# Službeni list C 52/2015

| | ISSN 1977-1088 |
| --- | --- |
| Službeni list
  Europske unije | C 52 |
| | |
| Hrvatsko izdanje | Informacije i objave | Svezak 58.13. veljače 2015. |

ISSN 1977-1088

Službeni list

Europske unije

C 52

Hrvatsko izdanje

Informacije i objave

Svezak 58.13. veljače 2015.

---

| Obavijest br. | Sadržaj | Stranica |
| --- | --- | --- |
| | III.   Pripremni akti |
| | REVIZORSKI SUD |
| 2015/C 052/01 | Mišljenje br. 1/2015
  (na temelju članaka 322. i 325. Ugovora o funkcioniranju Europske unije)
  o prijedlogu Uredbe Europskog parlamenta i Vijeća o izmjeni Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 o financijskim pravilima koja se primjenjuju na opći proračun Unije | 1 |

Obavijest br.

Sadržaj

Stranica

III.   Pripremni akti

REVIZORSKI SUD

2015/C 052/01

Mišljenje br. 1/2015
  (na temelju članaka 322. i 325. Ugovora o funkcioniranju Europske unije)
  o prijedlogu Uredbe Europskog parlamenta i Vijeća o izmjeni Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 o financijskim pravilima koja se primjenjuju na opći proračun Unije

(na temelju članaka 322. i 325. Ugovora o funkcioniranju Europske unije)

1

---

| HR | |
| --- | --- |

HR

---

III. Pripremni akti

REVIZORSKI SUD

| 13.2.2015 | HR | Službeni list Europske unije | C 52/1 |
| --- | --- | --- | --- |

13.2.2015

HR

Službeni list Europske unije

C 52/1

---

MIŠLJENJE br. 1/2015

(na temelju članaka 322. i 325. Ugovora o funkcioniranju Europske unije)

o prijedlogu Uredbe Europskog parlamenta i Vijeća o izmjeni Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 o financijskim pravilima koja se primjenjuju na opći proračun Unije

(2015/C 52/01)

SADRŽAJ

| | Odlomci | Stranica |
| --- | --- | --- |
| I. | OPĆE NAPOMENE O SADRŽAJU I CILJEVIMA PRIJEDLOGA |

Odlomci

Stranica

I.

OPĆE NAPOMENE O SADRŽAJU I CILJEVIMA PRIJEDLOGA

1.–18.

2

Svrha prijedloga Uredbe

1.–4.

2

Kršenje pravila o odlučivanju; prepreka cilju pojašnjavanja pravila o javnoj nabavi

5.–9.

3

Financijska pravila nisu potpuno usklađena s ciljevima direktiva kojima se izmjenjuju i moderniziraju pravila o javnoj nabavi

10.–14.

3

Neprikladnost predloženih mehanizama za zaštitu financijskih interesa Europske unije

15.–18.

4

| II. | POSEBNE PRIMJEDBE PO ČLANCIMA |
| --- | --- |

II.

POSEBNE PRIMJEDBE PO ČLANCIMA

20.

4

Članak 102. – Načela koja se primjenjuju na postupke nabave i ugovore o nabavi

20.

5

Članak 104. – Postupci nabave

21.–22.

5

Članci 106. i 108. – Razlozi za isključenje i sustav isključenja

23.–30.

5

Članak 107. – Odbijanje ponude u određenom postupku

31.–33.

7

Članak 110. – Dodjela ugovora

34.–35.

7

Članak 112. – Komunikacija s uključenim stranama tijekom postupka

36.

8

Članak 113. – Odluka o dodjeli ugovora

37.

8

Članak 114.a – Ispunjenje i izmjene ugovora

38.–39.

8

Članak 116. – Znatne pogreške, nepravilnosti i prijevare

40.

8

Članak 118. – Granične vrijednosti i rok mirovanja

41.–42.

