordrevisions granskning av avtalen, trots att konsulten gav uttryck för andra betänkligheter i fråga om det allmänna ekonomiska läget och fastighetsmarknaden i Neubrandenburg. (93) För det andra anges det visserligen inget specifikt om vilken risk för hyresbortfall som man utgått från i 1997 års utlåtande om marknadsvärdet, men risken förefaller inte vara signifikant mycket högre. (94) |
| --- | --- |

(144)

Vad gäller risken för hyresbortfall var det inte orealistiskt att räkna med ett allmänt hyresbortfall på [...] procent. För det första ska det konstateras att detta antagande inte ifrågasattes i samband med Nordrevisions granskning av avtalen, trots att konsulten gav uttryck för andra betänkligheter i fråga om det allmänna ekonomiska läget och fastighetsmarknaden i Neubrandenburg. (93) För det andra anges det visserligen inget specifikt om vilken risk för hyresbortfall som man utgått från i 1997 års utlåtande om marknadsvärdet, men risken förefaller inte vara signifikant mycket högre. (94)

| (145) | Som framgår av Bavarias interna beslutsunderlag utgick Bavaria från att befolkningen i Neubrandenburg skulle ligga kvar på en stabil nivå, eftersom flera stora tjänsteleverantörer skulle etablera sig där, och att nästan samtliga av de aktuella lägenheterna skulle kunna hyras ut efter renoveringen. Enligt de uppgifter som Neuwoges lämnat räknade Stadt Neubrandenburg och Land Mecklenburg-Vorpommern i själva verket med stabila befolkningssiffror och en stabil inkomstutveckling under åren 1997/1998. |
| --- | --- |

(145)

Som framgår av Bavarias interna beslutsunderlag utgick Bavaria från att befolkningen i Neubrandenburg skulle ligga kvar på en stabil nivå, eftersom flera stora tjänsteleverantörer skulle etablera sig där, och att nästan samtliga av de aktuella lägenheterna skulle kunna hyras ut efter renoveringen. Enligt de uppgifter som Neuwoges lämnat räknade Stadt Neubrandenburg och Land Mecklenburg-Vorpommern i själva verket med stabila befolkningssiffror och en stabil inkomstutveckling under åren 1997/1998.

| (146) | Man får slutligen inte glömma att företagsledningen för Neuwoges – ett företag som ägde mer än 30 procent av lägenheterna i Neubrandenburg och därför hade omfattande kunskaper om den lokala fastighetsmarknaden – bedömde att riskerna med försäljnings- och återförhyrningsordningen var godtagbara. I sina egna prognoser utgick de från att risken för hyresbortfall skulle uppgå till [...] procent. Det framgår inte varför de som är experter på den lokala fastighetsmarknaden skulle ha grundat sina beräkningar på ett sådant antagande, om det nu var så orealistiskt lågt som Neuwoges hävdar. |
| --- | --- |

(146)

Man får slutligen inte glömma att företagsledningen för Neuwoges – ett företag som ägde mer än 30 procent av lägenheterna i Neubrandenburg och därför hade omfattande kunskaper om den lokala fastighetsmarknaden – bedömde att riskerna med försäljnings- och återförhyrningsordningen var godtagbara. I sina egna prognoser utgick de från att risken för hyresbortfall skulle uppgå till [...] procent. Det framgår inte varför de som är experter på den lokala fastighetsmarknaden skulle ha grundat sina beräkningar på ett sådant antagande, om det nu var så orealistiskt lågt som Neuwoges hävdar.

| (147) | En annan fråga som ska beaktas är om de underlag som Neuwoges lämnat, med avseende på frågan om en försiktig deltagare på den relevanta fastighetsmarknaden (förfabricerade höghus i östra Tyskland) skulle ha förväntat sig en högre vakansgrad, härrörde från tiden innan försäljnings- och återförhyrningsordningen ingicks. Det enda utlåtande som har upprättats innan de aktuella avtalen slöts är Pestel-utlåtandet. Det ska emellertid noteras att Pestel-utlåtandet avser östra Tyskland i dess helhet och inte beaktar de specifika lokala särdragen i Neubrandenburg, vilket gör att det får begränsad betydelse i det här sammanhanget. I utlåtandet behandlas några generella problem för fastighetsmarknaden i östra Tyskland, men utlåtandet ger inte i sig tillräckliga indikationer för att en marknadsekonomisk aktör inte skulle ha utgått från en risk för ett hyresbortfall på [...] procent i samband med sitt investeringsbeslut. |
| --- | --- |

(147)

En annan fråga som ska beaktas är om de underlag som Neuwoges lämnat, med avseende på frågan om en försiktig deltagare på den relevanta fastighetsmarknaden (förfabricerade höghus i östra Tyskland) skulle ha förväntat sig en högre vakansgrad, härrörde från tiden innan försäljnings- och återförhyrningsordningen ingicks. Det enda utlåtande som har upprättats innan de aktuella avtalen slöts är Pestel-utlåtandet. Det ska emellertid noteras att Pestel-utlåtandet avser östra Tyskland i dess helhet och inte beaktar de specifika lokala särdragen i Neubrandenburg, vilket gör att det får begränsad betydelse i det här sammanhanget. I utlåtandet behandlas några generella problem för fastighetsmarknaden i östra Tyskland, men utlåtandet ger inte i sig tillräckliga indikationer för att en marknadsekonomisk aktör inte skulle ha utgått från en risk för ett hyresbortfall på [...] procent i samband med sitt investeringsbeslut.

Hyror

| (148) | Vad gäller hyrorna ska det först och främst konstateras att Neuwoges inte anser att den förväntade hyresnivån efter renoveringen har satts alltför högt. Bolaget hävdar snarare att hyrorna inte kunde höjas i förväntad omfattning. Eftersom Rostocks tingsrätt har slagit fast att den genomsnittliga hyresnivån på [...] euro/m2 som låg till grund för den administrativa delen var inom spannet för den gällande hyresöversikten (95), kan man dra slutsatsen att den ursprungliga genomsnittliga hyresnivån var realistiskt satt. |
| --- | --- |

(148)

Vad gäller hyrorna ska det först och främst konstateras att Neuwoges inte anser att den förväntade hyresnivån efter renoveringen har satts alltför högt. Bolaget hävdar snarare att hyrorna inte kunde höjas i förväntad omfattning. Eftersom Rostocks tingsrätt har slagit fast att den genomsnittliga hyresnivån på [...] euro/m2 som låg till grund för den administrativa delen var inom spannet för den gällande hyresöversikten (95), kan man dra slutsatsen att den ursprungliga genomsnittliga hyresnivån var realistiskt satt.

| (149) | Vad gäller indexregleringen av den överenskomna leasingandelen finns det inget som direkt styrker vilken genomsnittlig hyreshöjning som man generellt utgick från för 1998. Nordrevision konstaterade endast att den nivå som först hade angetts, [...] procent per år, följde den allmänna inflationstakten, men sannolikt inte skulle vara genomförbar i Neubrandenburg. (96) Neuwoges förefaller ha tagit till sig dessa varningsord eftersom bolaget till slut godkände en indexreglering med ”endast” [...] procent och utgick från att kunna genomföra hyreshöjningar på [...] procent vart tredje år (respektive [...] procent per år). I utlåtandena om marknadsvärdet anges inga explicita förväntningar om framtida hyreshöjningar. Det ska ändå slås fast att eftersom utlåtandena om marknadsvärdet inte innehöll några explicita antaganden om inflations- och hyresutvecklingen utgick man uppenbarligen från att hyreshöjningen skulle följa den allmänna inflationen (som under tidigare decennier hade legat någonstans kring 3,5 procent). (97) Eftersom den genomsnittliga inflationstakten låg på 3,52 procent per år fann Rostocks tingsrätt att indexregleringen för de 28 åren innan avtalen slöts varit berättigad. (98) Tingsrätten noterade vidare att det naturligtvis är mycket svårt att prognostisera ränteutvecklingen under en 30-årsperiod, men att den inte kunde konstatera något påtagligt missförhållande mellan indexregleringen av leasingandelen och den förväntade ränteutvecklingen. |
| --- | --- |

(149)

Vad gäller indexregleringen av den överenskomna leasingandelen finns det inget som direkt styrker vilken genomsnittlig hyreshöjning som man generellt utgick från för 1998. Nordrevision konstaterade endast att den nivå som först hade angetts, [...] procent per år, följde den allmänna inflationstakten, men sannolikt inte skulle vara genomförbar i Neubrandenburg. (96) Neuwoges förefaller ha tagit till sig dessa varningsord eftersom bolaget till slut godkände en indexreglering med ”endast” [...] procent och utgick från att kunna genomföra hyreshöjningar på [...] procent vart tredje år (respektive [...] procent per år). I utlåtandena om marknadsvärdet anges inga explicita förväntningar om framtida hyreshöjningar. Det ska ändå slås fast att eftersom utlåtandena om marknadsvärdet inte innehöll några explicita antaganden om inflations- och hyresutvecklingen utgick man uppenbarligen från att hyreshöjningen skulle följa den allmänna inflationen (som under tidigare decennier hade legat någonstans kring 3,5 procent). (97) Eftersom den genomsnittliga inflationstakten låg på 3,52 procent per år fann Rostocks tingsrätt att indexregleringen för de 28 åren innan avtalen slöts varit berättigad. (98) Tingsrätten noterade vidare att det naturligtvis är mycket svårt att prognostisera ränteutvecklingen under en 30-årsperiod, men att den inte kunde konstatera något påtagligt missförhållande mellan indexregleringen av leasingandelen och den förväntade ränteutvecklingen.

| (150) | I Pestel-utlåtandet som Neuwoges hade lämnat finns det varken uppgifter om de faktiska förväntningarna hos aktörerna på fastighetsmarknaden i östra Tyskland eller specifika uppgifter om Neubrandenburg. Utlåtandet innehåller ändå indikationer på att fastighetsmarknaden i östra Tyskland kunde vara en svår marknad. Men mot bakgrund av övriga åberopade fakta är Pestel-utlåtandet inte tillräckligt för att styrka att överenskommelsen om en indexreglering av leasingbetalningarna på [...] procent per år och förväntningen att kunna genomföra hyreshöjningar på [...] procent per år skulle ha varit orealistisk. |
| --- | --- |

(150)

I Pestel-utlåtandet som Neuwoges hade lämnat finns det varken uppgifter om de faktiska förväntningarna hos aktörerna på fastighetsmarknaden i östra Tyskland eller specifika uppgifter om Neubrandenburg. Utlåtandet innehåller ändå indikationer på att fastighetsmarknaden i östra Tyskland kunde vara en svår marknad. Men mot bakgrund av övriga åberopade fakta är Pestel-utlåtandet inte tillräckligt för att styrka att överenskommelsen om en indexreglering av leasingbetalningarna på [...] procent per år och förväntningen att kunna genomföra hyreshöjningar på [...] procent per år skulle ha varit orealistisk.

Löptid

| (151) | Vad gäller avtalets löptid argumenterade Rostocks tingsrätt slutligen för att vissa leasingavtal kännetecknades av långa löptider (på uppemot 30 år) och att ett avtal som detta därför inte var något ovanligt. (99) En löptid på 30 år medförde självklart vissa risker, men innebar också en möjlighet att få stabila vinster och hög grad av trygghet vad gäller förväntade kostnader. Med en lång löptid blir också de månatliga leasingbetalningar som krävs för att amortera köparens investeringar lägre och om leasingbetalningarna är lika höga blir försäljningspriset högre än vad det skulle ha varit med en kortare löptid. (100) Mot denna bakgrund förefaller inte överenskommelsen om en löptid på 30 år vara orimlig. |
| --- | --- |

(151)

Vad gäller avtalets löptid argumenterade Rostocks tingsrätt slutligen för att vissa leasingavtal kännetecknades av långa löptider (på uppemot 30 år) och att ett avtal som detta därför inte var något ovanligt. (99) En löptid på 30 år medförde självklart vissa risker, men innebar också en möjlighet att få stabila vinster och hög grad av trygghet vad gäller förväntade kostnader. Med en lång löptid blir också de månatliga leasingbetalningar som krävs för att amortera köparens investeringar lägre och om leasingbetalningarna är lika höga blir försäljningspriset högre än vad det skulle ha varit med en kortare löptid. (100) Mot denna bakgrund förefaller inte överenskommelsen om en löptid på 30 år vara orimlig.

7.2.4.5   Slutsatser

| (152) | Mot denna bakgrund kan de förväntningar som Neuwoges gett uttryck för i sin ursprungliga beräkning inte anses vara orealistiska. Med beaktande av de underlag som finns tillgängliga kunde Neuwoges därmed helt och hållet utgå från att den administrativa delen skulle generera en vinst. Om de förväntade nominella vinsterna diskonteras till den relevanta tidpunkten (början av 1998), visar det sig att Neuwoges beslut grundades på antagandet att den administrativa delen hade ett kontantvärde på [...] euro. |
| --- | --- |

(152)

Mot denna bakgrund kan de förväntningar som Neuwoges gett uttryck för i sin ursprungliga beräkning inte anses vara orealistiska. Med beaktande av de underlag som finns tillgängliga kunde Neuwoges därmed helt och hållet utgå från att den administrativa delen skulle generera en vinst. Om de förväntade nominella vinsterna diskonteras till den relevanta tidpunkten (början av 1998), visar det sig att Neuwoges beslut grundades på antagandet att den administrativa delen hade ett kontantvärde på [...] euro.

7.2.5   Samlad bedömning

| (153) | Kommissionen har redan kommit fram till att återförhyrningsdelen och den administrativa delen utgör delar av en och samma integrerade affär. För att fastställa affärens totala värde för Neuwoges ska därför kontantvärdet av båda avtalen räknas samman. Det ska erinras om att Neuwoges kunde förvänta sig följande fördelar från återförhyrningsdelen:






  a) | Det kontantpris som Bavaria betalat ([...] euro). |
| --- | --- | --- |

(153)

Kommissionen har redan kommit fram till att återförhyrningsdelen och den administrativa delen utgör delar av en och samma integrerade affär. För att fastställa affärens totala värde för Neuwoges ska därför kontantvärdet av båda avtalen räknas samman. Det ska erinras om att Neuwoges kunde förvänta sig följande fördelar från återförhyrningsdelen:

a)

Det kontantpris som Bavaria betalat ([...] euro).

| b) | Ersättningen för privatiseringssträvandena ([...] euro). |
| --- | --- |

b)

Ersättningen för privatiseringssträvandena ([...] euro).

| c) | Den vinst som genererades genom renoveringen ([...] euro). |
| --- | --- |

c)

Den vinst som genererades genom renoveringen ([...] euro).

| d) | Kontantvärdet av tomträttsavgälden från och med 2029 (diskonterat värde [...] euro). |
| --- | --- |

d)

Kontantvärdet av tomträttsavgälden från och med 2029 (diskonterat värde [...] euro).

| (154) | Som redan har konstaterats i avsnitt 7.2.4 ska också det diskonterade kontantvärdet för den administrativa delen fastställas till [...] euro, baserat på Neuwoges realistiska förväntningar. För Neuwoges uppgick därmed försäljnings- och återförhyrningsordningens totala värde till [...] euro. |
| --- | --- |

(154)

Som redan har konstaterats i avsnitt 7.2.4 ska också det diskonterade kontantvärdet för den administrativa delen fastställas till [...] euro, baserat på Neuwoges realistiska förväntningar. För Neuwoges uppgick därmed försäljnings- och återförhyrningsordningens totala värde till [...] euro.

7.3   JÄMFÖRELSE MED ANDRA AFFÄRSALTERNATIV

| (155) | För att kunna fastställa om den försäljnings- och återförhyrningsordning som Neuwoges ingick med Bavaria motsvarar de avtal som en marknadsekonomisk aktör skulle ha valt måste nu värdet av denna affär jämföras med andra affärsalternativ. Om Neuwoges hade haft ett annat alternativ som var ekonomiskt mer fördelaktigt, skulle beslutet att ingå försäljnings- och återförhyrningsordningen inte anses vara ett handlingsalternativ som en marknadsekonomisk aktör skulle ha valt. |
| --- | --- |

(155)

För att kunna fastställa om den försäljnings- och återförhyrningsordning som Neuwoges ingick med Bavaria motsvarar de avtal som en marknadsekonomisk aktör skulle ha valt måste nu värdet av denna affär jämföras med andra affärsalternativ. Om Neuwoges hade haft ett annat alternativ som var ekonomiskt mer fördelaktigt, skulle beslutet att ingå försäljnings- och återförhyrningsordningen inte anses vara ett handlingsalternativ som en marknadsekonomisk aktör skulle ha valt.

| (156) | Det ska här noteras att en uthyrning utan renovering eller en rivning av byggnaderna knappast skulle ha varit några tänkbara alternativ. För det första hade en uthyrning utan renovering endast gett begränsade intäkter. Det var också uppenbart att orenoverade byggnader hade en högre vakansgrad än renoverade byggnader. (101) Det finns därför inga fakta som talar för att man hade kunnat räkna med högre vinster om man fortsatte att hyra ut de orenoverade byggnaderna än vad försäljnings- och återförhyrningsordningen hade kunnat förväntas ge. En rivning skulle inte ha genererat några intäkter, men däremot rivningskostnader. Detta skulle därför inte heller ha varit något tänkbart alternativ vid den relevanta tidpunkten (1997/1998). |
| --- | --- |

(156)

Det ska här noteras att en uthyrning utan renovering eller en rivning av byggnaderna knappast skulle ha varit några tänkbara alternativ. För det första hade en uthyrning utan renovering endast gett begränsade intäkter. Det var också uppenbart att orenoverade byggnader hade en högre vakansgrad än renoverade byggnader. (101) Det finns därför inga fakta som talar för att man hade kunnat räkna med högre vinster om man fortsatte att hyra ut de orenoverade byggnaderna än vad försäljnings- och återförhyrningsordningen hade kunnat förväntas ge. En rivning skulle inte ha genererat några intäkter, men däremot rivningskostnader. Detta skulle därför inte heller ha varit något tänkbart alternativ vid den relevanta tidpunkten (1997/1998).

7.3.1   Lånefinansiering som tänkbart alternativ

| (157) | Lånefinansiering är det första tänkbara alternativet som skulle kunna komma i fråga. Om Neuwoges hade finansierat renoveringen av de aktuella byggnaderna genom lån, skulle bolaget till viss del ha kunnat uppnå samma vinster som genom försäljnings- och återförhyrningsordningen. I första hand hade Neuwoges kunnat hyra ut de renoverade byggnaderna och på så sätt få goda intäkter. Till skillnad från med försäljnings- och återförhyrningsordningen skulle bolaget också ha fortsatt att äga byggnaderna. |
| --- | --- |

(157)

Lånefinansiering är det första tänkbara alternativet som skulle kunna komma i fråga. Om Neuwoges hade finansierat renoveringen av de aktuella byggnaderna genom lån, skulle bolaget till viss del ha kunnat uppnå samma vinster som genom försäljnings- och återförhyrningsordningen. I första hand hade Neuwoges kunnat hyra ut de renoverade byggnaderna och på så sätt få goda intäkter. Till skillnad från med försäljnings- och återförhyrningsordningen skulle bolaget också ha fortsatt att äga byggnaderna.

| (158) | Men en lånefinansiering skulle självklart också ha inneburit vissa nackdelar. För det första hade Neuwoges tvingats att använda eget kapital för att täcka 30 procent av investeringsvolymen, eftersom andelen eget kapital enligt Neuwoges borde ligga kvar på 30 procent. (102) I slutet av 1997 diskuterade Neuwoges styrelse möjligheten att minska andelen eget kapital för att kunna genomföra ökade investeringar. Företagsledningen avslog emellertid detta förslag med motiveringen att det inte var ekonomiskt försvarbart, eftersom detta skulle ha lett till att skuldsättningen blev oacceptabelt hög. (103) Som företagsledningen tillkännagav: ”Det vore inte försvarbart att sänka andelen eget kapital från 30 till 25 procent (skuldsättningsgraden).” (104) Burkhard Räuber, som var en av Neuwoges styrelseledamöter, slog också fast att ”i ett företagsekonomiskt perspektiv är det inte tänkbart att sänka andelen eget kapital. Företagets åtaganden måste fullgöras.” (105) För att finansiera renoveringsinvesteringar till ett belopp av [...] euro skulle Neuwoges därmed ha behövt satsa [...] euro i eget kapital. Det är högst osannolikt att så mycket eget kapital skulle finnas direkt tillgängligt. Av styrelsens protokoll framgår att den möjliga totala investeringsvolymen för 1998 (inklusive lån) uppgår till ca [...] euro och att detta belopp redan har öronmärkts för andra projekt. (106) Detta visade att Neuwoges endast hade kunnat finansiera renoveringsarbetena genom lån under förutsättning att bolaget hade avstått från andra projekt. |
| --- | --- |

(158)

Men en lånefinansiering skulle självklart också ha inneburit vissa nackdelar. För det första hade Neuwoges tvingats att använda eget kapital för att täcka 30 procent av investeringsvolymen, eftersom andelen eget kapital enligt Neuwoges borde ligga kvar på 30 procent. (102) I slutet av 1997 diskuterade Neuwoges styrelse möjligheten att minska andelen eget kapital för att kunna genomföra ökade investeringar. Företagsledningen avslog emellertid detta förslag med motiveringen att det inte var ekonomiskt försvarbart, eftersom detta skulle ha lett till att skuldsättningen blev oacceptabelt hög. (103) Som företagsledningen tillkännagav: ”Det vore inte försvarbart att sänka andelen eget kapital från 30 till 25 procent (skuldsättningsgraden).” (104) Burkhard Räuber, som var en av Neuwoges styrelseledamöter, slog också fast att ”i ett företagsekonomiskt perspektiv är det inte tänkbart att sänka andelen eget kapital. Företagets åtaganden måste fullgöras.” (105) För att finansiera renoveringsinvesteringar till ett belopp av [...] euro skulle Neuwoges därmed ha behövt satsa [...] euro i eget kapital. Det är högst osannolikt att så mycket eget kapital skulle finnas direkt tillgängligt. Av styrelsens protokoll framgår att den möjliga totala investeringsvolymen för 1998 (inklusive lån) uppgår till ca [...] euro och att detta belopp redan har öronmärkts för andra projekt. (106) Detta visade att Neuwoges endast hade kunnat finansiera renoveringsarbetena genom lån under förutsättning att bolaget hade avstått från andra projekt.

| (159) | En fördel med försäljnings- och återförhyrningsordningen som lånefinansieringen inte gav var att Neuwoges inte behövde satsa eget kapital. Dessutom fick bolaget ett likviditetstillskott och kunde trygga hela finansieringen av byggnadsrenoveringen. |
| --- | --- |

(159)

En fördel med försäljnings- och återförhyrningsordningen som lånefinansieringen inte gav var att Neuwoges inte behövde satsa eget kapital. Dessutom fick bolaget ett likviditetstillskott och kunde trygga hela finansieringen av byggnadsrenoveringen.

| (160) | Mot bakgrund av samtliga dessa överväganden kan det inte styrkas att en lånefinansierad renovering skulle ha varit ett tänkbart alternativ, eller om så varit fallet, att detta hade varit fördelaktigare för Neuwoges än affären med Bavaria. Eftersom Neuwoges knappast hade den mängd eget kapital som krävdes för att få lån och dessutom kunde behöva likviditetstillskottet för att finansiera andra investeringar, kan man snarast konstatera att det var ett klokt beslut att satsa på försäljnings- och återförhyrningsordningen i stället för en lånefinansiering. |
| --- | --- |

(160)

Mot bakgrund av samtliga dessa överväganden kan det inte styrkas att en lånefinansierad renovering skulle ha varit ett tänkbart alternativ, eller om så varit fallet, att detta hade varit fördelaktigare för Neuwoges än affären med Bavaria. Eftersom Neuwoges knappast hade den mängd eget kapital som krävdes för att få lån och dessutom kunde behöva likviditetstillskottet för att finansiera andra investeringar, kan man snarast konstatera att det var ett klokt beslut att satsa på försäljnings- och återförhyrningsordningen i stället för en lånefinansiering.

7.3.2   Direktförsäljning som tänkbart alternativ

| (161) | Ett andra alternativ som ska tas under seriöst övervägande är en direktförsäljning av byggnaderna med respektive tomt. Det avgörande här är om en sådan försäljning hade varit fördelaktigare. |
| --- | --- |

(161)

Ett andra alternativ som ska tas under seriöst övervägande är en direktförsäljning av byggnaderna med respektive tomt. Det avgörande här är om en sådan försäljning hade varit fördelaktigare.

7.3.2.1   Bedömning med hänsyn till 1997 och 2007 års utlåtanden om marknadsvärdet

| (162) | När man jämför försäljnings- och återförhyrningsordningens värde för Neuwoges och de potentiella fördelarna med en direktförsäljning är den centrala frågan vilket pris som Neuwoges hade kunnat få vid en ”normal” försäljning. Här har de båda utlåtandena om marknadsvärdet från 1997 och 2007 en viss betydelse. |
| --- | --- |

(162)

När man jämför försäljnings- och återförhyrningsordningens värde för Neuwoges och de potentiella fördelarna med en direktförsäljning är den centrala frågan vilket pris som Neuwoges hade kunnat få vid en ”normal” försäljning. Här har de båda utlåtandena om marknadsvärdet från 1997 och 2007 en viss betydelse.

| (163) | Neuwoges beställde dessa båda utlåtanden för att få veta vad de aktuella objekten (byggnader och tomter) värderades till 1997. Ett av utlåtandena upprättades 1997 av en intern sakkunnig, medan 2007 års utlåtande upprättades retroaktivt av en oberoende sakkunnig. I 1997 års utlåtande fastställdes värdet till [...] euro, vilket ska jämföras med 2007 års utlåtande där värdet fastställdes till [...] euro. (107) I båda utlåtandena gjordes en separat värdering av byggnader (1997: [...] euro; 2007: [...] euro) och tomter (1997: [...] euro; 2007: [...] euro). Båda utlåtandena bygger i huvudsak på samma metod (”inkomstförfarandet”). |
| --- | --- |

(163)

Neuwoges beställde dessa båda utlåtanden för att få veta vad de aktuella objekten (byggnader och tomter) värderades till 1997. Ett av utlåtandena upprättades 1997 av en intern sakkunnig, medan 2007 års utlåtande upprättades retroaktivt av en oberoende sakkunnig. I 1997 års utlåtande fastställdes värdet till [...] euro, vilket ska jämföras med 2007 års utlåtande där värdet fastställdes till [...] euro. (107) I båda utlåtandena gjordes en separat värdering av byggnader (1997: [...] euro; 2007: [...] euro) och tomter (1997: [...] euro; 2007: [...] euro). Båda utlåtandena bygger i huvudsak på samma metod (”inkomstförfarandet”).

| (164) | Eftersom 2007 års utlåtande om marknadsvärdet upprättades först efter det att försäljnings- och återförhyrningsordningen hade ingåtts, utgör det enligt kommissionen inget tillförlitligt underlag för att fastställa objektens värde 1997 utifrån Neuwoges dåvarande kunskaper. Detta utlåtande som upprättats retroaktivt 2007 kunde till syvende och sist inte ligga till grund för Neuwoges beslut att ingå försäljnings- och återförhyrningsordningen med Bavaria. |
| --- | --- |

(164)

Eftersom 2007 års utlåtande om marknadsvärdet upprättades först efter det att försäljnings- och återförhyrningsordningen hade ingåtts, utgör det enligt kommissionen inget tillförlitligt underlag för att fastställa objektens värde 1997 utifrån Neuwoges dåvarande kunskaper. Detta utlåtande som upprättats retroaktivt 2007 kunde till syvende och sist inte ligga till grund för Neuwoges beslut att ingå försäljnings- och återförhyrningsordningen med Bavaria.

| (165) | Enligt kommissionen kan emellertid inte heller 1997 års utlåtande om marknadsvärdet ge någon tillförlitlig indikering om fastigheternas värde 1997 utifrån Neuwoges dåvarande kunskaper. Som konstaterades under det formella granskningsförfarandet var Neuwoges företagsledning redan när de aktuella avtalen slöts helt på det klara med att 1997 års utlåtande inte kunde anses utgöra ett tillförlitligt bedömningsunderlag. Med avseende på detta kan följande vara belysande:






  a) | Hyror
  Utgångspunkten för 1997 års utlåtande om marknadsvärdet var en hyra mellan [...] euro/m2 och [...] euro/m2. Enligt den första hyresöversikten för Stadt Neubrandenburg, som gällde från och med den 1 januari 1998 och baserades på uppgifter från 1997, låg samtidigt genomsnittshyran för renoverade lägenheter på mellan 3,90 euro/m2 och 4,38 euro/m2. Med tanke på att Neuwoges är ett stort fastighetsbolag i Neubrandenburg måste det absolut känna till genomsnittshyrorna i Neubrandenburg. Neuwoges skulle därför sannolikt ha utgått från dessa uppgifter när fastigheterna värderades. Under perioden efter renoveringen (dvs. från och med 1999, alltså två år efter det att uppgifterna till den första hyresöversikten hade inhämtats) skulle hyresnivån enligt försäljnings- och återförhyrningsordningen vara i genomsnitt [...] euro/m2, vilket också överensstämde med hyresöversikten. |
| --- | --- | --- |

(165)

Enligt kommissionen kan emellertid inte heller 1997 års utlåtande om marknadsvärdet ge någon tillförlitlig indikering om fastigheternas värde 1997 utifrån Neuwoges dåvarande kunskaper. Som konstaterades under det formella granskningsförfarandet var Neuwoges företagsledning redan när de aktuella avtalen slöts helt på det klara med att 1997 års utlåtande inte kunde anses utgöra ett tillförlitligt bedömningsunderlag. Med avseende på detta kan följande vara belysande:

a)

Hyror

Utgångspunkten för 1997 års utlåtande om marknadsvärdet var en hyra mellan [...] euro/m2 och [...] euro/m2. Enligt den första hyresöversikten för Stadt Neubrandenburg, som gällde från och med den 1 januari 1998 och baserades på uppgifter från 1997, låg samtidigt genomsnittshyran för renoverade lägenheter på mellan 3,90 euro/m2 och 4,38 euro/m2. Med tanke på att Neuwoges är ett stort fastighetsbolag i Neubrandenburg måste det absolut känna till genomsnittshyrorna i Neubrandenburg. Neuwoges skulle därför sannolikt ha utgått från dessa uppgifter när fastigheterna värderades. Under perioden efter renoveringen (dvs. från och med 1999, alltså två år efter det att uppgifterna till den första hyresöversikten hade inhämtats) skulle hyresnivån enligt försäljnings- och återförhyrningsordningen vara i genomsnitt [...] euro/m2, vilket också överensstämde med hyresöversikten.

| b) | Renoveringskostnader
  Utlåtandet om marknadsvärdet utarbetades under våren 1997 och man utgick där från renoveringskostnader på sammanlagt [...] euro. Vid samma tidpunkt (mars 1997) angav Neuwoges företagsledning i en skrivelse till Bavaria att renoveringskostnaderna beräknades uppgå till [...] euro. Det är alltså uppenbart att Neuwoges mycket väl kände till att de nödvändiga renoveringskostnaderna var rejält undervärderade i utlåtandet från 1997. Det schablonbelopp för fastighetsrenoveringen som Bavaria och Neuwoges dotterbolag BRG hade kommit överens om var till och med betydligt högre ([...] euro), vilket ska tas till intäkt för att Neuwoges vid den tidpunkt då avtalen slöts var införstådd med att renoveringskostnaderna hade undervärderats med nästan 10 miljoner euro i 1997 års utlåtande. |
| --- | --- |

b)

Renoveringskostnader

Utlåtandet om marknadsvärdet utarbetades under våren 1997 och man utgick där från renoveringskostnader på sammanlagt [...] euro. Vid samma tidpunkt (mars 1997) angav Neuwoges företagsledning i en skrivelse till Bavaria att renoveringskostnaderna beräknades uppgå till [...] euro. Det är alltså uppenbart att Neuwoges mycket väl kände till att de nödvändiga renoveringskostnaderna var rejält undervärderade i utlåtandet från 1997. Det schablonbelopp för fastighetsrenoveringen som Bavaria och Neuwoges dotterbolag BRG hade kommit överens om var till och med betydligt högre ([...] euro), vilket ska tas till intäkt för att Neuwoges vid den tidpunkt då avtalen slöts var införstådd med att renoveringskostnaderna hade undervärderats med nästan 10 miljoner euro i 1997 års utlåtande.

| c) | Resterande utnyttjandetid
  Med tanke på den planerade renoveringen var den generella utgångspunkten för 1997 års utlåtande om marknadsvärdet att den resterande utnyttjandetiden skulle vara mellan [...] och [...] år. Det ska här noteras att de låga renoveringskostnader som har beräknats i 1997 års utlåtande inte utan vidare är förenliga med antagandet att byggnaderna får en betydligt längre livslängd efter renoveringen. |
| --- | --- |

c)

Resterande utnyttjandetid

Med tanke på den planerade renoveringen var den generella utgångspunkten för 1997 års utlåtande om marknadsvärdet att den resterande utnyttjandetiden skulle vara mellan [...] och [...] år. Det ska här noteras att de låga renoveringskostnader som har beräknats i 1997 års utlåtande inte utan vidare är förenliga med antagandet att byggnaderna får en betydligt längre livslängd efter renoveringen.

| d) | Tomtvärde
  Det ska konstateras att värdeminskande faktorer inte har beaktats i den värdering som har gjorts av de aktuella tomterna i 1997 års utlåtande om marknadsvärdet (i 2007 års utlåtande har de däremot beaktats). Exempel på sådana faktorer är befintlig infrastruktur som inte kan flyttas eller avlägsnas (som avloppssystem eller rörledningar) eller en ofördelaktig tomtutformning. Detta resulterar normalt i en värdeminskning. Som tomtägare måste Neuwoges ha varit medveten om dessa faktorer. Följaktligen måste bolaget också ha vetat att tomtvärdet hade satts för högt i 1997 års utlåtande. |
| --- | --- |

d)

Tomtvärde

Det ska konstateras att värdeminskande faktorer inte har beaktats i den värdering som har gjorts av de aktuella tomterna i 1997 års utlåtande om marknadsvärdet (i 2007 års utlåtande har de däremot beaktats). Exempel på sådana faktorer är befintlig infrastruktur som inte kan flyttas eller avlägsnas (som avloppssystem eller rörledningar) eller en ofördelaktig tomtutformning. Detta resulterar normalt i en värdeminskning. Som tomtägare måste Neuwoges ha varit medveten om dessa faktorer. Följaktligen måste bolaget också ha vetat att tomtvärdet hade satts för högt i 1997 års utlåtande.

| (166) | Sammanfattningsvis kan det konstateras att Neuwoges bevisligen kände till att vissa av de centrala antaganden som låg till grund för 1997 års utlåtande om marknadsvärdet, framför allt i fråga om renoveringskostnaderna, inte höll måttet. Kommissionen drar därför slutsatsen att 1997 års utlåtande inte innehåller några tillförlitliga uppgifter om vad objekten var värda 1997 utifrån Neuwoges dåvarande kunskaper. |
| --- | --- |

(166)

Sammanfattningsvis kan det konstateras att Neuwoges bevisligen kände till att vissa av de centrala antaganden som låg till grund för 1997 års utlåtande om marknadsvärdet, framför allt i fråga om renoveringskostnaderna, inte höll måttet. Kommissionen drar därför slutsatsen att 1997 års utlåtande inte innehåller några tillförlitliga uppgifter om vad objekten var värda 1997 utifrån Neuwoges dåvarande kunskaper.

| (167) | Vidare anser kommissionen att en marknadsekonomisk aktör som befann sig i samma situation som Neuwoges och som med stöd av den information som Neuwoges hade tillgång till vid den relevanta tidpunkten gjorde en förhandsbedömning av fastighetsvärdet sannolikt skulle ha kommit fram till ett resultat som låg mycket nära uppgifterna i det retroaktiva utlåtandet från 2007. På samma sätt som också gjordes i 2007 års retroaktiva utlåtande skulle en marknadsekonomisk aktör som befann sig i samma situation som Neuwoges ha baserat sina förhandsförväntningar i fråga om de hyror som skulle kunna tas ut på den relevanta hyresöversikten, renoveringskostnaderna skulle ha beräknats till en nivå som låg närmare det belopp som Bavaria och BRG kommit överens om, och tomtvärdet skulle ha anpassats med hänsyn till de värdeminskande faktorer som då var kända. Mot bakgrund av de planerade renoveringsåtgärderna och de jämförande uppgifterna skulle en marknadsekonomisk aktör som befann sig i samma situation som Neuwoges dessutom noggrant ha analyserat den resterande utnyttjandetiden (vilket också gjordes i 2007 års utlåtande). Den rimliga slutsatsen är därför att en marknadsekonomisk aktör som befann sig i samma situation som Neuwoges skulle ha baserat sin bedömning på skattningar av den resterande utnyttjandetiden som låg i närheten av de skattningar som gjordes i 2007 års retroaktiva värdering. |
| --- | --- |

(167)

Vidare anser kommissionen att en marknadsekonomisk aktör som befann sig i samma situation som Neuwoges och som med stöd av den information som Neuwoges hade tillgång till vid den relevanta tidpunkten gjorde en förhandsbedömning av fastighetsvärdet sannolikt skulle ha kommit fram till ett resultat som låg mycket nära uppgifterna i det retroaktiva utlåtandet från 2007. På samma sätt som också gjordes i 2007 års retroaktiva utlåtande skulle en marknadsekonomisk aktör som befann sig i samma situation som Neuwoges ha baserat sina förhandsförväntningar i fråga om de hyror som skulle kunna tas ut på den relevanta hyresöversikten, renoveringskostnaderna skulle ha beräknats till en nivå som låg närmare det belopp som Bavaria och BRG kommit överens om, och tomtvärdet skulle ha anpassats med hänsyn till de värdeminskande faktorer som då var kända. Mot bakgrund av de planerade renoveringsåtgärderna och de jämförande uppgifterna skulle en marknadsekonomisk aktör som befann sig i samma situation som Neuwoges dessutom noggrant ha analyserat den resterande utnyttjandetiden (vilket också gjordes i 2007 års utlåtande). Den rimliga slutsatsen är därför att en marknadsekonomisk aktör som befann sig i samma situation som Neuwoges skulle ha baserat sin bedömning på skattningar av den resterande utnyttjandetiden som låg i närheten av de skattningar som gjordes i 2007 års retroaktiva värdering.

| (168) | Kommissionen anser därför att en marknadsekonomisk aktör som befann sig i samma situation som Neuwoges på rationella grunder skulle ha beräknat objektens värde till i storleksordningen [...] euro (vilket också gjordes i 2007 års utlåtande) innan försäljnings- och återförhyrningsordningen ingicks. |
| --- | --- |

(168)

Kommissionen anser därför att en marknadsekonomisk aktör som befann sig i samma situation som Neuwoges på rationella grunder skulle ha beräknat objektens värde till i storleksordningen [...] euro (vilket också gjordes i 2007 års utlåtande) innan försäljnings- och återförhyrningsordningen ingicks.

7.3.2.2   Jämförelse av alternativen direktförsäljning och försäljnings- och återförhyrningsordningen

| (169) | Det ska erinras om att det totala värdet av försäljnings- och återförhyrningsordningen för Neuwoges uppgick till [...] euro. Ovanstående analys har emellertid visat att Neuwoges realistiskt sett hade kunnat utgå från ett objektvärde på [...] euro, vilket var endast [...] procent över försäljnings- och återförhyrningsordningens värde. Denna obetydliga skillnad innebär emellertid inte att en marknadsekonomisk aktör självklart hade valt en direktförsäljning.






  a) | För det första får det inte glömmas att direktförsäljningsalternativet omfattade försäljning av byggnaderna såväl som de berörda tomterna, men Bavaria hade endast köpt byggnaderna och betalat en tomträttsavgäld för en period av 75 år. Det var fortfarande Neuwoges som ägde tomterna. Enbart tomternas värde skulle Neuwoges ha uppskattat till [...] euro (liksom i 2007 års utlåtande). Det är visserligen svårt att ange exakt vilket värde som Neuwoges behöll genom att inte sälja tomterna utan endast upprätta tomträtt för dem. Man kan emellertid utgå från att det faktum att Neuwoges behöll markfastigheten gjorde det berättigat med ett något lägre transaktionspris. |
| --- | --- | --- |

(169)

Det ska erinras om att det totala värdet av försäljnings- och återförhyrningsordningen för Neuwoges uppgick till [...] euro. Ovanstående analys har emellertid visat att Neuwoges realistiskt sett hade kunnat utgå från ett objektvärde på [...] euro, vilket var endast [...] procent över försäljnings- och återförhyrningsordningens värde. Denna obetydliga skillnad innebär emellertid inte att en marknadsekonomisk aktör självklart hade valt en direktförsäljning.

a)

För det första får det inte glömmas att direktförsäljningsalternativet omfattade försäljning av byggnaderna såväl som de berörda tomterna, men Bavaria hade endast köpt byggnaderna och betalat en tomträttsavgäld för en period av 75 år. Det var fortfarande Neuwoges som ägde tomterna. Enbart tomternas värde skulle Neuwoges ha uppskattat till [...] euro (liksom i 2007 års utlåtande). Det är visserligen svårt att ange exakt vilket värde som Neuwoges behöll genom att inte sälja tomterna utan endast upprätta tomträtt för dem. Man kan emellertid utgå från att det faktum att Neuwoges behöll markfastigheten gjorde det berättigat med ett något lägre transaktionspris.

| b) | För det andra ska det konstateras att det råder vissa tvivel om huruvida det faktiskt hade varit möjligt att få ut det pris som en marknadsekonomisk aktör som befann sig i samma situation som Neuwoges skulle ha beräknat. Det enda konkreta köpanbud som Neuwoges har lämnat uppgifter om kom från företaget Felske-Immobilien, som uppenbarligen hade erbjudit ett pris på [...] euro/m2, vilket skulle ha inneburit en total köpeskilling på [...] euro. (108) Detta anbud låg betydligt mer än en 1 miljon euro under det pris som en marknadsekonomisk aktör som befann sig i samma situation som Neuwoges skulle ha uppskattat. |
| --- | --- |

b)

För det andra ska det konstateras att det råder vissa tvivel om huruvida det faktiskt hade varit möjligt att få ut det pris som en marknadsekonomisk aktör som befann sig i samma situation som Neuwoges skulle ha beräknat. Det enda konkreta köpanbud som Neuwoges har lämnat uppgifter om kom från företaget Felske-Immobilien, som uppenbarligen hade erbjudit ett pris på [...] euro/m2, vilket skulle ha inneburit en total köpeskilling på [...] euro. (108) Detta anbud låg betydligt mer än en 1 miljon euro under det pris som en marknadsekonomisk aktör som befann sig i samma situation som Neuwoges skulle ha uppskattat.

| c) | För det tredje angav Neuwoges felaktigt endast vinster fram till och med 2027 i sin beräkning av de vinster som bolaget förväntade sig att göra inom ramen för den administrativa delen. Med eftersom den administrativa delen hade en löptid på 30 år räknat från det att renoveringsarbetena avslutades (dvs. 30 år från och med början av 1999), borde även 2028 ha räknats med när vinsterna skulle beräknas. Om det uppskattade värdet korrigeras i motsvarande omfattning skulle värdet av försäljnings- och återförhyrningsordningen höjas. |
| --- | --- |

c)

För det tredje angav Neuwoges felaktigt endast vinster fram till och med 2027 i sin beräkning av de vinster som bolaget förväntade sig att göra inom ramen för den administrativa delen. Med eftersom den administrativa delen hade en löptid på 30 år räknat från det att renoveringsarbetena avslutades (dvs. 30 år från och med början av 1999), borde även 2028 ha räknats med när vinsterna skulle beräknas. Om det uppskattade värdet korrigeras i motsvarande omfattning skulle värdet av försäljnings- och återförhyrningsordningen höjas.

| d) | Vid beräkningen av kontantvärdet för den tomträttsavgäld som Bavaria skulle betala utgick man för enkelhetens skull från att levnadskostnaderna skulle ligga kvar på en oförändrad nivå och att betalningarna därför inte skulle behöva justeras. Det är emellertid mer realistiskt att utgå från en generell ökning av levnadskostnaderna, vilket innebär att de framtida betalningarna sannolikt är högre än beräknat. Även detta skulle ha lett till att avtalets värde ökade. |
| --- | --- |

d)

Vid beräkningen av kontantvärdet för den tomträttsavgäld som Bavaria skulle betala utgick man för enkelhetens skull från att levnadskostnaderna skulle ligga kvar på en oförändrad nivå och att betalningarna därför inte skulle behöva justeras. Det är emellertid mer realistiskt att utgå från en generell ökning av levnadskostnaderna, vilket innebär att de framtida betalningarna sannolikt är högre än beräknat. Även detta skulle ha lett till att avtalets värde ökade.

| (170) | Mot bakgrund av dessa överväganden måste man dra slutsatsen att försäljnings- och återförhyrningsordningen ekonomiskt sett var ett mer rationellt val än en eventuell direktförsäljning. |
| --- | --- |

(170)

Mot bakgrund av dessa överväganden måste man dra slutsatsen att försäljnings- och återförhyrningsordningen ekonomiskt sett var ett mer rationellt val än en eventuell direktförsäljning.

7.3.3   Slutsatser

| (171) | Om försäljnings- och återförhyrningsordningens värde för Neuwoges jämförs med värdet av andra alternativ, måste slutsatsen bli att med detta affärsupplägg skulle även en marknadsekonomisk aktör ha ingått affären. |
| --- | --- |

(171)

Om försäljnings- och återförhyrningsordningens värde för Neuwoges jämförs med värdet av andra alternativ, måste slutsatsen bli att med detta affärsupplägg skulle även en marknadsekonomisk aktör ha ingått affären.

7.4   METOD- OCH RESULTATJÄMFÖRELSER

| (172) | Sedan det nu har kunnat konstateras att beslutet att välja försäljnings- och återförhyrningsordningen i stället för alternativa lösningar är helt i linje med hur en marknadsekonomisk aktör skulle ha agerat, har kommissionen av försiktighetsskäl också undersökt om affären motsvarar andra avtal som förekom på den relevanta marknaden vid den relevanta tidpunkten, och om det finns annat som talar för kommissionens slutsats om att försäljnings- och återförhyrningsordningen följer kriteriet om en marknadsekonomisk aktör. |
| --- | --- |

(172)

Sedan det nu har kunnat konstateras att beslutet att välja försäljnings- och återförhyrningsordningen i stället för alternativa lösningar är helt i linje med hur en marknadsekonomisk aktör skulle ha agerat, har kommissionen av försiktighetsskäl också undersökt om affären motsvarar andra avtal som förekom på den relevanta marknaden vid den relevanta tidpunkten, och om det finns annat som talar för kommissionens slutsats om att försäljnings- och återförhyrningsordningen följer kriteriet om en marknadsekonomisk aktör.

| (173) | Den information som finns tillgänglig om jämförbara affärer avser avtal om försäljnings- och återförhyrningsordningar som Bavaria slöt vid ungefär samma tid som den aktuella åtgärden. Sådana avtal kan ge en indikation om att även andra marknadsaktörer, inklusive privata företag, har valt denna form av försäljnings- och återförhyrningsordning, vilket skulle tas till intäkt för att den följer normala marknadsvillkor (avsnitt 7.4.1). Även det begränsade anbudsförfarande som Neuwoges har genomfört och jämförelsen med andra finansieringsaffärer kan visa om den aktuella affären följer normala marknadsvillkor (avsnitt 7.4.2 och 7.4.3). |
| --- | --- |

(173)

Den information som finns tillgänglig om jämförbara affärer avser avtal om försäljnings- och återförhyrningsordningar som Bavaria slöt vid ungefär samma tid som den aktuella åtgärden. Sådana avtal kan ge en indikation om att även andra marknadsaktörer, inklusive privata företag, har valt denna form av försäljnings- och återförhyrningsordning, vilket skulle tas till intäkt för att den följer normala marknadsvillkor (avsnitt 7.4.1). Även det begränsade anbudsförfarande som Neuwoges har genomfört och jämförelsen med andra finansieringsaffärer kan visa om den aktuella affären följer normala marknadsvillkor (avsnitt 7.4.2 och 7.4.3).

7.4.1   Exempelavtal

| (174) | I jämförande syfte har avtal för tre jämförbara rättshandlingar tagits fram ([...]). Men eftersom endast [...]- och [...]-avtalet slöts vid ungefär samma tid som försäljnings- och återförhyrningsordningen mellan Bavaria och Neuwoges kan endast dessa båda avtal beaktas. Först och främst ska det fastställas att de båda affärer som jämförelsen avser skiljer sig från den aktuella affären i fråga om löptid, indexreglering av den fasta leasingandelen och renovering. Neuwoges fokuserar framför allt på den avvikande indexregleringen ([...]: 1,5 procent per år [...]: en justering i förhållande till levnadskostnadsutvecklingen) för att visa att den administrativa delen innehåller bestämmelser som inte följer normal marknadspraxis vid den relevanta tidpunkten (1997/1998). |
| --- | --- |

(174)

I jämförande syfte har avtal för tre jämförbara rättshandlingar tagits fram ([...]). Men eftersom endast [...]- och [...]-avtalet slöts vid ungefär samma tid som försäljnings- och återförhyrningsordningen mellan Bavaria och Neuwoges kan endast dessa båda avtal beaktas. Först och främst ska det fastställas att de båda affärer som jämförelsen avser skiljer sig från den aktuella affären i fråga om löptid, indexreglering av den fasta leasingandelen och renovering. Neuwoges fokuserar framför allt på den avvikande indexregleringen ([...]: 1,5 procent per år [...]: en justering i förhållande till levnadskostnadsutvecklingen) för att visa att den administrativa delen innehåller bestämmelser som inte följer normal marknadspraxis vid den relevanta tidpunkten (1997/1998).

| (175) | Bavaria anger [...]- och [...]-affären som exempel på hur deras egen leasingmodell för fastigheter har använts (109). Av detta kan man dra slutsatsen att bestämmelserna i dessa avtal bygger på liknande beräkningar som de som försäljnings- och återförhyrningsordningen mellan Neuwoges och Bavaria grundar sig på. |
| --- | --- |

(175)

Bavaria anger [...]- och [...]-affären som exempel på hur deras egen leasingmodell för fastigheter har använts (109). Av detta kan man dra slutsatsen att bestämmelserna i dessa avtal bygger på liknande beräkningar som de som försäljnings- och återförhyrningsordningen mellan Neuwoges och Bavaria grundar sig på.

| (176) | Som tidigare nämnts (se skäl (131)) kunde Neuwoges fritt välja avtalsparametrarna inom ramen för den leasingmodell som Bavaria tillhandahöll. Därmed skulle Neuwoges ha haft möjlighet att välja en lägre indexreglering eller dra av för högre kostnader. Detta skulle naturligtvis ha inneburit en lägre förskottsbetalning. Man kan förmoda att samma sak gällde även för [...] och [...]. |
| --- | --- |

(176)

Som tidigare nämnts (se skäl (131)) kunde Neuwoges fritt välja avtalsparametrarna inom ramen för den leasingmodell som Bavaria tillhandahöll. Därmed skulle Neuwoges ha haft möjlighet att välja en lägre indexreglering eller dra av för högre kostnader. Detta skulle naturligtvis ha inneburit en lägre förskottsbetalning. Man kan förmoda att samma sak gällde även för [...] och [...].

| (177) | Eftersom avtalsparterna uppenbarligen fritt kan välja exakt vilka affärsparametrar som ska användas inom ramen för den modell som Bavaria erbjuder, förefaller det inte vara av central betydelse om de parametrar som Neuwoges har valt var identiska med de parametrar som parterna i [...]- och [...]-affären hade valt när det ska bedömas om försäljnings- och återförhyrningsordningen mellan Neuwoges och Bavaria följer normala marknadsvillkor. Vilka parametrar som valts berodde enbart på vilka strategiska affärsbeslut de berörda parterna hade gjort. En viktigare aspekt här är att samtliga dessa affärer utgår från en och samma transaktionsmodell. |
| --- | --- |

(177)

Eftersom avtalsparterna uppenbarligen fritt kan välja exakt vilka affärsparametrar som ska användas inom ramen för den modell som Bavaria erbjuder, förefaller det inte vara av central betydelse om de parametrar som Neuwoges har valt var identiska med de parametrar som parterna i [...]- och [...]-affären hade valt när det ska bedömas om försäljnings- och återförhyrningsordningen mellan Neuwoges och Bavaria följer normala marknadsvillkor. Vilka parametrar som valts berodde enbart på vilka strategiska affärsbeslut de berörda parterna hade gjort. En viktigare aspekt här är att samtliga dessa affärer utgår från en och samma transaktionsmodell.

| (178) | I den mån som samma beräkningsmodell låg till grund för [...]-avtalet och [...]-avtalet – vilket den information som finns tillgänglig inte ger någon anledning att betvivla – kan man dra slutsatsen att transaktionsmodellen, som även låg till grund för Neuwoges-transaktionen, följde normala marknadsvillkor. Det som är relevant här är att leasingmodellen för fastigheter (”Leasingmodell Immobilien”) uppenbarligen valdes i samma utsträckning av offentliga företag ([...]) som av privata företag ([...]) och att den tillhandahölls både för företag som omfattades av skuldlättnaden i enlighet med AHG och för andra parter. |
| --- | --- |

(178)

I den mån som samma beräkningsmodell låg till grund för [...]-avtalet och [...]-avtalet – vilket den information som finns tillgänglig inte ger någon anledning att betvivla – kan man dra slutsatsen att transaktionsmodellen, som även låg till grund för Neuwoges-transaktionen, följde normala marknadsvillkor. Det som är relevant här är att leasingmodellen för fastigheter (”Leasingmodell Immobilien”) uppenbarligen valdes i samma utsträckning av offentliga företag ([...]) som av privata företag ([...]) och att den tillhandahölls både för företag som omfattades av skuldlättnaden i enlighet med AHG och för andra parter.

7.4.2   Anbudsförfarandet

7.4.2.1   Bakgrund

| (179) | Som tidigare har nämnts genomförde Neuwoges inget fullständigt öppet, transparent, villkorslöst och icke-diskriminerande anbudsförfarande med avseende på privatiseringen av de byggnader som sedan såldes till Bavaria. Neuwoges uppmanade emellertid inledningsvis 72 potentiella köpare att inkomma med anbud. Neuwoges hävdar att adressaterna valdes ut mer eller mindre slumpmässigt och att urvalet inte kan anses vara representativt för hela marknaden. Efter att ha skickat ut dessa första uppmaningar till intresseanmälan uppstod det ytterligare kontakter, bland annat med Bavaria, som man inte hade vänt sig till först. |
| --- | --- |

(179)

Som tidigare har nämnts genomförde Neuwoges inget fullständigt öppet, transparent, villkorslöst och icke-diskriminerande anbudsförfarande med avseende på privatiseringen av de byggnader som sedan såldes till Bavaria. Neuwoges uppmanade emellertid inledningsvis 72 potentiella köpare att inkomma med anbud. Neuwoges hävdar att adressaterna valdes ut mer eller mindre slumpmässigt och att urvalet inte kan anses vara representativt för hela marknaden. Efter att ha skickat ut dessa första uppmaningar till intresseanmälan uppstod det ytterligare kontakter, bland annat med Bavaria, som man inte hade vänt sig till först.

7.4.2.2   Resultat av anbudsförfarandet

| (180) | Det är inte känt hur många anbud som faktiskt kom in, men av dessa bedömdes fem vara ”värda att gå vidare med”. (110) Två av dessa godkändes emellertid inte, eftersom de potentiella köparna inte ansåg sig ha tid att lämna in ett fullständigt anbud. Ytterligare två anbud godkändes inte av ekonomiska skäl. Det femte anbudet – som lämnats av Felske-Immobilien – godkändes inte eftersom det erbjudna priset bedömdes vara alltför lågt (Felske hade erbjudit ett pris på [...] euro/m2, vilket motsvarade en total köpeskilling på [...] euro). Förutom dessa fem anbud inkom det även ytterligare tre – ett från Bavaria och två från andra anbudsgivare som inte hade uppmanats att lämna in anbud. Förhandlingar inleddes också med en av de båda andra anbudsgivarna, som hade inkommit med ett anbud på eget initiativ, men på grund av ekonomiska skäl som inte angetts närmare godkändes inte heller detta anbud. (111) |
| --- | --- |

(180)

Det är inte känt hur många anbud som faktiskt kom in, men av dessa bedömdes fem vara ”värda att gå vidare med”. (110) Två av dessa godkändes emellertid inte, eftersom de potentiella köparna inte ansåg sig ha tid att lämna in ett fullständigt anbud. Ytterligare två anbud godkändes inte av ekonomiska skäl. Det femte anbudet – som lämnats av Felske-Immobilien – godkändes inte eftersom det erbjudna priset bedömdes vara alltför lågt (Felske hade erbjudit ett pris på [...] euro/m2, vilket motsvarade en total köpeskilling på [...] euro). Förutom dessa fem anbud inkom det även ytterligare tre – ett från Bavaria och två från andra anbudsgivare som inte hade uppmanats att lämna in anbud. Förhandlingar inleddes också med en av de båda andra anbudsgivarna, som hade inkommit med ett anbud på eget initiativ, men på grund av ekonomiska skäl som inte angetts närmare godkändes inte heller detta anbud. (111)

| (181) | Efter avslutade förhandlingar måste avtalen godkännas av Neuwoges styrelse. När avtalen presenterades i styrelsen argumenterade företagsledningen för att det inte gick att få ut något högre försäljningspris på grund av att avtalen endast avsåg upprättande av tomträtt (och inte någon direktförsäljning), BRG hade fått i uppdrag att genomföra renoveringsarbetena och Neuwoges skulle fortsätta att förvalta byggnaderna i ytterligare 30 år. (112) Som svar på frågan om varför priset skilde sig från 1997 års utlåtande förklarade företagsledningen återigen att det inte var möjligt att få ut ett högre pris för affären. (113) |
| --- | --- |

(181)

Efter avslutade förhandlingar måste avtalen godkännas av Neuwoges styrelse. När avtalen presenterades i styrelsen argumenterade företagsledningen för att det inte gick att få ut något högre försäljningspris på grund av att avtalen endast avsåg upprättande av tomträtt (och inte någon direktförsäljning), BRG hade fått i uppdrag att genomföra renoveringsarbetena och Neuwoges skulle fortsätta att förvalta byggnaderna i ytterligare 30 år. (112) Som svar på frågan om varför priset skilde sig från 1997 års utlåtande förklarade företagsledningen återigen att det inte var möjligt att få ut ett högre pris för affären. (113)

7.4.2.3   Bedömning

| (182) | Anbudsförfarandet kan visserligen inte anses vara öppet, transparent, villkorslöst och icke-diskriminerande, men det gör det ändå möjligt att dra vissa slutsatser om anbudssituationen på marknaden. Det är också talande att det uppenbarligen inkom en rad olika anbud utan någon särskild uppmaning. Detta visar att även potentiella köpare som inte ingick i den grupp av 72 företag som först hade kontaktats fick höra talas om förfarandet och kunde delta. |
| --- | --- |

(182)

Anbudsförfarandet kan visserligen inte anses vara öppet, transparent, villkorslöst och icke-diskriminerande, men det gör det ändå möjligt att dra vissa slutsatser om anbudssituationen på marknaden. Det är också talande att det uppenbarligen inkom en rad olika anbud utan någon särskild uppmaning. Detta visar att även potentiella köpare som inte ingick i den grupp av 72 företag som först hade kontaktats fick höra talas om förfarandet och kunde delta.

| (183) | Neuwoges bedömning av anbuden visar att Neuwoges ansåg att Bavarias anbud var marknadens bästa vid den relevanta tidpunkten (1997/1998). Neuwoges argument om att åtminstone Felske-anbudet skulle ha varit fördelaktigare håller inte. Det pris som Felske uppenbart bjöd ([...] euro) låg visserligen högre än det som Bavaria slutligen betalade ([...] euro), men det ska erinras om att försäljnings- och återförhyrningsordningen ska bedömas som helhet och att dess totalvärde ([...] euro) översteg det pris som Felske hade bjudit. |
| --- | --- |

(183)

Neuwoges bedömning av anbuden visar att Neuwoges ansåg att Bavarias anbud var marknadens bästa vid den relevanta tidpunkten (1997/1998). Neuwoges argument om att åtminstone Felske-anbudet skulle ha varit fördelaktigare håller inte. Det pris som Felske uppenbart bjöd ([...] euro) låg visserligen högre än det som Bavaria slutligen betalade ([...] euro), men det ska erinras om att försäljnings- och återförhyrningsordningen ska bedömas som helhet och att dess totalvärde ([...] euro) översteg det pris som Felske hade bjudit.

| (184) | Mot bakgrund av dessa överväganden ska det konstateras att anbudsförfarandet visserligen inte i sig kan styrka att Bavarias anbud var det bästa tillgängliga anbudet på marknaden, men det pekar i varje fall tydligt i den riktningen. Under alla omständigheter finns det inget konkret i det begränsade anbudsförfarandet som talar för att Neuwoges hade fått in något bättre anbud vid den relevanta tidpunkten (1997/1998). |
| --- | --- |

(184)

Mot bakgrund av dessa överväganden ska det konstateras att anbudsförfarandet visserligen inte i sig kan styrka att Bavarias anbud var det bästa tillgängliga anbudet på marknaden, men det pekar i varje fall tydligt i den riktningen. Under alla omständigheter finns det inget konkret i det begränsade anbudsförfarandet som talar för att Neuwoges hade fått in något bättre anbud vid den relevanta tidpunkten (1997/1998).

7.4.3   Andra typer av affärer vid den aktuella tidpunkten

7.4.3.1   Värderingsram

| (185) | Det kan vara en fördel att undersöka den aktuella affären i förhållande till andra liknade typer av affärer som erbjöds på marknaden vid den aktuella tidpunkten (1997/1998). |
| --- | --- |

(185)

Det kan vara en fördel att undersöka den aktuella affären i förhållande till andra liknade typer av affärer som erbjöds på marknaden vid den aktuella tidpunkten (1997/1998).

| (186) | Affären i fråga utgör en typisk försäljnings- och återförhyrningsordning. Försäljnings- och återförhyrningsöverenskommelser är av naturliga skäl finansieringsaffärer. Genom att köpa en fastighet från leasingtagaren förser leasinggivaren leasingtagaren med likvida medel respektive finansierar större investeringar som renovering av äldre byggnader. För att kunna fortsätta att använda fastigheten – för kommersiella eller andra ändamål – återförhyr leasingtagaren fastigheten och därigenom amorteras leasinggivarens investering (helt eller delvis) under leasingavtalets löptid. |
| --- | --- |

(186)

Affären i fråga utgör en typisk försäljnings- och återförhyrningsordning. Försäljnings- och återförhyrningsöverenskommelser är av naturliga skäl finansieringsaffärer. Genom att köpa en fastighet från leasingtagaren förser leasinggivaren leasingtagaren med likvida medel respektive finansierar större investeringar som renovering av äldre byggnader. För att kunna fortsätta att använda fastigheten – för kommersiella eller andra ändamål – återförhyr leasingtagaren fastigheten och därigenom amorteras leasinggivarens investering (helt eller delvis) under leasingavtalets löptid.

| (187) | Som finansieringsaffär har en försäljnings- och återförhyrningsordning vissa likheter med bank- och hypotekslån. Det finns emellertid också några viktiga skillnader som man inte får glömma. Genom en försäljnings- och återförhyrningsordning får säljaren/leasingtagaren möjlighet att finansiera större investeringar och direkt få likvida medel utan att behöva använda eget kapital. Detta innebär att företagets eget kapital och det nya likvidtillskottet kan användas till andra investeringar eller att leasingtagaren kan genomföra investeringar som man inte hade beviljats traditionella lån för på grund av bristen på eget kapitel eller en alltför hög skuldsättningsgrad. Eftersom köparen/leasinggivaren måste återfinansiera sin första investering och uppnå vinst, är leasingandelen i regel något högre än räntesatsen för ett jämförbart banklån (vilket kommer att behandlas mer ingående i följande avsnitt). När leasingavtalet har löpt ut måste leasingtagaren antingen köpa tillbaka fastigheten eller också blir den kvar i leasinggivarens ägo och kan fortsätta att utnyttjas av denne. Detta innebär att leasingandelen är beroende av fastighetens restvärde vid den tidpunkt då leasingavtalet mellan de båda parterna löper ut. Eftersom det ofta är svårt att förutse restvärdet – framför allt om leasingavtalen har lång löptid – är detta en riskfaktor för leasinggivaren som avspeglas i leasingandelen. Denna risk är endast begränsad i fråga om traditionella bank- och hypotekslån. |
| --- | --- |

(187)

Som finansieringsaffär har en försäljnings- och återförhyrningsordning vissa likheter med bank- och hypotekslån. Det finns emellertid också några viktiga skillnader som man inte får glömma. Genom en försäljnings- och återförhyrningsordning får säljaren/leasingtagaren möjlighet att finansiera större investeringar och direkt få likvida medel utan att behöva använda eget kapital. Detta innebär att företagets eget kapital och det nya likvidtillskottet kan användas till andra investeringar eller att leasingtagaren kan genomföra investeringar som man inte hade beviljats traditionella lån för på grund av bristen på eget kapitel eller en alltför hög skuldsättningsgrad. Eftersom köparen/leasinggivaren måste återfinansiera sin första investering och uppnå vinst, är leasingandelen i regel något högre än räntesatsen för ett jämförbart banklån (vilket kommer att behandlas mer ingående i följande avsnitt). När leasingavtalet har löpt ut måste leasingtagaren antingen köpa tillbaka fastigheten eller också blir den kvar i leasinggivarens ägo och kan fortsätta att utnyttjas av denne. Detta innebär att leasingandelen är beroende av fastighetens restvärde vid den tidpunkt då leasingavtalet mellan de båda parterna löper ut. Eftersom det ofta är svårt att förutse restvärdet – framför allt om leasingavtalen har lång löptid – är detta en riskfaktor för leasinggivaren som avspeglas i leasingandelen. Denna risk är endast begränsad i fråga om traditionella bank- och hypotekslån.

| (188) | Detta innebär att leasingandelar inte är helt jämförbara med räntesatserna för lån/hypotekslån. Om man jämför leasingandelen för den aktuella affären med de genomsnittliga räntesatserna för lån/hypotekslån vid den aktuella tidpunkten (1997/1998), går det inte att entydigt fastställa om den begärda leasingandelen följde normala marknadsvillkor vid den aktuella tidpunkten (1997/1998). Det kan emellertid bedömas om leasingandelen var så hög att ingen marknadsekonomisk aktör sannolikt skulle ha ingått affären. |
| --- | --- |

(188)

Detta innebär att leasingandelar inte är helt jämförbara med räntesatserna för lån/hypotekslån. Om man jämför leasingandelen för den aktuella affären med de genomsnittliga räntesatserna för lån/hypotekslån vid den aktuella tidpunkten (1997/1998), går det inte att entydigt fastställa om den begärda leasingandelen följde normala marknadsvillkor vid den aktuella tidpunkten (1997/1998). Det kan emellertid bedömas om leasingandelen var så hög att ingen marknadsekonomisk aktör sannolikt skulle ha ingått affären.

7.4.3.2   Bedömning

| (189) | För den aktuella rättshandlingen fastställdes leasingandelen ursprungligen till [...] procent per år av den totala investeringsvolymen. Genom att det belopp som ska betalas indexregleras med [...] procent per år kommer leasingandelen att ligga på [...] procent när avtalstiden löper ut, vilket motsvarar en genomsnittlig leasingandel på [...] procent per år. Som jämförelse: Om Neuwoges hade valt att inte indexreglera leasingandelen, skulle den ha uppgått till [...] procent per år under hela den 30-åriga löptiden. ”Pålägget” motsvarar då priset för att välja att betala lägre leasingandelar i början av avtalets löptid och högre leasingandelar i slutet i stället för att betala samma andel under hela avtalets löptid. |
| --- | --- |

(189)

För den aktuella rättshandlingen fastställdes leasingandelen ursprungligen till [...] procent per år av den totala investeringsvolymen. Genom att det belopp som ska betalas indexregleras med [...] procent per år kommer leasingandelen att ligga på [...] procent när avtalstiden löper ut, vilket motsvarar en genomsnittlig leasingandel på [...] procent per år. Som jämförelse: Om Neuwoges hade valt att inte indexreglera leasingandelen, skulle den ha uppgått till [...] procent per år under hela den 30-åriga löptiden. ”Pålägget” motsvarar då priset för att välja att betala lägre leasingandelar i början av avtalets löptid och högre leasingandelar i slutet i stället för att betala samma andel under hela avtalets löptid.

| (190) | Inledningsvis ska det erinras om att Rostocks tingsrätt gjorde en värdering av leasingandelen i förhållande till räntesatserna för andra affärer. Tingsrätten slog fast att det visserligen var svårt att bedöma ränteutvecklingen för hypotekslån under en 30-årsperiod, men att man under högränteperioder ändå kunde räkna med räntor på 10 procent. Den genomsnittliga leasingandel som Neuwoges begärde ska därmed inte ha följt normala marknadsvillkor. |
| --- | --- |

(190)

Inledningsvis ska det erinras om att Rostocks tingsrätt gjorde en värdering av leasingandelen i förhållande till räntesatserna för andra affärer. Tingsrätten slog fast att det visserligen var svårt att bedöma ränteutvecklingen för hypotekslån under en 30-årsperiod, men att man under högränteperioder ändå kunde räkna med räntor på 10 procent. Den genomsnittliga leasingandel som Neuwoges begärde ska därmed inte ha följt normala marknadsvillkor.

| (191) | De enda uppgifter som kan användas i jämförande syfte är av rätt generell karaktär. Av alla de uppgifter som Deutsche Bundesbank har samlat in för januari 1998 (den tidpunkt då den aktuella rättshandlingen genomfördes) är det två typer av räntesatser som kan anses vara relevanta. Det är för det första räntesatserna för hypotekslån på bostadsfastigheter till fast ränta på tio år, eftersom även Neuwoges bostadsfastigheter användes som säkerhet (oavsett av om denna typ av lån uppfyllde alla formella kriterier för ett hypotekslån). För det andra skulle räntesatserna för långa fasträntelån till företag och egenföretagare på mellan 500 000 och 5 miljoner euro vara lämpliga att använda i jämförande syfte, eftersom Neuwoges kan betraktas som ett företag (normalt tas hypotekslån snarare av privatpersoner som själva bor i fastigheten och inte återförhyr den). |
| --- | --- |

(191)

De enda uppgifter som kan användas i jämförande syfte är av rätt generell karaktär. Av alla de uppgifter som Deutsche Bundesbank har samlat in för januari 1998 (den tidpunkt då den aktuella rättshandlingen genomfördes) är det två typer av räntesatser som kan anses vara relevanta. Det är för det första räntesatserna för hypotekslån på bostadsfastigheter till fast ränta på tio år, eftersom även Neuwoges bostadsfastigheter användes som säkerhet (oavsett av om denna typ av lån uppfyllde alla formella kriterier för ett hypotekslån). För det andra skulle räntesatserna för långa fasträntelån till företag och egenföretagare på mellan 500 000 och 5 miljoner euro vara lämpliga att använda i jämförande syfte, eftersom Neuwoges kan betraktas som ett företag (normalt tas hypotekslån snarare av privatpersoner som själva bor i fastigheten och inte återförhyr den).

| (192) | Enligt Bundesbank låg den genomsnittliga räntesatsen för tyska hypotekslån till fast tioårsränta på 6,40 procent per år i januari 1998. Vid den här tidpunkten rörde sig räntesatserna för denna typ av lån normalt inom ett spann från 6,17 procent per år (nedre gräns) till 6,97 procent per år (övre gräns). För långa fasträntelån låg den genomsnittliga räntesatsen i januari 1998 på 6,35 procent per år och rörde sig inom ett spann från 5,55 procent (nedre gräns) till 7,73 procent per år (övre gräns). Deutsche Bundesbank säger emellertid inget om den genomsnittliga löptiden för ett ”långt” lån. Man kan emellertid utgå från att den genomsnittliga löptiden skulle ligga på högst tio år och sannolikt därunder. (114) |
| --- | --- |

(192)

Enligt Bundesbank låg den genomsnittliga räntesatsen för tyska hypotekslån till fast tioårsränta på 6,40 procent per år i januari 1998. Vid den här tidpunkten rörde sig räntesatserna för denna typ av lån normalt inom ett spann från 6,17 procent per år (nedre gräns) till 6,97 procent per år (övre gräns). För långa fasträntelån låg den genomsnittliga räntesatsen i januari 1998 på 6,35 procent per år och rörde sig inom ett spann från 5,55 procent (nedre gräns) till 7,73 procent per år (övre gräns). Deutsche Bundesbank säger emellertid inget om den genomsnittliga löptiden för ett ”långt” lån. Man kan emellertid utgå från att den genomsnittliga löptiden skulle ligga på högst tio år och sannolikt därunder. (114)

| (193) | När man jämför den leasingandel som Neuwoges har betalat och Deutsche Bundesbanks uppgifter om räntesatserna för lån som beviljades under samma period (dvs. i januari 1998) ska följande aspekter beaktas:






  — | Den genomsnittliga årliga leasingandelen under den 30-åriga avtalstiden uppgår till [...] procent. Som redan har nämnts har emellertid Neuwoges fritt valt att betala en lägre leasingandel i början av avtalstiden, vilket sedan kompenseras med en högre leasingandel längre fram. Detta val har sitt pris, för om Neuwoges hade valt en fast leasingandel redan från början skulle bolaget bara behövt betala en andel på [...] procent per år. (115) Deutsche Bundesbanks siffror avser fasträntelån, dvs. räntesatsen är lika hög varje år. Om man utgår från att Neuwoges hade kunnat förhandla fram ett lån med liknande betalningsvillkor (dvs. lägre räntebetalningar i början och högre betalningar mot slutet), skulle också detta ha haft sitt pris (av samma skäl som i fallet med Bavaria). (116) Deutsche Bundesbanks räntesatser bör därför jämföras med en konstant leasingandel på [...] procent. |
| --- | --- | --- |

(193)

När man jämför den leasingandel som Neuwoges har betalat och Deutsche Bundesbanks uppgifter om räntesatserna för lån som beviljades under samma period (dvs. i januari 1998) ska följande aspekter beaktas:

—

Den genomsnittliga årliga leasingandelen under den 30-åriga avtalstiden uppgår till [...] procent. Som redan har nämnts har emellertid Neuwoges fritt valt att betala en lägre leasingandel i början av avtalstiden, vilket sedan kompenseras med en högre leasingandel längre fram. Detta val har sitt pris, för om Neuwoges hade valt en fast leasingandel redan från början skulle bolaget bara behövt betala en andel på [...] procent per år. (115) Deutsche Bundesbanks siffror avser fasträntelån, dvs. räntesatsen är lika hög varje år. Om man utgår från att Neuwoges hade kunnat förhandla fram ett lån med liknande betalningsvillkor (dvs. lägre räntebetalningar i början och högre betalningar mot slutet), skulle också detta ha haft sitt pris (av samma skäl som i fallet med Bavaria). (116) Deutsche Bundesbanks räntesatser bör därför jämföras med en konstant leasingandel på [...] procent.

| — | Leasingandelen har fastställts för en period av 30 år. Trots den årliga indexregleringen var det fullt möjligt att beräkna den genomsnittliga leasingandelen för hela avtalstiden redan när avtalstiden inleddes. De räntesatser för hypotekslån som Deutsche Bundesbank har lämnat uppgifter om är endast fastställda för tio år (som tidigare nämnts är det inte känt för hur lång period som företagsräntorna har fastställts, men man kan utgå från att det i alla fall inte är längre än tio år). De lämpligaste riktmärkena vore räntesatser som är fastställda för 30 år. Några sådana uppgifter har emellertid Deutsche Bundesbank inte offentliggjort. Generellt sett bli fasträntelån dyrare efterhand som löptiden tilltar. Deutsche Bundesbanks siffror för januari 1998 visar t.ex. att den genomsnittliga räntesatsen för femåriga hypotekslån till fast ränta låg på 5,85 procent, medan räntesatsen för tioåriga fasträntelån var 6,40 procent. Man kan därför med fog utgå från att räntorna på ett fasträntelån med en löptid på 30 år skulle ha legat betydligt högre än de genomsnittliga räntesatser som Bundesbank har angett på 6,35 respektive 6,40 procent. |
| --- | --- |

—

Leasingandelen har fastställts för en period av 30 år. Trots den årliga indexregleringen var det fullt möjligt att beräkna den genomsnittliga leasingandelen för hela avtalstiden redan när avtalstiden inleddes. De räntesatser för hypotekslån som Deutsche Bundesbank har lämnat uppgifter om är endast fastställda för tio år (som tidigare nämnts är det inte känt för hur lång period som företagsräntorna har fastställts, men man kan utgå från att det i alla fall inte är längre än tio år). De lämpligaste riktmärkena vore räntesatser som är fastställda för 30 år. Några sådana uppgifter har emellertid Deutsche Bundesbank inte offentliggjort. Generellt sett bli fasträntelån dyrare efterhand som löptiden tilltar. Deutsche Bundesbanks siffror för januari 1998 visar t.ex. att den genomsnittliga räntesatsen för femåriga hypotekslån till fast ränta låg på 5,85 procent, medan räntesatsen för tioåriga fasträntelån var 6,40 procent. Man kan därför med fog utgå från att räntorna på ett fasträntelån med en löptid på 30 år skulle ha legat betydligt högre än de genomsnittliga räntesatser som Bundesbank har angett på 6,35 respektive 6,40 procent.

| — | Deutsche Bundesbank anger såväl en genomsnittsränta som ett räntespann, som baseras på ett stort antal låneavtal som slöts i Tyskland i januari 1998. Den leasingandel som har fastställts för Neuwoges avspeglar implicit den risk som affären innebär för Bavaria. Bavaria var framför allt exponerad för kreditrisken, dvs. risken att Neuwoges skulle bli insolvent eller av något annat skäl inte längre kunna fullgöra sitt åtagande att betala de leasingandelar som krävdes. Även en bank skulle ha bedömt Neuwoges kreditvärdighet innan ett lån beviljades. Kunder med sämre kreditvärdighet (eller som utgör en högre kreditrisk för banken) måste i regel betala en högre räntesats som kompensation för denna högre risk. (117) Som nämns i avsnitt 7.3.1 skulle Neuwoges endast ha haft begränsade möjligheter att ingå nya kreditavtal eftersom bolaget hade tämligen hög skuldsättning och dess eget kapital var bundet i andra investeringsprojekt. Om en bank ändå hade varit beredd att bevilja Neuwoges ett lån, skulle dessa aspekter ha beaktats när räntesatsen fastställdes. Det är högre räntesatser på lån till relativt högt skuldsatta företag som inte har så mycket eget kapital att satsa på sin investering. Varje gång man jämför de leasingandelar som Neuwoges har betalat och räntesatserna för de lån som är tillgängliga på marknaden bör man därför fokusera på de högre räntesatserna i Deutsche Bundesbanks räntespann. (118) |
| --- | --- |

—

Deutsche Bundesbank anger såväl en genomsnittsränta som ett räntespann, som baseras på ett stort antal låneavtal som slöts i Tyskland i januari 1998. Den leasingandel som har fastställts för Neuwoges avspeglar implicit den risk som affären innebär för Bavaria. Bavaria var framför allt exponerad för kreditrisken, dvs. risken att Neuwoges skulle bli insolvent eller av något annat skäl inte längre kunna fullgöra sitt åtagande att betala de leasingandelar som krävdes. Även en bank skulle ha bedömt Neuwoges kreditvärdighet innan ett lån beviljades. Kunder med sämre kreditvärdighet (eller som utgör en högre kreditrisk för banken) måste i regel betala en högre räntesats som kompensation för denna högre risk. (117) Som nämns i avsnitt 7.3.1 skulle Neuwoges endast ha haft begränsade möjligheter att ingå nya kreditavtal eftersom bolaget hade tämligen hög skuldsättning och dess eget kapital var bundet i andra investeringsprojekt. Om en bank ändå hade varit beredd att bevilja Neuwoges ett lån, skulle dessa aspekter ha beaktats när räntesatsen fastställdes. Det är högre räntesatser på lån till relativt högt skuldsatta företag som inte har så mycket eget kapital att satsa på sin investering. Varje gång man jämför de leasingandelar som Neuwoges har betalat och räntesatserna för de lån som är tillgängliga på marknaden bör man därför fokusera på de högre räntesatserna i Deutsche Bundesbanks räntespann. (118)

| — | Som redan nämnts måste ett leasingbolag återfinansiera sin första investering (i det här fallet framför allt köpeskillingen för byggnaderna samt renoveringskostnaderna). Den räntesats som bolaget måste betala för sin egen återfinansiering är avhängig av olika aspekter, t.ex. dess egen storlek, skuldsättning och fastigheterna i dess portfölj. Denna räntesats utgör emellertid enbart en utgångspunkt eftersom leasingbolaget (Bavaria) även måste kompenseras för de risker som det tar, såsom ränteförändringsrisken (risken för att bolaget måste återfinansiera sin investering till rörlig ränta samtidigt som leasingbetalningarna löper på fast ränta), kreditrisken (den tidigare nämnda möjligheten att Neuwoges blir insolvent och att Bavaria inte får de utestående leasingbetalningarna) samt restvärdesrisken (ovissheten kring fastighetsvärdet när leasingavtalet har löpt ut). Leasingbolaget har sannolikt också vissa allmänna omkostnader som även dessa avspeglas i leasingandelen. (119) Utöver detta vill leasingbolaget också få en vinst, vilket vägs in när leasingandelen ska fastställas. (120) Även om Bavaria hade kunnat återfinansiera sina investeringar till en lägre räntesats än vad Neuwoges skulle ha betalat för ett banklån, skulle återfinansieringsräntan ha behövt höjas med tanke på dessa komponenter (riskpålägg, kostnader och vinst) för att få fram den nödvändiga leasingandelen, som slutligen kunde överstiga räntesatsen för ett vanligt lån. |
| --- | --- |

—

Som redan nämnts måste ett leasingbolag återfinansiera sin första investering (i det här fallet framför allt köpeskillingen för byggnaderna samt renoveringskostnaderna). Den räntesats som bolaget måste betala för sin egen återfinansiering är avhängig av olika aspekter, t.ex. dess egen storlek, skuldsättning och fastigheterna i dess portfölj. Denna räntesats utgör emellertid enbart en utgångspunkt eftersom leasingbolaget (Bavaria) även måste kompenseras för de risker som det tar, såsom ränteförändringsrisken (risken för att bolaget måste återfinansiera sin investering till rörlig ränta samtidigt som leasingbetalningarna löper på fast ränta), kreditrisken (den tidigare nämnda möjligheten att Neuwoges blir insolvent och att Bavaria inte får de utestående leasingbetalningarna) samt restvärdesrisken (ovissheten kring fastighetsvärdet när leasingavtalet har löpt ut). Leasingbolaget har sannolikt också vissa allmänna omkostnader som även dessa avspeglas i leasingandelen. (119) Utöver detta vill leasingbolaget också få en vinst, vilket vägs in när leasingandelen ska fastställas. (120) Även om Bavaria hade kunnat återfinansiera sina investeringar till en lägre räntesats än vad Neuwoges skulle ha betalat för ett banklån, skulle återfinansieringsräntan ha behövt höjas med tanke på dessa komponenter (riskpålägg, kostnader och vinst) för att få fram den nödvändiga leasingandelen, som slutligen kunde överstiga räntesatsen för ett vanligt lån.

| (194) | Med beaktande av samtliga ovannämnda faktorer förefaller en leasingandel på [...] procent per år med en fast leasingandel (eller till och med på [...] procent med en leasingandel som är indexreglerad med [...] procent, vilket emellertid förefaller vara mindre lämpligt för jämförande syften) vara rätt rimlig i förhållande till de räntesatser som Deutsche Bundesbank anger för lån. Det ska erinras om att siffrorna från Bundesbank bör skattas för exempelvis en löptid på 30 år med fast räntesats. Även om det inte går att beräkna exakt vilken korrigering som krävs för att få fram ett lämpligt riktvärde, förefaller differensen mellan de genomsnittliga räntesatserna för lån/hypotekslån och leasingandelen vara tillräckligt berättigad för att man ska kunna dra slutsatsen att det inte finns några indikationer på att Bavaria skulle ha begärt en alltför hög leasingandel. Kommissionen drar därför slutsatsen att Bavarias leasingandel följde normala marknadsvillkor vid den aktuella tidpunkten (slutet av 1997/början av 1998) |
| --- | --- |

(194)

Med beaktande av samtliga ovannämnda faktorer förefaller en leasingandel på [...] procent per år med en fast leasingandel (eller till och med på [...] procent med en leasingandel som är indexreglerad med [...] procent, vilket emellertid förefaller vara mindre lämpligt för jämförande syften) vara rätt rimlig i förhållande till de räntesatser som Deutsche Bundesbank anger för lån. Det ska erinras om att siffrorna från Bundesbank bör skattas för exempelvis en löptid på 30 år med fast räntesats. Även om det inte går att beräkna exakt vilken korrigering som krävs för att få fram ett lämpligt riktvärde, förefaller differensen mellan de genomsnittliga räntesatserna för lån/hypotekslån och leasingandelen vara tillräckligt berättigad för att man ska kunna dra slutsatsen att det inte finns några indikationer på att Bavaria skulle ha begärt en alltför hög leasingandel. Kommissionen drar därför slutsatsen att Bavarias leasingandel följde normala marknadsvillkor vid den aktuella tidpunkten (slutet av 1997/början av 1998)

7.4.4   Slutsatser

| (195) | Den tillgängliga informationen visar att affären mellan Neuwoges och Bavaria hade kunnat ingås även av en marknadsekonomisk aktör. Exempelavtalen, anbudsförfarandet och jämförelsen med andra finansieringsinstrument visar samtliga på att affären genomfördes i enligt med då rådande marknadsvillkor och att Bavaria-modellen inte var alltför högt prissatt. |
| --- | --- |

(195)

Den tillgängliga informationen visar att affären mellan Neuwoges och Bavaria hade kunnat ingås även av en marknadsekonomisk aktör. Exempelavtalen, anbudsförfarandet och jämförelsen med andra finansieringsinstrument visar samtliga på att affären genomfördes i enligt med då rådande marknadsvillkor och att Bavaria-modellen inte var alltför högt prissatt.