9

REVIZORSKI SUD EUROPSKE UNIJE,

uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegove članke 322. i 325., te Ugovor o osnivanju Europske zajednice za atomsku energiju, a posebno njegov članak 106.a,

uzimajući u obzir prijedlog Uredbe (1) Europskog parlamenta i Vijeća o izmjeni Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 o financijskim pravilima koja se primjenjuju na opći proračun Unije (2) („Financijska uredba”),

uzimajući u obzir zahtjev Parlamenta za dostavu mišljenja o gore spomenutom prijedlogu koji je Revizorskom sudu poslan 23. srpnja 2014.,

uzimajući u obzir zahtjev Vijeća za dostavu mišljenja o gore spomenutom prijedlogu koji je Revizorskom sudu poslan 18. srpnja 2014.,

uzimajući u obzir donošenje Direktive 2014/24/EU Europskog Parlamenta i Vijeća od 26. veljače 2014. o javnoj nabavi i o stavljanju izvan snage Direktive 2004/18/EZ (3) (u daljnjem tekstu: „Direktiva 2014/24/EU”) te donošenje Direktive 2014/23/EU Europskog Parlamenta i Vijeća od 26. veljače 2014. o dodjeli ugovora o koncesiji (4),

DONIO JE SLJEDEĆE MIŠLJENJE:

I.   OPĆE NAPOMENE O SADRŽAJU I CILJEVIMA PRIJEDLOGA

Svrha prijedloga Uredbe

| 1. | Prijedlog Uredbe Europskog parlamenta i Vijeća o izmjeni Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 o financijskim pravilima koja se primjenjuju na opći proračun Unije sastavljen je s ciljem usklađivanja tih pravila s pravilima o javnoj nabavi u Direktivi 2014/24/EU i Direktivi 2014/23/EU o dodjeli ugovora o koncesiji. |
| --- | --- |

1.

Prijedlog Uredbe Europskog parlamenta i Vijeća o izmjeni Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 o financijskim pravilima koja se primjenjuju na opći proračun Unije sastavljen je s ciljem usklađivanja tih pravila s pravilima o javnoj nabavi u Direktivi 2014/24/EU i Direktivi 2014/23/EU o dodjeli ugovora o koncesiji.

| 2. | Revizorski sud slaže se s navedenim ciljem usklađenja. Prije svega, poboljšanjem pravnog okvira kojim je obuhvaćena javna nabava nastoji se povećati učinkovitost javne potrošnje te time pridonijeti dobrom financijskom upravljanju i pravnoj sigurnosti, a to su ciljevi kojima su države članice (5) i Unija dužne težiti. Osim toga, kako bi osigurala usklađenost svojih politika i aktivnosti (6), a sukladno načelu lojalne suradnje (7), Unija mora osigurati da su ciljevi financijskih pravila koja se primjenjuju na njezin opći proračun (Financijska uredba) slični ciljevima gore spomenutih direktiva. Nadalje, osim u opravdanim slučajevima, ona mora u najmanju ruku točno preslikati odredbe direktiva gdje god o načinu provedbe tih odredbi ne odlučuju države članice. |
| --- | --- |

2.

Revizorski sud slaže se s navedenim ciljem usklađenja. Prije svega, poboljšanjem pravnog okvira kojim je obuhvaćena javna nabava nastoji se povećati učinkovitost javne potrošnje te time pridonijeti dobrom financijskom upravljanju i pravnoj sigurnosti, a to su ciljevi kojima su države članice (5) i Unija dužne težiti. Osim toga, kako bi osigurala usklađenost svojih politika i aktivnosti (6), a sukladno načelu lojalne suradnje (7), Unija mora osigurati da su ciljevi financijskih pravila koja se primjenjuju na njezin opći proračun (Financijska uredba) slični ciljevima gore spomenutih direktiva. Nadalje, osim u opravdanim slučajevima, ona mora u najmanju ruku točno preslikati odredbe direktiva gdje god o načinu provedbe tih odredbi ne odlučuju države članice.

| 3. | Postupak usklađivanja obuhvatio bi donošenje pravila o izmjeni Financijske uredbe, za što je zadužen zakonodavac, te donošenje delegiranih akata, za što je zadužena Komisija. Budući da su odredbe Financijske uredbe usko povezane s provedbenim pravilima, Revizorski sud smatra da bi o izmjenama pravila za primjenu koje predlaže Komisija trebao biti obaviješten prije nego što zakonodavac donese pravila o izmjeni Financijske uredbe. |
| --- | --- |

3.