7.5   KOMPLETTERANDE BEDÖMNING – BEFINTLIGA STÖDINSLAG OCH STÖDETS FÖRENLIGHET

| (196) | Kommissionens primära undersökning visar därmed att Neuwoges beslut att ingå försäljnings- och återförhyrningsordningen var i överensstämmelse med kriteriet om en marknadsekonomisk aktör, dvs. att affären inte hade gett Bavaria någon fördel och att därför inte heller något stöd hade beviljats. Kommissionen har emellertid också undersökt om ett annat resultat – nämligen att Bavaria faktiskt tilldelades en fördel av Neuwoges – med nödvändighet skulle ha lett till slutsatsen att affären utgjorde ett statligt stöd som inte var förenligt med den inre marknaden. Med utgångspunkt från det hypotetiska antagandet att Neuwoges inte hade uppfyllt kriteriet om en marknadsekonomisk aktör och att Bavaria därmed hade tilldelats en fördel har kommissionen därför undersökt om dessa åtgärder utgjorde ett stöd till Bavaria och om ett sådant eventuellt stöd skulle kunna förklaras vara förenligt med den inre marknaden. |
| --- | --- |

(196)

Kommissionens primära undersökning visar därmed att Neuwoges beslut att ingå försäljnings- och återförhyrningsordningen var i överensstämmelse med kriteriet om en marknadsekonomisk aktör, dvs. att affären inte hade gett Bavaria någon fördel och att därför inte heller något stöd hade beviljats. Kommissionen har emellertid också undersökt om ett annat resultat – nämligen att Bavaria faktiskt tilldelades en fördel av Neuwoges – med nödvändighet skulle ha lett till slutsatsen att affären utgjorde ett statligt stöd som inte var förenligt med den inre marknaden. Med utgångspunkt från det hypotetiska antagandet att Neuwoges inte hade uppfyllt kriteriet om en marknadsekonomisk aktör och att Bavaria därmed hade tilldelats en fördel har kommissionen därför undersökt om dessa åtgärder utgjorde ett stöd till Bavaria och om ett sådant eventuellt stöd skulle kunna förklaras vara förenligt med den inre marknaden.

7.5.1   Befintliga stödelement

7.5.1.1   Företag

| (197) | En överföring av offentliga medel får endast klassificeras som statligt stöd om mottagaren är ett ”företag” i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget. Enligt domstolens fasta rättspraxis omfattar begreppet företag varje enhet som bedriver ekonomisk verksamhet. (121) Ekonomisk verksamhet utgörs av all verksamhet som består i att erbjuda varor eller tjänster på marknaden. (122) |
| --- | --- |

(197)

En överföring av offentliga medel får endast klassificeras som statligt stöd om mottagaren är ett ”företag” i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget. Enligt domstolens fasta rättspraxis omfattar begreppet företag varje enhet som bedriver ekonomisk verksamhet. (121) Ekonomisk verksamhet utgörs av all verksamhet som består i att erbjuda varor eller tjänster på marknaden. (122)

| (198) | Bavaria bedriver en rad olika former av ekonomisk verksamhet, såsom kommersiella investeringar i fastigheter samt uthyrning av dessa fastigheter till kommersiella och privata kunder. Därmed är Bavaria ett företag i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget. |
| --- | --- |

(198)

Bavaria bedriver en rad olika former av ekonomisk verksamhet, såsom kommersiella investeringar i fastigheter samt uthyrning av dessa fastigheter till kommersiella och privata kunder. Därmed är Bavaria ett företag i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget.

7.5.1.2   Har statliga medel använts och kan åtgärderna tillskrivas staten?

| (199) | Åtgärden måste tillskrivas staten och finansieras genom statliga medel. Enligt domstolens rättspraxis i målet Stardust Marine
   (123) kan även statligt stöd som inte finansieras direkt genom statsbudgeten uppfylla detta kriterium om dessa medel kontrolleras av staten och beslutet om att överföra dessa medel ska tillskrivas staten. |
| --- | --- |

(199)

Åtgärden måste tillskrivas staten och finansieras genom statliga medel. Enligt domstolens rättspraxis i målet Stardust Marine
   (123) kan även statligt stöd som inte finansieras direkt genom statsbudgeten uppfylla detta kriterium om dessa medel kontrolleras av staten och beslutet om att överföra dessa medel ska tillskrivas staten.

| (200) | Neuwoges är helägt (100 %) av Stadt Neubrandenburg och därmed ett offentligt företag i den mening som avses i artikel 2 b i kommissionens direktiv 2006/111/EG som domstolen åberopar i Stardust Marine-domen. (124) Stadt Neubrandenburg innehar samtliga andelar i Neuwoges och kan som ensam bolagsman utöva bestämmande inflytande över Neuwoges styrelse och bolagsstämma. Kommissionen drar därför slutsatsen att staden har möjlighet att styra hur Neuwoges medel används. Försäljnings- och återförhyrningsordningen omfattade följaktligen statliga medel. |
| --- | --- |

(200)

Neuwoges är helägt (100 %) av Stadt Neubrandenburg och därmed ett offentligt företag i den mening som avses i artikel 2 b i kommissionens direktiv 2006/111/EG som domstolen åberopar i Stardust Marine-domen. (124) Stadt Neubrandenburg innehar samtliga andelar i Neuwoges och kan som ensam bolagsman utöva bestämmande inflytande över Neuwoges styrelse och bolagsstämma. Kommissionen drar därför slutsatsen att staden har möjlighet att styra hur Neuwoges medel används. Försäljnings- och återförhyrningsordningen omfattade följaktligen statliga medel.

| (201) | Vad gäller frågan huruvida åtgärderna kan tillskrivas staten slår kommissionen fast att Stadt Neubrandenburg enligt den information som finns tillgänglig har spelat en avgörande roll för att försäljnings- och återförhyrningsordningen kom till stånd. Affären måste godkännas av Neuwoges styrelse, vars ledamöter agerade på uppdrag av staden. Underlagen bekräftar också att styrelsen var aktivt involverad i avtalsförhandlingarna. Kommissionen anser därför att det ingångna försäljnings- och återförhyrningsavtalet ska tillskrivas staten. |
| --- | --- |

(201)

Vad gäller frågan huruvida åtgärderna kan tillskrivas staten slår kommissionen fast att Stadt Neubrandenburg enligt den information som finns tillgänglig har spelat en avgörande roll för att försäljnings- och återförhyrningsordningen kom till stånd. Affären måste godkännas av Neuwoges styrelse, vars ledamöter agerade på uppdrag av staden. Underlagen bekräftar också att styrelsen var aktivt involverad i avtalsförhandlingarna. Kommissionen anser därför att det ingångna försäljnings- och återförhyrningsavtalet ska tillskrivas staten.

7.5.1.3   Selektivitet

| (202) | Enligt artikel 107.1 i EUF-fördraget ska en åtgärd endast anses som statligt stöd när vissa företag eller viss produktion gynnas. Begreppet statligt stöd omfattar därför endast sådana åtgärder som ger dessa företag en selektiv fördel. |
| --- | --- |

(202)

Enligt artikel 107.1 i EUF-fördraget ska en åtgärd endast anses som statligt stöd när vissa företag eller viss produktion gynnas. Begreppet statligt stöd omfattar därför endast sådana åtgärder som ger dessa företag en selektiv fördel.

| (203) | Eftersom den aktuella affären utgör en bilateral affär mellan Neuwoges och Bavaria skulle varje fördel som Neuwoges tilldelade Bavaria vara selektiv eftersom inget annat företag hade tillgång till den. |
| --- | --- |

(203)

Eftersom den aktuella affären utgör en bilateral affär mellan Neuwoges och Bavaria skulle varje fördel som Neuwoges tilldelade Bavaria vara selektiv eftersom inget annat företag hade tillgång till den.

7.5.1.4   Snedvridning av konkurrensen och inverkan på handeln

| (204) | Offentliga bidrag till företag kan endast utgöra statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget, om de snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen och påverkar handeln mellan medlemsstaterna. Ett stöd som ges av staten anses snedvrida eller hota att snedvrida konkurrensen om det finns en risk för att det förbättrar mottagarens konkurrensposition i förhållande till andra företag med vilka det konkurrerar. (125) Utgångspunkten är därför att konkurrensen snedvrids så snart ett företag inom en (potentiellt) konkurrensutsatt avreglerad ekonomisk sektor tilldelas en finansiell fördel av staten. |
| --- | --- |

(204)

Offentliga bidrag till företag kan endast utgöra statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget, om de snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen och påverkar handeln mellan medlemsstaterna. Ett stöd som ges av staten anses snedvrida eller hota att snedvrida konkurrensen om det finns en risk för att det förbättrar mottagarens konkurrensposition i förhållande till andra företag med vilka det konkurrerar. (125) Utgångspunkten är därför att konkurrensen snedvrids så snart ett företag inom en (potentiellt) konkurrensutsatt avreglerad ekonomisk sektor tilldelas en finansiell fördel av staten.

| (205) | Enligt EU-domstolarnas fasta rättspraxis kan stöd till företag som är verksamma på den inre marknaden påverka handeln mellan medlemsstaterna. (126) |
| --- | --- |

(205)

Enligt EU-domstolarnas fasta rättspraxis kan stöd till företag som är verksamma på den inre marknaden påverka handeln mellan medlemsstaterna. (126)

| (206) | Bavaria konkurrerar med andra fastighetsfonder och företagsinvesterare från Tyskland och andra EU-medlemsstater om investerare och investeringsmöjligheter. Om Bavaria får en finansiell fördel skulle detta förbättra företagets konkurrensposition och därmed kunna snedvrida konkurrensen. Eftersom marknaden för fastighetsinvesteringar omfattar hela EU skulle varje finansiell fördel för Bavaria förbättra företagets marknadsposition i förhållande till de företag i andra medlemsstater som det konkurrerar med och därmed påverka handeln mellan medlemsstaterna. |
| --- | --- |

(206)

Bavaria konkurrerar med andra fastighetsfonder och företagsinvesterare från Tyskland och andra EU-medlemsstater om investerare och investeringsmöjligheter. Om Bavaria får en finansiell fördel skulle detta förbättra företagets konkurrensposition och därmed kunna snedvrida konkurrensen. Eftersom marknaden för fastighetsinvesteringar omfattar hela EU skulle varje finansiell fördel för Bavaria förbättra företagets marknadsposition i förhållande till de företag i andra medlemsstater som det konkurrerar med och därmed påverka handeln mellan medlemsstaterna.

7.5.1.5   Slutsatser

| (207) | Om man – i strid med kommissionens primära slutsats som beskrivs ovan – utgår från att försäljnings- och återförhyrningsordningen inte uppfyllde kriteriet om en marknadsekonomisk aktör och att Bavaria alltså hade fått en fördel, måste slutsatsen dras att denna ordning utgjorde ett statligt stöd. Utifrån denna hypotes ska det därför undersökas om detta eventuella statliga stöd kan anses vara förenligt med den inre marknaden. |
| --- | --- |

(207)

Om man – i strid med kommissionens primära slutsats som beskrivs ovan – utgår från att försäljnings- och återförhyrningsordningen inte uppfyllde kriteriet om en marknadsekonomisk aktör och att Bavaria alltså hade fått en fördel, måste slutsatsen dras att denna ordning utgjorde ett statligt stöd. Utifrån denna hypotes ska det därför undersökas om detta eventuella statliga stöd kan anses vara förenligt med den inre marknaden.

7.5.2   Stödets förenlighet mot bakgrund av artikel 107.3 c i EUF-fördraget

| (208) | Enligt artikel 107.3 c i EUF-fördraget kan stöd för att underlätta utveckling av vissa näringsverksamheter eller vissa regioner [betraktas som förenligt med den inre marknaden], när det inte påverkar handeln i negativ riktning i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset. Vid tillämpning av artikel 107.3 c måste kommissionen väga de positiva och önskade konsekvenserna av en viss stödåtgärd mot dess eventuella negativa påverkan på handeln om den genomförs. |
| --- | --- |

(208)

Enligt artikel 107.3 c i EUF-fördraget kan stöd för att underlätta utveckling av vissa näringsverksamheter eller vissa regioner [betraktas som förenligt med den inre marknaden], när det inte påverkar handeln i negativ riktning i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset. Vid tillämpning av artikel 107.3 c måste kommissionen väga de positiva och önskade konsekvenserna av en viss stödåtgärd mot dess eventuella negativa påverkan på handeln om den genomförs.

| (209) | För att en stödåtgärd ska klara avvägningstestet måste den uppfylla fem villkor. För det första måste stödåtgärden ha ett väldefinierat mål av gemensamt intresse. För det andra måste stödåtgärden vara ett lämpligt instrument för att uppnå detta mål. För det tredje måste stödåtgärden vara nödvändig och ha en stimulanseffekt. För det fjärde måste stödåtgärden vara proportionerlig. För det femte får stödet inte påverka handeln i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset. |
| --- | --- |

(209)

För att en stödåtgärd ska klara avvägningstestet måste den uppfylla fem villkor. För det första måste stödåtgärden ha ett väldefinierat mål av gemensamt intresse. För det andra måste stödåtgärden vara ett lämpligt instrument för att uppnå detta mål. För det tredje måste stödåtgärden vara nödvändig och ha en stimulanseffekt. För det fjärde måste stödåtgärden vara proportionerlig. För det femte får stödet inte påverka handeln i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset.

7.5.2.1   Mål av gemensamt intresse

| (210) | Enligt artiklarna 3 och 174 i EUF-fördraget är ett av unionens mål den ekonomiska och sociala sammanhållningen. Arbetet för att öka den ekonomiska och sociala sammanhållningen innefattar att förbättra stadsmiljön och höja livskvaliteten för stadens invånare. Sammanhållningspolitiken kan bidra till att skapa hållbara samhällen genom att säkerställa så att ekonomiska, sociala och miljörelaterade problem blir lösta med hjälp av integrerade strategier för förnyelse, regenerering och utveckling av såväl stads- som landsbygdsområden. Detta kan uppnås på flera sätt (127). |
| --- | --- |

(210)

Enligt artiklarna 3 och 174 i EUF-fördraget är ett av unionens mål den ekonomiska och sociala sammanhållningen. Arbetet för att öka den ekonomiska och sociala sammanhållningen innefattar att förbättra stadsmiljön och höja livskvaliteten för stadens invånare. Sammanhållningspolitiken kan bidra till att skapa hållbara samhällen genom att säkerställa så att ekonomiska, sociala och miljörelaterade problem blir lösta med hjälp av integrerade strategier för förnyelse, regenerering och utveckling av såväl stads- som landsbygdsområden. Detta kan uppnås på flera sätt (127).

| (211) | Kommissionen slår fast att Neuwoges mål enligt stadgarna var att säkerställa att se till att det fanns tillräckligt med bostäder i regionen. Vidare konstaterar kommissionen att Neuwoges hade vissa (kommunal-)politiska mål med att ingå försäljnings- och återförhyrningsordningen. Neuwoges hävdar att






  — | det under nittiotalet, efter den tyska återföreningen, hade varit ett viktigt politiskt projekt att anpassa bostadsförhållandena i östra Tyskland till de förhållanden som rådde i västra Tyskland. Detta ledde till att arbetet med att privatisera och renovera bostadsbeståndet i östra Tyskland drevs på, oberoende av om det var ekonomiskt motiverat eller ej. |
| --- | --- | --- |

(211)

Kommissionen slår fast att Neuwoges mål enligt stadgarna var att säkerställa att se till att det fanns tillräckligt med bostäder i regionen. Vidare konstaterar kommissionen att Neuwoges hade vissa (kommunal-)politiska mål med att ingå försäljnings- och återförhyrningsordningen. Neuwoges hävdar att

—

det under nittiotalet, efter den tyska återföreningen, hade varit ett viktigt politiskt projekt att anpassa bostadsförhållandena i östra Tyskland till de förhållanden som rådde i västra Tyskland. Detta ledde till att arbetet med att privatisera och renovera bostadsbeståndet i östra Tyskland drevs på, oberoende av om det var ekonomiskt motiverat eller ej.

| — | Syftet med att privatisera och renovera de byggnader som omfattas av försäljnings- och återförhyrningsavtalet var att trygga framtidsutsikterna för Stadt Neubrandenburg: genom att tillhandahålla överkomliga lägenheter med hög boendekvalitet samt privatisera dem (vilket Bavaria var skyldig att göra) hoppades Neuwoges att Neubrandenburg skulle bli mer attraktivt för medborgarna. |
| --- | --- |

—

Syftet med att privatisera och renovera de byggnader som omfattas av försäljnings- och återförhyrningsavtalet var att trygga framtidsutsikterna för Stadt Neubrandenburg: genom att tillhandahålla överkomliga lägenheter med hög boendekvalitet samt privatisera dem (vilket Bavaria var skyldig att göra) hoppades Neuwoges att Neubrandenburg skulle bli mer attraktivt för medborgarna.

| (212) | Vidare konstaterar kommissionen att Bavaria åtog sig att försöka sälja ett visst antal lägenheter till de dåvarande hyresgästerna. I samband med detta fick Bavaria inte begära ett pris som låg utöver det fastställda marknadspriset, utan måste hålla sig inom vissa maxgränser. (128) Genom avtalet och dessa villkor fick alltså de dåvarande hyresgästerna i de aktuella byggnaderna en viss fördel. |
| --- | --- |

(212)

Vidare konstaterar kommissionen att Bavaria åtog sig att försöka sälja ett visst antal lägenheter till de dåvarande hyresgästerna. I samband med detta fick Bavaria inte begära ett pris som låg utöver det fastställda marknadspriset, utan måste hålla sig inom vissa maxgränser. (128) Genom avtalet och dessa villkor fick alltså de dåvarande hyresgästerna i de aktuella byggnaderna en viss fördel.

| (213) | Skulle försäljnings- och återförhyrningsordningen mellan Neuwoges och Bavaria faktiskt klassificeras som statligt stöd – vilket inte är fallet – skulle detta stöd ha beviljats för att förverkliga dessa politiska mål. Att kunna erbjuda en viss region tillräckligt med bostäder, bidra till att förverkliga ett nationellt politiskt mål (en harmonisering av boendeförhållandena i östra och västra Tyskland efter återföreningen) och trygga framtidsutsikterna för Stadt Neubrandenburg genom att tillhandahålla överkomliga lägenheter med hög boendekvalitet till befolkningen (samt gynna de dåvarande hyresgästerna i de aktuella byggnaderna) är i samtliga fall sådant som kan betraktas som väldefinierade mål av gemensamt intresse. Enligt kommissionen ska affären därför ses som en åtgärd för att förverkliga ett mål av gemensamt intresse. |
| --- | --- |

(213)

Skulle försäljnings- och återförhyrningsordningen mellan Neuwoges och Bavaria faktiskt klassificeras som statligt stöd – vilket inte är fallet – skulle detta stöd ha beviljats för att förverkliga dessa politiska mål. Att kunna erbjuda en viss region tillräckligt med bostäder, bidra till att förverkliga ett nationellt politiskt mål (en harmonisering av boendeförhållandena i östra och västra Tyskland efter återföreningen) och trygga framtidsutsikterna för Stadt Neubrandenburg genom att tillhandahålla överkomliga lägenheter med hög boendekvalitet till befolkningen (samt gynna de dåvarande hyresgästerna i de aktuella byggnaderna) är i samtliga fall sådant som kan betraktas som väldefinierade mål av gemensamt intresse. Enligt kommissionen ska affären därför ses som en åtgärd för att förverkliga ett mål av gemensamt intresse.

7.5.2.2   Åtgärdernas lämplighet

| (214) | Det är ostridigt att de eftersträvade målen har uppfyllts genom försäljnings- och återförhyrningsavtalet mellan Neuwoges och Bavaria. Ordningen har t.ex. lett till att de byggnader som köptes av Bavaria har genomgått en omfattande renovering och privatisering, att de dåvarande hyresgästerna har fått erbjudande om att köpa dessa lägenheter till ett lägre pris och att utbudet av kvalitetsbostäder i regionen har ökat, vilket därmed också ger bättre framtidsutsikter för Stadt Neubrandenburg. |
| --- | --- |

(214)

Det är ostridigt att de eftersträvade målen har uppfyllts genom försäljnings- och återförhyrningsavtalet mellan Neuwoges och Bavaria. Ordningen har t.ex. lett till att de byggnader som köptes av Bavaria har genomgått en omfattande renovering och privatisering, att de dåvarande hyresgästerna har fått erbjudande om att köpa dessa lägenheter till ett lägre pris och att utbudet av kvalitetsbostäder i regionen har ökat, vilket därmed också ger bättre framtidsutsikter för Stadt Neubrandenburg.

| (215) | När Neuwoges letade efter en köpare till byggnaderna och bedömde sina olika alternativ genomförde bolaget en rad olika åtgärder för att säkerställa att ett eventuellt stöd inom ramen för försäljnings- och återförhyrningsordningen begränsades till det minimum som krävdes för att uppnå de eftersträvade målen. Neuwoges genomförde framför allt ett begränsat anbudsförfarande, förhandlade med Bavaria om affärsvillkoren i flera månader och hade slutligen övertygats om att den här affären var det bästa alternativet på marknaden. Även om försäljnings- och återförhyrningsordningen skulle omfatta ett stöd, finns det därmed inget som tyder på att detta stöd skulle gå utöver det minimum som krävdes. Analysen i avsnitt 7.3, där försäljnings- och återförhyrningsordningen jämförs med diverse andra alternativ (såsom en lånebaserad renovering av byggnaderna eller en direktförsäljning) har visat att det inte fanns några alternativ där man hade kunnat uppnå samma mål utan något stöd alls eller med ett lägre stödbelopp. Försäljnings- och återförhyrningsordningen och det eventuella stöd som denna ordning skulle kunna omfatta utgjorde därmed ett lämpligt instrument för att uppnå målen av gemensamt intresse. |
| --- | --- |

(215)

När Neuwoges letade efter en köpare till byggnaderna och bedömde sina olika alternativ genomförde bolaget en rad olika åtgärder för att säkerställa att ett eventuellt stöd inom ramen för försäljnings- och återförhyrningsordningen begränsades till det minimum som krävdes för att uppnå de eftersträvade målen. Neuwoges genomförde framför allt ett begränsat anbudsförfarande, förhandlade med Bavaria om affärsvillkoren i flera månader och hade slutligen övertygats om att den här affären var det bästa alternativet på marknaden. Även om försäljnings- och återförhyrningsordningen skulle omfatta ett stöd, finns det därmed inget som tyder på att detta stöd skulle gå utöver det minimum som krävdes. Analysen i avsnitt 7.3, där försäljnings- och återförhyrningsordningen jämförs med diverse andra alternativ (såsom en lånebaserad renovering av byggnaderna eller en direktförsäljning) har visat att det inte fanns några alternativ där man hade kunnat uppnå samma mål utan något stöd alls eller med ett lägre stödbelopp. Försäljnings- och återförhyrningsordningen och det eventuella stöd som denna ordning skulle kunna omfatta utgjorde därmed ett lämpligt instrument för att uppnå målen av gemensamt intresse.

7.5.2.3   Nödvändighet och stimulanseffekt

| (216) | Om man utgår från antagandet att försäljnings- och återförhyrningsordningen faktiskt omfattar ett statligt stöd, måste det i så fall undersökas om detta stöd hade någon stimulanseffekt. Det tog flera månader för Neuwoges och Bavaria att förhandla fram affärsvillkoren. Det förefaller inte som om Bavaria skulle ha ingått en affär som inte följde dess egen leasingmodell för fastigheter. Om den affär som slutligen genomfördes och som utgick från Bavarias leasingmodell för fastigheter skulle ha omfattat statligt stöd, råder det i så fall inga tvivel om att Bavaria inte skulle ha ingått affären utan detta stöd. |
| --- | --- |

(216)

Om man utgår från antagandet att försäljnings- och återförhyrningsordningen faktiskt omfattar ett statligt stöd, måste det i så fall undersökas om detta stöd hade någon stimulanseffekt. Det tog flera månader för Neuwoges och Bavaria att förhandla fram affärsvillkoren. Det förefaller inte som om Bavaria skulle ha ingått en affär som inte följde dess egen leasingmodell för fastigheter. Om den affär som slutligen genomfördes och som utgick från Bavarias leasingmodell för fastigheter skulle ha omfattat statligt stöd, råder det i så fall inga tvivel om att Bavaria inte skulle ha ingått affären utan detta stöd.

7.5.2.4   Proportionalitet

| (217) | Kommissionen har redan påpekat att Neuwoges mål med att ingå denna affär måste bedömas som viktiga. Renoveringen och privatiseringen av byggnader liksom den förmånliga försäljningen till hyresgästerna bidrog i hög grad till att förbättra den ekonomiska och sociala sammanhållningen i unionen. Stödbeloppet till Bavaria inom ramen för försäljnings- och återförhyrningsordningen var samtidigt ändå begränsat, vilket innebar att åtgärdens eventuella snedvridande effekter på konkurrensen också blev begränsade. Mot denna bakgrund var allt stöd som eventuellt skulle kunna tänkas ingå i försäljnings- och återförhyrningsordningen mellan Neuwoges och Bavaria proportionerligt i förhållande till det eftersträvade målet. |
| --- | --- |

(217)

Kommissionen har redan påpekat att Neuwoges mål med att ingå denna affär måste bedömas som viktiga. Renoveringen och privatiseringen av byggnader liksom den förmånliga försäljningen till hyresgästerna bidrog i hög grad till att förbättra den ekonomiska och sociala sammanhållningen i unionen. Stödbeloppet till Bavaria inom ramen för försäljnings- och återförhyrningsordningen var samtidigt ändå begränsat, vilket innebar att åtgärdens eventuella snedvridande effekter på konkurrensen också blev begränsade. Mot denna bakgrund var allt stöd som eventuellt skulle kunna tänkas ingå i försäljnings- och återförhyrningsordningen mellan Neuwoges och Bavaria proportionerligt i förhållande till det eftersträvade målet.

7.5.2.5   Ingen påverkan på handeln som strider mot det gemensamma intresset

| (218) | Det ska erinras om att stödbeloppet till Bavaria som ingick i försäljnings- och återförhyrningsordningen ändå var lågt. Åtgärdens påverkan på handeln var därmed också begränsad. Allt stöd som ingick i försäljnings- och återförhyrningsordningen skulle visserligen ha förbättrat konkurrenspositionen för Bavaria, som åtminstone potentiellt sett konkurrerade med andra företag (även med företag från andra medlemsstater), men det mottagna stödets påverkan är beroende av det faktiska beloppet. Eftersom konkurrenspositionen för Bavaria sålunda endast har förbättrats i mindre omfattning måste slutsatsen bli att även om försäljnings- och återförhyrningsordningen skulle inbegripa ett stöd, har detta inte påverkat handeln i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset. |
| --- | --- |

(218)

Det ska erinras om att stödbeloppet till Bavaria som ingick i försäljnings- och återförhyrningsordningen ändå var lågt. Åtgärdens påverkan på handeln var därmed också begränsad. Allt stöd som ingick i försäljnings- och återförhyrningsordningen skulle visserligen ha förbättrat konkurrenspositionen för Bavaria, som åtminstone potentiellt sett konkurrerade med andra företag (även med företag från andra medlemsstater), men det mottagna stödets påverkan är beroende av det faktiska beloppet. Eftersom konkurrenspositionen för Bavaria sålunda endast har förbättrats i mindre omfattning måste slutsatsen bli att även om försäljnings- och återförhyrningsordningen skulle inbegripa ett stöd, har detta inte påverkat handeln i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset.

7.5.3   Slutsats om befintliga stödelement och förenlighet

| (219) | Om försäljnings- och återförhyrningsordningen skulle ha medfört en fördel för Bavaria har kommissionen, mot bakgrund av de skäl som anges i avsnitt 7.5.2, dragit slutsatsen att det skulle röra sig om ett statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget. Kommissionen konstaterar emellertid att allt statligt stöd enligt artikel 107.3 c i EUF-fördraget som skulle ingå i försäljnings- och återförhyrningsordningen skulle vara förenligt med den inre marknaden. |
| --- | --- |

(219)

Om försäljnings- och återförhyrningsordningen skulle ha medfört en fördel för Bavaria har kommissionen, mot bakgrund av de skäl som anges i avsnitt 7.5.2, dragit slutsatsen att det skulle röra sig om ett statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget. Kommissionen konstaterar emellertid att allt statligt stöd enligt artikel 107.3 c i EUF-fördraget som skulle ingå i försäljnings- och återförhyrningsordningen skulle vara förenligt med den inre marknaden.

7.6   SLUTSATS OM FÖREKOMST AV STÖD OCH FÖRENLIGHET

| (220) | Analysen av försäljnings- och återförhyrningsordningens värde för Neuwoges, jämförelsen med andra tänkbara affärer och undersökningen av om affären följde normala marknadsvillkor har lett fram till slutsatsen att affären uppfyller kriteriet om en marknadsekonomisk aktör. Genom att ingå försäljnings- och återförhyrningsordningen har Neuwoges valt ett tillvägagångssätt som också en marknadsekonomisk aktör skulle ha valt. Det ska särskilt framhållas att det inte fanns något annat alternativ som var ekonomiskt mer attraktivt och att villkoren i försäljnings- och återförhyrningsordningen vid den aktuella tidpunkten (1997/1998) skulle kunna anses annat än följa normala marknadsförhållanden, mot bakgrund av de tillgängliga riktmärkena samt de andra anbud som lämnades in i anbudsförfarandet. |
| --- | --- |

(220)

Analysen av försäljnings- och återförhyrningsordningens värde för Neuwoges, jämförelsen med andra tänkbara affärer och undersökningen av om affären följde normala marknadsvillkor har lett fram till slutsatsen att affären uppfyller kriteriet om en marknadsekonomisk aktör. Genom att ingå försäljnings- och återförhyrningsordningen har Neuwoges valt ett tillvägagångssätt som också en marknadsekonomisk aktör skulle ha valt. Det ska särskilt framhållas att det inte fanns något annat alternativ som var ekonomiskt mer attraktivt och att villkoren i försäljnings- och återförhyrningsordningen vid den aktuella tidpunkten (1997/1998) skulle kunna anses annat än följa normala marknadsförhållanden, mot bakgrund av de tillgängliga riktmärkena samt de andra anbud som lämnades in i anbudsförfarandet.

| (221) | Slutsatsen måste därför bli att affären med Neuwoges inte har medfört någon fördel för Bavaria, eftersom Neuwoges agerade på samma sätt som en marknadsekonomisk aktör skulle ha gjort. Eftersom den aktuella åtgärden inte har medfört någon fördel är ett av villkoren för att kvalificeras som statligt stöd inte uppfyllt och därmed utgör åtgärden inget statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget. |
| --- | --- |

(221)

Slutsatsen måste därför bli att affären med Neuwoges inte har medfört någon fördel för Bavaria, eftersom Neuwoges agerade på samma sätt som en marknadsekonomisk aktör skulle ha gjort. Eftersom den aktuella åtgärden inte har medfört någon fördel är ett av villkoren för att kvalificeras som statligt stöd inte uppfyllt och därmed utgör åtgärden inget statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget.

| (222) | Utöver det primära konstaterandet att försäljnings- och återförhyrningsordningen inte har medfört någon fördel för Bavaria och därmed inte omfattar statligt stöd, drar kommissionen den ytterligare slutsatsen att för den händelse att försäljnings- och återförhyrningsordningen ändå skulle ha medfört en fördel, skulle detta i så fall utgöra statligt stöd. Enligt artikel 107.3 c i EUF-fördraget skulle detta statliga stöd ändå vara förenligt med den inre marknaden. |
| --- | --- |

(222)

Utöver det primära konstaterandet att försäljnings- och återförhyrningsordningen inte har medfört någon fördel för Bavaria och därmed inte omfattar statligt stöd, drar kommissionen den ytterligare slutsatsen att för den händelse att försäljnings- och återförhyrningsordningen ändå skulle ha medfört en fördel, skulle detta i så fall utgöra statligt stöd. Enligt artikel 107.3 c i EUF-fördraget skulle detta statliga stöd ändå vara förenligt med den inre marknaden.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Den rättshandling som den 21 januari 1998 ingicks mellan Neubrandenburger Wohnungsgesellschaft mbH, Bavaria Immobilien Trading GmbH & Co, Immobilien Leasing Objekt Neubrandenburg KG och Bavaria Immobilien Beteiligungsgesellschaft mbH & Co. Objekte Neubrandenburg KG i form av ett avtal om återförhyrning av byggnader och ett administrativt avtal utgör inget statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget.

Artikel 2

Om den rättshandling som den 21 januari 1998 ingicks mellan Neubrandenburger Wohnungsgesellschaft mbH, Bavaria Immobilien Trading GmbH & Co, Immobilien Leasing Objekt Neubrandenburg KG och Bavaria Immobilien Beteiligungsgesellschaft mbH & Co. Objekte Neubrandenburg KG i form av ett avtal om återförhyrning av byggnader och ett administrativt avtal ändå skulle utgöra ett statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget, är detta förenligt med den inre marknaden enligt artikel 107.3 c i EUF-fördraget.

Artikel 3

Detta beslut riktar sig till Förbundsrepubliken Tyskland.

Utfärdad i Bryssel den 16 september 2014.

På kommissionens vägnar

Joaquín ALMUNIA

Vice ordförande

---

(1)  EUT C 141, 17.5.2012, s. 28.

1

(2)  Rådets förordning (EG) nr 659/1999 av den 22 mars 1999 ett klagomål till kommissionen (EUT L 83, 27.3.1999, s. 1).

2

(3)  Tribunalens beslut av den 9 januari 2012, Neubrandenburger Wohnungsgesellschaft mot kommissionen, T-407/09, ECLI:EU:T:2012:1.

3

(4)  EUT C 141, 17.5.2012, s. 28.

4

(5)  Domstolens beslut av den 15 november 2012, Neubrandenburger Wohnungsgesellschaft mot kommissionen, C-145/12 P, ECLI:EU:C:2012:724.

5

(6)  Delar av texten har ändrats för att säkerställa att konfidentiella uppgifter inte offentliggörs. I följande text anges dessa delar med hakparentes.

6

(7)  I detta beslut har kommissionen räknat om alla belopp som ursprungligen angavs i D-mark till euro i enlighet med den officiella omräkningskursen 1 euro = 1,95583 D-mark. Detta kan ha lett till mindre avrundningsfel. Decimalerna har inte beaktats i detta beslut.

7

(8)  Altschuldenhilfegesetz av den 23 juni 1993 (BGBl. I, s. 944, 986), senast ändrad den 31 oktober 2006 (BGBl. I, s. 2407).

8

(9)  Se skrivelse från Bundesministerium für Raumordnung Anerkennung mieternaher Privatisierungsformen av den 18 maj 1995 respektive KfW Merkblatt zu Mieterprivatisierung, mieternahen Privatisierungsformen und subsidiärem Drittverkauf av den 22 december 1995.

9

Anerkennung mieternaher Privatisierungsformen

Merkblatt zu Mieterprivatisierung, mieternahen Privatisierungsformen und subsidiärem Drittverkauf

(10)  Skrivelse från Bundesministerium für Raumordnung Anerkennung mieternaher Privatisierungsformen av den 18 maj 1995, s. 183.

10

Anerkennung mieternaher Privatisierungsformen

(11)  KfW Merkblatt zu Mieterprivatisierung, mieternahen Privatisierungsformen und subsidiärem Drittverkauf av den 22 december 1995, s. 5–6.

11

Merkblatt zu Mieterprivatisierung, mieternahen Privatisierungsformen und subsidiärem Drittverkauf

(12)  Neuwoges angav inledningsvis att den totala befrielsen uppgick till [...] euro och den andel som kunde tillgodoräknas till [...] euro. Senare korrigerade emellertid Neuwoges den andel som kunde tillgodoräknas till [...] euro. Om utgångspunkten är att denna korrigering har gjorts till följd av att den totala befrielsen har korrigerats, har detta belopp korrigerats på motsvarande sätt.

12

(13)  Se Rostocks tingsrätt, dom av den 28 november 2008 (nedan kallad domen från Rostocks tingsrätt), s. 24.

13

domen från Rostocks tingsrätt

(14)  EUT C 209, 10.7.1997, s. 3.

14

(15)  Vid sina beräkningar utgick Neuwoges från en diskonteringsränta på 5 procent.

15

(16)  Administrativt avtal med [...] av den 19 december 1997.

16

(17)  Administrativt avtal och hyresgarantiavtal med [...] av den 13 augusti 1998.

17

(18)  Administrativt avtal och hyresgarantiavtal med [...] fastighetsbolag av den 1 december 1999.

18

(19)  Se skäl (12).

19

(20)  Se skäl 46 i beslutet om att inleda förfarandet.

20

(21)  Se skäl 47 i beslutet om att inleda förfarandet.

21

(22)  Se skäl 55 i beslutet om att inleda förfarandet.

22

(23)  Se skäl 56 i beslutet om att inleda förfarandet.

23

(24)  Se skäl 60 f i beslutet om att inleda förfarandet.

24

(25)  Se skäl 62 i beslutet om att inleda förfarandet.

25

(26)  Se skäl 64 i beslutet om att inleda förfarandet.

26

(27)  Se skäl 66 i beslutet om att inleda förfarandet.

27

(28)  Se skäl 68 i beslutet om att inleda förfarandet.

28

(29)  Se skäl 69 i beslutet om att inleda förfarandet.

29

(30)  Se skäl 70 i beslutet om att inleda förfarandet.

30

(31)  Domen från Rostocks tingsrätt, s. 18.

31

(32)  Domen från Rostocks tingsrätt, s. 23–24.

32

(33)  Domen från Rostocks tingsrätt, s. 24–25.

33

(34)  Domen från Rostocks tingsrätt, s. 26.

34

(35)  Domen från Rostocks tingsrätt, s. 26.

35

(36)  Domen från Rostocks tingsrätt, s. 26.

36

(37)  Domen från Rostocks tingsrätt, s. 19.

37

(38)  Domen från Rostocks tingsrätt, s. 19–20.

38

(39)  Domen från Rostocks tingsrätt, s. 20.

39

(40)  Domen från Rostocks tingsrätt, s. 20–21.

40

(41)  Domen från Rostocks tingsrätt, s. 21.

41

(42)  Domen från Rostocks tingsrätt, s. 22–23.

42

(43)  Domen från Rostocks tingsrätt, s. 26.

43

(44)  Bavarias synpunkter av den 18 juni 2012, s. 4–5.

44

(45)  Domstolens dom av den 5 juni 2012 i mål C-124/10 P, kommissionen mot EDF, ännu inte offentliggjord i rättsfallssamlingen, punkterna 78 och 79.

45

(46)  Ibidem, punkterna 81–85.

46

(47)  Se skälen 80 och 87.

47

(48)  Bavariabroschyren Leasingmodell Immobilien, s. 4.

48

Leasingmodell Immobilien

(49)  Se t.ex. del I.3 i återförhyrningsdelen och ingressen till den administrativa delen.

49

(50)  Neuwoges synpunkter av den 17 juli 2012, bilaga 1.

50

(51)  Se även Bavariabroschyren Leasingmodell Immobilien, s. 8 och 10.

51

Leasingmodell Immobilien

(52)  Presentation 110/97 till Neuwoges-styrelsens möte den 30 oktober 1997, protokoll från Neuwoges-styrelsens möte den 30 oktober 1997, presentation 114/97 till Neuwoges-styrelsens möte den 12 december 1997, protokoll från Neuwoges-styrelsens möte den 16 december 1997.

52

(53)  Dom av den 19 mars 2013 i mål C-399/10 P, Bouygues mot kommissionen, ännu inte offentliggjord i rättsfallssamlingen, punkterna 103 och 104.

53

(54)  Del IV 1 § återförhyrningsdelen.

54

(55)  Del III 10 § andra stycket återförhyrningsdelen.

55

(56)  Del III 10 § tredje stycket återförhyrningsdelen.

56

(57)  2–4 §§ den administrativa delen.

57

(58)  Neuwoges synpunkter av den 17 juli 2012, bilaga 1.

58

(59)  Neuwoges synpunkter av den 17 juli 2012, bilaga 1.

59

(60)  Se Neuwoges skrivelse till Bavaria av den 24 november 1997, s. 2.

60

(61)  Se del IV 3 § återförhyrningsdelen jämförd med del V 3 och 4 §§ återförhyrningsdelen.

61

(62)  Se Bavarias synpunkter av den 22 april 2013, bilaga 12.

62

(63)  Se presentation 114/97 till Neuwoges-styrelsens möte den 12 december 1997.

63

(64)  Bavarias synpunkter av den 18 juni 2012, bilaga 11.

64

(65)  Se Neuwoges skrivelse till Bavaria av den 7 mars 1997 och det första erbjudandet från Bavaria efter detta (Bavarias synpunkter av den 18 juni 2012, bilagorna 9 och 10).

65

(66)  Se Neuwoges skrivelse till Bavaria den 7 mars 1997 (Bavarias synpunkter av den 18 juni 2012, bilaga 9).

66

(67)  Pestel-utlåtandet (presentation av Neuwoges av den 17 juli 2012, bilaga 2), s. 68 (”Renoveringsetapp 2”).

67

(68)  Neuwoges synpunkter av den 27 september 2012, bilaga.

68

(69)  Presentation 114/97 till Neuwoges-styrelsens möte den 12 december 1997, s. 3.

69

(70)  Se Neuwoges synpunkter av den 17 juli 2012, bilaga 1.

70

(71)  Ibidem.

71

(72)  Bavaria hävdar att Neuwoges har valt dessa parametrar helt fritt. Se Bavarias synpunkter av den 22 april 2013, punkt 23. Se även Neuwoges skrivelse till Bavaria av den 6 maj 1997 (Bavarias synpunkter av den 18 juni 2012, bilaga 1a), där Neuwoges uppmanade Bavaria att utgå från en 30-årig löptid, en indexreglering av leasingandelen med [...] procent och ett restvärde på [...] procent när avtalen upprättades.

72

(73)  I detta sammanhang ska det noteras att den totala investeringsvolymen beräknas genom den månatliga leasingandelen tillsammans med den årliga indexregleringen (i det aktuella fallet [...] procent per år), avtalstiden (i det aktuella fallet 30 år) och byggnadernas restvärde (i det aktuella fallet [...] procent). Detta innebär att den totala investeringsvolymen minskar om man utgår från lägre hyror, högre kostnader eller en lägre indexreglering. Eftersom försäljningspriset i sin tur är ett direkt resultat av den totala investeringsvolymen minus renoveringskostnader, privatiseringskostnader och skatter/avgifter är försäljningspriset direkt avhängigt av hyresnivå, kostnader, indexreglering osv.

73

(74)  Bavarias synpunkter av den 18 juni 2012, bilaga 11.

74

(75)  Kommissionens referensdiskonteringsränta för den relevanta perioden är 5,94 procent (http://ec.europa.eu/competition/state_aid/legislation/reference_rates_eu15_en.pdf). Men eftersom man i beslutet om att inleda förfarandet har utgått från en diskonteringsränta på 5 procent och Neuwoges därefter använde denna ränta i sina beräkningar, har kommissionen beslutat att fortsätta att använda en ränta på 5 procent.

75

(76)  Neuwoges synpunkter av den 17 juli 2012, bilaga 7.

76

(77)  Neuwoges synpunkter av den 17 juli 2012, bilaga 8 e.

77

(78)  Neuwoges synpunkter av den 17 juli 2012, s. 60.

78

(79)  Se 18 § värderingsförordningen (Wertermittlungsverordnung) av den 6 december 1988, BGBl. I s. 2209.

79

(80)  Kommissionen konstaterar att Neuwoges redan har indexreglerat 1999 års kostnader i sina kassaflödesanalyser, men kommissionen indexreglerar kostnaderna först från och med 2000. Anledningen till detta är att kostnadsberäkningarna gjordes med avseende på fasen efter renoveringen, som inleddes 1999. I sina synpunkter erkänner även Neuwoges att kostnadsnivån direkt efter renoveringen, dvs. 1999, har varit skälig. Det förefaller lämpligare att räkna med en kostnadshöjning först från och med 2000.

80

(81)  Se presentation 114/97 till Neuwoges-styrelsens möte den 12 december 1997, bilaga 6.

81

(82)  Se t.ex. Neuwoges synpunkter av den 5 november 2007, s. 4.

82

(83)  Neuwoges synpunkter av den 17 juli 2012, s. 61.

83

(84)  Protokoll från Neuwoges-styrelsens möte den 16 december 1997, s. 5.

84

(85)  Se presentation 114/97 till Neuwoges-styrelsens möte den 12 december 1997, bilaga 6.

85

(86)  Skrivelse från Nordrevision till Neuwoges av den 20 november 1997 (presentation av Neuwoges av den 25 april 2007, bilaga 13), s. 3.

86

(87)  Ibid.

87

(88)  Det ska noteras att Stadt Neubrandenburg och Land Mecklenburg-Vorpommern utgick från att befolkningssiffrorna skulle vara stabila under åren 1997/1998. Se Tysklands synpunkter av den 4 september 2007, s. 6.

88

(89)  Beslutsförslag till mötet med Bavarias produktutskott av den 13 september 1997 (presentation av Bavaria av den 22 april 2013, bilaga 15), s. 2.

89

(90)  Ibid., s. 3.

90

(91)  Se Neuwoges synpunkter av den 5 november 2007, bilagorna 1 och 5.

91

(92)  Pestel-utlåtandet, s. 62.

92

(93)  Skrivelse från Nordrevision till Neuwoges av den 20 november 1997 (presentation av Neuwoges av den 25 april 2007, bilaga 13), s. 3.

93

(94)  Följande bör noteras: Om utgångspunkten för 1997 års utlåtande om marknadsvärdet hade varit en ökad risk för hyresbortfall, skulle detta också innebära att man hade utgått från lägre förvaltnings- och underhållskostnader i motsvarande utsträckning.

94

(95)  Domen från Rostocks tingsrätt, s. 19–20.

95

(96)  Skrivelse från Nordrevision till Neuwoges av den 20 november 1997 (presentation av Neuwoges av den 25 april 2007, bilaga 13), s. 3.

96

(97)  Om man emellertid räknar med att hyrorna kommer att stiga långsammare än den allmänna inflationen – oavsett om detta beror på en bristande indexreglering av hyresavtalen eller på marknadsutvecklingen – är det gängse praxis att höja fastighetsräntan med en marginal motsvarande den förväntade differensen mellan hyreshöjning och inflation.

97

(98)  Domen från Rostocks tingsrätt, s. 20.

98

(99)  Domen från Rostocks tingsrätt, s. 19.

99

(100)  Om löptiden hade satts till 20 år i stället för 30, hade den inledande leasingandelen exempelvis inte uppgått till [...] procent utan till [...] procent.

100

(101)  Se t.ex. utlåtande om marknadsvärdet GA 22b/07 (presentation av Neuwoges av den 5 november 2007, bilaga 5), s. 19: ”För att kunna hyra ut [byggnaden] på längre sikt är det absolut nödvändigt att genomföra en renovering och en upprustning. ... Vakansgraden är särskilt hög i orenoverade byggnader.”

101

(102)  Protokoll från Neuwoges-styrelsens möte den 16 december 1997, s. 3.

102

(103)  Protokoll från Neuwoges-styrelsens möte den 16 december 1997, s. 3.

103

(104)  Protokoll från Neuwoges-styrelsens möte den 16 december 1997, s. 3.

104

(105)  Protokoll från Neuwoges-styrelsens möte den 16 december 1997, s. 2.

105

(106)  Protokoll från Neuwoges-styrelsens möte den 30 oktober 1997, s. 3.

106

(107)  Neuwoges synpunkter av den 5 november 2007, bilagorna 2 och 6.

107

(108)  Presentation 97/97 till Neuwoges-styrelsens möte den 17 april 1997, s. 3.

108

(109)  Skrivelse från Tyskland av den 11 juli 2008, s. 10–11.

109

(110)  Presentation 97/97 till Neuwoges-styrelsens möte den 17 april 1997, s. 2.

110

(111)  Se presentation 110/97 till Neuwoges-styrelsens möte den 30 oktober 1997, s. 3.

111

(112)  Presentation 114/97 till Neuwoges-styrelsens möte den 12 december 1997, s. 3.

112

(113)  Protokoll från Neuwoges-styrelsens möte den 16 december 1997, s. 5.

113

(114)  Normalt föredrar banker lån med rörliga räntesatser eftersom det minskar ränteförändringsrisken för deras del. När de beviljar fasträntelån ligger det i deras eget intresse att få till stånd en kortare avtalstid för att minska denna risk. Vid lån till företag är det vanligt med revolverande avtal där det automatiskt ingås ett nytt avtal med justerad räntesats (som avspeglar marknadsförhållandena vid den aktuella tidpunkten) när det ursprungliga låneavtalet har löpt ut (förutsatt att företagets kreditvärdighet inte har försämrats). Utöver ränteförändringsrisken bär bankerna även kreditrisken. Detta är ytterligare ett skäl till att begränsa löptiden för låneavtal med företag (eftersom de aktuella beloppen är avsevärt högre än för hypotekslån som normalt har en löptid på 20 till 30 år).

114

(115)  Skälet till detta pålägg (dvs. den högre genomsnittliga leasingandelen jämfört med en fast andel redan från början) är att Bavaria hade godkänt att en del av leasingbetalningarna skulle skjutas upp till avtalstidens senare år. Om Bavaria hade fått dessa betalningar utan något sådant ”anstånd”, hade de kunnat investera pengarna med avkastning eller betala tillbaka sina egna lån och därmed spara in räntekostnader. För Bavarias del är alltså anståndet för en del av betalningarna förenat med kostnader som skjuts över på Neuwoges genom en högre genomsnittlig leasingandel.

115

(116)  Detta skulle inte längre vara något ”riktigt” fasträntelån (dvs. ett lån med lika höga räntebetalningar varje år), utan ett lån där de olika årliga räntesatserna fastställs i förväg (det handlar alltså inte heller om ett lån med rörlig räntesats).

116

(117)  Om risken anses vara alltför hög avslås normalt kundens låneansökan. Om risken bedöms som godtagbar kräver banken en högre räntesats och kan även vidta andra åtgärder. Den kan exempelvis ställa krav på ytterligare säkerheter eller sänka lånebeloppet. Låneavtalet kan även innehålla ytterligare villkor som gör att banken kan ha kontroll på låntagarens finansiella situation.

117

(118)  Se även det redan citerade Pestel-utlåtandet, som publicerades i juni 1996, där det fastställdes att fastighetsbolag i östra Tyskland kunde ta lån på den öppna kapitalmarknaden till en räntesats på 7,5 procent.

118

(119)  Dessa kostnader omfattar dessutom de kostnader som en bank fakturerar för i samband med utlåning. Detta beror på att leasingbolaget även måste betala för bankens kostnader i samband med att investeringen återfinansieras (och detta skulle räknas in i leasingandelen). Utöver detta måste bolaget bära sina egna allmänna omkostnader.

119

(120)  Vid ett lån bidrar kunden till bankens vinst genom räntan. Vid ett leasingavtal bidrar kunden i grund och botten både till bankens vinst (eftersom leasingbolaget återfinansierar sin investering hos banken och sedan lägger över dessa kostnader på leasingtagaren) och till leasingbolagets egen vinst. Det faktum att företag är beredda att betala dessa extrakostnader visar att de tjänster som leasingföretagen erbjuder har ett mervärde för leasingtagarna.

120

(121)  Domstolens dom av den 12 september 2000 i mål C-180/98 till C-184/98, Pavlov m.fl. mot Stichting Pensioenfonds Medische Specialisten, REG 2000, s. I-6451, punkt 74.

121

(122)  Domstolens dom av den 16 juni 1987 i mål C-118/85, kommissionen mot Italien, REG 1987, s. 2599, punkt 7.

122

(123)  Domstolens dom av den 16 maj 2002 i mål C-482/99, Franska republiken mot Europeiska kommissionen (Stardust Marine), REG 2002, s. I-4397.

123

(124)  Kommissionens direktiv 2006/111/EG av den 16 november 2006 om insyn i de finansiella förbindelserna mellan medlemsstater och offentliga företag samt i vissa företags ekonomiska verksamhet, (EUT L 318, 17.11.2006, s. 17).

124

(125)  Domstolens dom av den 17 september 1980 i mål 730/79, Philip Morris mot kommissionen, REG 1980, s. 2671, punkt 11, svensk specialutgåva V 00303, förstainstansrättens dom av den 15 juni 2000 i de förenade målen T-298/97, T-312/97 osv., Alzetta Mauro m.fl. mot kommissionen, REG 2000, s. II-2325, punkt 80.

125

(126)  Domstolens dom av den 17 september 1980 i mål 730/79, Philip Morris Holland BV mot kommissionen, REG 1980, s. 2671, punkterna 11 och 12, svensk specialutgåva V 00303. Förstainstansrättens dom av den 30 april 199 i mål T-214/95, Het Vlaamse Gewest (Flämische Region) mot kommissionen, REG 1998, s. II-717, punkterna 48–50.

126

(127)  Kommissionens beslut i ärende C(2011) 4940 final av den 5 oktober 2011 i mål SA.31877 – Niederlande: Grondverkoop en woningbouw Apeldoorn (EUT C 343, 23.11.2011, s. 11), skäl 47 och 48.

127

(128)  Se kapitel V 3 § punkt 2 återförhyrningsdelen.

128

---

| 1.4.2015 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 89/72 |
| --- | --- | --- | --- |

1.4.2015

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 89/72

---

KOMMISSIONENS BESLUT (EU) 2015/508

av den 1 oktober 2014

om det förmodade infrastrukturstöd som Tyskland har genomfört till förmån för Propapier PM2 GmbH statligt stöd SA.36147 (C 30/10) (f.d. NN 45/10; f.d. CP 327/08)

[delgivet med nr C(2014) 6847]

(Endast den tyska texten är giltig)

(Text av betydelse för EES)

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 108.2 första stycket,

med beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, särskilt artikel 62.1 a,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 659/1999 av den 22 mars 1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel 108 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (1),

efter att i enlighet med nämnda artiklar (2) ha gett berörda parter tillfälle att yttra sig och med beaktande av dessa synpunkter, och

av följande skäl:

1.   FÖRFARANDE

| (1) | Genom en skrivelse av den 29 oktober 2008 inkom Smurfit Kappa Group (nedan kallad Smurfit Kappa eller klaganden) med ett klagomål till kommissionen om att Propapier PM2 GmbH hade erhållit infrastrukturstöd. Klagomålet registrerades under ärendenummer CP 327/08 och fördes in (under ärendenummer NN 45/10) i registret över olagligt stöd. |
| --- | --- |

(1)

Genom en skrivelse av den 29 oktober 2008 inkom Smurfit Kappa Group (nedan kallad Smurfit Kappa eller klaganden) med ett klagomål till kommissionen om att Propapier PM2 GmbH hade erhållit infrastrukturstöd. Klagomålet registrerades under ärendenummer CP 327/08 och fördes in (under ärendenummer NN 45/10) i registret över olagligt stöd.

| (2) | Genom en skrivelse av den 27 oktober 2010 underrättade kommissionen Tyskland om sitt beslut att inleda det förfarande som anges i artikel 108.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt avseende det förmodade stödet. |
| --- | --- |

(2)

Genom en skrivelse av den 27 oktober 2010 underrättade kommissionen Tyskland om sitt beslut att inleda det förfarande som anges i artikel 108.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt avseende det förmodade stödet.

| (3) | Kommissionens beslut om att inleda förfarandet har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning
   (3). Kommissionen har uppmanat berörda parter att inkomma med sina synpunkter på det förmodade stödet. |
| --- | --- |

(3)

Kommissionens beslut om att inleda förfarandet har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning
   (3). Kommissionen har uppmanat berörda parter att inkomma med sina synpunkter på det förmodade stödet.

| (4) | Genom en skrivelse av den 28 januari 2011 inkom Tyskland med sina synpunkter (den icke-konfidentiella versionen av dessa synpunkter inkom den 31 januari 2011). Dessutom mottog kommissionen synpunkter från följande berörda parter: den 11 februari 2011 ett gemensamt yttrande från Deutscher Städtetag (förbundet för tyska städer), Deutscher Landeskreistag (kommunal centralorganisation) och Deutscher Städte- und Gemeindebund (centralorganisation för kommunalt självstyre) samt från Verband kommunaler Unternehmen (förbundet för kommunala företag, nedan kallat VKU) och den 14 februari 2011 synpunkter från klaganden (den icke-konfidentiella versionen av dessa synpunkter inkom den 1 mars 2011). Kommissionen översände dessa synpunkter till de tyska myndigheterna för att ge dem tillfälle att yttra sig. Motsvarande synpunkter från Tyskland inkom till kommissionen den 13 april 2011 (den icke-konfidentiella versionen av dessa synpunkter inkom den 26 april 2011). |
| --- | --- |

(4)

Genom en skrivelse av den 28 januari 2011 inkom Tyskland med sina synpunkter (den icke-konfidentiella versionen av dessa synpunkter inkom den 31 januari 2011). Dessutom mottog kommissionen synpunkter från följande berörda parter: den 11 februari 2011 ett gemensamt yttrande från Deutscher Städtetag (förbundet för tyska städer), Deutscher Landeskreistag (kommunal centralorganisation) och Deutscher Städte- und Gemeindebund (centralorganisation för kommunalt självstyre) samt från Verband kommunaler Unternehmen (förbundet för kommunala företag, nedan kallat VKU) och den 14 februari 2011 synpunkter från klaganden (den icke-konfidentiella versionen av dessa synpunkter inkom den 1 mars 2011). Kommissionen översände dessa synpunkter till de tyska myndigheterna för att ge dem tillfälle att yttra sig. Motsvarande synpunkter från Tyskland inkom till kommissionen den 13 april 2011 (den icke-konfidentiella versionen av dessa synpunkter inkom den 26 april 2011).

| (5) | Den 17 januari 2013 hölls ett möte mellan kommissionen och företrädare för de tyska myndigheterna. Genom en skrivelse av den 25 februari 2013 lämnade Tyskland kompletterande upplysningar. Genom en skrivelse av den 26 april 2013 begärde kommissionen ytterligare upplysningar och Tyskland svarade på denna skrivelse genom en skrivelse av den 14 maj 2013. |
| --- | --- |

(5)

Den 17 januari 2013 hölls ett möte mellan kommissionen och företrädare för de tyska myndigheterna. Genom en skrivelse av den 25 februari 2013 lämnade Tyskland kompletterande upplysningar. Genom en skrivelse av den 26 april 2013 begärde kommissionen ytterligare upplysningar och Tyskland svarade på denna skrivelse genom en skrivelse av den 14 maj 2013.

| (6) | Genom e-post av den 23 maj 2013 begärde kommissionen ytterligare upplysningar, som Tyskland inkom med genom e-post av den 24 maj 2013, 27 maj 2013 och 28 maj 2013. |
| --- | --- |

(6)

Genom e-post av den 23 maj 2013 begärde kommissionen ytterligare upplysningar, som Tyskland inkom med genom e-post av den 24 maj 2013, 27 maj 2013 och 28 maj 2013.

| (7) | Efter ett möte som hölls den 6 juni 2013 mellan kommissionen, företrädare för de tyska myndigheterna och företrädare för det stödmottagande företaget samt sakkunniga meddelade Tyskland att man eventuellt skulle inkomma med kompletterande inlagor. Som svar på ytterligare en begäran om upplysningar av den 15 oktober 2013 inkom Tyskland med omfattande ytterligare synpunkter genom e-post av den 4 november 2013, 13 december 2013, 18 december 2013, 6 januari 2014 och 24 april 2014. |
| --- | --- |

(7)

Efter ett möte som hölls den 6 juni 2013 mellan kommissionen, företrädare för de tyska myndigheterna och företrädare för det stödmottagande företaget samt sakkunniga meddelade Tyskland att man eventuellt skulle inkomma med kompletterande inlagor. Som svar på ytterligare en begäran om upplysningar av den 15 oktober 2013 inkom Tyskland med omfattande ytterligare synpunkter genom e-post av den 4 november 2013, 13 december 2013, 18 december 2013, 6 januari 2014 och 24 april 2014.

2.   BESKRIVNING AV ÅTGÄRDERNA

| (8) | Propapier PM2 GmbH (nedan kallat Propapier) tillhör Progroup AG (nedan kallad Progroup). Progroup producerar och säljer, via sina dotterbolag, obehandlad wellpapp och wellpapp. Klaganden, Smurfit Kappa, är en av de största pappersproducenterna i EU. |
| --- | --- |

(8)

Propapier PM2 GmbH (nedan kallat Propapier) tillhör Progroup AG (nedan kallad Progroup). Progroup producerar och säljer, via sina dotterbolag, obehandlad wellpapp och wellpapp. Klaganden, Smurfit Kappa, är en av de största pappersproducenterna i EU.

| (9) | Den 2 april 2008 godkände (4) kommissionen ett regionalstöd för Propapiers uppförande av ett pappersbruk för obehandlad wellpapp och ett tillhörande kraftverk i ett nyutvecklat expansionsområde till det befintliga industriområdet vid Oder-Spree-kanalen i Eisenhüttenstadt i delstaten Brandenburg, ett område som vid denna tidpunkt var berättigat till regionalstöd enligt artikel 107.3 a i EUF-fördraget. |
| --- | --- |

(9)

Den 2 april 2008 godkände (4) kommissionen ett regionalstöd för Propapiers uppförande av ett pappersbruk för obehandlad wellpapp och ett tillhörande kraftverk i ett nyutvecklat expansionsområde till det befintliga industriområdet vid Oder-Spree-kanalen i Eisenhüttenstadt i delstaten Brandenburg, ett område som vid denna tidpunkt var berättigat till regionalstöd enligt artikel 107.3 a i EUF-fördraget.

| (10) | Klaganden ansåg att vissa statligt finansierade infrastrukturprojekt i industriområdets expansionsområde där Propapiers nya fabrik ligger är avsedda enbart för pappersbruket och därför bör betraktas som en särskilt tillägnad infrastruktur och statligt stöd till förmån för Propapier. |
| --- | --- |

(10)

Klaganden ansåg att vissa statligt finansierade infrastrukturprojekt i industriområdets expansionsområde där Propapiers nya fabrik ligger är avsedda enbart för pappersbruket och därför bör betraktas som en särskilt tillägnad infrastruktur och statligt stöd till förmån för Propapier.

| (11) | Klaganden angav följande infrastrukturprojekt (se avsnitt 2.1): Uppförandet av ett avloppsreningsverk, byggandet av en parkeringsplats och anläggandet av en ny anslutningsväg samt utvidgningen och fördjupningen av Oder-Spreekanalen. |
| --- | --- |

(11)

Klaganden angav följande infrastrukturprojekt (se avsnitt 2.1): Uppförandet av ett avloppsreningsverk, byggandet av en parkeringsplats och anläggandet av en ny anslutningsväg samt utvidgningen och fördjupningen av Oder-Spreekanalen.

| (12) | Dessutom hävdade klaganden att det hade fastställts för låga avgifter för användningen av avloppsreningsverket till förmån för Propapier (se avsnitt 2.2). |
| --- | --- |

(12)

Dessutom hävdade klaganden att det hade fastställts för låga avgifter för användningen av avloppsreningsverket till förmån för Propapier (se avsnitt 2.2).

2.1   STÖD FÖR UPPFÖRANDET AV ETT AVLOPPSRENINGSVERK OCH ANNAN INFRASTRUKTUR

| (13) | I juli 2008 beviljade delstaten Brandenburg, med medel från programmet för utökande av den kommunala ekonomiska infrastrukturen inom ramen för den gemensamma uppgiften (GA) ”Förbättring av den regionala ekonomiska strukturen”(Verbesserung der regionalen Wirtschaftsstruktur), (nedan kallad GA-ordningen
   (5)), ett direkt bidrag på 33 808 200 euro (6) för uppförandet av ett nytt avloppsreningsverk i ett expansionsområde till industriområdet vid Oder-Spreekanalen i Eisenhüttenstadt. I detta sammanhang bör det påpekas att frågan om användningen av GA-ordningen för att finansiera uppförandet och utbyggnaden av avloppsreningsverk behandlats i stödärende N 644e/02 (7), i vilket kommissionen 2003 fastställt för programperioden 2004–2006 att stöd som beviljas inom ramen för denna stödordning inte utgör statligt stöd till förmån för ägaren och operatören av avloppsreningsverket i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget. |
| --- | --- |

(13)

I juli 2008 beviljade delstaten Brandenburg, med medel från programmet för utökande av den kommunala ekonomiska infrastrukturen inom ramen för den gemensamma uppgiften (GA) ”Förbättring av den regionala ekonomiska strukturen”(Verbesserung der regionalen Wirtschaftsstruktur), (nedan kallad GA-ordningen
   (5)), ett direkt bidrag på 33 808 200 euro (6) för uppförandet av ett nytt avloppsreningsverk i ett expansionsområde till industriområdet vid Oder-Spreekanalen i Eisenhüttenstadt. I detta sammanhang bör det påpekas att frågan om användningen av GA-ordningen för att finansiera uppförandet och utbyggnaden av avloppsreningsverk behandlats i stödärende N 644e/02 (7), i vilket kommissionen 2003 fastställt för programperioden 2004–2006 att stöd som beviljas inom ramen för denna stödordning inte utgör statligt stöd till förmån för ägaren och operatören av avloppsreningsverket i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget.

| (14) | I detta beslut från 2003 anser kommissionen att bidrag från stödordningen i den lydelse som gällde för 2004–2006 bör betraktas som en intern överföring av statliga medel och inte som statligt stöd till förmån för ägaren och operatören eftersom mottagarna inte är ekonomiska aktörer och eftersom tjänsten är en klassisk uppgift av allmänt intresse som kommunala institutioner ansvarar för. Enligt bestämmelserna i ordningen måste mottagaren alltid vara en regional myndighet (Gebietkörperschaft) eller en sammanslutning av flera regionala myndigheter (Zweckverband) som står under kommunal tillsyn. Stöd kan endast beviljas om det inte finns några rättsliga, personliga eller ekonomiska band mellan mottagaren av stödet, dvs. avloppsreningsverket, och användaren av reningsverket. |
| --- | --- |

(14)

I detta beslut från 2003 anser kommissionen att bidrag från stödordningen i den lydelse som gällde för 2004–2006 bör betraktas som en intern överföring av statliga medel och inte som statligt stöd till förmån för ägaren och operatören eftersom mottagarna inte är ekonomiska aktörer och eftersom tjänsten är en klassisk uppgift av allmänt intresse som kommunala institutioner ansvarar för. Enligt bestämmelserna i ordningen måste mottagaren alltid vara en regional myndighet (Gebietkörperschaft) eller en sammanslutning av flera regionala myndigheter (Zweckverband) som står under kommunal tillsyn. Stöd kan endast beviljas om det inte finns några rättsliga, personliga eller ekonomiska band mellan mottagaren av stödet, dvs. avloppsreningsverket, och användaren av reningsverket.

| (15) | Stödet uppgick till 80 % av de totala stödberättigande kostnaderna på 42 260 340 euro. Mottagare av bidraget är Trinkwasser- und Abwasserzweckverband Oderaue Eisenhüttenstadt (nedan kallat TAZV), en offentligrättslig interkommunal sammanslutning som ansvarar för att tillhandahålla dricksvatten och avloppsrening. TAZV är både ägare av avloppsreningsverket och dess operatör och bidrog med resterande 20 % av de totala offentliga investeringskostnaderna. |
| --- | --- |

(15)

Stödet uppgick till 80 % av de totala stödberättigande kostnaderna på 42 260 340 euro. Mottagare av bidraget är Trinkwasser- und Abwasserzweckverband Oderaue Eisenhüttenstadt (nedan kallat TAZV), en offentligrättslig interkommunal sammanslutning som ansvarar för att tillhandahålla dricksvatten och avloppsrening. TAZV är både ägare av avloppsreningsverket och dess operatör och bidrog med resterande 20 % av de totala offentliga investeringskostnaderna.

| (16) | Stödet beviljades under förutsättning att de juridiska och ekonomiska villkoren för etableringen av en huvudinvesterare (i detta fall Propapier) bevisligen hade uppfyllts senast den 15 augusti 2008. Reningsverket började uppföras i oktober 2008 och togs i drift i mars 2010. |
| --- | --- |

(16)

Stödet beviljades under förutsättning att de juridiska och ekonomiska villkoren för etableringen av en huvudinvesterare (i detta fall Propapier) bevisligen hade uppfyllts senast den 15 augusti 2008. Reningsverket började uppföras i oktober 2008 och togs i drift i mars 2010.

| (17) | Klaganden anser att TAZV-reningsverket är en särskilt tillägnad infrastruktur eftersom Propapier använder i stort sett hela anläggningens reningskapacitet. Enligt klaganden hade reningsverket redan från början utformats som ett avloppsreningsverk för Propapier och utgjorde en nödvändig förutsättning för att ett pappersbruk skulle kunna etablera sig i regionen (eftersom stora mängder vatten behövs för att producera papper). |
| --- | --- |

(17)

Klaganden anser att TAZV-reningsverket är en särskilt tillägnad infrastruktur eftersom Propapier använder i stort sett hela anläggningens reningskapacitet. Enligt klaganden hade reningsverket redan från början utformats som ett avloppsreningsverk för Propapier och utgjorde en nödvändig förutsättning för att ett pappersbruk skulle kunna etablera sig i regionen (eftersom stora mängder vatten behövs för att producera papper).

| (18) | Klaganden hävdade att även de andra infrastrukturprojekten – byggandet av en parkeringsplats intill Propapiers fabriksområde och anläggandet av en ny väg för att ansluta industriområdet till riksväg 112 samt utvidgningen/fördjupningen av Oder-Spreekanalen – var infrastrukturåtgärder som särskilt tillägnats Propapier. I beslutet att inleda förfarandet drog kommissionen den preliminära slutsatsen att reningsverket inte utgör en selektiv fördel för Propapier och därför inte heller kan betraktas som en särskilt tillägnad infrastruktur. Trots detta uppmanade kommissionen tredje parter att inkomma med synpunkter på denna åtgärd. |
| --- | --- |

(18)

Klaganden hävdade att även de andra infrastrukturprojekten – byggandet av en parkeringsplats intill Propapiers fabriksområde och anläggandet av en ny väg för att ansluta industriområdet till riksväg 112 samt utvidgningen/fördjupningen av Oder-Spreekanalen – var infrastrukturåtgärder som särskilt tillägnats Propapier. I beslutet att inleda förfarandet drog kommissionen den preliminära slutsatsen att reningsverket inte utgör en selektiv fördel för Propapier och därför inte heller kan betraktas som en särskilt tillägnad infrastruktur. Trots detta uppmanade kommissionen tredje parter att inkomma med synpunkter på denna åtgärd.

2.2   SÄNKTA AVGIFTER FÖR ANVÄNDNINGEN AV AVLOPPSRENINGSVERKET

| (19) | En annan invändning avseende avloppsreningsverket är att den avgift på 0,95 euro per kubikmeter som ålagts Propapier för användningen av avloppsreningsverket är lägre än den ersättning som en privat investerare skulle begära för motsvarande tjänst. |
| --- | --- |

(19)

En annan invändning avseende avloppsreningsverket är att den avgift på 0,95 euro per kubikmeter som ålagts Propapier för användningen av avloppsreningsverket är lägre än den ersättning som en privat investerare skulle begära för motsvarande tjänst.

| (20) | Höjden på avgifterna följer av den lag som är relevant på detta område, Brandenburgs lag om kommunala avgifter (8) (nedan kallad KAG Brandenburg). Enligt § 6 i KAG Brandenburg ska avgiften beräknas så att alla rimliga kostnader för avloppsreningsverket (kostnader för uppförande, bevarande, underhåll, drift, personal och avgiftsadministration), beräknad ränta och beräknade avskrivningar täcks men inte överskrids. Stöd som kommunen erhåller från andra offentliga källor (i det här fallet ett bidrag på 33,8 miljoner euro från GA-ordningen) ska dock inte ingå i den beräknade räntan på investerat eget kapital (9). Klaganden anser att de medel som TAZV erhåller från GA-ordningen förs vidare från mottagaren TAZV till användaren av avloppsreningsverket i form av sänkta reningsavgifter. |
| --- | --- |

(20)

Höjden på avgifterna följer av den lag som är relevant på detta område, Brandenburgs lag om kommunala avgifter (8) (nedan kallad KAG Brandenburg). Enligt § 6 i KAG Brandenburg ska avgiften beräknas så att alla rimliga kostnader för avloppsreningsverket (kostnader för uppförande, bevarande, underhåll, drift, personal och avgiftsadministration), beräknad ränta och beräknade avskrivningar täcks men inte överskrids. Stöd som kommunen erhåller från andra offentliga källor (i det här fallet ett bidrag på 33,8 miljoner euro från GA-ordningen) ska dock inte ingå i den beräknade räntan på investerat eget kapital (9). Klaganden anser att de medel som TAZV erhåller från GA-ordningen förs vidare från mottagaren TAZV till användaren av avloppsreningsverket i form av sänkta reningsavgifter.

3.   SKÄL TILL ATT FÖRFARANDET INLEDS
   (10)

| (21) | Åtgärderna i fråga utgör statligt stöd om följande villkor är uppfyllda: i) åtgärden måste vara stöd som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel, ii) den måste leda till en ekonomisk fördel för företaget, iii) fördelen måste vara selektiv, och iv) åtgärden måste snedvrida eller hota att snedvrida konkurrensen och påverka handeln mellan medlemsstaterna. Statligt stöd föreligger om villkoren i artikel 107.1 i EUF-fördraget uppfylls kumulativt. |
| --- | --- |

(21)

Åtgärderna i fråga utgör statligt stöd om följande villkor är uppfyllda: i) åtgärden måste vara stöd som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel, ii) den måste leda till en ekonomisk fördel för företaget, iii) fördelen måste vara selektiv, och iv) åtgärden måste snedvrida eller hota att snedvrida konkurrensen och påverka handeln mellan medlemsstaterna. Statligt stöd föreligger om villkoren i artikel 107.1 i EUF-fördraget uppfylls kumulativt.

| (22) | I beslutet att inleda förfarandet tvivlar kommissionen inte på att alla åtgärder omfattar användning av statliga medel och att de eventuellt skulle kunna snedvrida konkurrensen på den inre marknaden. |
| --- | --- |

(22)

I beslutet att inleda förfarandet tvivlar kommissionen inte på att alla åtgärder omfattar användning av statliga medel och att de eventuellt skulle kunna snedvrida konkurrensen på den inre marknaden.

| (23) | När det gäller invändningarna fastställde kommissionen att man måste göra en åtskillnad mellan 1. ett förmodat statligt stöd till TAZV för uppförandet av avloppsreningsverket, och 2. ett förmodat stöd till Propapier i form av sänkta reningsavgifter. |
| --- | --- |

(23)

När det gäller invändningarna fastställde kommissionen att man måste göra en åtskillnad mellan 1. ett förmodat statligt stöd till TAZV för uppförandet av avloppsreningsverket, och 2. ett förmodat stöd till Propapier i form av sänkta reningsavgifter.

| (24) | I beslutet att inleda förfarandet undersöker kommissionen även om det för Propapier genom






  i) | uppförandet av avloppsreningsverket,
  samt genom de andra infrastrukturprojekten i industriområdets expansionsområde, där även Propapiers nya fabriksområde är beläget, och närmare bestämt genom |
| --- | --- | --- |

(24)

I beslutet att inleda förfarandet undersöker kommissionen även om det för Propapier genom

i)

uppförandet av avloppsreningsverket,

samt genom de andra infrastrukturprojekten i industriområdets expansionsområde, där även Propapiers nya fabriksområde är beläget, och närmare bestämt genom

| ii) | den nya parkeringsplatsen, |
| --- | --- |

ii)

den nya parkeringsplatsen,

| iii) | den nya vägen, och |
| --- | --- |

iii)

den nya vägen, och

| iv) | utvidgningen/fördjupningen av Oder-Spreekanalen,
  uppstår en selektiv fördel eller om det därvid rör sig om en infrastruktur som särskilt tillägnats Propapier (11). Eftersom en åtgärd enligt artikel 107.1 endast kan betraktas som statligt stöd om den är selektiv (dvs. om åtgärden leder till att företag som befinner sig i en jämförbar rättslig och faktisk situation avseende syftet med åtgärden behandlas olika), måste kommissionen undersöka om Propapier hade erhållit en selektiv fördel genom åtgärden. |
| --- | --- |

iv)

utvidgningen/fördjupningen av Oder-Spreekanalen,

uppstår en selektiv fördel eller om det därvid rör sig om en infrastruktur som särskilt tillägnats Propapier (11). Eftersom en åtgärd enligt artikel 107.1 endast kan betraktas som statligt stöd om den är selektiv (dvs. om åtgärden leder till att företag som befinner sig i en jämförbar rättslig och faktisk situation avseende syftet med åtgärden behandlas olika), måste kommissionen undersöka om Propapier hade erhållit en selektiv fördel genom åtgärden.

| (25) | Kommissionen har redan godkänt regionalt investeringsstöd till Propapier. Eftersom åtgärderna för de övriga infrastrukturprojekten genomförs i ett stödområde som är berättigat till regionalstöd enligt artikel 107.3 a i EUF-fördraget och dessa åtgärder påstås vara nära knutna till eller avsedda för ett investeringsprojekt som finansieras med ett regionalstöd, intog kommissionen den preliminära ståndpunkten att de planerade åtgärderna, om de visade sig vara selektiva till förmån för Propapier, skulle utgöra en del av ett enda investeringsprojekt för Propapier så att de skulle behöva uppfylla kraven i riktlinjerna för statligt regionalstöd för 2007–2013 (12) (nedan kallade regionalstödsriktlinjerna). Kommissionen tvivlade på att investeringsstöd i form av en särskilt tillägnad infrastruktur är förenligt med den inre marknaden, framför allt med tanke på efterlevnaden av den högsta stödnivån och stimulanseffekten. |
| --- | --- |

(25)

Kommissionen har redan godkänt regionalt investeringsstöd till Propapier. Eftersom åtgärderna för de övriga infrastrukturprojekten genomförs i ett stödområde som är berättigat till regionalstöd enligt artikel 107.3 a i EUF-fördraget och dessa åtgärder påstås vara nära knutna till eller avsedda för ett investeringsprojekt som finansieras med ett regionalstöd, intog kommissionen den preliminära ståndpunkten att de planerade åtgärderna, om de visade sig vara selektiva till förmån för Propapier, skulle utgöra en del av ett enda investeringsprojekt för Propapier så att de skulle behöva uppfylla kraven i riktlinjerna för statligt regionalstöd för 2007–2013 (12) (nedan kallade regionalstödsriktlinjerna). Kommissionen tvivlade på att investeringsstöd i form av en särskilt tillägnad infrastruktur är förenligt med den inre marknaden, framför allt med tanke på efterlevnaden av den högsta stödnivån och stimulanseffekten.

| (26) | Enligt regionalstödsriktlinjerna får företag som har beviljats investeringsstöd även erhålla driftstöd. Men driftstödets förenlighet med den inre marknaden måste prövas oberoende av investeringsstödets förenlighet, nämligen enligt kriterierna i avsnitt 5 i regionalstödsriktlinjerna. Kommissionen konstaterade i sitt beslut att inleda förfarandet att om ett driftstöd för Propapier föreligger i form av sänkta reningsavgifter och detta stöd är oförenligt med principen om en privat investerare i en marknadsekonomi, måste detta driftstöd anses vara oförenligt med regionalstödsriktlinjerna och kommissionens relevanta godkännandepraxis avseende driftstöd. Stödmottagaren är visserligen lokaliserad i en region som är berättigad till driftstöd (stödområde enligt artikel 107.3 a i EUF-fördraget), men andra viktiga villkor för driftstödets förenlighet med den inre marknaden är inte uppfyllda. Det finns t.ex. inga bevis för att driftstödet är motiverat, vare sig sett till driftstödets art eller dess bidrag till den regionala utvecklingen, och inte heller för att stödbeloppet är proportionerligt i förhållande till de nackdelar som det ska utjämna. Dessutom är driftstödet varken tidsbegränsat eller reducerat med tiden. Därför tvivlade kommissionen på att driftstöd i form av sänkta avgifter principiellt sett är förenligt med den inre marknaden. |
| --- | --- |

(26)

Enligt regionalstödsriktlinjerna får företag som har beviljats investeringsstöd även erhålla driftstöd. Men driftstödets förenlighet med den inre marknaden måste prövas oberoende av investeringsstödets förenlighet, nämligen enligt kriterierna i avsnitt 5 i regionalstödsriktlinjerna. Kommissionen konstaterade i sitt beslut att inleda förfarandet att om ett driftstöd för Propapier föreligger i form av sänkta reningsavgifter och detta stöd är oförenligt med principen om en privat investerare i en marknadsekonomi, måste detta driftstöd anses vara oförenligt med regionalstödsriktlinjerna och kommissionens relevanta godkännandepraxis avseende driftstöd. Stödmottagaren är visserligen lokaliserad i en region som är berättigad till driftstöd (stödområde enligt artikel 107.3 a i EUF-fördraget), men andra viktiga villkor för driftstödets förenlighet med den inre marknaden är inte uppfyllda. Det finns t.ex. inga bevis för att driftstödet är motiverat, vare sig sett till driftstödets art eller dess bidrag till den regionala utvecklingen, och inte heller för att stödbeloppet är proportionerligt i förhållande till de nackdelar som det ska utjämna. Dessutom är driftstödet varken tidsbegränsat eller reducerat med tiden. Därför tvivlade kommissionen på att driftstöd i form av sänkta avgifter principiellt sett är förenligt med den inre marknaden.