Postupak usklađivanja obuhvatio bi donošenje pravila o izmjeni Financijske uredbe, za što je zadužen zakonodavac, te donošenje delegiranih akata, za što je zadužena Komisija. Budući da su odredbe Financijske uredbe usko povezane s provedbenim pravilima, Revizorski sud smatra da bi o izmjenama pravila za primjenu koje predlaže Komisija trebao biti obaviješten prije nego što zakonodavac donese pravila o izmjeni Financijske uredbe.

| 4. | U pogledu pravne osnove prijedloga za izmjenu Financijske uredbe koji je donijela Komisija, Revizorski sud napominje da taj prijedlog obuhvaća i cijeli niz pravila kojima se nastoji pojačati zaštita financijskih interesa EU-a provedbom sustava na razini Komisije za brzo otkrivanje rizika u vezi s tim financijskim interesima. Prijedlog bi stoga kao svoju pravnu osnovu trebao imati i članak 325. UFEU-a. Međutim, u pozivanjima prijedloga uredbe dostavljenog za davanje mišljenja ne upućuje se na navedeni članak. |
| --- | --- |

4.

U pogledu pravne osnove prijedloga za izmjenu Financijske uredbe koji je donijela Komisija, Revizorski sud napominje da taj prijedlog obuhvaća i cijeli niz pravila kojima se nastoji pojačati zaštita financijskih interesa EU-a provedbom sustava na razini Komisije za brzo otkrivanje rizika u vezi s tim financijskim interesima. Prijedlog bi stoga kao svoju pravnu osnovu trebao imati i članak 325. UFEU-a. Međutim, u pozivanjima prijedloga uredbe dostavljenog za davanje mišljenja ne upućuje se na navedeni članak.

Kršenje pravila o odlučivanju; prepreka cilju pojašnjavanja pravila o javnoj nabavi

| 5. | Revizorski sud smatra da se razdvajanjem teme javne nabave između Financijske uredbe s jedne i pravila za primjenu s druge strane krše pravila i postupci odlučivanja koji su utvrđeni u Ugovorima i pojašnjeni u sudskoj praksi Suda Europske unije. Ovo posebno vrijedi za uporabu određenih ključnih pojmova i koncepata, koji nisu ni utvrđeni ni pojašnjeni u prijedlogu Uredbe (vidjeti odlomke 21., 23., 35., 39., 41. i 42.) iako, na temelju članka 290. UFEU-a, predmet delegiranog akta mogu biti samo elementi financijskih pravila koji nisu ključni. Pravila koja su ključna u ovom području moraju biti stavljena pod zajedničku odgovornost Europskog parlamenta i Vijeća (8). |
| --- | --- |

5.

Revizorski sud smatra da se razdvajanjem teme javne nabave između Financijske uredbe s jedne i pravila za primjenu s druge strane krše pravila i postupci odlučivanja koji su utvrđeni u Ugovorima i pojašnjeni u sudskoj praksi Suda Europske unije. Ovo posebno vrijedi za uporabu određenih ključnih pojmova i koncepata, koji nisu ni utvrđeni ni pojašnjeni u prijedlogu Uredbe (vidjeti odlomke 21., 23., 35., 39., 41. i 42.) iako, na temelju članka 290. UFEU-a, predmet delegiranog akta mogu biti samo elementi financijskih pravila koji nisu ključni. Pravila koja su ključna u ovom području moraju biti stavljena pod zajedničku odgovornost Europskog parlamenta i Vijeća (8).

| 6. | Revizorski sud stoga smatra da zakonodavac ne može na temelju članka 290. Komisiji delegirati ovlast za utvrđivanje ključnih elemenata u vezi s javnom nabavom, kao što bi to bio slučaj na temelju trenutačnog prijedloga Uredbe. |
| --- | --- |

6.