3.1   BIDRAG TILL OFFENTLIGT FINANSIERADE INFRASTRUKTURPROJEKT INKLUSIVE AVLOPPSRENINGSVERKET

3.1.1   Parkeringsplatsen, utvidgningen/fördjupningen av Oder-Spreekanalen, den nya vägen

| (27) | Under den preliminära granskningen konstaterades det att parkeringsplatsens kapacitet inte stämmer överens med den som klaganden angett och att parkeringsplatsen dessutom inte ligger i Propapiers omedelbara närhet. Vidare konstaterades det att parkeringsplatsens uppställningsplatser är allmänt tillgängliga och att de inte bara är till för industriområdet vid Oder-Spreekanalen, utan även andra industriområden i staden samt att antalet uppställningsplatser innebär att kommunen bör kunna stänga de uppställningsplatser för lastbilar som finns inne i staden. Dessutom bygger Propapier egna uppställningsplatser, som även är tillgängliga för lastbilar. Därför ansåg kommissionen att byggandet av parkeringsplatsen sannolikt inte utgör någon selektiv fördel för Propapier. |
| --- | --- |

(27)

Under den preliminära granskningen konstaterades det att parkeringsplatsens kapacitet inte stämmer överens med den som klaganden angett och att parkeringsplatsen dessutom inte ligger i Propapiers omedelbara närhet. Vidare konstaterades det att parkeringsplatsens uppställningsplatser är allmänt tillgängliga och att de inte bara är till för industriområdet vid Oder-Spreekanalen, utan även andra industriområden i staden samt att antalet uppställningsplatser innebär att kommunen bör kunna stänga de uppställningsplatser för lastbilar som finns inne i staden. Dessutom bygger Propapier egna uppställningsplatser, som även är tillgängliga för lastbilar. Därför ansåg kommissionen att byggandet av parkeringsplatsen sannolikt inte utgör någon selektiv fördel för Propapier.

| (28) | När det gäller den nya förbindelsevägen mellan industriområdet och riksväg 112 fann kommissionen att byggandet av vägen leder till en minskning av trafiken och luftföroreningarna i centrala Eisenhüttenstadt eftersom lastbilarna kan kringgå staden på väg till industriområdet och restiden till nästa regionala centrum minskar. Därför ansåg kommissionen att byggandet av den nya vägen sannolikt inte utgör någon selektiv fördel för Propapier. |
| --- | --- |

(28)

När det gäller den nya förbindelsevägen mellan industriområdet och riksväg 112 fann kommissionen att byggandet av vägen leder till en minskning av trafiken och luftföroreningarna i centrala Eisenhüttenstadt eftersom lastbilarna kan kringgå staden på väg till industriområdet och restiden till nästa regionala centrum minskar. Därför ansåg kommissionen att byggandet av den nya vägen sannolikt inte utgör någon selektiv fördel för Propapier.

| (29) | När det gäller utvidgningen och fördjupningen av Oder-Spreekanalen fann kommissionen att dessa arbeten inte utfördes för att ge Propapier en selektiv fördel, utan att de är en del av det nödvändiga regelbundna underhållet av vattenvägarna. Därför ansåg kommissionen att utvidgningen och fördjupningen av Oder-Spreekanalen sannolikt inte innebär någon selektiv fördel för Propapier. |
| --- | --- |

(29)

När det gäller utvidgningen och fördjupningen av Oder-Spreekanalen fann kommissionen att dessa arbeten inte utfördes för att ge Propapier en selektiv fördel, utan att de är en del av det nödvändiga regelbundna underhållet av vattenvägarna. Därför ansåg kommissionen att utvidgningen och fördjupningen av Oder-Spreekanalen sannolikt inte innebär någon selektiv fördel för Propapier.

| (30) | Men i detta skede kunde kommissionen inte helt utesluta att dessa infrastrukturåtgärder gynnade Propapier i större utsträckning än andra företag. |
| --- | --- |

(30)

Men i detta skede kunde kommissionen inte helt utesluta att dessa infrastrukturåtgärder gynnade Propapier i större utsträckning än andra företag.

| (31) | Därför uppmanade kommissionen tredje part att inkomma med synpunkter innan den bildade sig en definitiv uppfattning om förekomsten av statligt stöd avseende dessa åtgärder. Samtidigt uppmanade man Tyskland att under det formella granskningsförfarandet inkomma med ytterligare information om byggandet av parkeringsplatsen och anläggandet av den nya vägen samt utvidgningen/fördjupningen av Oder-Spreekanalen. |
| --- | --- |

(31)

Därför uppmanade kommissionen tredje part att inkomma med synpunkter innan den bildade sig en definitiv uppfattning om förekomsten av statligt stöd avseende dessa åtgärder. Samtidigt uppmanade man Tyskland att under det formella granskningsförfarandet inkomma med ytterligare information om byggandet av parkeringsplatsen och anläggandet av den nya vägen samt utvidgningen/fördjupningen av Oder-Spreekanalen.

3.1.2   Bidrag för uppförandet av avloppsreningsverket

| (32) | I sitt beslut att inleda förfarandet konstaterade kommissionen att om stödordningen N 644e/02 på grund av utvecklingen på den inre marknaden vid det här laget bör betraktas som stöd, bör detta stöd betraktas som befintligt stöd till TAZV. |
| --- | --- |

(32)

I sitt beslut att inleda förfarandet konstaterade kommissionen att om stödordningen N 644e/02 på grund av utvecklingen på den inre marknaden vid det här laget bör betraktas som stöd, bör detta stöd betraktas som befintligt stöd till TAZV.

| (33) | Kommissionen tvivlade emellertid på att avloppsreningsverket utgör en särskilt tillägnad infrastruktur. I detta sammanhang konstaterades det att det förutom Propapier bara finns två andra användare av reningsverket: den kanadensiska leverantören av solceller 5N PV och energibolaget EnBW. Dessutom var det inte känt hur stor andel av avloppsreningsverkets kapacitet som dessa två kunder faktiskt tar i anspråk. Utifrån den information som fanns tillgänglig vid detta stadium av undersökningen kunde kommissionen inte avgöra om det hade varit nödvändigt att bygga ett nytt avloppsreningsverk enbart med hänsyn till dessa båda företag. Dessutom var en av dessa två användare, nämligen EnBW:s kraftverk, direkt inblandat i Propapier-projektet, eftersom kraftverksföretaget förser pappersbruket med den ström som behövs för tillverkningsprocessen (13). |
| --- | --- |

(33)

Kommissionen tvivlade emellertid på att avloppsreningsverket utgör en särskilt tillägnad infrastruktur. I detta sammanhang konstaterades det att det förutom Propapier bara finns två andra användare av reningsverket: den kanadensiska leverantören av solceller 5N PV och energibolaget EnBW. Dessutom var det inte känt hur stor andel av avloppsreningsverkets kapacitet som dessa två kunder faktiskt tar i anspråk. Utifrån den information som fanns tillgänglig vid detta stadium av undersökningen kunde kommissionen inte avgöra om det hade varit nödvändigt att bygga ett nytt avloppsreningsverk enbart med hänsyn till dessa båda företag. Dessutom var en av dessa två användare, nämligen EnBW:s kraftverk, direkt inblandat i Propapier-projektet, eftersom kraftverksföretaget förser pappersbruket med den ström som behövs för tillverkningsprocessen (13).

| (34) | Om Propapier faktiskt använder 90 % av reningskapaciteten, som klaganden påstår, anser kommissionens att frågan är om inte detta faktum i sig räcker för att bevisa att reningsverket uteslutande eller åtminstone i första hand är avsett för Propapier (och därmed är särskilt tillägnat Propapier). Därför var man tvungen att mer ingående undersöka Tysklands argument att reningsverket kommer att ha fler användare i framtiden. |
| --- | --- |

(34)

Om Propapier faktiskt använder 90 % av reningskapaciteten, som klaganden påstår, anser kommissionens att frågan är om inte detta faktum i sig räcker för att bevisa att reningsverket uteslutande eller åtminstone i första hand är avsett för Propapier (och därmed är särskilt tillägnat Propapier). Därför var man tvungen att mer ingående undersöka Tysklands argument att reningsverket kommer att ha fler användare i framtiden.

| (35) | Det noterades också att hänsyn bör tas till det maximala antalet investerare som kan etablera sig i industriområdet vid Oder-Spreekanalen och den kapacitet hos reningsverket som dessa investerare skulle använda i genomsnitt. I detta avseende ombads Tyskland att inkomma med detaljerad information om den allmänna utvecklingsplanen för industriområdet och den lediga kapacitet hos avloppsreningsverket som skulle kunna tilldelas potentiella användare. Tyskland skulle dessutom inkomma med ytterligare information om den tekniska genomförbarheten av det modulära tillvägagångssättet vid byggandet av avloppsreningsverket (14). |
| --- | --- |

(35)

Det noterades också att hänsyn bör tas till det maximala antalet investerare som kan etablera sig i industriområdet vid Oder-Spreekanalen och den kapacitet hos reningsverket som dessa investerare skulle använda i genomsnitt. I detta avseende ombads Tyskland att inkomma med detaljerad information om den allmänna utvecklingsplanen för industriområdet och den lediga kapacitet hos avloppsreningsverket som skulle kunna tilldelas potentiella användare. Tyskland skulle dessutom inkomma med ytterligare information om den tekniska genomförbarheten av det modulära tillvägagångssättet vid byggandet av avloppsreningsverket (14).

| (36) | Som redan nämnts intog kommissionen den preliminära ståndpunkten att åtgärderna för infrastrukturprojektet, förutsatt att de skulle visa sig vara selektiva, skulle utgöra en del av Propapiers investeringsprojekt, så att de måste uppfylla kraven i regionalriktlinjerna och i synnerhet bestämmelserna om den högsta stödnivån och stimulanseffekten. |
| --- | --- |

(36)

Som redan nämnts intog kommissionen den preliminära ståndpunkten att åtgärderna för infrastrukturprojektet, förutsatt att de skulle visa sig vara selektiva, skulle utgöra en del av Propapiers investeringsprojekt, så att de måste uppfylla kraven i regionalriktlinjerna och i synnerhet bestämmelserna om den högsta stödnivån och stimulanseffekten.

3.2   SÄNKTA AVGIFTER FÖR ANVÄNDNINGEN AV AVLOPPSRENINGSVERKET

| (37) | Precis som när det gäller uppförandet av avloppsreningsverket ansåg Tyskland att om den avgift som ska betalas av Propapier innehåller inslag av statligt stöd, utgör detta stöd ett befintligt stöd. Enligt Tyskland omfattar kommissionens beslut i ärendet N 644e/02, genom vilket GA-ordningen godkändes, även de indirekta effekterna av stödordningen. |
| --- | --- |

(37)

Precis som när det gäller uppförandet av avloppsreningsverket ansåg Tyskland att om den avgift som ska betalas av Propapier innehåller inslag av statligt stöd, utgör detta stöd ett befintligt stöd. Enligt Tyskland omfattar kommissionens beslut i ärendet N 644e/02, genom vilket GA-ordningen godkändes, även de indirekta effekterna av stödordningen.

| (38) | Kommissionen fann dock i sitt beslut att inleda förfarandet att eventuellt stöd i form av sänkta reningsavgifter inte omfattas av beslut N 644e/02 och att, om avgiften skulle klassificeras som stöd, det i så fall skulle röra sig om ett nytt stöd. |
| --- | --- |

(38)

Kommissionen fann dock i sitt beslut att inleda förfarandet att eventuellt stöd i form av sänkta reningsavgifter inte omfattas av beslut N 644e/02 och att, om avgiften skulle klassificeras som stöd, det i så fall skulle röra sig om ett nytt stöd.

| (39) | När det gäller bedömningen av om Propapier erhåller en ekonomisk fördel genom stödet, uppgav kommissionen i sitt beslut att inleda förfarandet att man tvivlade på huruvida de avgifter som TAZV tog ut motsvarade samtliga kostnader och huruvida en privat investerare skulle ha fastställt avgifterna till samma nivå. |
| --- | --- |

(39)

När det gäller bedömningen av om Propapier erhåller en ekonomisk fördel genom stödet, uppgav kommissionen i sitt beslut att inleda förfarandet att man tvivlade på huruvida de avgifter som TAZV tog ut motsvarade samtliga kostnader och huruvida en privat investerare skulle ha fastställt avgifterna till samma nivå.

| (40) | Kommissionen ansåg att de avgifter som ålagts Propapier inte täcker samtliga kostnader för avloppsreningen, eftersom Tyskland självt har angett att dessa avgifter endast täcker 20 % av den beräknade räntan på det investerade egna kapitalet, då det bidrag på 80 % som kommunen har erhållit från andra offentliga källor för uppförandet av reningsverket inte tagits med i beräkningen av räntan. I detta avseende konstaterade kommissionen i sitt beslut att inleda förfarandet att det både i direktiv 2000/60/EG (nedan kallat EU:s ramdirektiv för vatten) (15) och i KAG Brandenburg fastställs att avgifterna för användningen av ett avloppsreningsverk måste täcka samtliga kostnader (16). I beslutet att inleda förfarandet hänvisas det även till ärendena InfraLeuna
   (17) och Kimberly-Clark/Scott (18), där kommissionen anser att avgifter som uppgår till samma nivå som samtliga kostnader motsvarar de kostnader som ett företag normalt sett måste bära. |
| --- | --- |

(40)

Kommissionen ansåg att de avgifter som ålagts Propapier inte täcker samtliga kostnader för avloppsreningen, eftersom Tyskland självt har angett att dessa avgifter endast täcker 20 % av den beräknade räntan på det investerade egna kapitalet, då det bidrag på 80 % som kommunen har erhållit från andra offentliga källor för uppförandet av reningsverket inte tagits med i beräkningen av räntan. I detta avseende konstaterade kommissionen i sitt beslut att inleda förfarandet att det både i direktiv 2000/60/EG (nedan kallat EU:s ramdirektiv för vatten) (15) och i KAG Brandenburg fastställs att avgifterna för användningen av ett avloppsreningsverk måste täcka samtliga kostnader (16). I beslutet att inleda förfarandet hänvisas det även till ärendena InfraLeuna
   (17) och Kimberly-Clark/Scott (18), där kommissionen anser att avgifter som uppgår till samma nivå som samtliga kostnader motsvarar de kostnader som ett företag normalt sett måste bära.

| (41) | Klaganden hävdade att man för att bedöma fördelen bör jämföra nivån på de avgifter som Propapier faktiskt betalar med nivån på de avgifter som en privat investerare som handlar i TAZV:s ställe skulle ta ut. |
| --- | --- |

(41)

Klaganden hävdade att man för att bedöma fördelen bör jämföra nivån på de avgifter som Propapier faktiskt betalar med nivån på de avgifter som en privat investerare som handlar i TAZV:s ställe skulle ta ut.

| (42) | Tyskland föreslog att de avgifter som betalas av Propapier skulle jämföras med de genomsnittliga avgifter som tas ut inom branschen och nämnde en studie enligt vilken den genomsnittliga avgiften ligger på mellan 0,24 euro och 1 euro per kubikmeter (19). |
| --- | --- |

(42)

Tyskland föreslog att de avgifter som betalas av Propapier skulle jämföras med de genomsnittliga avgifter som tas ut inom branschen och nämnde en studie enligt vilken den genomsnittliga avgiften ligger på mellan 0,24 euro och 1 euro per kubikmeter (19).

| (43) | Kommissionen konstaterade i sitt beslut att inleda förfarandet att principen om en privat investerare tycks kunna tillämpas på förevarande fall. Man ställde sig dock tvivlande till om det går att utesluta förekomsten av statligt stöd genom att ett sådant referensvärde tillämpas, särskilt eftersom uppgifterna uppenbarligen förvrängts. Även om de nämnda avgifterna i andra kommuner återspeglar hela kostnaden, är avgifterna uppenbarligen ett resultat av olika lokala förhållanden som motiverar olika avgiftsnivåer för en privat investerare. Därför tvivlade kommissionen i beslutet att inleda förfarandet på att dessa uppgifter kan ligga till grund för en bedömning att det inte föreligger någon fördel för Propapier. |
| --- | --- |

(43)

Kommissionen konstaterade i sitt beslut att inleda förfarandet att principen om en privat investerare tycks kunna tillämpas på förevarande fall. Man ställde sig dock tvivlande till om det går att utesluta förekomsten av statligt stöd genom att ett sådant referensvärde tillämpas, särskilt eftersom uppgifterna uppenbarligen förvrängts. Även om de nämnda avgifterna i andra kommuner återspeglar hela kostnaden, är avgifterna uppenbarligen ett resultat av olika lokala förhållanden som motiverar olika avgiftsnivåer för en privat investerare. Därför tvivlade kommissionen i beslutet att inleda förfarandet på att dessa uppgifter kan ligga till grund för en bedömning att det inte föreligger någon fördel för Propapier.

| (44) | Som anges i skäl 26 tvivlar kommissionen på att åtgärden, om den faktiskt utgör ett nytt stöd i enlighet med artikel 107.1 i EUF-fördraget, är förenlig med den inre marknaden enligt artikel 107.3 i EUF-fördraget. Om det visar sig att avgiften utgör ett regionalt driftstöd, föreligger det tvivel beträffande dess förenlighet med den inre marknaden eftersom stödet varken är tidsbegränsat eller reduceras med tiden och inte heller är inriktat på en utjämning av vissa (ej bevisade) nackdelar i regionen. |
| --- | --- |

(44)

Som anges i skäl 26 tvivlar kommissionen på att åtgärden, om den faktiskt utgör ett nytt stöd i enlighet med artikel 107.1 i EUF-fördraget, är förenlig med den inre marknaden enligt artikel 107.3 i EUF-fördraget. Om det visar sig att avgiften utgör ett regionalt driftstöd, föreligger det tvivel beträffande dess förenlighet med den inre marknaden eftersom stödet varken är tidsbegränsat eller reduceras med tiden och inte heller är inriktat på en utjämning av vissa (ej bevisade) nackdelar i regionen.

4.   TYSKLANDS KOMMENTARER OCH SYNPUNKTER FRÅN TREDJE PART OM BESLUTET ATT INLEDA FÖRFARANDET

4.1   RÖR DET SIG AVSEENDE DE OFFENTLIGT FINANSIERADE INFRASTRUKTURPROJEKTEN OM EN INFRASTRUKTUR SOM SÄRSKILT TILLÄGNATS PROPAPIER?

4.1.1   Parkeringsplatsen

Synpunkter från klaganden

| (45) | I sitt beslut att inleda förfarandet godtog kommissionen inte klagandens uppgifter om antalet parkeringsplatser. Enligt klaganden är uppgifterna (uppställningsplatser för 186 personbilar och 71 lastbilar) hämtade från den preliminära plan över utvecklingen av industriområdet som hade beställts av Eisenhüttenstadt. |
| --- | --- |

(45)

I sitt beslut att inleda förfarandet godtog kommissionen inte klagandens uppgifter om antalet parkeringsplatser. Enligt klaganden är uppgifterna (uppställningsplatser för 186 personbilar och 71 lastbilar) hämtade från den preliminära plan över utvecklingen av industriområdet som hade beställts av Eisenhüttenstadt.

| (46) | Klaganden hävdar att byggandet av en privat parkeringsplats inte ingick i Propapiers ursprungliga byggplaner, och även om Propapier skulle bygga sin egen parkeringsplats är det, menar man, i första hand Propapier som drar nytta av den så kallade offentliga parkeringsplatsen: En vägskylt indikerar uppställningsplatser för lastbilar för kraftverket och pappersbruket. Vidare befinner sig parkeringsplatsen i Propapiers omedelbara närhet (den sträcker sig fram pappersbrukets gränser och gränsar till kraftverket, som ursprungligen var en del av Propapier-projektet). Dessutom finns det inte några rastanläggningar på parkeringsplatsen, vilket man normalt förväntar sig på en sådan allmän parkeringsplats. |
| --- | --- |

(46)

Klaganden hävdar att byggandet av en privat parkeringsplats inte ingick i Propapiers ursprungliga byggplaner, och även om Propapier skulle bygga sin egen parkeringsplats är det, menar man, i första hand Propapier som drar nytta av den så kallade offentliga parkeringsplatsen: En vägskylt indikerar uppställningsplatser för lastbilar för kraftverket och pappersbruket. Vidare befinner sig parkeringsplatsen i Propapiers omedelbara närhet (den sträcker sig fram pappersbrukets gränser och gränsar till kraftverket, som ursprungligen var en del av Propapier-projektet). Dessutom finns det inte några rastanläggningar på parkeringsplatsen, vilket man normalt förväntar sig på en sådan allmän parkeringsplats.

| (47) | Klaganden hävdar vidare att parkeringsplatsen ligger alltför ogynnsamt och avlägset till för att kunna användas av andra centralt belägna industrier och för att kunna bidra till att staden kan lägga ner uppställningsplatser för lastbilar i centrum. |
| --- | --- |

(47)

Klaganden hävdar vidare att parkeringsplatsen ligger alltför ogynnsamt och avlägset till för att kunna användas av andra centralt belägna industrier och för att kunna bidra till att staden kan lägga ner uppställningsplatser för lastbilar i centrum.

Kommentarer från Tyskland

| (48) | Enligt Tyskland utgör parkeringsplatsen inte någon selektiv fördel för Propapier. Den är tillgänglig för alla och är därför inte bara avsedd för industriområdet vid Oder-Spreekanalen. Dessutom förfogar Propapier över egna uppställningsplatser (213 för personbilar och 27 för lastbilar) och har redan fått bygglov för ytterligare 120 uppställningsplatser för personbilar. |
| --- | --- |

(48)

Enligt Tyskland utgör parkeringsplatsen inte någon selektiv fördel för Propapier. Den är tillgänglig för alla och är därför inte bara avsedd för industriområdet vid Oder-Spreekanalen. Dessutom förfogar Propapier över egna uppställningsplatser (213 för personbilar och 27 för lastbilar) och har redan fått bygglov för ytterligare 120 uppställningsplatser för personbilar.

| (49) | Tyskland invänder mot klagandens åsikt att parkeringsplatsen främst gynnar Propapier och att den skulle ligga alltför ogynnsamt och avlägset till för att kunna tjäna andra centrala industrianläggningar i Eisenhüttenstadt. |
| --- | --- |

(49)

Tyskland invänder mot klagandens åsikt att parkeringsplatsen främst gynnar Propapier och att den skulle ligga alltför ogynnsamt och avlägset till för att kunna tjäna andra centrala industrianläggningar i Eisenhüttenstadt.

| (50) | När det gäller den vägskylt som enligt klaganden indikerar uppställningsplatser för lastbilar hade denna enligt Tyskland bara ställts upp provisoriskt på grund av byggarbeten vid kraftverket. Dessa arbeten hade avslutats i mars 2011. Infarten till parkeringsplatsen var skyltad vid den nya vägen och skyltarna gällde inte ett visst företag eller en viss anläggning. |
| --- | --- |

(50)

När det gäller den vägskylt som enligt klaganden indikerar uppställningsplatser för lastbilar hade denna enligt Tyskland bara ställts upp provisoriskt på grund av byggarbeten vid kraftverket. Dessa arbeten hade avslutats i mars 2011. Infarten till parkeringsplatsen var skyltad vid den nya vägen och skyltarna gällde inte ett visst företag eller en viss anläggning.

4.1.2   Vägen

Synpunkter från klaganden

| (51) | Klaganden invänder mot Tysklands kommentarer att syftet med den nya vägen är att förbinda industriområdet med riksväg B 112. Enligt klaganden slutar vägen några meter bakom pappersbruket, utan att något tyder på att den kommer att byggas vidare härifrån. Om den ändå skulle byggas vidare, kommer den inte att komma något annat företag till nytta eftersom det inte finns något företag i förlängningen av vägen. |
| --- | --- |

(51)

Klaganden invänder mot Tysklands kommentarer att syftet med den nya vägen är att förbinda industriområdet med riksväg B 112. Enligt klaganden slutar vägen några meter bakom pappersbruket, utan att något tyder på att den kommer att byggas vidare härifrån. Om den ändå skulle byggas vidare, kommer den inte att komma något annat företag till nytta eftersom det inte finns något företag i förlängningen av vägen.

| (52) | Därför anser klaganden att parkeringsplatsen och vägen ger Propapier en selektiv fördel och är särskilt avsedda att användas av Propapier. |
| --- | --- |

(52)

Därför anser klaganden att parkeringsplatsen och vägen ger Propapier en selektiv fördel och är särskilt avsedda att användas av Propapier.

Kommentarer från Tyskland

| (53) | Enligt Tyskland kommer den nya vägen att förbinda det nuvarande industriområdet vid Oder-Spreekanalen och dess expansionsområde norrut med riksväg B 112. Vägen innebär att trafiken och luftföroreningarna i centrala Eisenhüttenstadt minskar, att lastbilarna får möjlighet att kringgå centrum och att restiden för den industriella trafiken och handelstrafiken till Frankfurt (Oder) förkortas med minst en tredjedel. Den är en del av den allmänna utvecklingen av det industriområde som planerades redan 1993 och innebär att företag i Frankfurt får bättre tillgång till hamnen i Eisenhüttenstadt. Tyskland hävdar att vägen ingick redan i delstatsregeringens planer för Oder-programmet. |
| --- | --- |

(53)

Enligt Tyskland kommer den nya vägen att förbinda det nuvarande industriområdet vid Oder-Spreekanalen och dess expansionsområde norrut med riksväg B 112. Vägen innebär att trafiken och luftföroreningarna i centrala Eisenhüttenstadt minskar, att lastbilarna får möjlighet att kringgå centrum och att restiden för den industriella trafiken och handelstrafiken till Frankfurt (Oder) förkortas med minst en tredjedel. Den är en del av den allmänna utvecklingen av det industriområde som planerades redan 1993 och innebär att företag i Frankfurt får bättre tillgång till hamnen i Eisenhüttenstadt. Tyskland hävdar att vägen ingick redan i delstatsregeringens planer för Oder-programmet.

| (54) | Vägen innebär dessutom ytterligare utvecklingsmöjligheter för ArcelorMittal-industriområdet och andra industriområden. Byggandet av vägen skedde i två etapper. Efter viss försening på grund av tekniska svårigheter avslutades byggandet av den sista delen under 2013. |
| --- | --- |

(54)

Vägen innebär dessutom ytterligare utvecklingsmöjligheter för ArcelorMittal-industriområdet och andra industriområden. Byggandet av vägen skedde i två etapper. Efter viss försening på grund av tekniska svårigheter avslutades byggandet av den sista delen under 2013.

4.1.3   Utvidgningen/fördjupningen av Oder-Spreekanalen

| (55) | År 2008 byggde Eisenhüttenstadt ut industriområdet vid Oder-Spreekanalen för att locka till sig företag. Enligt Tyskland ingår arbetena med att utvidga och fördjupa Oder-Spreekanalen i det nödvändiga regelbundna underhållet av vattenvägen, som är en del av det transeuropeiska nätet (TEN). Sedan 2003 byggdes slussar ut längs hela kanalen (för närvarande slussen Kersdorf; byggandet av slussen Fürstenwalde hade ställts in). Tyskland hävdar att dessa arbeten inte har något att göra med Propapiers etablering och inte innebär någon selektiv fördel för Propapier. |
| --- | --- |

(55)

År 2008 byggde Eisenhüttenstadt ut industriområdet vid Oder-Spreekanalen för att locka till sig företag. Enligt Tyskland ingår arbetena med att utvidga och fördjupa Oder-Spreekanalen i det nödvändiga regelbundna underhållet av vattenvägen, som är en del av det transeuropeiska nätet (TEN). Sedan 2003 byggdes slussar ut längs hela kanalen (för närvarande slussen Kersdorf; byggandet av slussen Fürstenwalde hade ställts in). Tyskland hävdar att dessa arbeten inte har något att göra med Propapiers etablering och inte innebär någon selektiv fördel för Propapier.

4.1.4   Rör det sig beträffande avloppsreningsverket om en infrastruktur som särskilt tillägnats Propapier?

Synpunkter från klaganden

| (56) | Klaganden gör gällande att stödet inte kunde omfattas av den stödordning som enligt beslutet i ärende N 644e/02 inte utgör något stöd, eftersom denna ordning hade upphört att gälla 2006 och stödordningen därmed inte var i kraft vid tidpunkten för beviljandet av investeringsstödet för byggandet av TAZV-avloppsreningsverket. |
| --- | --- |

(56)

Klaganden gör gällande att stödet inte kunde omfattas av den stödordning som enligt beslutet i ärende N 644e/02 inte utgör något stöd, eftersom denna ordning hade upphört att gälla 2006 och stödordningen därmed inte var i kraft vid tidpunkten för beviljandet av investeringsstödet för byggandet av TAZV-avloppsreningsverket.

| (57) | Klaganden hävdar vidare att stödordningen dessutom inte är tillämplig eftersom avloppsreningsverket inte tillhandahåller någon offentlig tjänst, utan hade byggts enbart för att huvudsakligen användas av Propapier. |
| --- | --- |

(57)

Klaganden hävdar vidare att stödordningen dessutom inte är tillämplig eftersom avloppsreningsverket inte tillhandahåller någon offentlig tjänst, utan hade byggts enbart för att huvudsakligen användas av Propapier.

| (58) | Enligt klaganden är det vanligt inom pappersindustrin – även i Tyskland – att returpappersbruk har egna avloppsreningsverk, och därför är Tysklands argument att företagen är skyldiga att ansluta sig till det allmänna avloppssystemet inte hållbart. |
| --- | --- |

(58)

Enligt klaganden är det vanligt inom pappersindustrin – även i Tyskland – att returpappersbruk har egna avloppsreningsverk, och därför är Tysklands argument att företagen är skyldiga att ansluta sig till det allmänna avloppssystemet inte hållbart.

| (59) | Klaganden hävdar att reningsverket inte utgör en del av en allmän ekonomisk utvecklingsplan för industriområdet som omfattar alla potentiella investerare, utan att det hade utvecklats och presenterats redan under 2007, samtidigt med Propapier-pappersbruket och kraftverket. I Eisenhüttenstadts förslag till beslut om utvecklingen av industriområdet av den 7 november 2007 hänvisas det endast till två eller tre investerare. Klaganden hävdar att Eisenhüttenstadt började göra reklam för industriområdet först 2010 och antyder att staden började leta efter ytterligare investerare först efter att Smurfit Kappa hade inkommit med sitt klagomål. |
| --- | --- |

(59)

Klaganden hävdar att reningsverket inte utgör en del av en allmän ekonomisk utvecklingsplan för industriområdet som omfattar alla potentiella investerare, utan att det hade utvecklats och presenterats redan under 2007, samtidigt med Propapier-pappersbruket och kraftverket. I Eisenhüttenstadts förslag till beslut om utvecklingen av industriområdet av den 7 november 2007 hänvisas det endast till två eller tre investerare. Klaganden hävdar att Eisenhüttenstadt började göra reklam för industriområdet först 2010 och antyder att staden började leta efter ytterligare investerare först efter att Smurfit Kappa hade inkommit med sitt klagomål.

| (60) | Enligt klaganden pekar de byggnadstekniska särdragen hos TAZV-reningsverket på att det hade anpassats speciellt efter Propapiers behov. Avloppsreningsverkets tekniska egenskaper är mycket sektorsspecifika. Reningsverk för returpappersbruk har vanligtvis såväl ett anaerobt som ett aerobt behandlingssteg, medan konventionella kommunala avloppssystem oftast bara har ett aerobt behandlingssteg. Det faktum att TAZV-avloppsreningsverket har båda behandlingsstegen är ytterligare ett tecken på att det inte tjänar allmänintresset, utan är en särskilt tillägnad infrastruktur till förmån för Propapier. |
| --- | --- |

(60)

Enligt klaganden pekar de byggnadstekniska särdragen hos TAZV-reningsverket på att det hade anpassats speciellt efter Propapiers behov. Avloppsreningsverkets tekniska egenskaper är mycket sektorsspecifika. Reningsverk för returpappersbruk har vanligtvis såväl ett anaerobt som ett aerobt behandlingssteg, medan konventionella kommunala avloppssystem oftast bara har ett aerobt behandlingssteg. Det faktum att TAZV-avloppsreningsverket har båda behandlingsstegen är ytterligare ett tecken på att det inte tjänar allmänintresset, utan är en särskilt tillägnad infrastruktur till förmån för Propapier.

| (61) | Enligt klaganden är det mycket osannolikt att man vid utformningen av reningsverket tog hänsyn till ett större kapacitetsbehov än det hos Propapier-pappersbruket (och dess kompletterande kraftverk, som nu ägs av EnBW). Klaganden hävdar att EnBW inte är en oberoende användare, eftersom investeringen i kraftverket hade en nära koppling till pappersbruksprojektet och inte skulle ha genomförts om pappersbruket inte existerade. |
| --- | --- |

(61)

Enligt klaganden är det mycket osannolikt att man vid utformningen av reningsverket tog hänsyn till ett större kapacitetsbehov än det hos Propapier-pappersbruket (och dess kompletterande kraftverk, som nu ägs av EnBW). Klaganden hävdar att EnBW inte är en oberoende användare, eftersom investeringen i kraftverket hade en nära koppling till pappersbruksprojektet och inte skulle ha genomförts om pappersbruket inte existerade.

| (62) | Klaganden påpekar att den andra investeraren i industriområdet, 5N PV, endast använder en mycket liten del av TAZV-reningsverkets tillgängliga kapacitet och att kapaciteten hos det befintliga avloppsreningsverket hade varit tillräcklig för att tillfredsställa 5N PV:s behov av vattenrening. Eftersom 5N PV hade startat sin verksamhet redan i maj 2008, det vill säga två år innan det nya TAZV-reningsverket togs i drift, hade företaget ursprungligen använt det befintliga avloppsreningsverket. |
| --- | --- |

(62)

Klaganden påpekar att den andra investeraren i industriområdet, 5N PV, endast använder en mycket liten del av TAZV-reningsverkets tillgängliga kapacitet och att kapaciteten hos det befintliga avloppsreningsverket hade varit tillräcklig för att tillfredsställa 5N PV:s behov av vattenrening. Eftersom 5N PV hade startat sin verksamhet redan i maj 2008, det vill säga två år innan det nya TAZV-reningsverket togs i drift, hade företaget ursprungligen använt det befintliga avloppsreningsverket.

| (63) | Klaganden hävdar att det inte finns några prognoser över behovet av avloppsrening hos ytterligare potentiella investerare och inte heller någon information över om och när denna ytterligare kapacitet kommer att finnas tillgänglig. Klaganden konstaterar att det i alla fall för närvarande knappast finns någon ledig kapacitet. Vidare hänvisar klaganden till en tidningsartikel (Märkische Oderzeitung från den 3 februari 2011), där det rapporteras om ett tekniskt fel i en luftningsbassäng och konstateras att alla tillgängliga bassänger skulle behövas för de redan befintliga industriella användarna. |
| --- | --- |

(63)

Klaganden hävdar att det inte finns några prognoser över behovet av avloppsrening hos ytterligare potentiella investerare och inte heller någon information över om och när denna ytterligare kapacitet kommer att finnas tillgänglig. Klaganden konstaterar att det i alla fall för närvarande knappast finns någon ledig kapacitet. Vidare hänvisar klaganden till en tidningsartikel (Märkische Oderzeitung från den 3 februari 2011), där det rapporteras om ett tekniskt fel i en luftningsbassäng och konstateras att alla tillgängliga bassänger skulle behövas för de redan befintliga industriella användarna.

| (64) | Enligt klaganden bekräftade Tyskland implicit att inget annat företag kommer att använda reningsverket i och med att man konstaterade att avgifterna för det nya TAZV-reningsverket är lägre än för det befintliga reningsverket eftersom det i det nya reningsverket inte skulle behövas något dyrt kanalsystem mellan de enskilda användarna (och därmed bekräftade att inga ytterligare användare skulle tillkomma). |
| --- | --- |

(64)

Enligt klaganden bekräftade Tyskland implicit att inget annat företag kommer att använda reningsverket i och med att man konstaterade att avgifterna för det nya TAZV-reningsverket är lägre än för det befintliga reningsverket eftersom det i det nya reningsverket inte skulle behövas något dyrt kanalsystem mellan de enskilda användarna (och därmed bekräftade att inga ytterligare användare skulle tillkomma).

| (65) | Enligt klaganden framgår det av TAZV:s uppgifter att Propapier använder minst 90 % av reningsverkets dagliga kapacitet. |
| --- | --- |

(65)

Enligt klaganden framgår det av TAZV:s uppgifter att Propapier använder minst 90 % av reningsverkets dagliga kapacitet.

| (66) | Klaganden hävdar att den modulära utformning av avloppsreningsverket som Tyskland gör gällande är av rent teoretisk karaktär och att den inte leder till stordriftsfördelar, eftersom kostnaderna för den andra modulen skulle uppgå till 80–90 % av kostnaderna för den första. Den relativt höga kostnaden för ytterligare moduler talar för att den ursprungliga investeringen på 42 miljoner euro framför allt gynnar Propapier i form av en selektiv åtgärd. |
| --- | --- |

(66)

Klaganden hävdar att den modulära utformning av avloppsreningsverket som Tyskland gör gällande är av rent teoretisk karaktär och att den inte leder till stordriftsfördelar, eftersom kostnaderna för den andra modulen skulle uppgå till 80–90 % av kostnaderna för den första. Den relativt höga kostnaden för ytterligare moduler talar för att den ursprungliga investeringen på 42 miljoner euro framför allt gynnar Propapier i form av en selektiv åtgärd.

| (67) | Enligt klaganden kan Propapier återanvända den biogas som uppstår vid den anaeroba behandlingen av det egna avloppsvattnet eftersom det nya TAZV-reningsverket ligger i direkt anslutning till Propapier-anläggningen intill kraftverket och pappersbruket. |
| --- | --- |

(67)

Enligt klaganden kan Propapier återanvända den biogas som uppstår vid den anaeroba behandlingen av det egna avloppsvattnet eftersom det nya TAZV-reningsverket ligger i direkt anslutning till Propapier-anläggningen intill kraftverket och pappersbruket.

| (68) | På grundval av ovanstående konstaterar klaganden att TAZV-reningsverket utgör en infrastruktur som särskilt tillägnats Propapier och att den offentliga finansieringen av uppförandet av avloppsreningsverket utgör ett investeringsstöd till Propapier. Enligt klaganden bör kommissionen därför undersöka om denna åtgärd tillsammans med det regionala investeringsstöd som beviljats för Propapier-pappersbruket (stödärende SA.23827) uppfyller alla krav i regionalstödsriktlinjerna. |
| --- | --- |

(68)

På grundval av ovanstående konstaterar klaganden att TAZV-reningsverket utgör en infrastruktur som särskilt tillägnats Propapier och att den offentliga finansieringen av uppförandet av avloppsreningsverket utgör ett investeringsstöd till Propapier. Enligt klaganden bör kommissionen därför undersöka om denna åtgärd tillsammans med det regionala investeringsstöd som beviljats för Propapier-pappersbruket (stödärende SA.23827) uppfyller alla krav i regionalstödsriktlinjerna.

Kommentarer från Tyskland

| (69) | Åtgärder som beviljats inom ramen för stödordning N 644e/02 utgör inte stöd. |
| --- | --- |

(69)

Åtgärder som beviljats inom ramen för stödordning N 644e/02 utgör inte stöd.

Den offentliga infrastrukturen är tillgänglig för alla på lika villkor

| (70) | Tyskland hävdar att avloppsreningsverket inte är särskilt tillägnat Propapier: Det rör sig om en offentlig infrastruktur på området säkerhet och som syftar till att skydda miljön och befolkningen mot sjukdomar. Alla företag som för närvarande är etablerade i industriområdet vid Oder-Spreekanalen eller kommer att etablera sig där i framtiden har rätt att ansluta sig till det offentliga avloppsreningsverket och kan använda det på lika villkor. Avgifterna beräknas enligt samma principer och i enlighet med vad som fastställs i lag. I Tyskland är det kommunerna som ansvarar för avloppsreningen och anslutnings- och användningstvång föreligger. Användarna har ingen möjlighet att välja en annan tjänsteleverantör än kommunen. |
| --- | --- |

(70)

Tyskland hävdar att avloppsreningsverket inte är särskilt tillägnat Propapier: Det rör sig om en offentlig infrastruktur på området säkerhet och som syftar till att skydda miljön och befolkningen mot sjukdomar. Alla företag som för närvarande är etablerade i industriområdet vid Oder-Spreekanalen eller kommer att etablera sig där i framtiden har rätt att ansluta sig till det offentliga avloppsreningsverket och kan använda det på lika villkor. Avgifterna beräknas enligt samma principer och i enlighet med vad som fastställs i lag. I Tyskland är det kommunerna som ansvarar för avloppsreningen och anslutnings- och användningstvång föreligger. Användarna har ingen möjlighet att välja en annan tjänsteleverantör än kommunen.

| (71) | Tyskland tillbakavisar klagandens redogörelse att pappersbruk i allmänhet har egna avloppsreningsverk och inte är skyldiga att ansluta sig till de kommunala avloppssystemen samt noterar att Propapier är skyldigt enligt lag (20) att ansluta sig till TAZV-reningsverket och använda detta. Undantag från denna anslutningsplikt förekommer mycket sällan (endast om en anslutning inte är möjlig eller realistisk). Det finns bara få allmänt tillgängliga uppgifter om behandling av avloppsvatten från papperstillverkare, men de uppgifter som finns visar på att många pappersbruk är anslutna till kommunala avloppsreningsverk. |
| --- | --- |

(71)

Tyskland tillbakavisar klagandens redogörelse att pappersbruk i allmänhet har egna avloppsreningsverk och inte är skyldiga att ansluta sig till de kommunala avloppssystemen samt noterar att Propapier är skyldigt enligt lag (20) att ansluta sig till TAZV-reningsverket och använda detta. Undantag från denna anslutningsplikt förekommer mycket sällan (endast om en anslutning inte är möjlig eller realistisk). Det finns bara få allmänt tillgängliga uppgifter om behandling av avloppsvatten från papperstillverkare, men de uppgifter som finns visar på att många pappersbruk är anslutna till kommunala avloppsreningsverk.