Revizorski sud stoga smatra da zakonodavac ne može na temelju članka 290. Komisiji delegirati ovlast za utvrđivanje ključnih elemenata u vezi s javnom nabavom, kao što bi to bio slučaj na temelju trenutačnog prijedloga Uredbe.

| 7. | Nadalje, uzevši u obzir da bi se prijedlogom većina ključnih pojmova i koncepata javne nabave vjerojatno stavila u uredbu koja sadržava pravila za primjenu, Revizorski sud ne može ocijeniti bi li se tom izmjenom u potpunosti ostvario cilj pojašnjenja pravila o javnoj nabavi. U tom smislu napominjemo da se Direktivom o javnoj nabavi nastojalo pojasniti određene osnovne pojmove i koncepte kako bi se ponudila bolja jamstva u pogledu pravne sigurnosti te kako bi se obuhvatila sudska praksa Suda Europske unije (9). |
| --- | --- |

7.

Nadalje, uzevši u obzir da bi se prijedlogom većina ključnih pojmova i koncepata javne nabave vjerojatno stavila u uredbu koja sadržava pravila za primjenu, Revizorski sud ne može ocijeniti bi li se tom izmjenom u potpunosti ostvario cilj pojašnjenja pravila o javnoj nabavi. U tom smislu napominjemo da se Direktivom o javnoj nabavi nastojalo pojasniti određene osnovne pojmove i koncepte kako bi se ponudila bolja jamstva u pogledu pravne sigurnosti te kako bi se obuhvatila sudska praksa Suda Europske unije (9).

| 8. | Naposljetku, takvo je razdvajanje štetno u pogledu cilja pojašnjavanja pravila o javnoj nabavi koji je u temelju reforme tih pravila i koji je bio polazište za osmišljavanje i sastavljanje teksta Direktive 2014/24/EU. Činjenica je da razumijevanje pravila o nabavi koja se primjenjuju na institucije postaje složenije time što se postupak usklađenja predviđa kao usporedna izmjena dvaju pravnih akata te se preuzimaju odredbe iz Direktive, a da se pritom ne zadržava struktura normativnog teksta (10). |
| --- | --- |

8.

Naposljetku, takvo je razdvajanje štetno u pogledu cilja pojašnjavanja pravila o javnoj nabavi koji je u temelju reforme tih pravila i koji je bio polazište za osmišljavanje i sastavljanje teksta Direktive 2014/24/EU. Činjenica je da razumijevanje pravila o nabavi koja se primjenjuju na institucije postaje složenije time što se postupak usklađenja predviđa kao usporedna izmjena dvaju pravnih akata te se preuzimaju odredbe iz Direktive, a da se pritom ne zadržava struktura normativnog teksta (10).

| 9. | Revizorski sud preporučuje da se prednost da sukladnosti s postupkom odlučivanja i cilju pojašnjavanja pravila o javnoj nabavi. Po mišljenju Suda, taj bi se cilj ispunio kada bi se sva pravila o javnoj nabavi koja se primjenjuju na institucije kodificirala u zasebnoj uredbi, što bi omogućilo lakše razumijevanje i uporabu pravila (11). |
| --- | --- |

9.

Revizorski sud preporučuje da se prednost da sukladnosti s postupkom odlučivanja i cilju pojašnjavanja pravila o javnoj nabavi. Po mišljenju Suda, taj bi se cilj ispunio kada bi se sva pravila o javnoj nabavi koja se primjenjuju na institucije kodificirala u zasebnoj uredbi, što bi omogućilo lakše razumijevanje i uporabu pravila (11).

Financijska pravila nisu potpuno usklađena s ciljevima direktiva kojima se izmjenjuju i moderniziraju pravila o javnoj nabavi

| 10. | Pravila o javnoj nabavi potrebno je izmijeniti i modernizirati donošenjem direktiva o nabavi 2014/23/EU i 2014/24/EU „kako bi se povećala djelotvornost javne potrošnje, a pogotovo kako bi se olakšalo sudjelovanje malih i srednjih poduzeća (MSP) u javnoj nabavi te kako bi se dobavljačima omogućilo da bolje iskoriste javnu nabavu pri postizanju zajedničkih društvenih ciljeva” (12). |
| --- | --- |

10.