Infrastrukturen uppfördes inte specifikt för Propapier

| (72) | Tyskland håller inte med klaganden om att TAZV-reningsverket har utformats för att uppfylla de tekniska krav som ställs vid papperstillverkning. Avloppsrening i två steg är inte bara typiskt för pappersindustrin, utan är vanligt inom många branscher, och flera kommunala avloppsreningsverk använder sig av avloppsrening i två steg. De tekniska egenskaperna hos TAZV-reningsverket (tvåstegs biologisk process) hade baserats på de senaste tekniska standarderna och hänsyn hade tagits till att en väsentlig del av avloppsvattnet kommer att vara starkt förorenat. Tyskland medger att kommunala avloppsreningsverk som uteslutande behandlar avloppsvatten från sanitära anläggningar eller lätt förorenat vatten oftast inte har något separat förbehandlingssteg, men betonade att rening i två steg är vanligt förekommande i anläggningar där industriellt avloppsvatten renas. Tyskland presenterade en lista med 18 pappersbruk i Tyskland som producerar återvunnet papper och som är anslutna till kommunala reningsverk och konstaterade att båda typerna av kommunala avloppsreningsverk (enstegs och tvåstegs) används inom pappersindustrin. |
| --- | --- |

(72)

Tyskland håller inte med klaganden om att TAZV-reningsverket har utformats för att uppfylla de tekniska krav som ställs vid papperstillverkning. Avloppsrening i två steg är inte bara typiskt för pappersindustrin, utan är vanligt inom många branscher, och flera kommunala avloppsreningsverk använder sig av avloppsrening i två steg. De tekniska egenskaperna hos TAZV-reningsverket (tvåstegs biologisk process) hade baserats på de senaste tekniska standarderna och hänsyn hade tagits till att en väsentlig del av avloppsvattnet kommer att vara starkt förorenat. Tyskland medger att kommunala avloppsreningsverk som uteslutande behandlar avloppsvatten från sanitära anläggningar eller lätt förorenat vatten oftast inte har något separat förbehandlingssteg, men betonade att rening i två steg är vanligt förekommande i anläggningar där industriellt avloppsvatten renas. Tyskland presenterade en lista med 18 pappersbruk i Tyskland som producerar återvunnet papper och som är anslutna till kommunala reningsverk och konstaterade att båda typerna av kommunala avloppsreningsverk (enstegs och tvåstegs) används inom pappersindustrin.

| (73) | Enligt Tyskland ingår avloppsreningsverket i ett paket med allmänna infrastrukturåtgärder som har vidtagits för att utveckla industriområdet vid Oder-Spreekanalen. Ingen av dessa åtgärder är tillägnad ett enskilt företag. Dessutom är det inte Propapier eller potentiella användare som fattar beslut som rör byggandet av reningsverket eller anslutningen till och användningen av detta. |
| --- | --- |

(73)

Enligt Tyskland ingår avloppsreningsverket i ett paket med allmänna infrastrukturåtgärder som har vidtagits för att utveckla industriområdet vid Oder-Spreekanalen. Ingen av dessa åtgärder är tillägnad ett enskilt företag. Dessutom är det inte Propapier eller potentiella användare som fattar beslut som rör byggandet av reningsverket eller anslutningen till och användningen av detta.

| (74) | Tyskland tillbakavisar påståendet att TAZV-avloppsreningsverket skulle ha byggts endast för Propapier. Myndigheterna förklarar att byggandet planerades redan under 2004–2006, i samband med andra potentiella investeringar, långt innan Propapier etablerade sig i industriområdet. |
| --- | --- |

(74)

Tyskland tillbakavisar påståendet att TAZV-avloppsreningsverket skulle ha byggts endast för Propapier. Myndigheterna förklarar att byggandet planerades redan under 2004–2006, i samband med andra potentiella investeringar, långt innan Propapier etablerade sig i industriområdet.

| (75) | Tyskland hävdar att kapaciteten hos avloppsreningsinfrastrukturen utanför industriområdet är begränsad och att den tillgängliga restkapaciteten endast räcker till för att täcka behoven hos en ytterligare (mindre) investerare. Tyskland bekräftar att 5N PV faktiskt ursprungligen var ansluten till det befintliga systemet. |
| --- | --- |

(75)

Tyskland hävdar att kapaciteten hos avloppsreningsinfrastrukturen utanför industriområdet är begränsad och att den tillgängliga restkapaciteten endast räcker till för att täcka behoven hos en ytterligare (mindre) investerare. Tyskland bekräftar att 5N PV faktiskt ursprungligen var ansluten till det befintliga systemet.

| (76) | Det faktum att Propapiers etablering i industriområdet gav en impuls till att påbörja uppförandet av det länge planerade avloppsreningsverket kan enligt Tyskland inte tolkas som en selektiv fördel för Propapier. Tyskland hänvisar till generaladvokat van Grevens förslag till avgörande, där det bekräftades i mål C-255/91 (Matra mot kommissionen) (21) att det är oundvikligt att infrastrukturen under starttiden huvudsakligen används av det företag som etablerar sig först i det nyetablerade industriområdet. Detta kommer dock att ändras när utvecklingen av regionen går i den riktning som väntas. |
| --- | --- |

(76)

Det faktum att Propapiers etablering i industriområdet gav en impuls till att påbörja uppförandet av det länge planerade avloppsreningsverket kan enligt Tyskland inte tolkas som en selektiv fördel för Propapier. Tyskland hänvisar till generaladvokat van Grevens förslag till avgörande, där det bekräftades i mål C-255/91 (Matra mot kommissionen) (21) att det är oundvikligt att infrastrukturen under starttiden huvudsakligen används av det företag som etablerar sig först i det nyetablerade industriområdet. Detta kommer dock att ändras när utvecklingen av regionen går i den riktning som väntas.

| (77) | Tyskland meddelade att samtliga tre bolag som för närvarande är etablerade i industriområdet vid Oder-Spreekanalen, dvs. Propapier, 5N PV och EnBW-kraftverket, är anslutna till avloppsreningsverket och använder det. Tyskland förklarade också att ytterligare etableringar hade varit aktuella vid olika tidpunkter (en eller två bearbetningsanläggningar för ersättningsbränsle, en fabrik för tillverkning av glas till solceller; investeringserbjudanden hade gjorts till flera investerare inom olika sektorer och flera potentiella investerare hade besökt området), men att den fortsatta utvecklingen av industriområdet kommer att ta tid, särskilt med tanke på den kris som har drabbat i synnerhet mindre gynnade områden. |
| --- | --- |

(77)

Tyskland meddelade att samtliga tre bolag som för närvarande är etablerade i industriområdet vid Oder-Spreekanalen, dvs. Propapier, 5N PV och EnBW-kraftverket, är anslutna till avloppsreningsverket och använder det. Tyskland förklarade också att ytterligare etableringar hade varit aktuella vid olika tidpunkter (en eller två bearbetningsanläggningar för ersättningsbränsle, en fabrik för tillverkning av glas till solceller; investeringserbjudanden hade gjorts till flera investerare inom olika sektorer och flera potentiella investerare hade besökt området), men att den fortsatta utvecklingen av industriområdet kommer att ta tid, särskilt med tanke på den kris som har drabbat i synnerhet mindre gynnade områden.

Nuvarande kapacitet

| (78) | Tyskland tillbakavisar klagandens påståenden att Tyskland inte hade angett reningskapaciteten för användare av TAZV-reningsverket, att Propapier använder minst 90 % av den tillgängliga kapaciteten och att det inte finns någon ledig kapacitet kvar. |
| --- | --- |

(78)

Tyskland tillbakavisar klagandens påståenden att Tyskland inte hade angett reningskapaciteten för användare av TAZV-reningsverket, att Propapier använder minst 90 % av den tillgängliga kapaciteten och att det inte finns någon ledig kapacitet kvar.

| (79) | Enligt Tyskland har TAZV-avloppsreningsverket som det ser ut i dag ledig kapacitet för potentiella nya investerare. De tre nuvarande användarna använder tillsammans [< 500] (22) m3/h, medan TAZV-reningsverkets maximala kapacitet uppgår till 638 m3/h. Det totala kapacitetsutnyttjandet ligger därmed på ungefär [60–80] %, och det finns ledig kapacitet på ca [150–250] m3/h. Den genomsnittliga kapacitet som används av Propapier uppgår till [300–500] m3/h, och som mest använder Propapier [400–500] m3/h. Propapier använder därmed i genomsnitt [< 70] % och högst [< 70] % av TAZV-reningsverkets totala kapacitet. |
| --- | --- |

(79)

Enligt Tyskland har TAZV-avloppsreningsverket som det ser ut i dag ledig kapacitet för potentiella nya investerare. De tre nuvarande användarna använder tillsammans [< 500] (22) m3/h, medan TAZV-reningsverkets maximala kapacitet uppgår till 638 m3/h. Det totala kapacitetsutnyttjandet ligger därmed på ungefär [60–80] %, och det finns ledig kapacitet på ca [150–250] m3/h. Den genomsnittliga kapacitet som används av Propapier uppgår till [300–500] m3/h, och som mest använder Propapier [400–500] m3/h. Propapier använder därmed i genomsnitt [< 70] % och högst [< 70] % av TAZV-reningsverkets totala kapacitet.

TAZV-reningsverkets modulära utformning

| (80) | Tyskland hävdar att TAZV-reningsverket redan från början hade utformats för att byggas ut modulvis i takt med den stegvisa utvidgningen av industriområdet vid Oder-Spreekanalen. Den modulära utformningen av reningsverket framgår av TAZV-sammanfattningen från 2007, där det hänvisas till potentiellt mycket förorenat vatten från pappersindustrin, bioetanolproduktionen och andra industrisektorer. |
| --- | --- |

(80)

Tyskland hävdar att TAZV-reningsverket redan från början hade utformats för att byggas ut modulvis i takt med den stegvisa utvidgningen av industriområdet vid Oder-Spreekanalen. Den modulära utformningen av reningsverket framgår av TAZV-sammanfattningen från 2007, där det hänvisas till potentiellt mycket förorenat vatten från pappersindustrin, bioetanolproduktionen och andra industrisektorer.

| (81) | Tyskland förklarar att centrala komponenter i reningsverket redan nu är dimensionerade för att klara den maximala kapaciteten efter en utvidgning. Så har till exempel det 5 km långa rör som leder det renade vattnet till Oder en mer än tre gånger så stor nominell bredd än vad som krävs i det nuvarande utvecklingsskedet (det skulle kunna klara en volym på 1 945 m3/h, medan den maximala avrinningen för närvarande endast uppgår till 638 m3/h), och TAZV har möjlighet att utvidga området för avloppsreningsverket med en 3,3 hektar stor intilliggande tomt. Potentiella användare kommer att ha tillgång till avloppsreningsverket på lika villkor även efter en sådan modulär utvidgning. |
| --- | --- |

(81)

Tyskland förklarar att centrala komponenter i reningsverket redan nu är dimensionerade för att klara den maximala kapaciteten efter en utvidgning. Så har till exempel det 5 km långa rör som leder det renade vattnet till Oder en mer än tre gånger så stor nominell bredd än vad som krävs i det nuvarande utvecklingsskedet (det skulle kunna klara en volym på 1 945 m3/h, medan den maximala avrinningen för närvarande endast uppgår till 638 m3/h), och TAZV har möjlighet att utvidga området för avloppsreningsverket med en 3,3 hektar stor intilliggande tomt. Potentiella användare kommer att ha tillgång till avloppsreningsverket på lika villkor även efter en sådan modulär utvidgning.

| (82) | Tyskland anser således att även om Propapier för närvarande tar en stor andel av avloppsreningsverkets totala kapacitet i anspråk så innebär detta inte någon selektiv fördel, utan återspeglar endast den tillfälliga situationen eftersom infrastrukturen har utformats för att – genom modulär utbyggnad – ge plats för fler användare som använder reningsverket på lika villkor. Detta kommer att ta tid, eftersom avloppsreningsverket ingår i en allmän ekonomisk utvecklingsplan för industriområdet som omfattar utvecklingen av flera expansionsområden vid olika tidpunkter. Den nuvarande situationen med endast tre investerare är en övergångsfas i den expansion av industriområdena i detta område som har pågått sedan 1994. Ungefär hälften av industriområdet vid Oder-Spreekanalen (35 ha) är fortfarande tillgängligt för nya investerare. Tyskland uppskattade 2011 att detta område kommer att vara fullt inom 5 år och tillägger att ytterligare expansion då kommer att vara möjlig i de andra områdena ”Nordost” (40 ha) och ”Nord” (160 ha). |
| --- | --- |

(82)

Tyskland anser således att även om Propapier för närvarande tar en stor andel av avloppsreningsverkets totala kapacitet i anspråk så innebär detta inte någon selektiv fördel, utan återspeglar endast den tillfälliga situationen eftersom infrastrukturen har utformats för att – genom modulär utbyggnad – ge plats för fler användare som använder reningsverket på lika villkor. Detta kommer att ta tid, eftersom avloppsreningsverket ingår i en allmän ekonomisk utvecklingsplan för industriområdet som omfattar utvecklingen av flera expansionsområden vid olika tidpunkter. Den nuvarande situationen med endast tre investerare är en övergångsfas i den expansion av industriområdena i detta område som har pågått sedan 1994. Ungefär hälften av industriområdet vid Oder-Spreekanalen (35 ha) är fortfarande tillgängligt för nya investerare. Tyskland uppskattade 2011 att detta område kommer att vara fullt inom 5 år och tillägger att ytterligare expansion då kommer att vara möjlig i de andra områdena ”Nordost” (40 ha) och ”Nord” (160 ha).

| (83) | Tyskland tillbakavisar klagandens påstående att TAZV-reningsverkets modulära utformning inte kommer att leda till stordriftsfördelar. De tyska myndigheterna förklarar att den modulära utvidgningen av TAZV-reningsverket i tre steg är fullt genomförbar, och närmare bestämt till en mycket lägre kostnad per m3 ytterligare kapacitet än vid den ursprungliga investeringen:






  — | Steg 1 (öka kapaciteten med 33 % och mängden avloppsvatten med 213 m3) skulle kunna realiseras inom några månader och skulle kosta 1,2–1,5 miljoner euro om området utvidgades med ca 19 hektar. |
| --- | --- | --- |

(83)

Tyskland tillbakavisar klagandens påstående att TAZV-reningsverkets modulära utformning inte kommer att leda till stordriftsfördelar. De tyska myndigheterna förklarar att den modulära utvidgningen av TAZV-reningsverket i tre steg är fullt genomförbar, och närmare bestämt till en mycket lägre kostnad per m3 ytterligare kapacitet än vid den ursprungliga investeringen:

—

Steg 1 (öka kapaciteten med 33 % och mängden avloppsvatten med 213 m3) skulle kunna realiseras inom några månader och skulle kosta 1,2–1,5 miljoner euro om området utvidgades med ca 19 hektar.

| — | Steg 2 (öka kapaciteten med 69 % och mängden avloppsvatten med 426 m3) skulle kunna realiseras inom några månader och skulle kosta 5,3–5,6 miljoner euro om området utvidgades med ca 38 hektar. |
| --- | --- |

—

Steg 2 (öka kapaciteten med 69 % och mängden avloppsvatten med 426 m3) skulle kunna realiseras inom några månader och skulle kosta 5,3–5,6 miljoner euro om området utvidgades med ca 38 hektar.

| — | Steg 3 (utvidgning till angränsande mark, ökning av kapaciteten med 100 % och mängden avloppsvatten med 638 m3) skulle kosta 17–18 miljoner euro om området utvidgades med ca 57 hektar. För att öka kapaciteten med 100 % skulle man behöva göra anspråk på den angränsande fastigheten, och kostnaderna skulle uppgå till 18 miljoner euro. |
| --- | --- |

—

Steg 3 (utvidgning till angränsande mark, ökning av kapaciteten med 100 % och mängden avloppsvatten med 638 m3) skulle kosta 17–18 miljoner euro om området utvidgades med ca 57 hektar. För att öka kapaciteten med 100 % skulle man behöva göra anspråk på den angränsande fastigheten, och kostnaderna skulle uppgå till 18 miljoner euro.

| (84) | Tyskland hävdar att den modulära utformningen av reningsverket motsvarar kravet på en effektiv och ekonomisk resursanvändning och bör ses mot bakgrund av tidigare överdimensionering av avloppsreningsverk i de nya tyska delstaterna. Att sanktionera en sådan modulär utformning som en selektiv fördel skulle i praktiken föranleda en oekonomisk överdimensionering av infrastrukturen redan från början. Dessutom skulle avgifterna inte täcka kostnaderna för en sådan överdimensionering. |
| --- | --- |

(84)

Tyskland hävdar att den modulära utformningen av reningsverket motsvarar kravet på en effektiv och ekonomisk resursanvändning och bör ses mot bakgrund av tidigare överdimensionering av avloppsreningsverk i de nya tyska delstaterna. Att sanktionera en sådan modulär utformning som en selektiv fördel skulle i praktiken föranleda en oekonomisk överdimensionering av infrastrukturen redan från början. Dessutom skulle avgifterna inte täcka kostnaderna för en sådan överdimensionering.

| (85) | Om den nuvarande begränsningen av reningsverket skulle bedömas vara en selektiv fördel skulle detta uppmuntra till en oekonomisk överdimensionering av infrastrukturen. |
| --- | --- |

(85)

Om den nuvarande begränsningen av reningsverket skulle bedömas vara en selektiv fördel skulle detta uppmuntra till en oekonomisk överdimensionering av infrastrukturen.

| (86) | Tyskland hävdar att den tidningsartikel som klaganden hänvisar till är (se skäl 63) irrelevant. Enligt myndigheterna skulle skapandet av ytterligare en bassäng som skulle användas endast vid tekniska incidenter vara i strid med de regler om effektiv och ekonomisk planering som ska tillämpas enligt förbundsstatens och delstaternas gemensamma uppgift. |
| --- | --- |

(86)

Tyskland hävdar att den tidningsartikel som klaganden hänvisar till är (se skäl 63) irrelevant. Enligt myndigheterna skulle skapandet av ytterligare en bassäng som skulle användas endast vid tekniska incidenter vara i strid med de regler om effektiv och ekonomisk planering som ska tillämpas enligt förbundsstatens och delstaternas gemensamma uppgift.

| (87) | Klaganden uppgav att användarna av det nya TAZV-reningsverket betalar lägre avgifter än användarna av det befintliga kommunala reningsverket eftersom det inte behövs något omfattande rörsystem i det nya reningsverket för att förbinda användarna med varandra. Tyskland tillbakavisar klagandens slutsats att det nya reningsverket därför inte kan ta emot några nya användare. Enligt Tyskland kan fler kommersiella användare enkelt anslutas till reningsverket. Hur många beror dock främst på storleken på det rör som leder det renade vattnet till Oder. |
| --- | --- |

(87)

Klaganden uppgav att användarna av det nya TAZV-reningsverket betalar lägre avgifter än användarna av det befintliga kommunala reningsverket eftersom det inte behövs något omfattande rörsystem i det nya reningsverket för att förbinda användarna med varandra. Tyskland tillbakavisar klagandens slutsats att det nya reningsverket därför inte kan ta emot några nya användare. Enligt Tyskland kan fler kommersiella användare enkelt anslutas till reningsverket. Hur många beror dock främst på storleken på det rör som leder det renade vattnet till Oder.

| (88) | Tyskland tillbakavisar klagandens påstående att Propapier kan använda den biogas som uppstår i TAZV-reningsverket. Avloppsreningsverkets användare har ingen möjlighet att använda biogasen, utan TAZV använder biogasen i sitt egna 3 MW-kraftverk. |
| --- | --- |

(88)

Tyskland tillbakavisar klagandens påstående att Propapier kan använda den biogas som uppstår i TAZV-reningsverket. Avloppsreningsverkets användare har ingen möjlighet att använda biogasen, utan TAZV använder biogasen i sitt egna 3 MW-kraftverk.

| (89) | Tyskland tillbakavisar även påståendet att man inte började värva andra potentiella investerare till industriområdet förrän efter Smurfit Kappas klagomål: Redan 1998 hade Eisenhüttenstadt gett investeringscentrumet för östra Brandenburg (Investor Center Ostbandenburg) i uppgift att marknadsföra olika industri- och handelsområden, bland annat i industriområdet vid Oder-Spreekanalen. Planeringsdokumenten för industriområdet vid Oder-Spreekanalen går tillbaka till 1995. |
| --- | --- |

(89)

Tyskland tillbakavisar även påståendet att man inte började värva andra potentiella investerare till industriområdet förrän efter Smurfit Kappas klagomål: Redan 1998 hade Eisenhüttenstadt gett investeringscentrumet för östra Brandenburg (Investor Center Ostbandenburg) i uppgift att marknadsföra olika industri- och handelsområden, bland annat i industriområdet vid Oder-Spreekanalen. Planeringsdokumenten för industriområdet vid Oder-Spreekanalen går tillbaka till 1995.

| (90) | Tyskland drar slutsatsen att TAZV-reningsverket inte utgör någon särskilt tillägnad infrastruktur till förmån för Propapier. |
| --- | --- |

(90)

Tyskland drar slutsatsen att TAZV-reningsverket inte utgör någon särskilt tillägnad infrastruktur till förmån för Propapier.

| (91) | Tyskland konstaterar också att de infrastrukturåtgärder som vidtagits i expansionsområdet till industriområdet vid Oder-Spreekanalen (uppförandet och tillhandahållandet av avloppsreningsverket och övriga strukturella åtgärder – parkeringsplatsen, vägen, utvidgningen/fördjupningen av kanalen) är allmänna utvecklingsåtgärder som inte utgör någon selektiv fördel för Propapier och som inte är avsedda enbart för Propapier. Enligt Tyskland kan det faktum att infrastrukturen för närvarande endast används av ett fåtal företag som tidigt etablerade sig i industriområdet ses som en normal övergångsfas i utvecklingen av industriområdet. |
| --- | --- |

(91)

Tyskland konstaterar också att de infrastrukturåtgärder som vidtagits i expansionsområdet till industriområdet vid Oder-Spreekanalen (uppförandet och tillhandahållandet av avloppsreningsverket och övriga strukturella åtgärder – parkeringsplatsen, vägen, utvidgningen/fördjupningen av kanalen) är allmänna utvecklingsåtgärder som inte utgör någon selektiv fördel för Propapier och som inte är avsedda enbart för Propapier. Enligt Tyskland kan det faktum att infrastrukturen för närvarande endast används av ett fåtal företag som tidigt etablerade sig i industriområdet ses som en normal övergångsfas i utvecklingen av industriområdet.

4.2   ERHÅLLER PROPAPIER EN FÖRDEL GENOM DE SÄNKTA AVGIFTERNA FÖR ANVÄNDNINGEN AV AVLOPPSRENINGSVERKET?

Synpunkter från klaganden

| (92) | Klaganden håller med kommissionen i dess ställningstagande i beslutet att inleda förfarandet (se skäl 63 i beslutet att inleda förfarandet och skäl 38 i detta beslut) att beslutet i ärende N 644e/02 inte omfattar avgifterna för användningen av avloppsreningsverket. Därför, hävdar klaganden, bör avgifterna motsvara den totala kostnaden för användningen av avloppsreningsverket. Det faktum att avgifterna beräknas utifrån lagen om kommunala avgifter rättfärdigar inte lägre avgifter och den fördel som Propapier erhåller. |
| --- | --- |

(92)

Klaganden håller med kommissionen i dess ställningstagande i beslutet att inleda förfarandet (se skäl 63 i beslutet att inleda förfarandet och skäl 38 i detta beslut) att beslutet i ärende N 644e/02 inte omfattar avgifterna för användningen av avloppsreningsverket. Därför, hävdar klaganden, bör avgifterna motsvara den totala kostnaden för användningen av avloppsreningsverket. Det faktum att avgifterna beräknas utifrån lagen om kommunala avgifter rättfärdigar inte lägre avgifter och den fördel som Propapier erhåller.

| (93) | Klaganden hävdar att avloppsreningsverket inte tillhandahåller någon offentlig tjänst, utan hade byggts enbart för att i första hand användas av Propapier. |
| --- | --- |

(93)

Klaganden hävdar att avloppsreningsverket inte tillhandahåller någon offentlig tjänst, utan hade byggts enbart för att i första hand användas av Propapier.

| (94) | Enligt klaganden visar alla de tre metoder som kommissionen föreslog i sitt beslut att inleda förfarandet (totalkostnadsmetoden, priset hos en privat leverantör, referenspriset) att Propapier erhåller en fördel genom de avgifter som tas ut. |
| --- | --- |

(94)

Enligt klaganden visar alla de tre metoder som kommissionen föreslog i sitt beslut att inleda förfarandet (totalkostnadsmetoden, priset hos en privat leverantör, referenspriset) att Propapier erhåller en fördel genom de avgifter som tas ut.

Totalkostnadsmetoden

| (95) | Klaganden hävdar vidare att inte bara artikel 9 i EU:s ramdirektiv för vatten, utan också det faktum att de flesta returpappersbruk har sitt eget avloppsreningsverk talar för att samtliga kostnader bör tas med i beräkningen. Den avgift som betalas av Propapier täcker endast 20 % av den beräknade räntan på det investerade egna kapitalet och omfattar inte det egna kapital som härrör från det offentliga bidrag på 80 % som beviljats för uppförandet av avloppsreningsverket. |
| --- | --- |

(95)

Klaganden hävdar vidare att inte bara artikel 9 i EU:s ramdirektiv för vatten, utan också det faktum att de flesta returpappersbruk har sitt eget avloppsreningsverk talar för att samtliga kostnader bör tas med i beräkningen. Den avgift som betalas av Propapier täcker endast 20 % av den beräknade räntan på det investerade egna kapitalet och omfattar inte det egna kapital som härrör från det offentliga bidrag på 80 % som beviljats för uppförandet av avloppsreningsverket.

Priset hos en privat leverantör (privatinvesterartestet)

| (96) | Klaganden anser att en privat aktör eller en ägare av ett pappersbruk normalt sett åtminstone vill täcka alla kostnader, vilket innebär att denna metod överensstämmer med totalkostnadsmetoden ovan. |
| --- | --- |

(96)

Klaganden anser att en privat aktör eller en ägare av ett pappersbruk normalt sett åtminstone vill täcka alla kostnader, vilket innebär att denna metod överensstämmer med totalkostnadsmetoden ovan.

Referenspris

| (97) | Klaganden instämmer med kommissionens ställningstagande i beslutet att inleda förfarandet att man antagligen inte kan utesluta att det föreligger statligt stöd genom att tillämpa referenspriser. En allmän jämförelse av pappersbruk som använder kommunala avloppssystem är inte representativ eftersom de flesta pappersbruk har egna avloppsreningsverk. |
| --- | --- |

(97)

Klaganden instämmer med kommissionens ställningstagande i beslutet att inleda förfarandet att man antagligen inte kan utesluta att det föreligger statligt stöd genom att tillämpa referenspriser. En allmän jämförelse av pappersbruk som använder kommunala avloppssystem är inte representativ eftersom de flesta pappersbruk har egna avloppsreningsverk.

| (98) | Klaganden hävdar att Tyskland endast har inkommit med mycket selektiv information om de reningsavgifter som betalas av andra pappersbruk (en studie, en jämförelse med avgifterna i industriområdet Spreetal/Schwarze Pumpe och ett äldre beslut från 1990) och att dessa exempel inte kan ligga till grund för beräkningen av ett referenspris bland annat eftersom avgifterna beror på bidrag och investeringskostnader och eftersom lagstiftningen kan variera från en region till en annan. Klaganden gör en jämförelse med sin egen anläggning som använder det kommunala avloppssystemet i (konfidentiell information) och beräknar att om en bygginvestering på 42 miljoner euro (som i Eisenhüttenstadt) tas med i beräkningarna skulle Propapier få betala 4 euro/m3, vilket är betydligt mer än vad Propapier för närvarande betalar i avgift. |
| --- | --- |

(98)

Klaganden hävdar att Tyskland endast har inkommit med mycket selektiv information om de reningsavgifter som betalas av andra pappersbruk (en studie, en jämförelse med avgifterna i industriområdet Spreetal/Schwarze Pumpe och ett äldre beslut från 1990) och att dessa exempel inte kan ligga till grund för beräkningen av ett referenspris bland annat eftersom avgifterna beror på bidrag och investeringskostnader och eftersom lagstiftningen kan variera från en region till en annan. Klaganden gör en jämförelse med sin egen anläggning som använder det kommunala avloppssystemet i (konfidentiell information) och beräknar att om en bygginvestering på 42 miljoner euro (som i Eisenhüttenstadt) tas med i beräkningarna skulle Propapier få betala 4 euro/m3, vilket är betydligt mer än vad Propapier för närvarande betalar i avgift.

| (99) | Klaganden hävdar att de artiklar som Tyskland hänvisar till hade offentliggjorts 2004 och var baserade på en studie som publicerades 2002 som i sin tur byggde på uppgifter från 2000/2001. Den klagande syftar här på bilaga 6 till Tysklands inlaga av den 30 januari 2009 som innehåller en artikel från ”Das Papier 2004-T174” (23), en nyhetskälla på internet. Enligt klaganden omfattar studien bara sju anonyma pappersbruk, och det framgår inte tydligt om de har ett eget avloppsreningsverk eller är anslutna till det kommunala systemet och om de kostnader som beaktas endast omfattar driftkostnaderna (och inte eget kapital och andra icke-driftkostnader). Om studien bara jämför pappersbruk som har ett eget avloppsreningsverk, bör kapitalkostnaderna tas med i beräkningen. |
| --- | --- |

(99)

Klaganden hävdar att de artiklar som Tyskland hänvisar till hade offentliggjorts 2004 och var baserade på en studie som publicerades 2002 som i sin tur byggde på uppgifter från 2000/2001. Den klagande syftar här på bilaga 6 till Tysklands inlaga av den 30 januari 2009 som innehåller en artikel från ”Das Papier 2004-T174” (23), en nyhetskälla på internet. Enligt klaganden omfattar studien bara sju anonyma pappersbruk, och det framgår inte tydligt om de har ett eget avloppsreningsverk eller är anslutna till det kommunala systemet och om de kostnader som beaktas endast omfattar driftkostnaderna (och inte eget kapital och andra icke-driftkostnader). Om studien bara jämför pappersbruk som har ett eget avloppsreningsverk, bör kapitalkostnaderna tas med i beräkningen.

Kommentarer från Tyskland

| (100) | Tyskland håller fast vid sin uppfattning att en eventuell fördel som uppkommer till följd av avgifterna för användningen av TAZV-reningsverket inte utgör statligt stöd, eftersom kommissionens beslut i ärende N 644e/02 enligt Tyskland även omfattar de indirekta effekterna av GA-ordningen, dvs. avgifterna. Tyskland förklarar vidare att den åtgärd som i ärende N 644e/02 inte ansågs utgöra statligt stöd inte kan anses utgöra stöd på användarnivån. Enligt Tyskland ändrade kommissionen sin ståndpunkt i frågan huruvida stöd till en infrastrukturförvaltare kan överföras till användaren av en infrastruktur först efter tribunalens dom i målet Flughafen Leipzig-Halle GmbH (24). |
| --- | --- |

(100)

Tyskland håller fast vid sin uppfattning att en eventuell fördel som uppkommer till följd av avgifterna för användningen av TAZV-reningsverket inte utgör statligt stöd, eftersom kommissionens beslut i ärende N 644e/02 enligt Tyskland även omfattar de indirekta effekterna av GA-ordningen, dvs. avgifterna. Tyskland förklarar vidare att den åtgärd som i ärende N 644e/02 inte ansågs utgöra statligt stöd inte kan anses utgöra stöd på användarnivån. Enligt Tyskland ändrade kommissionen sin ståndpunkt i frågan huruvida stöd till en infrastrukturförvaltare kan överföras till användaren av en infrastruktur först efter tribunalens dom i målet Flughafen Leipzig-Halle GmbH (24).

| (101) | Tyskland medger att beslutet i ärende N 644e/02 hade upphört att gälla vid tidpunkten för beviljandet av investeringsstödet till TAZV. De tyska myndigheterna påpekar dock att den relevanta bestämmelse som låg till grund för beslutet i ärende N 644e/02 överensstämmer med den bestämmelse som låg till grund för beviljandet av stödet till TAZV. Den rättsliga grunden hade alltså bara uppdaterats och förblev till sitt innehåll oförändrad. Tyskland hävdar därför att en uppdatering av den rättsliga grunden inte automatiskt leder till en klassificering som statligt stöd. |
| --- | --- |

(101)

Tyskland medger att beslutet i ärende N 644e/02 hade upphört att gälla vid tidpunkten för beviljandet av investeringsstödet till TAZV. De tyska myndigheterna påpekar dock att den relevanta bestämmelse som låg till grund för beslutet i ärende N 644e/02 överensstämmer med den bestämmelse som låg till grund för beviljandet av stödet till TAZV. Den rättsliga grunden hade alltså bara uppdaterats och förblev till sitt innehåll oförändrad. Tyskland hävdar därför att en uppdatering av den rättsliga grunden inte automatiskt leder till en klassificering som statligt stöd.

| (102) | Tyskland betonar att kostnadsberäkningen är transparent och föreskriven i lag. |
| --- | --- |

(102)

Tyskland betonar att kostnadsberäkningen är transparent och föreskriven i lag.

Ingen ekonomisk fördel för Propapier

| (103) | Tyskland tar ställning till de tre alternativa möjligheterna att beräkna avgiften för ett företag som använder avloppsreningstjänster (se skäl 68 i beslutet att inleda förfarandet): totalkostnadsmetoden, pris hos en privat leverantör och referenspriset. |
| --- | --- |

(103)

Tyskland tar ställning till de tre alternativa möjligheterna att beräkna avgiften för ett företag som använder avloppsreningstjänster (se skäl 68 i beslutet att inleda förfarandet): totalkostnadsmetoden, pris hos en privat leverantör och referenspriset.

Tillämpning av totalkostnadsmetoden resulterar inte i någon fördel

| (104) | Tyskland håller inte med om att den avgift som betalas av Propapier inte täcker hela kostnaden. Den metod för kostnadsberäkning som används föreskrivs i lag (och bör alltid täcka kostnaderna, bortsett från att bidrag från tredje part inte ska tas med i beräkningen av den beräknade räntan (25)). I lagen föreskrivs att kostnaderna ska täckas men inte får överskridas. TAZV:s samtliga kostnader täcks, inklusive räntan på TAZV:s andel av det investerade kapitalet. Att beräkna en fiktiv ränta på bidrag från delstaten kan inte vara riktigt eftersom TAZV inte ådragit sig kostnader motsvarande detta bidrag. |
| --- | --- |

(104)

Tyskland håller inte med om att den avgift som betalas av Propapier inte täcker hela kostnaden. Den metod för kostnadsberäkning som används föreskrivs i lag (och bör alltid täcka kostnaderna, bortsett från att bidrag från tredje part inte ska tas med i beräkningen av den beräknade räntan (25)). I lagen föreskrivs att kostnaderna ska täckas men inte får överskridas. TAZV:s samtliga kostnader täcks, inklusive räntan på TAZV:s andel av det investerade kapitalet. Att beräkna en fiktiv ränta på bidrag från delstaten kan inte vara riktigt eftersom TAZV inte ådragit sig kostnader motsvarande detta bidrag.

| (105) | Propapier erhåller inte någon selektiv fördel eftersom alla användare av det nya reningsverket betalar samma avgifter. |
| --- | --- |

(105)

Propapier erhåller inte någon selektiv fördel eftersom alla användare av det nya reningsverket betalar samma avgifter.

| (106) | Om avgiften skulle ha varit högre utan de bidrag som beviljats från GA-ordningen för uppförandet av avloppsreningsverket beror på många faktorer, till exempel på tillgången till annan finansiering. |
| --- | --- |

(106)

Om avgiften skulle ha varit högre utan de bidrag som beviljats från GA-ordningen för uppförandet av avloppsreningsverket beror på många faktorer, till exempel på tillgången till annan finansiering.

| (107) | Varken principen att förorenaren betalar eller EU:s ramdirektiv för vatten innebär att myndigheterna åläggs att ta med bidrag i beräkningen av räntan på det investerade kapitalet. EU:s ramdirektiv för vatten föreskriver att kostnaderna för vattentjänster ska täckas men ger medlemsstaterna flexibilitet i genomförandet av denna bestämmelse. I det aktuella fallet täcks alla kostnader för TAZV (för vattentjänsten). Principen att förorenaren betalar gäller inte absolut, men hänsyn måste tas till denna princip. I det aktuella fallet tar man hänsyn till denna princip genom att alla kostnader för TAZV tas med i beräkningen. |
| --- | --- |

(107)

Varken principen att förorenaren betalar eller EU:s ramdirektiv för vatten innebär att myndigheterna åläggs att ta med bidrag i beräkningen av räntan på det investerade kapitalet. EU:s ramdirektiv för vatten föreskriver att kostnaderna för vattentjänster ska täckas men ger medlemsstaterna flexibilitet i genomförandet av denna bestämmelse. I det aktuella fallet täcks alla kostnader för TAZV (för vattentjänsten). Principen att förorenaren betalar gäller inte absolut, men hänsyn måste tas till denna princip. I det aktuella fallet tar man hänsyn till denna princip genom att alla kostnader för TAZV tas med i beräkningen.

| (108) | I EU:s ramdirektiv för vatten är det tal om ett ”adekvat” bidrag. Tyskland anser att de avgifter som Propapier betalar är relativt höga jämfört med motsvarande avgifter i andra områden i Tyskland eller EU. De tyska myndigheterna påpekar också att medlemsstaterna enligt EU:s ramdirektiv för vatten kan beakta kostnadstäckningens sociala, miljömässiga och ekonomiska effekter liksom geografiska och klimatiska förhållanden i de regioner som påverkas. |
| --- | --- |

(108)

I EU:s ramdirektiv för vatten är det tal om ett ”adekvat” bidrag. Tyskland anser att de avgifter som Propapier betalar är relativt höga jämfört med motsvarande avgifter i andra områden i Tyskland eller EU. De tyska myndigheterna påpekar också att medlemsstaterna enligt EU:s ramdirektiv för vatten kan beakta kostnadstäckningens sociala, miljömässiga och ekonomiska effekter liksom geografiska och klimatiska förhållanden i de regioner som påverkas.

| (109) | Tyskland påpekar att en jämförelse med ärendena Kimberly-Clark eller InfraLeuna (se skäl 70 i beslutet att inleda förfarandet) inte är lämplig. Ärendet Kimberly-Clark handlar om en förmånlig avgift för ett företag där det misstänks att inte alla kostnader täcks. I det aktuella fallet täcks alla kostnader och avgiftsvillkoren är desamma för alla användare. I ärendet Kimberly-Clark utvecklades ett industriområde utifrån ett enskilt företags specifika behov, medan industriområdet i det aktuella fallet utvecklas med hänsyn till flera företag som etablerar sig på platsen. |
| --- | --- |

(109)

Tyskland påpekar att en jämförelse med ärendena Kimberly-Clark eller InfraLeuna (se skäl 70 i beslutet att inleda förfarandet) inte är lämplig. Ärendet Kimberly-Clark handlar om en förmånlig avgift för ett företag där det misstänks att inte alla kostnader täcks. I det aktuella fallet täcks alla kostnader och avgiftsvillkoren är desamma för alla användare. I ärendet Kimberly-Clark utvecklades ett industriområde utifrån ett enskilt företags specifika behov, medan industriområdet i det aktuella fallet utvecklas med hänsyn till flera företag som etablerar sig på platsen.

| (110) | Beslutet i ärendet InfraLeuna rörde privata företags prissättning avseende användningen av privata infrastrukturer, medan föreliggande ärende rör användningen av en kommunal infrastruktur och avgifter som fastställs enligt lag och inte av marknaden. I det aktuella fallet står användaren för alla kostnader som ett avloppsföretag normalt sett måste bära. På en icke-liberaliserad avloppsmarknad fastställs det i lag vilka kostnadsfaktorer som ska beaktas och dessa är desamma för alla företag (KAG Brandenburg). |
| --- | --- |

(110)

Beslutet i ärendet InfraLeuna rörde privata företags prissättning avseende användningen av privata infrastrukturer, medan föreliggande ärende rör användningen av en kommunal infrastruktur och avgifter som fastställs enligt lag och inte av marknaden. I det aktuella fallet står användaren för alla kostnader som ett avloppsföretag normalt sett måste bära. På en icke-liberaliserad avloppsmarknad fastställs det i lag vilka kostnadsfaktorer som ska beaktas och dessa är desamma för alla företag (KAG Brandenburg).

| (111) | De beslut i ärendena Wagner och Weida Leder som det hänvisas till i beslutet att inleda förfarandet (skäl 71 och fotnot 19) avser bidrag för uppförandet av privata avloppsreningsverk. Men i det aktuella fallet erhåller Propapier inga bidrag till frivilliga privata investeringar, utan betalar användningsavgifter som fastställts enligt lag. |
| --- | --- |

(111)

De beslut i ärendena Wagner och Weida Leder som det hänvisas till i beslutet att inleda förfarandet (skäl 71 och fotnot 19) avser bidrag för uppförandet av privata avloppsreningsverk. Men i det aktuella fallet erhåller Propapier inga bidrag till frivilliga privata investeringar, utan betalar användningsavgifter som fastställts enligt lag.

Privatinvesterartestet är inte tillämpligt

| (112) | Tyskland hävdar att vatten inte är någon vanlig handelsvara. Avloppsreningssektorn i Tyskland är indelad i regionala monopol tillhörande de offentliga kommunala organ som ansvarar för avloppsreningen. I Tyskland är avloppsrening därför inte en ekonomisk verksamhet, utan en obligatorisk uppgift för kommunerna. TAZV agerar i egenskap av offentlig myndighet och inte som ett företag vars beteende kan prövas med hjälp av privatinvesterartestet. I Tyskland föreligger det anslutnings- och användningstvång. Användarna har ingen möjlighet att välja en annan tjänsteleverantör än kommunen. Avgifterna fastställs i lag, beslutas av myndigheterna och får inte överstiga kostnaderna. |
| --- | --- |

(112)

Tyskland hävdar att vatten inte är någon vanlig handelsvara. Avloppsreningssektorn i Tyskland är indelad i regionala monopol tillhörande de offentliga kommunala organ som ansvarar för avloppsreningen. I Tyskland är avloppsrening därför inte en ekonomisk verksamhet, utan en obligatorisk uppgift för kommunerna. TAZV agerar i egenskap av offentlig myndighet och inte som ett företag vars beteende kan prövas med hjälp av privatinvesterartestet. I Tyskland föreligger det anslutnings- och användningstvång. Användarna har ingen möjlighet att välja en annan tjänsteleverantör än kommunen. Avgifterna fastställs i lag, beslutas av myndigheterna och får inte överstiga kostnaderna.

| (113) | I Tyskland är de privata företagens tillgång till avloppsreningssektorn begränsad. Företagen kan endast medverka till det tekniska uppfyllandet av de rättsliga bestämmelserna om avloppsrening utifrån driftlednings- eller driftavtal. Ansvaret för denna uppgift kvarstår dock hos kommunen som inte är juridiskt skyldig att göra kontraktet till föremål för upphandling. Dessutom kan privata företag utföra tekniska uppgifter (eller ta ut avgifter i undantagsfall), men även i detta fall får avgifterna inte överstiga kostnaderna. TAZV har inte överfört några tekniska uppgifter till tredje part. |
| --- | --- |

(113)

I Tyskland är de privata företagens tillgång till avloppsreningssektorn begränsad. Företagen kan endast medverka till det tekniska uppfyllandet av de rättsliga bestämmelserna om avloppsrening utifrån driftlednings- eller driftavtal. Ansvaret för denna uppgift kvarstår dock hos kommunen som inte är juridiskt skyldig att göra kontraktet till föremål för upphandling. Dessutom kan privata företag utföra tekniska uppgifter (eller ta ut avgifter i undantagsfall), men även i detta fall får avgifterna inte överstiga kostnaderna. TAZV har inte överfört några tekniska uppgifter till tredje part.

| (114) | Eftersom avgifterna fastställs enligt lag och inte får överstiga kostnaderna för infrastrukturen, finns det ingen marknad där privata företag som strävar efter att gå med vinst fastställer reningsavgifter. Det föreligger inte någon konkurrens mellan privata företag eller mellan privata och offentliga företag om slutanvändare. |
| --- | --- |

(114)

Eftersom avgifterna fastställs enligt lag och inte får överstiga kostnaderna för infrastrukturen, finns det ingen marknad där privata företag som strävar efter att gå med vinst fastställer reningsavgifter. Det föreligger inte någon konkurrens mellan privata företag eller mellan privata och offentliga företag om slutanvändare.

| (115) | Tyskland anser att det i ett sådant fall inte är möjligt att jämföra operatörens beteende med beteendet hos en privat investerare. Privatinvesterartestet är därför inte tillämpligt. |
| --- | --- |

(115)

Tyskland anser att det i ett sådant fall inte är möjligt att jämföra operatörens beteende med beteendet hos en privat investerare. Privatinvesterartestet är därför inte tillämpligt.

Referenspriser

| (116) | Med tanke på att det är obligatoriskt att ansluta sig till reningsverket förekommer det inte någon konkurrens och därmed inte heller något marknadspris som skulle kunna användas som ett riktmärke för att bedöma fördelen enligt reglerna för statligt stöd. |
| --- | --- |

(116)

Med tanke på att det är obligatoriskt att ansluta sig till reningsverket förekommer det inte någon konkurrens och därmed inte heller något marknadspris som skulle kunna användas som ett riktmärke för att bedöma fördelen enligt reglerna för statligt stöd.

| (117) | Tyskland avvisar klagandens påstående att bara få pappersbruk använder sig av kommunala avloppssystem och att det därför inte skulle vara representativt att använda uppgifter enbart från dessa pappersbruk som ett riktmärke för branschen. |
| --- | --- |

(117)

Tyskland avvisar klagandens påstående att bara få pappersbruk använder sig av kommunala avloppssystem och att det därför inte skulle vara representativt att använda uppgifter enbart från dessa pappersbruk som ett riktmärke för branschen.

| (118) | I sina kommentarer klargjorde Tyskland att Propapier inte betalar en avgift på 0,95 euro/m3 (som anges i skälen 72 och 80 i beslutet att inleda förfarandet), utan sedan 2010 betalar en avgift på 1,18 euro/m3. Jämfört med avgifterna för andra reningsverk i EU är denna avgift relativt hög eller åtminstone inte ovanlig. Enligt en undersökning som Föreningen för tyska pappersbruk (Verband Deutscher Papierfabriken) genomfört bland 77 företag inom den tyska pappersindustrin – som representerar 68 % av sektorn – hade avgifterna under 2007 legat på i genomsnitt 1,12 euro/m3 (de varierade mellan 0,31 euro/m3 och 2,20 euro/m3). Den avgift som Propapier betalar ligger inom detta intervall och över genomsnittet för detta stickprov. |
| --- | --- |

(118)

I sina kommentarer klargjorde Tyskland att Propapier inte betalar en avgift på 0,95 euro/m3 (som anges i skälen 72 och 80 i beslutet att inleda förfarandet), utan sedan 2010 betalar en avgift på 1,18 euro/m3. Jämfört med avgifterna för andra reningsverk i EU är denna avgift relativt hög eller åtminstone inte ovanlig. Enligt en undersökning som Föreningen för tyska pappersbruk (Verband Deutscher Papierfabriken) genomfört bland 77 företag inom den tyska pappersindustrin – som representerar 68 % av sektorn – hade avgifterna under 2007 legat på i genomsnitt 1,12 euro/m3 (de varierade mellan 0,31 euro/m3 och 2,20 euro/m3). Den avgift som Propapier betalar ligger inom detta intervall och över genomsnittet för detta stickprov.

| (119) | I sina senare kommentarer informerade Tyskland kommissionen om att avgiften höjdes till 1,41 euro/m3 under 2012 för att täcka förluster under avloppsreningsverkets inledande fas. På grund av besparingar i fråga om energikostnaderna fastställdes avgiften i början av 2013 till 1,39 euro/m3 i enlighet med den rättsliga skyldigheten att avgifterna måste täcka kostnaderna men inte får överstiga dessa. Dessutom måste Propapier förbehandla avloppsvattnet innan det leds in i TAZV-reningsverket. Kostnaden för denna förbehandling uppgår till omkring [...] euro/m3, vilket innebär att Propapiers totala kostnad för avloppsreningen uppgår till [...] euro/m3. Detta kan jämföras med den genomsnittliga kostnaden i sektorn (2010) på 1,27 euro/m3. |
| --- | --- |

(119)

I sina senare kommentarer informerade Tyskland kommissionen om att avgiften höjdes till 1,41 euro/m3 under 2012 för att täcka förluster under avloppsreningsverkets inledande fas. På grund av besparingar i fråga om energikostnaderna fastställdes avgiften i början av 2013 till 1,39 euro/m3 i enlighet med den rättsliga skyldigheten att avgifterna måste täcka kostnaderna men inte får överstiga dessa. Dessutom måste Propapier förbehandla avloppsvattnet innan det leds in i TAZV-reningsverket. Kostnaden för denna förbehandling uppgår till omkring [...] euro/m3, vilket innebär att Propapiers totala kostnad för avloppsreningen uppgår till [...] euro/m3. Detta kan jämföras med den genomsnittliga kostnaden i sektorn (2010) på 1,27 euro/m3.

| (120) | Tyskland påpekar att en jämförelse med avgifter som betalas av andra pappersproducenter i EU är rätt utgångspunkt för en bedömning av huruvida en ekonomisk fördel föreligger och att kommissionens tvivel beträffande en sådan jämförelse är ogrundade. |
| --- | --- |

(120)

Tyskland påpekar att en jämförelse med avgifter som betalas av andra pappersproducenter i EU är rätt utgångspunkt för en bedömning av huruvida en ekonomisk fördel föreligger och att kommissionens tvivel beträffande en sådan jämförelse är ogrundade.

| (121) | Enligt Tyskland rör det sig beträffande de exempel som man meddelat kommissionen om genomsnittspriser baserade på full kostnadstäckning. Tyskland hävdar att det inte fanns några belägg för att dessa avgifter skulle omfatta statligt stöd. |
| --- | --- |

(121)

Enligt Tyskland rör det sig beträffande de exempel som man meddelat kommissionen om genomsnittspriser baserade på full kostnadstäckning. Tyskland hävdar att det inte fanns några belägg för att dessa avgifter skulle omfatta statligt stöd.

| (122) | Tyskland hävdar att exemplet Lenzing Lyocell (26) är relevant, även om detta fall ligger tio år tillbaka i tiden (Propapier betalar mer än dubbelt så mycket i avgift, men reningsavgifterna har inte stigit med över 100 % under de senaste 10 åren). |
| --- | --- |

(122)

Tyskland hävdar att exemplet Lenzing Lyocell (26) är relevant, även om detta fall ligger tio år tillbaka i tiden (Propapier betalar mer än dubbelt så mycket i avgift, men reningsavgifterna har inte stigit med över 100 % under de senaste 10 åren).

Befintligt stöd

| (123) | Tyskland anger två argument för varför avgifterna, om de utgör stöd, bör betraktas som befintligt stöd i den mening som avses i artikel 1 b v i förordning (EG) nr 659/1999. |
| --- | --- |

(123)

Tyskland anger två argument för varför avgifterna, om de utgör stöd, bör betraktas som befintligt stöd i den mening som avses i artikel 1 b v i förordning (EG) nr 659/1999.

| (124) | Tyskland förklarar att kommissionen hade kommit fram till 2003 i sitt beslut i ärende N 644e/02 att GA-ordningen inte utgör statligt stöd till operatörer av avloppsreningsverk, under förutsättning att den ansvariga institutionen – som är fallet med TAZV – är en kommunal sammanslutning (Zweckverband). Kommissionen grundade denna slutsats på det faktum att en kommunal sammanslutning är föremål för kommunal tillsyn och tillhandahåller en tjänst av allmänt ekonomiskt intresse. Men som kommissionen själv konstaterade i skäl 57 i beslutet att inleda förfarandet skulle ordningen, även om den vid det här laget på grund av utvecklingen av den inre marknaden skulle utgöra stöd, betraktas som ett befintligt stöd i enlighet med artikel 1 b v i förordning (EG) nr 659/1999. |
| --- | --- |

(124)

Tyskland förklarar att kommissionen hade kommit fram till 2003 i sitt beslut i ärende N 644e/02 att GA-ordningen inte utgör statligt stöd till operatörer av avloppsreningsverk, under förutsättning att den ansvariga institutionen – som är fallet med TAZV – är en kommunal sammanslutning (Zweckverband). Kommissionen grundade denna slutsats på det faktum att en kommunal sammanslutning är föremål för kommunal tillsyn och tillhandahåller en tjänst av allmänt ekonomiskt intresse. Men som kommissionen själv konstaterade i skäl 57 i beslutet att inleda förfarandet skulle ordningen, även om den vid det här laget på grund av utvecklingen av den inre marknaden skulle utgöra stöd, betraktas som ett befintligt stöd i enlighet med artikel 1 b v i förordning (EG) nr 659/1999.

| (125) | Såsom anges i skäl 100 i detta beslut omfattar beslutet i ärende N 644e/02 enligt Tyskland även de indirekta effekterna av förbundsstatens och delstaternas gemensamma uppgift, dvs. avgifterna. För avgifterna krävs ingen separat anmälan eftersom metoden för beräkning av avgifterna ingår i genomförandet av ordningen. |
| --- | --- |

(125)

Såsom anges i skäl 100 i detta beslut omfattar beslutet i ärende N 644e/02 enligt Tyskland även de indirekta effekterna av förbundsstatens och delstaternas gemensamma uppgift, dvs. avgifterna. För avgifterna krävs ingen separat anmälan eftersom metoden för beräkning av avgifterna ingår i genomförandet av ordningen.

| (126) | När det gäller argumentet att det i fråga om avgifterna rör sig om befintligt stöd hävdar Tyskland att detta stöd som ingår i avgifterna tillämpades redan före ikraftträdandet av fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen den 1 januari 1958. Ett befintligt stöd som existerade redan före ikraftträdandet av EEG-fördraget kommer att fortsätta att vara ett befintligt stöd även om ändringar genomförs så länge som själva ”kärnan” i den ursprungliga ordningen bevaras (27). Ett förtydligande av en allmän föreskrift som gällde redan före den 1 januari 1958 utgör inte ett nytt stöd som bör anmälas till kommissionen (28). |
| --- | --- |

(126)

När det gäller argumentet att det i fråga om avgifterna rör sig om befintligt stöd hävdar Tyskland att detta stöd som ingår i avgifterna tillämpades redan före ikraftträdandet av fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen den 1 januari 1958. Ett befintligt stöd som existerade redan före ikraftträdandet av EEG-fördraget kommer att fortsätta att vara ett befintligt stöd även om ändringar genomförs så länge som själva ”kärnan” i den ursprungliga ordningen bevaras (27). Ett förtydligande av en allmän föreskrift som gällde redan före den 1 januari 1958 utgör inte ett nytt stöd som bör anmälas till kommissionen (28).

| (127) | Tyskland förklarar att lagarna om kommunala avgifter existerade redan före ikraftträdandet av EEG-fördraget 1958 och hade varit tillämpliga även efter denna tidpunkt. På grund av att Brandenburg ligger inom ett område som tidigare tillhörde det forna Konungariket Preussen går § 6 stycke 2 i den nuvarande versionen av KAG Brandenburg tillbaka på Konungariket Preussens lag om kommunala avgifter av den 14 juli 1893 (PrKAG) och Bayerns lag om kommunala avgifter (Gemeindeabgabengesetz Bayern, BayGAG). Tyskland byggde detta argument på följande underargument:






  a) | Dessa lagar hade fortsatt att gälla även under perioden 1919–1933 samt under perioden 1933–1945. |
| --- | --- | --- |

(127)

Tyskland förklarar att lagarna om kommunala avgifter existerade redan före ikraftträdandet av EEG-fördraget 1958 och hade varit tillämpliga även efter denna tidpunkt. På grund av att Brandenburg ligger inom ett område som tidigare tillhörde det forna Konungariket Preussen går § 6 stycke 2 i den nuvarande versionen av KAG Brandenburg tillbaka på Konungariket Preussens lag om kommunala avgifter av den 14 juli 1893 (PrKAG) och Bayerns lag om kommunala avgifter (Gemeindeabgabengesetz Bayern, BayGAG). Tyskland byggde detta argument på följande underargument:

a)

Dessa lagar hade fortsatt att gälla även under perioden 1919–1933 samt under perioden 1933–1945.

| b) | De gamla västtyska delstaternas nuvarande lagar om kommunala avgifter går tillbaka på PrKAG. |
| --- | --- |

b)

De gamla västtyska delstaternas nuvarande lagar om kommunala avgifter går tillbaka på PrKAG.

| c) | KAG Brandenburg står i historisk kontinuitet med PrKAG, trots de nya delstaternas särställning på grund av Tysklands delning. |
| --- | --- |

c)

KAG Brandenburg står i historisk kontinuitet med PrKAG, trots de nya delstaternas särställning på grund av Tysklands delning.

Underargument a:

| (128) | Redan PrKAG innehöll möjligheter för kommuner att ta ut avgifter för användningen av offentliga infrastrukturer. Även i den avgiftslag som gäller i Bayern sedan 1938 (och som ligger till grund för en rad liknande lagar i andra sydtyska delstater) finns denna möjlighet (29). Enligt PrKAG bör avgifterna vanligtvis vara sådana att de täcker kostnaderna för drift och underhåll av anläggningen, inklusive kostnaderna för ränta på och återbetalning av investerat kapital. Även om det i PrKAG endast anges att avgifterna måste täcka kostnaderna för räntan på det (för infrastrukturen) investerade kapitalet, framgick det implicit av domar gällande PrKAG från efterkrigstiden att bestämelserna i PrKAG innebär att ingen ränta ska betalas på bidrag från tredje part. |
| --- | --- |

(128)

Redan PrKAG innehöll möjligheter för kommuner att ta ut avgifter för användningen av offentliga infrastrukturer. Även i den avgiftslag som gäller i Bayern sedan 1938 (och som ligger till grund för en rad liknande lagar i andra sydtyska delstater) finns denna möjlighet (29). Enligt PrKAG bör avgifterna vanligtvis vara sådana att de täcker kostnaderna för drift och underhåll av anläggningen, inklusive kostnaderna för ränta på och återbetalning av investerat kapital. Även om det i PrKAG endast anges att avgifterna måste täcka kostnaderna för räntan på det (för infrastrukturen) investerade kapitalet, framgick det implicit av domar gällande PrKAG från efterkrigstiden att bestämelserna i PrKAG innebär att ingen ränta ska betalas på bidrag från tredje part.

| (129) | PrKAG eller motsvarande befintliga delstatslagar upphörde inte att gälla vare sig under Weimarrepubliken eller efter nazisternas maktövertagande. Således fortsatte de att gälla även efter 1918. |
| --- | --- |

(129)

PrKAG eller motsvarande befintliga delstatslagar upphörde inte att gälla vare sig under Weimarrepubliken eller efter nazisternas maktövertagande. Således fortsatte de att gälla även efter 1918.

Underargument b:

| (130) | Efter andra världskriget fortsatte PrKAG att gälla som delstatsrätt i enlighet med 1949 års grundlag (nedan kallad GG), enligt vilken de lagar som inte står i konflikt med grundlagen fortsätter att gälla (artikel 123 i GG), och enligt bestämmelser som tillät delstaterna att stifta lagar på vissa områden. Detta innebär att PrKAG gällde i de tyska delstaterna redan före ikraftträdandet av fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen. |
| --- | --- |

(130)

Efter andra världskriget fortsatte PrKAG att gälla som delstatsrätt i enlighet med 1949 års grundlag (nedan kallad GG), enligt vilken de lagar som inte står i konflikt med grundlagen fortsätter att gälla (artikel 123 i GG), och enligt bestämmelser som tillät delstaterna att stifta lagar på vissa områden. Detta innebär att PrKAG gällde i de tyska delstaterna redan före ikraftträdandet av fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen.

| (131) | Efter Förbundsrepubliken Tysklands grundande 1949 ersattes PrKAG i vissa västtyska delstater allt eftersom av respektive lagar om kommunala avgifter. I samband med att PrKAG på 1960- och 1970-talen ersattes av dessa delstatslagar förtydligades regleringen och terminologin anpassades, men själva innehållet i lagen förblev dock oförändrat. I synnerhet gällde även i fortsättningen att ingen ränta skulle beräknas på bidrag från tredje part (30). Enligt PrKAG skulle ränta endast beräknas på främmande kapital. Med delstatslagarna utvidgades bestämmelsen om beräknad ränta till att avse även det egna kapitalet, men varken enligt PrKAG eller enligt delstatslagarna skulle ränta beräknas på bidrag. |
| --- | --- |

(131)

Efter Förbundsrepubliken Tysklands grundande 1949 ersattes PrKAG i vissa västtyska delstater allt eftersom av respektive lagar om kommunala avgifter. I samband med att PrKAG på 1960- och 1970-talen ersattes av dessa delstatslagar förtydligades regleringen och terminologin anpassades, men själva innehållet i lagen förblev dock oförändrat. I synnerhet gällde även i fortsättningen att ingen ränta skulle beräknas på bidrag från tredje part (30). Enligt PrKAG skulle ränta endast beräknas på främmande kapital. Med delstatslagarna utvidgades bestämmelsen om beräknad ränta till att avse även det egna kapitalet, men varken enligt PrKAG eller enligt delstatslagarna skulle ränta beräknas på bidrag.

| (132) | Tyskland anser därför att de gamla västtyska delstaternas nuvarande lagar om kommunala avgifter går tillbaka på PrKAG. Enligt Tyskland var det i det här fallet särskilt viktigt att titta närmare på Nordrhein-Westfalens lag om kommunala avgifter från 1969 (nedan kallad KAG NW) (31), som hade tjänat som förebild för KAG Brandenburg och ersatt PrKAG från 1906. Till sitt innehåll stämde KAG NW överens med PrKAG trots de begreppsmässiga anpassningar som hade behövt göras (se skäl 128 i detta beslut). Även andra delstaters lagar om kommunala avgifter (t.ex. Rheinland-Pfalz, Hessen och Schleswig-Holstein) var baserade på PrKAG och upphävde denna. |
| --- | --- |

(132)

Tyskland anser därför att de gamla västtyska delstaternas nuvarande lagar om kommunala avgifter går tillbaka på PrKAG. Enligt Tyskland var det i det här fallet särskilt viktigt att titta närmare på Nordrhein-Westfalens lag om kommunala avgifter från 1969 (nedan kallad KAG NW) (31), som hade tjänat som förebild för KAG Brandenburg och ersatt PrKAG från 1906. Till sitt innehåll stämde KAG NW överens med PrKAG trots de begreppsmässiga anpassningar som hade behövt göras (se skäl 128 i detta beslut). Även andra delstaters lagar om kommunala avgifter (t.ex. Rheinland-Pfalz, Hessen och Schleswig-Holstein) var baserade på PrKAG och upphävde denna.

Underargument c:

| (133) | Tyskland anser att KAG Brandenburg intar en särställning på grund av Tysklands delning efter andra världskriget. Under åren efter grundandet av DDR avskaffades det kommunala självstyre som tillämpades inom vissa verksamhetsområden i Brandenburg och andra östtyska delstater. Lagar stiftades i enlighet med det centraliserade styret. Med den kommunala konstitutionen av den 17 maj 1990 (32) (som antogs av parlamentet i DDR före återföreningen den 3 oktober 1990) återställdes det lokala självstyret och det fastställdes att kommunerna själva ansvarar för sina finanser. För detta ändamål har de rätt att ta ut ersättning och avgifter för tillhandahållandet av kommunala tjänster. |
| --- | --- |

(133)

Tyskland anser att KAG Brandenburg intar en särställning på grund av Tysklands delning efter andra världskriget. Under åren efter grundandet av DDR avskaffades det kommunala självstyre som tillämpades inom vissa verksamhetsområden i Brandenburg och andra östtyska delstater. Lagar stiftades i enlighet med det centraliserade styret. Med den kommunala konstitutionen av den 17 maj 1990 (32) (som antogs av parlamentet i DDR före återföreningen den 3 oktober 1990) återställdes det lokala självstyret och det fastställdes att kommunerna själva ansvarar för sina finanser. För detta ändamål har de rätt att ta ut ersättning och avgifter för tillhandahållandet av kommunala tjänster.

| (134) | KAG Brandenburg av den 27 juni 1991 bygger på KAG Nordrhein-Westfalen och är nästan identisk med denna. |
| --- | --- |

(134)

KAG Brandenburg av den 27 juni 1991 bygger på KAG Nordrhein-Westfalen och är nästan identisk med denna.

| (135) | Tyskland hävdar att trots att rättsutvecklingen i DDR tog en annan riktning under en period finns det inget som tyder på att de östtyska och västtyska delstaternas lagar om kommunala avgifter bör behandlas olika. KAG Brandenburg fortsätter den rättstradition som PrKAG var en del av och bryter med den rättstradition som utvecklades i före detta DDR. Det fanns inte heller någon institutionell kontinuitet mellan (avlopps-)vattenreningssystemet i DDR och det nuvarande avloppsvattenreningssystemet i delstaten Brandenburg. Den kommunala konstitutionen av den 17 maj 1990 utgör grunden för de nya delstaternas lagar om kommunala avgifter. Dessa lagar knyter innehållsmässigt an till de gamla delstaternas lagar om kommunala avgifter, som i sin tur går tillbaka på PrKAG. Detta är en oundviklig konsekvens av det faktum att de nya delstaterna anslöt sig till Förbundsrepubliken Tyskland i enlighet med den tyska grundlagen (33). Detta märks särskilt tydligt om man betraktar tillkomsten av KAG Brandenburg. KAG Brandenburg har sin grund i samma rättstradition som KAG Nordrhein-Westfalen och PrKAG. Tysklands delning och den därmed sammanhängande diskontinuerliga rättsutvecklingen i de östtyska delstaterna bör inte leda till en nackdel när det gäller tolkningen av KAG Brandenburg. |
| --- | --- |

(135)

Tyskland hävdar att trots att rättsutvecklingen i DDR tog en annan riktning under en period finns det inget som tyder på att de östtyska och västtyska delstaternas lagar om kommunala avgifter bör behandlas olika. KAG Brandenburg fortsätter den rättstradition som PrKAG var en del av och bryter med den rättstradition som utvecklades i före detta DDR. Det fanns inte heller någon institutionell kontinuitet mellan (avlopps-)vattenreningssystemet i DDR och det nuvarande avloppsvattenreningssystemet i delstaten Brandenburg. Den kommunala konstitutionen av den 17 maj 1990 utgör grunden för de nya delstaternas lagar om kommunala avgifter. Dessa lagar knyter innehållsmässigt an till de gamla delstaternas lagar om kommunala avgifter, som i sin tur går tillbaka på PrKAG. Detta är en oundviklig konsekvens av det faktum att de nya delstaterna anslöt sig till Förbundsrepubliken Tyskland i enlighet med den tyska grundlagen (33). Detta märks särskilt tydligt om man betraktar tillkomsten av KAG Brandenburg. KAG Brandenburg har sin grund i samma rättstradition som KAG Nordrhein-Westfalen och PrKAG. Tysklands delning och den därmed sammanhängande diskontinuerliga rättsutvecklingen i de östtyska delstaterna bör inte leda till en nackdel när det gäller tolkningen av KAG Brandenburg.

| (136) | KAG Brandenburg står i historisk kontinuitet med PrKAG. |
| --- | --- |

(136)

KAG Brandenburg står i historisk kontinuitet med PrKAG.

| (137) | Tyskland argumenterar vidare att likabehandlingsprincipen och principen om kostnadstäckning hade tillämpats redan före ikraftträdandet av EEG-fördraget 1958. Enligt likabehandlingsprincipen får ingen avgift vara gravt oproportionerlig i förhållande till värdet av den offentliga tjänst som avgiften avser. Detta är en del av den rättsstatsprincip som är inskriven i grundlagen. Principen om kostnadstäckning följer direkt av PrKAG. Även om denna princip inte tillämpas strikt i alla avgiftsberäkningar, bör en kommuns avgiftsintäkter inte avsevärt överstiga kommunens utgifter. |
| --- | --- |

(137)

Tyskland argumenterar vidare att likabehandlingsprincipen och principen om kostnadstäckning hade tillämpats redan före ikraftträdandet av EEG-fördraget 1958. Enligt likabehandlingsprincipen får ingen avgift vara gravt oproportionerlig i förhållande till värdet av den offentliga tjänst som avgiften avser. Detta är en del av den rättsstatsprincip som är inskriven i grundlagen. Principen om kostnadstäckning följer direkt av PrKAG. Även om denna princip inte tillämpas strikt i alla avgiftsberäkningar, bör en kommuns avgiftsintäkter inte avsevärt överstiga kommunens utgifter.

Beaktande av principen om skydd för berättigade förväntningar och den allmänna principen om likabehandling

| (138) | Tyskland hävdar också att ett krav på återbetalning av stödet ifall kommissionen anser att de avgifter som beräknats för Propapier innehåller driftstöd skulle strida mot principen om skydd för berättigade förväntningar och den allmänna principen om likabehandling. |
| --- | --- |

(138)

Tyskland hävdar också att ett krav på återbetalning av stödet ifall kommissionen anser att de avgifter som beräknats för Propapier innehåller driftstöd skulle strida mot principen om skydd för berättigade förväntningar och den allmänna principen om likabehandling.

| (139) | Principen om skydd för berättigade förväntningar innebär att 1. en unionsinstitution måste ha väckt berättigade förväntningar hos den berörda personen, och 2. en försiktig ekonomisk aktör inte får ha kunnat förutsäga antagandet av en åtgärd som kan påverka aktörens intressen. |
| --- | --- |

(139)

Principen om skydd för berättigade förväntningar innebär att 1. en unionsinstitution måste ha väckt berättigade förväntningar hos den berörda personen, och 2. en försiktig ekonomisk aktör inte får ha kunnat förutsäga antagandet av en åtgärd som kan påverka aktörens intressen.

| (140) | Eftersom GA-ordningen (godkänd genom beslutet i ärende N 644e/02) inte ansågs utgöra statligt stöd, kunde Propapier ha hyst den berättigade förväntningen att företaget inte gynnades av statligt stöd. Det hade tidigare inte funnits något tvivel om att denna ordning var förenlig med unionsrätten, eftersom inga liknande ordningar hade varit föremål för granskning av Europeiska kommissionen. |
| --- | --- |

(140)

Eftersom GA-ordningen (godkänd genom beslutet i ärende N 644e/02) inte ansågs utgöra statligt stöd, kunde Propapier ha hyst den berättigade förväntningen att företaget inte gynnades av statligt stöd. Det hade tidigare inte funnits något tvivel om att denna ordning var förenlig med unionsrätten, eftersom inga liknande ordningar hade varit föremål för granskning av Europeiska kommissionen.

| (141) | Att återkräva det stödinslag som inte ingår i avgifterna om kommissionen skulle betrakta stödet som driftstöd strider mot principen om likabehandling, enligt vilken jämförbara situationer måste behandlas lika. Genom ett sådant återkrav skulle Propapiers konkurrenter erhålla en fördel. |
| --- | --- |

(141)

Att återkräva det stödinslag som inte ingår i avgifterna om kommissionen skulle betrakta stödet som driftstöd strider mot principen om likabehandling, enligt vilken jämförbara situationer måste behandlas lika. Genom ett sådant återkrav skulle Propapiers konkurrenter erhålla en fördel.

4.3   KOMMENTARER FRÅN DE TYSKA KOMMUNALFÖRBUNDEN OCH VKU

| (142) | De tyska kommunalförbunden och VKU välkomnar Tysklands yttrande av den 28 januari 2011 som de hade varit med om att utarbeta. De hänvisar särskilt till argumentet att avloppsreningen i Tyskland är en icke-ekonomisk obligatorisk uppgift som åligger kommunerna. Kommunerna tar över organisationen och finansieringen av denna verksamhet inom ramen för det självstyre som tillkommer dem när det gäller uppgifter i det allmännas intresse. |
| --- | --- |

(142)

De tyska kommunalförbunden och VKU välkomnar Tysklands yttrande av den 28 januari 2011 som de hade varit med om att utarbeta. De hänvisar särskilt till argumentet att avloppsreningen i Tyskland är en icke-ekonomisk obligatorisk uppgift som åligger kommunerna. Kommunerna tar över organisationen och finansieringen av denna verksamhet inom ramen för det självstyre som tillkommer dem när det gäller uppgifter i det allmännas intresse.

| (143) | De tyska kommunalförbunden och VKU förklarar att § 6 stycke 2 mening 5 i KAG Brandenburg – enligt vilken avgifterna för användningen av avloppsreningsverket ska täcka kostnaderna, den beräknade räntan och de beräknade avskrivningarna, medan bidrag inte ska tas med i beräkningen av beräknad ränta på det egna kapitalet – ligger i konsumenternas intresse. Eftersom bidrag från tredje part inte utgör investerat eget kapital från kommunerna bör konsumenterna inte behöva betala någon ränta på dessa bidrag till kommunerna. |
| --- | --- |

(143)

De tyska kommunalförbunden och VKU förklarar att § 6 stycke 2 mening 5 i KAG Brandenburg – enligt vilken avgifterna för användningen av avloppsreningsverket ska täcka kostnaderna, den beräknade räntan och de beräknade avskrivningarna, medan bidrag inte ska tas med i beräkningen av beräknad ränta på det egna kapitalet – ligger i konsumenternas intresse. Eftersom bidrag från tredje part inte utgör investerat eget kapital från kommunerna bör konsumenterna inte behöva betala någon ränta på dessa bidrag till kommunerna.

5.   BEDÖMNING AV ÅTGÄRDEN

| (144) | Åtgärderna i fråga utgör statligt stöd om följande villkor är uppfyllda: i) åtgärden måste vara stöd som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel, ii) den måste leda till en ekonomisk fördel för företaget, iii) fördelen måste vara selektiv och iv) åtgärden måste snedvrida eller hota att snedvrida konkurrensen och påverka handeln mellan medlemsstaterna. Statligt stöd föreligger om villkoren i artikel 107.1 i EUF-fördraget uppfylls kumulativt. |
| --- | --- |

(144)

Åtgärderna i fråga utgör statligt stöd om följande villkor är uppfyllda: i) åtgärden måste vara stöd som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel, ii) den måste leda till en ekonomisk fördel för företaget, iii) fördelen måste vara selektiv och iv) åtgärden måste snedvrida eller hota att snedvrida konkurrensen och påverka handeln mellan medlemsstaterna. Statligt stöd föreligger om villkoren i artikel 107.1 i EUF-fördraget uppfylls kumulativt.

| (145) | Redan i beslutet att inleda förfarandet stod det klart att alla åtgärder i fråga omfattar användning av statliga medel och att de skulle kunna snedvrida konkurrensen och påverka handeln på den inre marknaden. |
| --- | --- |

(145)

Redan i beslutet att inleda förfarandet stod det klart att alla åtgärder i fråga omfattar användning av statliga medel och att de skulle kunna snedvrida konkurrensen och påverka handeln på den inre marknaden.

| (146) | Kommissionen noterar med hänsyn till invändningarna att en åtskillnad måste göras mellan 1. ett förmodat statligt stöd till förmån för Propapier i form av särskilt tillägnade infrastrukturåtgärder (uppförandet av avloppsreningsverket och vissa andra infrastrukturprojekt i det expansionsområde till industriområdet där Propapiers nya fabrik ligger) och 2. ett förmodat stöd till Propapier i form av sänkta reningsavgifter. |
| --- | --- |

(146)

Kommissionen noterar med hänsyn till invändningarna att en åtskillnad måste göras mellan 1. ett förmodat statligt stöd till förmån för Propapier i form av särskilt tillägnade infrastrukturåtgärder (uppförandet av avloppsreningsverket och vissa andra infrastrukturprojekt i det expansionsområde till industriområdet där Propapiers nya fabrik ligger) och 2. ett förmodat stöd till Propapier i form av sänkta reningsavgifter.

5.1   ÄR DE OFFENTLIGT FINANSIERADE INFRASTRUKTURPROJEKTEN EN ALLMÄN INFRASTRUKTUR ELLER EN INFRASTRUKTUR SOM SÄRSKILT TILLÄGNATS PROPAPIER?

| (147) | Kommissionen har tidigare ansett att den offentliga förvaltningen får utföra markplaneringsarbete inom sitt område. I det avseendet får den finansiera infrastruktur som gynnar hela befolkningen. Dessutom anser kommissionen att det inte spelar någon roll för vilket syfte dessa infrastrukturer skapas, så länge det sker till förmån för allmänheten. Om sådana infrastrukturer däremot endast gynnar ett privat företag, är det företaget som ska stå för finansieringen. Detta följer av det faktum att kommissionen, när det gäller statligt stöd, är tvungen att undersöka effekterna av åtgärden i fråga och inte de mål som eftersträvas. Därför anser kommissionen att det i detta fall måste undersökas vilka infrastrukturer som är till nytta för allmänheten (inklusive Propapier) och vilka som endast gynnar Propapier. Endast de senare måste finansieras av Propapier (34). |
| --- | --- |

(147)

Kommissionen har tidigare ansett att den offentliga förvaltningen får utföra markplaneringsarbete inom sitt område. I det avseendet får den finansiera infrastruktur som gynnar hela befolkningen. Dessutom anser kommissionen att det inte spelar någon roll för vilket syfte dessa infrastrukturer skapas, så länge det sker till förmån för allmänheten. Om sådana infrastrukturer däremot endast gynnar ett privat företag, är det företaget som ska stå för finansieringen. Detta följer av det faktum att kommissionen, när det gäller statligt stöd, är tvungen att undersöka effekterna av åtgärden i fråga och inte de mål som eftersträvas. Därför anser kommissionen att det i detta fall måste undersökas vilka infrastrukturer som är till nytta för allmänheten (inklusive Propapier) och vilka som endast gynnar Propapier. Endast de senare måste finansieras av Propapier (34).

| (148) | Kommissionen konstaterar att parkeringsplatsen, vägen och Oder-Spreekanalen inte drivs av företag i den mening som avses i EU:s konkurrenslagstiftning eftersom deras användning är gratis. Därför uppkommer inte frågan om det föreligger statligt stöd till förmån för ägarna och operatörerna av denna infrastruktur. |
| --- | --- |

(148)

Kommissionen konstaterar att parkeringsplatsen, vägen och Oder-Spreekanalen inte drivs av företag i den mening som avses i EU:s konkurrenslagstiftning eftersom deras användning är gratis. Därför uppkommer inte frågan om det föreligger statligt stöd till förmån för ägarna och operatörerna av denna infrastruktur.

5.1.1   Parkeringsplatsen

| (149) | Klaganden hävdar att parkeringsplatsen ligger alltför ogynnsamt och avlägset till för att kunna användas av andra centralt belägna industrier och för att kunna bidra till att staden kan lägga ner uppställningsplatser för lastbilar i centrum. Tyskland har visserligen inte bevisat motsatsen, men det faktum att en parkeringsplats ligger i ett företags omedelbara närhet innebär inte automatiskt att parkeringsplatsen är tillägnad detta företag eller främst gynnar detta företag. Den vägskylt som klaganden hänvisar till (se skäl 46), som indikerade uppställningsplatser för lastbilar vid kraftverket, användes bara tillfälligt till följd av ett byggnadsarbete som utfördes vid kraftverket. Detta arbete avslutades i slutet av mars 2011. Kommissionen noterar att parkeringsplatsen är fritt tillgänglig och att den är skyltad från allmän väg, utan att skylten hänvisar till ett visst företag. Huruvida parkeringsplatsen har rastanläggningar är inte relevant för frågan om den utgör en allmän infrastruktur. |
| --- | --- |

(149)

Klaganden hävdar att parkeringsplatsen ligger alltför ogynnsamt och avlägset till för att kunna användas av andra centralt belägna industrier och för att kunna bidra till att staden kan lägga ner uppställningsplatser för lastbilar i centrum. Tyskland har visserligen inte bevisat motsatsen, men det faktum att en parkeringsplats ligger i ett företags omedelbara närhet innebär inte automatiskt att parkeringsplatsen är tillägnad detta företag eller främst gynnar detta företag. Den vägskylt som klaganden hänvisar till (se skäl 46), som indikerade uppställningsplatser för lastbilar vid kraftverket, användes bara tillfälligt till följd av ett byggnadsarbete som utfördes vid kraftverket. Detta arbete avslutades i slutet av mars 2011. Kommissionen noterar att parkeringsplatsen är fritt tillgänglig och att den är skyltad från allmän väg, utan att skylten hänvisar till ett visst företag. Huruvida parkeringsplatsen har rastanläggningar är inte relevant för frågan om den utgör en allmän infrastruktur.

| (150) | Tyskland har lagt fram tillräcklig bevisning för att parkeringsplatsen inte byggdes enbart för Propapier, utan var en del av den allmänna ekonomiska utvecklingsplanen för industriområdet. Dessutom har Propapier egna uppställningsplatser, 27 platser för lastbilar och 213 för personbilar. För närvarande planerar man dessutom att skapa ytterligare 120 uppställningsplatser för personbilar (bygglov har redan getts). Tyskland bekräftade redan i samband med beslutet att inleda förfarandet att Propapiers egna uppställningsplatser för fordon räcker till för bolagets anställda, leverantörer och besökare. |
| --- | --- |

(150)

Tyskland har lagt fram tillräcklig bevisning för att parkeringsplatsen inte byggdes enbart för Propapier, utan var en del av den allmänna ekonomiska utvecklingsplanen för industriområdet. Dessutom har Propapier egna uppställningsplatser, 27 platser för lastbilar och 213 för personbilar. För närvarande planerar man dessutom att skapa ytterligare 120 uppställningsplatser för personbilar (bygglov har redan getts). Tyskland bekräftade redan i samband med beslutet att inleda förfarandet att Propapiers egna uppställningsplatser för fordon räcker till för bolagets anställda, leverantörer och besökare.

| (151) | Mot bakgrund av ovanstående bekräftar kommissionen sin preliminära ståndpunkt i beslutet att inleda förfarandet, nämligen att parkeringsplatsen inte är särskilt tillägnad Propapier och att den inte inbegriper statligt stöd. |
| --- | --- |

(151)

Mot bakgrund av ovanstående bekräftar kommissionen sin preliminära ståndpunkt i beslutet att inleda förfarandet, nämligen att parkeringsplatsen inte är särskilt tillägnad Propapier och att den inte inbegriper statligt stöd.

5.1.2   Vägen

| (152) | Beträffande vägen rör det sig om en allmän väg. Vägen ingår i den allmänna utvecklingen av industriområdet som planerades redan 1993, långt innan Propapier beslutade sig för att etablera sig på området. Till skillnad från vad klaganden påstår slutar vägen inte några meter bakom Propapiers pappersbruk, utan förbinder det nuvarande industriområdet vid Oder-Spreekanalen samt dess norra expansionsområden med riksväg B 112. Den sista vägsträckan stod klar 2013. Den nya vägen kan även gynna andra företag eftersom den innebär ytterligare utvecklingsmöjligheter för ArcelorMittal-industriområdet och andra industriområden. Den kan förkorta restiden för den industriella trafiken och handelstrafiken till Frankfurt (Oder) och ger företag i Frankfurt bättre tillgång till hamnen i Eisenhüttenstadt. |
| --- | --- |

(152)

Beträffande vägen rör det sig om en allmän väg. Vägen ingår i den allmänna utvecklingen av industriområdet som planerades redan 1993, långt innan Propapier beslutade sig för att etablera sig på området. Till skillnad från vad klaganden påstår slutar vägen inte några meter bakom Propapiers pappersbruk, utan förbinder det nuvarande industriområdet vid Oder-Spreekanalen samt dess norra expansionsområden med riksväg B 112. Den sista vägsträckan stod klar 2013. Den nya vägen kan även gynna andra företag eftersom den innebär ytterligare utvecklingsmöjligheter för ArcelorMittal-industriområdet och andra industriområden. Den kan förkorta restiden för den industriella trafiken och handelstrafiken till Frankfurt (Oder) och ger företag i Frankfurt bättre tillgång till hamnen i Eisenhüttenstadt.

| (153) | Kommissionen bekräftar därför sin preliminära ståndpunkt i beslutet att inleda förfarandet, nämligen att vägen inte är särskilt tillägnad Propapier och att den inte inbegriper statligt stöd. |
| --- | --- |

(153)

Kommissionen bekräftar därför sin preliminära ståndpunkt i beslutet att inleda förfarandet, nämligen att vägen inte är särskilt tillägnad Propapier och att den inte inbegriper statligt stöd.

5.1.3   Utvidgningen/fördjupningen av Oder-Spreekanalen

| (154) | Klaganden hävdade i sitt klagomål att de infrastrukturåtgärder som vidtogs i samband med utvidgningen och fördjupningen av Oder-Spreekanalen uteslutande var tillägnade Propapier och att de inbegrep statligt stöd till förmån för Propapier. År 2008 byggde Eisenhüttenstadt ut industriområdet vid Oder-Spreekanalen för att locka till sig företag. Sedan 2003 byggs slussar ut längs hela kanalen (som en del av det transeuropeiska nätet (TEN)). Det finns dock inga bevis för att det föreligger ett orsakssamband mellan dessa infrastrukturåtgärder och Propapiers etablering på området eller att Propapier erhåller en selektiv fördel genom dessa åtgärder. Vidare håller kommissionen med Tyskland om att utvidgningen/fördjupningen av Oder-Spreekanalen ingår i det nödvändiga regelbundna underhållet av kanalen. |
| --- | --- |

(154)

Klaganden hävdade i sitt klagomål att de infrastrukturåtgärder som vidtogs i samband med utvidgningen och fördjupningen av Oder-Spreekanalen uteslutande var tillägnade Propapier och att de inbegrep statligt stöd till förmån för Propapier. År 2008 byggde Eisenhüttenstadt ut industriområdet vid Oder-Spreekanalen för att locka till sig företag. Sedan 2003 byggs slussar ut längs hela kanalen (som en del av det transeuropeiska nätet (TEN)). Det finns dock inga bevis för att det föreligger ett orsakssamband mellan dessa infrastrukturåtgärder och Propapiers etablering på området eller att Propapier erhåller en selektiv fördel genom dessa åtgärder. Vidare håller kommissionen med Tyskland om att utvidgningen/fördjupningen av Oder-Spreekanalen ingår i det nödvändiga regelbundna underhållet av kanalen.

| (155) | Kommissionen bekräftar därför sin preliminära ståndpunkt i beslutet att inleda förfarandet, nämligen att utvidgningen/fördjupningen av Oder-Spreekanalen inte innebär någon selektiv fördel till förmån för Propapier och att den inte inbegriper statligt stöd. |
| --- | --- |

(155)

Kommissionen bekräftar därför sin preliminära ståndpunkt i beslutet att inleda förfarandet, nämligen att utvidgningen/fördjupningen av Oder-Spreekanalen inte innebär någon selektiv fördel till förmån för Propapier och att den inte inbegriper statligt stöd.

5.1.4   Avloppsreningsverket

| (156) | Kommissionen konstaterar att den befintliga reningsverksinfrastrukturen utanför expansionsområdet till industriområdet vid Oder-Spreekanalen endast har begränsad kapacitet. Den återstående kapaciteten hos det befintliga avloppsreningsverket i Eisenhüttenstadt skulle bara kunna möta behoven hos ytterligare en liten investerare och skulle inte räcka till om en större eller flera mindre investerare etablerade sig på det nya industriområdet. |
| --- | --- |

(156)

Kommissionen konstaterar att den befintliga reningsverksinfrastrukturen utanför expansionsområdet till industriområdet vid Oder-Spreekanalen endast har begränsad kapacitet. Den återstående kapaciteten hos det befintliga avloppsreningsverket i Eisenhüttenstadt skulle bara kunna möta behoven hos ytterligare en liten investerare och skulle inte räcka till om en större eller flera mindre investerare etablerade sig på det nya industriområdet.

| (157) | Kommissionen konstaterar vidare att TAZV-reningsverket inte hade byggts särskilt för Propapier. Byggandet hade planerats redan under perioden 2004–2006, i samband med andra potentiella investeringar, långt innan Propapier etablerade sig på området. Tyskland lade fram bevis för att reningsverket ingick i planeringen av den ekonomiska utvecklingen av industriområdet vid Oder-Spreekanalen. Tyskland lade också fram bevis för att flera reklamkampanjer hade genomförts för att locka investerare till expansionsområdet till industriområdet vid Oder-Spreekanalen. Dessa måste dock betraktas som misslyckade eftersom de regionala myndigheterna hittills inte hade lyckats få ytterligare investerare (utöver Propapier, EnWB och 5N PV) att etablera sig på området. |
| --- | --- |

(157)

Kommissionen konstaterar vidare att TAZV-reningsverket inte hade byggts särskilt för Propapier. Byggandet hade planerats redan under perioden 2004–2006, i samband med andra potentiella investeringar, långt innan Propapier etablerade sig på området. Tyskland lade fram bevis för att reningsverket ingick i planeringen av den ekonomiska utvecklingen av industriområdet vid Oder-Spreekanalen. Tyskland lade också fram bevis för att flera reklamkampanjer hade genomförts för att locka investerare till expansionsområdet till industriområdet vid Oder-Spreekanalen. Dessa måste dock betraktas som misslyckade eftersom de regionala myndigheterna hittills inte hade lyckats få ytterligare investerare (utöver Propapier, EnWB och 5N PV) att etablera sig på området.

| (158) | Även om avloppsreningsverket tekniskt sett – genom sitt anaeroba första behandlingssteg – är utformat för att rena starkt förorenade industriutsläpp såsom utsläpp från tillverkningen av obehandlad wellpapp från returpapper, kan ett anaerobt första behandlingssteg vara intressant även för andra användare som producerar starkt förorenade industriutsläpp med organiskt innehåll, till exempel för företag inom livsmedels- och dryckesindustrin. Dessutom finns det många såväl ekonomiska som miljömässiga fördelar med reningsverk med ett anaerobt första behandlingssteg för starkt förorenat industriellt avloppsvatten med organiskt innehåll. |
| --- | --- |

(158)

Även om avloppsreningsverket tekniskt sett – genom sitt anaeroba första behandlingssteg – är utformat för att rena starkt förorenade industriutsläpp såsom utsläpp från tillverkningen av obehandlad wellpapp från returpapper, kan ett anaerobt första behandlingssteg vara intressant även för andra användare som producerar starkt förorenade industriutsläpp med organiskt innehåll, till exempel för företag inom livsmedels- och dryckesindustrin. Dessutom finns det många såväl ekonomiska som miljömässiga fördelar med reningsverk med ett anaerobt första behandlingssteg för starkt förorenat industriellt avloppsvatten med organiskt innehåll.

| (159) | Även om TAZV-reningsverket i sin nuvarande storlek främst möter Propapiers behov, används det även – på samma villkor – av de två andra företagen som är etablerade på området. Reningsverkets modulära utformning innebär att det går att bygga ut anläggningen så att den har kapacitet att även rena avloppsvatten från andra användare. Men även om reningsverket inte byggs ut finns det för närvarande outnyttjad kapacitet motsvarande cirka [20–40] %, som kan användas för att rena avloppsvatten från andra företag. Den nuvarande totala kapaciteten skulle dock kunna fördubblas (se skälen 80–84). Reningsverket är tillgängligt för alla användare utan urskiljning (för nya investerare som etablerar sig i industriområdet gäller anslutnings- och användningstvång), och det kan även rena avloppsvatten från bolag som inte är verksamma inom pappersindustrin. |
| --- | --- |

(159)

Även om TAZV-reningsverket i sin nuvarande storlek främst möter Propapiers behov, används det även – på samma villkor – av de två andra företagen som är etablerade på området. Reningsverkets modulära utformning innebär att det går att bygga ut anläggningen så att den har kapacitet att även rena avloppsvatten från andra användare. Men även om reningsverket inte byggs ut finns det för närvarande outnyttjad kapacitet motsvarande cirka [20–40] %, som kan användas för att rena avloppsvatten från andra företag. Den nuvarande totala kapaciteten skulle dock kunna fördubblas (se skälen 80–84). Reningsverket är tillgängligt för alla användare utan urskiljning (för nya investerare som etablerar sig i industriområdet gäller anslutnings- och användningstvång), och det kan även rena avloppsvatten från bolag som inte är verksamma inom pappersindustrin.

| (160) | Kommissionen anser att det faktum att TAZV-reningsverket för närvarande huvudsakligen (i genomsnitt till [< 70] % och som mest till [< 70]%) används av Propapier inte nödvändigtvis innebär att det rör sig om en särskilt tillägnad infrastruktur eftersom dess modulära utformning är lämplig sett ur ett ekonomiskt perspektiv i tider då de offentliga medlen är begränsade. Till skillnad från vad klaganden påstår framgår det av de kostnader som krävs för att fördubbla TAZV-reningsverkets kapacitet, vilka Tyskland beräknar uppgå till mindre än 50 % av kostnaderna för den ursprungliga investeringen, att den modulära utformningen av systemet möjliggör stordriftsfördelar. |
| --- | --- |

(160)

Kommissionen anser att det faktum att TAZV-reningsverket för närvarande huvudsakligen (i genomsnitt till [< 70] % och som mest till [< 70]%) används av Propapier inte nödvändigtvis innebär att det rör sig om en särskilt tillägnad infrastruktur eftersom dess modulära utformning är lämplig sett ur ett ekonomiskt perspektiv i tider då de offentliga medlen är begränsade. Till skillnad från vad klaganden påstår framgår det av de kostnader som krävs för att fördubbla TAZV-reningsverkets kapacitet, vilka Tyskland beräknar uppgå till mindre än 50 % av kostnaderna för den ursprungliga investeringen, att den modulära utformningen av systemet möjliggör stordriftsfördelar.

| (161) | Det faktum att regionalstödet för uppförandet av reningsverket beviljades under förutsättning att en stor investerare (i detta fall Propapier) etablerade sig i industriområdets expansionsområde bedöms av kommissionen som en god offentlig förvaltning av knappa resurser, eftersom det varken är meningsfullt att påbörja uppförandet av en stor offentlig infrastruktur innan det står klart att den kommer att användas eller att överdimensionera en sådan infrastruktur. |
| --- | --- |

(161)

Det faktum att regionalstödet för uppförandet av reningsverket beviljades under förutsättning att en stor investerare (i detta fall Propapier) etablerade sig i industriområdets expansionsområde bedöms av kommissionen som en god offentlig förvaltning av knappa resurser, eftersom det varken är meningsfullt att påbörja uppförandet av en stor offentlig infrastruktur innan det står klart att den kommer att användas eller att överdimensionera en sådan infrastruktur.

| (162) | Argumentet att pappersbruk oftast har sina egna reningsverk kan avvisas genom de siffror som Tyskland har presenterat. Även om vissa företag inom pappersindustrin, och även inom andra branscher, har sina egna avlopps(för)reningsverk, innebär inte detta i sig att staten, i de fall där industriella användare använder det allmänna avloppsreningsverket, ger användarna en fördel eftersom användarna täcker kostnaderna på sikt genom de avgifter de betalar. |
| --- | --- |

(162)

Argumentet att pappersbruk oftast har sina egna reningsverk kan avvisas genom de siffror som Tyskland har presenterat. Även om vissa företag inom pappersindustrin, och även inom andra branscher, har sina egna avlopps(för)reningsverk, innebär inte detta i sig att staten, i de fall där industriella användare använder det allmänna avloppsreningsverket, ger användarna en fördel eftersom användarna täcker kostnaderna på sikt genom de avgifter de betalar.

| (163) | Kommissionen drar därför slutsatsen att avloppsreningsverket är en allmän infrastruktur och att bidraget till TAZV-reningsverket därmed inte utgör något investeringsstöd till Propapier. Till skillnad från parkeringsplatsen, vägen och Oder-Spreekanalen utgör driften av reningsverket en ekonomisk verksamhet, eftersom dess operatör tillhandahåller en tjänst (avloppsrening) mot ersättning på marknaden. Kommissionen har dock funnit att ett eventuellt stöd som beviljas TAZV i vilket fall måste utgöra befintligt stöd (skälen 51–57 i beslutet att inleda förfarandet). Därför finns det ingen anledning att i detta beslut granska eventuellt stöd till TAZV ytterligare. |
| --- | --- |

(163)

Kommissionen drar därför slutsatsen att avloppsreningsverket är en allmän infrastruktur och att bidraget till TAZV-reningsverket därmed inte utgör något investeringsstöd till Propapier. Till skillnad från parkeringsplatsen, vägen och Oder-Spreekanalen utgör driften av reningsverket en ekonomisk verksamhet, eftersom dess operatör tillhandahåller en tjänst (avloppsrening) mot ersättning på marknaden. Kommissionen har dock funnit att ett eventuellt stöd som beviljas TAZV i vilket fall måste utgöra befintligt stöd (skälen 51–57 i beslutet att inleda förfarandet). Därför finns det ingen anledning att i detta beslut granska eventuellt stöd till TAZV ytterligare.

| (164) | Sammanfattningsvis drar kommissionen slutsatsen att vissa statligt finansierade infrastrukturprojekt i industriområdets expansionsområde där Propapiers fabrik ligger inte är avsedda enbart för pappersbruket och därför inte bör betraktas som en särskilt tillägnad infrastruktur och statligt stöd till förmån för Propapier. Detta innebär att dessa subventionerade investeringar, i den mening som avses i punkt 60 i regionalstödsriktlinjerna, inte bildar ett enda investeringsprojekt tillsammans med det regionala investeringsstöd till Propapiers pappersbruk som godkändes av kommissionen i dess slutliga beslut i ärende SA.23827 (2013/C) (se fotnot 4). Bedömningen av investeringsstödet till Propapier, som var föremål för beslutet, påverkas därför inte av detta beslut. |
| --- | --- |

(164)

Sammanfattningsvis drar kommissionen slutsatsen att vissa statligt finansierade infrastrukturprojekt i industriområdets expansionsområde där Propapiers fabrik ligger inte är avsedda enbart för pappersbruket och därför inte bör betraktas som en särskilt tillägnad infrastruktur och statligt stöd till förmån för Propapier. Detta innebär att dessa subventionerade investeringar, i den mening som avses i punkt 60 i regionalstödsriktlinjerna, inte bildar ett enda investeringsprojekt tillsammans med det regionala investeringsstöd till Propapiers pappersbruk som godkändes av kommissionen i dess slutliga beslut i ärende SA.23827 (2013/C) (se fotnot 4). Bedömningen av investeringsstödet till Propapier, som var föremål för beslutet, påverkas därför inte av detta beslut.

5.2   BÖR DE SÄNKTA AVGIFTERNA FÖR ANVÄNDNINGEN AV AVLOPPSRENINGSVERKET BETRAKTAS SOM STATLIGT STÖD?

| (165) | När det gäller Tysklands argument att om en åtgärd beviljas operatören som en del av en stödordning som kommissionen inte bedömer vara stöd kan inget ”stöd” föras vidare till användarna av infrastrukturen, vill kommissionen återigen påpeka att beslutet beträffande stödordningen N 644e/02 inte innehöll något uttalande om huruvida avgifterna för användning av infrastrukturen under vissa omständigheter utgör stöd till förmån för användarna av infrastrukturen. Kommissionen står fast vid sin ståndpunkt i beslutet att inleda förfarandet att något avgiftssystem som skulle gälla för bidrag som beviljats inom ramen för den anmälda ordningen inte kommit till kommissionens kännedom. Därför kan beslutet om att godkänna ordningen inte betraktas som godkännande av implicit tillåtet stöd vars rättsliga grund skulle vara lagen om kommunala avgifter. |
| --- | --- |

(165)

När det gäller Tysklands argument att om en åtgärd beviljas operatören som en del av en stödordning som kommissionen inte bedömer vara stöd kan inget ”stöd” föras vidare till användarna av infrastrukturen, vill kommissionen återigen påpeka att beslutet beträffande stödordningen N 644e/02 inte innehöll något uttalande om huruvida avgifterna för användning av infrastrukturen under vissa omständigheter utgör stöd till förmån för användarna av infrastrukturen. Kommissionen står fast vid sin ståndpunkt i beslutet att inleda förfarandet att något avgiftssystem som skulle gälla för bidrag som beviljats inom ramen för den anmälda ordningen inte kommit till kommissionens kännedom. Därför kan beslutet om att godkänna ordningen inte betraktas som godkännande av implicit tillåtet stöd vars rättsliga grund skulle vara lagen om kommunala avgifter.

| (166) | Enligt artikel 107.1 i EUF-fördraget är stöd som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel, av vilket slag det än är, som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion, oförenligt med den inre marknaden i den utsträckning det påverkar handeln mellan medlemsstaterna. |
| --- | --- |

(166)

Enligt artikel 107.1 i EUF-fördraget är stöd som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel, av vilket slag det än är, som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion, oförenligt med den inre marknaden i den utsträckning det påverkar handeln mellan medlemsstaterna.

| (167) | Förekomsten av statligt stöd måste bedömas oberoende av 1. om EU:s ramdirektiv för vatten och den tyska lagstiftning som införlivar direktivet kräver full täckning av kostnaderna för att tillhandahålla avloppsreningstjänster och 2. om avgifterna är i linje med bestämmelserna i denna lagstiftning. Med andra ord kan åtgärder som är förenliga med både EU:s ramdirektiv för vatten och den tyska lagstiftningen ändå utgöra statligt stöd, om alla villkor i artikel 107.1 i EUF-fördraget (se skäl 144) är uppfyllda. |
| --- | --- |

(167)

Förekomsten av statligt stöd måste bedömas oberoende av 1. om EU:s ramdirektiv för vatten och den tyska lagstiftning som införlivar direktivet kräver full täckning av kostnaderna för att tillhandahålla avloppsreningstjänster och 2. om avgifterna är i linje med bestämmelserna i denna lagstiftning. Med andra ord kan åtgärder som är förenliga med både EU:s ramdirektiv för vatten och den tyska lagstiftningen ändå utgöra statligt stöd, om alla villkor i artikel 107.1 i EUF-fördraget (se skäl 144) är uppfyllda.

Har statliga medel använts och kan åtgärderna tillskrivas staten?

| (168) | Avgifterna för användningen av avloppsreningsverket beräknas och tas ut av kommunen i enlighet med § 6 i delstaten Brandenburgs lag om kommunala avgifter. Om avgifterna fastställs till ett lägre belopp än de avgifter som skulle ha tagits ut av en privat investerare, innebär detta en förlust för kommunen. |
| --- | --- |

(168)

Avgifterna för användningen av avloppsreningsverket beräknas och tas ut av kommunen i enlighet med § 6 i delstaten Brandenburgs lag om kommunala avgifter. Om avgifterna fastställs till ett lägre belopp än de avgifter som skulle ha tagits ut av en privat investerare, innebär detta en förlust för kommunen.

| (169) | Detta skulle innebära att åtgärden beviljas av staten eller ges med hjälp av statliga medel i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget, eftersom kommunens intäkter skulle sjunka till följd av den fördel som Propapier erhåller. |
| --- | --- |

(169)

Detta skulle innebära att åtgärden beviljas av staten eller ges med hjälp av statliga medel i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget, eftersom kommunens intäkter skulle sjunka till följd av den fördel som Propapier erhåller.

| (170) | Också om avgifterna fastställs på ett sådant sätt att ett visst företag därigenom erhåller en fördel bör detta tillskrivas staten, eftersom avgifterna fastställs av en offentlig institution, nämligen staden Eisenhüttenstadt. |
| --- | --- |

(170)

Också om avgifterna fastställs på ett sådant sätt att ett visst företag därigenom erhåller en fördel bör detta tillskrivas staten, eftersom avgifterna fastställs av en offentlig institution, nämligen staden Eisenhüttenstadt.

Ekonomisk fördel

| (171) | Som framgår av beslutet att inleda förfarandet (35) var kommissionen tvungen att pröva om de reningsavgifter som ålagts Propapier fastställts på ett sådant sätt att de innebär en (selektiv) ekonomisk fördel för Propapier. |
| --- | --- |

(171)

Som framgår av beslutet att inleda förfarandet (35) var kommissionen tvungen att pröva om de reningsavgifter som ålagts Propapier fastställts på ett sådant sätt att de innebär en (selektiv) ekonomisk fördel för Propapier.

| (172) | Enligt domstolens fasta rättspraxis omfattar ”begreppet fördel inte enbart ... sådana konkreta förmåner som subventioner utan även ingripanden som på olika sätt minskar de kostnader som normalt belastar företagets budget och som därigenom, utan att det är fråga om subventioner i strikt bemärkelse, är av samma karaktär och har identiskt lika effekter” (36). |
| --- | --- |

(172)

Enligt domstolens fasta rättspraxis omfattar ”begreppet fördel inte enbart ... sådana konkreta förmåner som subventioner utan även ingripanden som på olika sätt minskar de kostnader som normalt belastar företagets budget och som därigenom, utan att det är fråga om subventioner i strikt bemärkelse, är av samma karaktär och har identiskt lika effekter” (36).

| (173) | Om man tillämpar detta på förevarande fall uppstår frågan om de avgifter som Propapier betalar för avloppsreningen är lägre än de kostnader som ett liknande företag måste betala under normala marknadsförhållanden, dvs. huruvida höjden på avgifterna är i linje med marknadsekonomitestet. Kommissionen anser att det finns två möjligheter att kontrollera detta:






  — | En jämförelse av det pris som Propapier betalar med ett referenspris, som motsvarar det pris som vanligtvis tas ut för avloppsrening i den berörda medlemsstaten. |
| --- | --- | --- |

(173)

Om man tillämpar detta på förevarande fall uppstår frågan om de avgifter som Propapier betalar för avloppsreningen är lägre än de kostnader som ett liknande företag måste betala under normala marknadsförhållanden, dvs. huruvida höjden på avgifterna är i linje med marknadsekonomitestet. Kommissionen anser att det finns två möjligheter att kontrollera detta:

—

En jämförelse av det pris som Propapier betalar med ett referenspris, som motsvarar det pris som vanligtvis tas ut för avloppsrening i den berörda medlemsstaten.

| — | En lönsamhetsanalys i förväg som visar att en privat aktör skulle ta ut lika höga avgifter. |
| --- | --- |

—

En lönsamhetsanalys i förväg som visar att en privat aktör skulle ta ut lika höga avgifter.

Referenspriser

| (174) | Med tanke på den organisation av marknaden som skildrats av Tyskland (se skälen 112–113) och med tanke på det faktum att (även privata) operatörer inte fritt kan fastställa priserna på sina tjänster eftersom priserna fastställs enligt lag (i KAG Brandenburg), anser kommissionen att det inte är möjligt att fastställa referenspriser som en privat aktör skulle ha begärt under normala marknadsförhållanden. |
| --- | --- |

(174)

Med tanke på den organisation av marknaden som skildrats av Tyskland (se skälen 112–113) och med tanke på det faktum att (även privata) operatörer inte fritt kan fastställa priserna på sina tjänster eftersom priserna fastställs enligt lag (i KAG Brandenburg), anser kommissionen att det inte är möjligt att fastställa referenspriser som en privat aktör skulle ha begärt under normala marknadsförhållanden.

| (175) | Kommissionen noterar också att Tyskland har lämnat uppgifter om de priser som betalas av andra företag som verkar inom samma bransch som Propapier. Även om Tyskland hävdar att dessa referenspriser är genomsnittliga priser som motsvarar alla kostnader, framgår det inte om dessa avgifter inbegriper statligt stöd. Det gick inte att skingra kommissionens tvivel om dessa uppgifters användbarhet som grund för jämförelsen. Detta beror främst på att dessa priser enligt kommissionens kan återspegla flera olika kostnadssituationer och att det inte med säkerhet går att säga huruvida de inbegriper statligt stöd. |
| --- | --- |

(175)

Kommissionen noterar också att Tyskland har lämnat uppgifter om de priser som betalas av andra företag som verkar inom samma bransch som Propapier. Även om Tyskland hävdar att dessa referenspriser är genomsnittliga priser som motsvarar alla kostnader, framgår det inte om dessa avgifter inbegriper statligt stöd. Det gick inte att skingra kommissionens tvivel om dessa uppgifters användbarhet som grund för jämförelsen. Detta beror främst på att dessa priser enligt kommissionens kan återspegla flera olika kostnadssituationer och att det inte med säkerhet går att säga huruvida de inbegriper statligt stöd.

Lönsamhetsanalys i förväg

| (176) | Med tanke på bristen på tillförlitliga riktmärken på marknaden anser kommissionen att en annan allmänt accepterad standardutvärderingsmetod kan användas för att fastställa om en transaktion skett på marknadsmässiga villkor. Kommissionen anser att infrastrukturer som är tillgängliga för alla och som inte tillägnats någon specifik användare överensstämmer med principen om en privat investerare/ekonomisk aktör i en marknadsekonomi om de i förväg bedöms öka operatörens lönsamhet (37). |
| --- | --- |

(176)

Med tanke på bristen på tillförlitliga riktmärken på marknaden anser kommissionen att en annan allmänt accepterad standardutvärderingsmetod kan användas för att fastställa om en transaktion skett på marknadsmässiga villkor. Kommissionen anser att infrastrukturer som är tillgängliga för alla och som inte tillägnats någon specifik användare överensstämmer med principen om en privat investerare/ekonomisk aktör i en marknadsekonomi om de i förväg bedöms öka operatörens lönsamhet (37).

| (177) | Detta är fallet om operatören genom överenskommelsen med den enskilde användaren kan täcka alla de kostnader som följer av överenskommelsen samt få en rimlig vinstmarginal, på grundval av sunda prognoser på medellång sikt (38). |
| --- | --- |

(177)

Detta är fallet om operatören genom överenskommelsen med den enskilde användaren kan täcka alla de kostnader som följer av överenskommelsen samt få en rimlig vinstmarginal, på grundval av sunda prognoser på medellång sikt (38).

| (178) | Dessutom bör samtliga inkomster och alla merkostnader som väntas uppstå för operatören till följd av användarens verksamhet beaktas i samband med denna analys (39). |
| --- | --- |

(178)

Dessutom bör samtliga inkomster och alla merkostnader som väntas uppstå för operatören till följd av användarens verksamhet beaktas i samband med denna analys (39).

| (179) | Dessa merkostnader omfattar alla kategorier av utgifter eller investeringar, t.ex. tillkommande personal-, utrustnings- och investeringskostnader som följer av användarens närvaro (40). Kostnader som operatören måste bära oberoende av överenskommelsen med användaren bör däremot inte beaktas. |
| --- | --- |

(179)

Dessa merkostnader omfattar alla kategorier av utgifter eller investeringar, t.ex. tillkommande personal-, utrustnings- och investeringskostnader som följer av användarens närvaro (40). Kostnader som operatören måste bära oberoende av överenskommelsen med användaren bör däremot inte beaktas.

| (180) | Med tanke på dessa faktorer anser kommissionen att principen om en privat investerare/ekonomisk aktör i en marknadsekonomi är uppfylld, dvs. att den sänkta avgiften inte ger Propapier någon fördel av följande skäl:






  a) | Vattenreningsverket är tillgängligt för alla användare och är inte särskilt tillägnat Propapier. |
| --- | --- | --- |

(180)

Med tanke på dessa faktorer anser kommissionen att principen om en privat investerare/ekonomisk aktör i en marknadsekonomi är uppfylld, dvs. att den sänkta avgiften inte ger Propapier någon fördel av följande skäl:

a)

Vattenreningsverket är tillgängligt för alla användare och är inte särskilt tillägnat Propapier.

| b) | I den avgift som betalas av Propapier ingår kostnaderna för drift, underhåll, reparation, personal och avgiftsförvaltning, beräknade avskrivningar och beräknad ränta på 20 % av det egna kapital som investerats i avloppsreningsverket. Avgiften täcker därför alla merkostnader som uppstår för operatören av avloppsreningsverket i samband med Propapiers verksamhet. |
| --- | --- |

b)

I den avgift som betalas av Propapier ingår kostnaderna för drift, underhåll, reparation, personal och avgiftsförvaltning, beräknade avskrivningar och beräknad ränta på 20 % av det egna kapital som investerats i avloppsreningsverket. Avgiften täcker därför alla merkostnader som uppstår för operatören av avloppsreningsverket i samband med Propapiers verksamhet.

| (181) | Med tanke på den rimliga vinstmarginal som utöver merkostnaderna ska täckas av avgifterna, bör det noteras att avgifterna i det aktuella fallet inte bara täcker merkostnaderna, utan även den beräknade räntan på 20 % av det investerade egna kapitalet. Även om detta inte uttryckligen definieras som en rimlig vinst enligt det tillvägagångssätt för att beräkna merkostnaderna som anges ovan, innebär detta ändå en extra inkomst för operatören, vilket också skulle vara fallet med en rimlig vinst. |
| --- | --- |

(181)

Med tanke på den rimliga vinstmarginal som utöver merkostnaderna ska täckas av avgifterna, bör det noteras att avgifterna i det aktuella fallet inte bara täcker merkostnaderna, utan även den beräknade räntan på 20 % av det investerade egna kapitalet. Även om detta inte uttryckligen definieras som en rimlig vinst enligt det tillvägagångssätt för att beräkna merkostnaderna som anges ovan, innebär detta ändå en extra inkomst för operatören, vilket också skulle vara fallet med en rimlig vinst.

| (182) | Eftersom avgifterna inte förser Propapier med en fördel och därmed inte utgör statligt stöd, behöver kommissionen inte undersöka om det rör sig om befintligt stöd (se skälen 123–137) eller driftstöd (se skäl 26) och inte heller om ett sådant driftstöd skulle vara förenligt med den inre marknaden. Mot bakgrund av detta behöver kommissionen inte heller undersöka frågan huruvida ett återkrav av avgifterna (om de skulle bedömas utgöra driftstöd) skulle strida mot principen om skydd för berättigade förväntningar och principen om likabehandling. |
| --- | --- |

(182)

Eftersom avgifterna inte förser Propapier med en fördel och därmed inte utgör statligt stöd, behöver kommissionen inte undersöka om det rör sig om befintligt stöd (se skälen 123–137) eller driftstöd (se skäl 26) och inte heller om ett sådant driftstöd skulle vara förenligt med den inre marknaden. Mot bakgrund av detta behöver kommissionen inte heller undersöka frågan huruvida ett återkrav av avgifterna (om de skulle bedömas utgöra driftstöd) skulle strida mot principen om skydd för berättigade förväntningar och principen om likabehandling.

6.   SLUTSATS

| (183) | Kommissionen drar därför slutsatsen att varken uppförandet av TAZV-reningsverket, byggandet av parkeringsplatsen, anläggandet av den nya vägen eller utvidgningen/fördjupningen av Oder-Spreekanalen utgör särskilt tillägnade infrastrukturåtgärder. |
| --- | --- |

(183)

Kommissionen drar därför slutsatsen att varken uppförandet av TAZV-reningsverket, byggandet av parkeringsplatsen, anläggandet av den nya vägen eller utvidgningen/fördjupningen av Oder-Spreekanalen utgör särskilt tillägnade infrastrukturåtgärder.

| (184) | Vidare anser kommissionen att de avgifter som tas ut för avloppsreningen inte utgör statligt stöd. Principen om en privat investerare/ekonomisk aktör i en marknadsekonomi följs, och därmed erhåller Propapier PM2 GmbH inte någon ekonomisk fördel. |
| --- | --- |

(184)

Vidare anser kommissionen att de avgifter som tas ut för avloppsreningen inte utgör statligt stöd. Principen om en privat investerare/ekonomisk aktör i en marknadsekonomi följs, och därmed erhåller Propapier PM2 GmbH inte någon ekonomisk fördel.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Avseende de infrastrukturåtgärder som Tyskland har vidtagit rör det sig inte om infrastrukturåtgärder som särskilt tillägnats Propapier PM2 GmbH. De avgifter som TAZV tar ut av Propapier för användningen av avloppsreningsverket inbegriper inte statligt stöd. Därför utgör infrastrukturåtgärderna och reglerna för fastställandet av avgifterna inte statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget.

Artikel 2

Detta beslut riktar sig till Förbundsrepubliken Tyskland.

Utfärdat i Bryssel den 1 oktober 2014.

På kommissionens vägnar

Joaquín ALMUNIA

Vice ordförande

---

(1)  EGT L 83, 27.3.1999, s. 1.

1

(2)  EUT C 7, 12.1.2011, s. 10.

2

(3)  Se fotnot 2.

3

(4)  Kommissionens beslut i stödärende N 582/07 (EUT C 131, 29.5.2008, s. 6). Efter att konkurrenten Smurfit Kappa överklagat beslutet förklarade Europeiska unionens tribunal i sin dom av den 10 juli 2012 i mål T-304/08, Smurfit Kappa Group plc mot kommissionen, kommissionens beslut för ogiltigt. Den 15 maj 2013 inledde kommissionen det formella granskningsförfarandet avseende det anmälda regionalstödet till Propapier (stödärende SA.23827 (2013/C)) (EUT C 230, 8.8.2013, s. 39). I beslutet att inleda förfarandet avseende stödärende SA.23827 (2013/C) anges följande: Om kommissionen efter det formella granskningsförfarandet i stödärende SA.36147 (C 30/10) kommer fram till att andra investeringar som stöds bildar en enda investering tillsammans med Propapiers investering i pappersbruket eller att Propapier har fått ytterligare stöd i form av infrastrukturåtgärder, ska hela stödpaketet granskas avseende dess förenlighet med punkt 67 i regionalstödsriktlinjerna.

4

(5)  I sin inlaga av den 15 maj 2013 uppgav Tyskland att 30 849 271 euro av de stödberättigande kostnaderna på 38 561 588 euro hade betalats ut.

5

(6)  Utökande av den kommunala ekonomiska infrastrukturen inom ramen för den gemensamma uppgiften ”Förbättring av den regionala ekonomiska strukturen” i enlighet med del II, punkt 7 i ramplanen e) Konstruktion eller utökning av installationer av bortskaffande och/eller behandling av avfallsvatten och avfall.

6

(7)  Kommissionens beslut i stödärende N 644e/02, C(2003) 1999 av den 9 juli 2003 (EUT C 197, 21.8.2003, s. 12).

7

(8)  Kommunalabgabengesetz für das Land Brandenburg (KAG). Den lydelse av KAG som gällde vid tidpunkten för beslutet att inleda förfarandet var lydelsen av den 31 mars 2004 (GVBl. I/04, nr 08, s. 174), senast ändrad genom artikel 1 i lagen av den 27 maj 2009 (GVBl. I/09, nr 07, s. 160).

8

Kommunalabgabengesetz für das Land Brandenburg

KAG

(9)  I § 6 i den lydelse av KAG som gällde vid tidpunkten för beslutet att inleda förfarandet anges följande:

9

Vid beräkningen av räntan och avskrivningarna ska ingen hänsyn tas till den andel eget kapital som härrör från bidrag och, när det gäller räntan, inte heller den andel som härrör från tredje part.

I KAG i dess ändrade lydelse av den 5 december 2013 (GVBI. I/13, [40]) anges följande:

Vid beräkningen av räntan och avskrivningarna ska ingen hänsyn tas till den andel eget kapital som härrör från bidrag (avdraget kapital). Kommunerna och kommunalförbunden kan helt eller delvis 1. behandla bidrag från tredje part som avdraget kapital, 2. exkludera det avdragna kapitalet vid beräkningen av räntan, i den mån de löpande amorteringarna inte äventyras av detta.

(10)  I beslutet att inleda förfarandet diskuteras ingående den relevanta EU-lagstiftningen och tyska lagstiftningen när det gäller avloppsrening: rådets direktiv 91/271/EEG av den 21 maj 1991 om rening av avloppsvatten från tätbebyggelse (EGT L 135, 30.5.1991, s. 40), Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/60/EG av den 23 oktober 2000 om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens område (EGT L 327, 22.12.2000, s. 1), den tyska vattenlagen (Wasserhaushaltsgesetz), Brandenburgs vattenlag (Brandenburgische Wassergesetz) och KAG Brandenburg. Mer information om detta finns i skäl 40 i detta beslut.

10

Wasserhaushaltsgesetz)

Brandenburgische Wassergesetz

(11)  De tre sistnämnda aspekterna anges uttryckligen i beslutet att inleda förfarandet som skäl till att det formella granskningsförfarandet inleds. Även om frågan om det avseende avloppsreningsverket rör sig om en särskilt tillägnad infrastruktur endast har tagits upp i samband med undersökningen om huruvida de sänkta avgifterna utgör stöd (se skälen 86–89 i beslutet att inleda förfarandet), tog klaganden upp denna aspekt av sitt ursprungliga klagomål på nytt under det formella granskningsförfarandet. Denna aspekt vidarebefordrades (tillsammans med övriga argument från klaganden) till de tyska myndigheterna, som också behandlade denna aspekt i sina svar. Med tanke på att Tyskland har haft tillräckliga möjligheter att kommentera de argument som rör frågan om huruvida reningsverket är särskilt tillägnat Propapier, anser kommissionen att denna aspekt bör undersökas inom ramen för det här beslutet.

11

(12)  EUT C 54, 4.3.2006, s. 13.

12

(13)  Klagomålet gäller även kraftverket, som ursprungligen ingick i det investeringsprojekt som Propapier anmält. Tyskland har dock informerat kommissionen om att projektet senare ändrades så att kraftverket inte längre ingick i anmälan, och Tyskland har minskat det stöd som ursprungligen godkänts med motsvarande belopp. Därför ser kommissionen ingen anledning till att den här aspekten av klagomålet utreds ytterligare.

13

(14)  Se skälen 87 och 88 i beslutet att inleda förfarandet.

14

(15)  När det gäller täckningen av kostnaderna för vattentjänster anges följande i artikel 9 i EU:s ramdirektiv för vatten: ”Medlemsstaterna ska beakta principen om kostnadstäckning för vattentjänster inberäknat miljö- och resurskostnader, med beaktande av den ekonomiska analys som utförs enligt bilaga III och i enlighet framför allt med principen att förorenaren betalar”.

15

(16)  Se skäl 69 i beslutet att inleda förfarandet.

16

(17)  EGT L 260, 6.10.1999, s. 1, särskilt avsnitten II.4.4 och IV.3.3.1.

17

(18)  EUT L 12, 15.1.2002, s. 1, särskilt skälen 196 och 201.

18

(19)  Dessutom hade Tyskland redan före beslutet att inleda förfarandet hävdat att kommissionen i målet Lenzing Lyocell (EGT L 38, 8.2.2001, s. 33, skäl 41) hade accepterat bevis som Österrike inkommit med, enligt vilka det normala marknadspriset för avloppsrening låg på 0,50 euro per kubikmeter under andra halvan av 1990-talet. I detta avseende konstaterade emellertid kommissionen i beslutet att inleda förfarandet att beslutet i målet Lenzing Lyocell rörde omständigheter som låg över tio år tillbaka i tiden i förhållande till det aktuella fallet och att dessa omständigheter gällde en annan medlemsstat.

19

(20)  Jämför § 12 stycke 2 i Brandenburgs kommunala konstitution (Kommunalverfassung des Landes Brandenburg, BbgKVerf) jämförd med § 7 stycke 1 och § 8 f i stadgan för TAZV-avloppsreningsverket i Eisenhüttenstadts industriområde.

20

(21)  Generaladvokat Van Gervens förslag till avgörande av den 28 april 1993 i mål C-225/91, Matra mot kommissionen, REG 1993, s. I-3203, I-3222 (I-3235, punkt 28).

21

(22)  Konfidentiell information.

22

(23)  Finns på www.ipwonline.de

23

(24)  Tribunalens dom av den 24 mars 2011 i de förenade målen T-455/08, Flughafen Leipzig-Halle GmbH och Mitteldeutsche Flughafen AG mot kommissionen och T-443/08, Freistaat Sachsen och Land Sachsen-Anhalt mot kommissionen, senare bekräftade genom domstolens dom av den 19 december 2012 i mål C-288/11 P, Mitteldeutsche Flughafen AG och Flughafen Leipzig-Halle GmbH mot kommissionen.

24

(25)  Tyskland inkom med en sammanfattning av den tyska lagstiftningen och den lagstiftning som rör beräkningen av avgifter i samtliga 16 delstater. Inte enligt någon av dessa lagar ska beräknad ränta på bidrag tas med i beräkningen. Jämför bilaga 10 till Tysklands inlaga av den 1 november 2013.

25

(26)  Se fotnot 19 för en förklaring av relevansen av detta mål.

26

(27)  Se förstainstansrättens dom av den 30 april 2002 i de förenade målen T-195/01 och T-207/01, Gibraltar mot kommissionen, REG 2002, II-2309, punkt 111.

27

(28)  Domstolens dom av den 9 augusti 1994 i mål C-44/93, Namur-Les assurances du crédit SA mot Office national du ducroire m.fl., REG 1994, I-3829, punkt 29.

28

(29)  Medan den bayerska lagen bara anger i största allmänhet att kommunerna har rätt att ta ut avgifter, hänvisas det i ett domstolsbeslut avseende hur lagen ska tillämpas vid fastställandet av avgifter till motsvarande paragrafer i PrKAG.

29

(30)  Se s. 36 i Nordrhein-Westfalen, delstatsregeringens motivering till lagen, LT-Drs. 5/810.

30

(31)  I § 6 stycke 1 KAG NW och § 6 KAG Brandenburg anges följande: ”De beräknade avgifterna ska inte överstiga de beräknade kostnaderna för inrättningen eller anläggningen”. I § 6 stycke 2 KAG NW och § 6 stycke 2 KAG Brandenburg anges följande: I kostnaderna ”ingår avgifter för externa tjänster, avskrivningar, som ska fördelas jämnt enligt anläggningens förväntade livslängd eller kapacitetsmängd, samt en rimlig ränta på det investerade kapitalet. Ingen ränta beräknas på eget kapital som härrör från stöd eller bidrag från tredje part”.

31

(32)  Lag om kommunernas och kommunalförbundens självstyre i DDR av den 17 maj 1990.

32

(33)  Enligt artikel 23 mening 2 i GG i dess lydelse av den 23 maj 1949.

33

(34)  Kommissionens beslut 2003/227/EG av den 2 augusti 2002 om olika åtgärder och statligt stöd som Spanien har genomfört till förmån för nöjesparken Terra Mítica SA, Benidorm (Alicante) (EUT L 91, 8.4.2003, s. 23), skäl 64.

34

(35)  Se skälen 66 och 68 i beslutet att inleda förfarandet.

35

(36)  Domstolens dom av den 23 februari 1961 i mål 30–59, De Gezamenlijke Steenkolenmijnen in Limburg mot Europeiska kol- och stålgemenskapens höga myndighet, REG 1961, s. 1; domstolens dom av den 1 december 1998 i mål C-200/97, REG 1998, I-7907, punkt 34; domstolens dom av den 19 maj 1999 i mål C-6/97, Italien mot kommissionen, REG 1999, I-2981, punkt 15.

36

(37)  Se punkt 63 i riktlinjerna om statligt stöd till flygplatser och flygbolag (EUT C 99, 4.4.2014, s. 3).

37

(38)  Ibidem.

38

(39)  Om operatören exempelvis behöver expandera eller anpassa infrastrukturen för att i huvudsak tillmötesgå en specifik användares behov, bör kostnaderna för detta beaktas vid beräkningen av merkostnaderna. Se punkt 64 mening 4 i riktlinjerna om statligt stöd till flygplatser och flygbolag.

39

(40)  Se punkt 64 i kommissionens riktlinjer om statligt stöd till flygplatser och flygbolag och skäl 94 i kommissionens beslut i ärende SA.1885 – C 5/08 (ex NN 58/07) – Danmark – Olagliga subventioner som Aarhus Lufthavn A/S beviljar Ryanair.

40

---