Pravila o javnoj nabavi potrebno je izmijeniti i modernizirati donošenjem direktiva o nabavi 2014/23/EU i 2014/24/EU „kako bi se povećala djelotvornost javne potrošnje, a pogotovo kako bi se olakšalo sudjelovanje malih i srednjih poduzeća (MSP) u javnoj nabavi te kako bi se dobavljačima omogućilo da bolje iskoriste javnu nabavu pri postizanju zajedničkih društvenih ciljeva” (12).

| 11. | Revizorski sud preporučuje da se u uvodne izjave predložene uredbe ugradi jasan podsjetnik na te ciljeve. U trenutačnom prijedlogu oni su samo djelomično nabrojani u obrazloženju, u kojem se navodi da se „uvode [nove] odredbe poput onih o (...) poštovanju socijalnog [zakonodavstva], radnog [zakonodavstva] i zakonodavstva o zaštiti okoliša kao ključnog zahtjeva ...”. Ciljeve bi također trebalo preciznije utvrditi u normativnom dijelu uredbe. |
| --- | --- |

11.

Revizorski sud preporučuje da se u uvodne izjave predložene uredbe ugradi jasan podsjetnik na te ciljeve. U trenutačnom prijedlogu oni su samo djelomično nabrojani u obrazloženju, u kojem se navodi da se „uvode [nove] odredbe poput onih o (...) poštovanju socijalnog [zakonodavstva], radnog [zakonodavstva] i zakonodavstva o zaštiti okoliša kao ključnog zahtjeva ...”. Ciljeve bi također trebalo preciznije utvrditi u normativnom dijelu uredbe.

| 12. | Najprije bi stoga trebalo jasno izraziti cilj bolje uporabe javne nabave kojim se želi doprinijeti zajedničkim društvenim ciljevima, s tim da takva uporaba javne nabave ne može biti dopuštena na štetu dobrog financijskog upravljanja proračunom EU-a. Nadalje, u općim načelima koja se primjenjuju na nabavu trebalo bi ponovno naglasiti obvezu poštovanja prava u području zaštite okoliša te socijalnog i radnog prava (vidjeti odlomak 20.) te upotpuniti izričitim sankcijama protiv ponuditelja i izvoditelja koji tu obvezu ne poštuju (vidjeti odlomke 34. i 40.). |
| --- | --- |

12.

Najprije bi stoga trebalo jasno izraziti cilj bolje uporabe javne nabave kojim se želi doprinijeti zajedničkim društvenim ciljevima, s tim da takva uporaba javne nabave ne može biti dopuštena na štetu dobrog financijskog upravljanja proračunom EU-a. Nadalje, u općim načelima koja se primjenjuju na nabavu trebalo bi ponovno naglasiti obvezu poštovanja prava u području zaštite okoliša te socijalnog i radnog prava (vidjeti odlomak 20.) te upotpuniti izričitim sankcijama protiv ponuditelja i izvoditelja koji tu obvezu ne poštuju (vidjeti odlomke 34. i 40.).

| 13. | Revizorski sud podsjeća na svoje opažanje da su pravne obveze koje su postavljene institucijama EU-a u vezi sa zelenom nabavom trenutačno manje zahtjevne od onih koje se zakonodavstvom EU-a postavljaju tijelima država članica (13). Sektorskim se direktivama tijela država članica obvezuju da iskoriste potencijal javne nabave kako bi se doprinijelo strategiji za pametan, održiv i uključiv rast nazvanoj Europa 2020. Stoga je potrebno osigurati da se te obveze (14) primjenjuju i na javnu nabavu koju pokreću institucije EU-a. |
| --- | --- |

13.

Revizorski sud podsjeća na svoje opažanje da su pravne obveze koje su postavljene institucijama EU-a u vezi sa zelenom nabavom trenutačno manje zahtjevne od onih koje se zakonodavstvom EU-a postavljaju tijelima država članica (13). Sektorskim se direktivama tijela država članica obvezuju da iskoriste potencijal javne nabave kako bi se doprinijelo strategiji za pametan, održiv i uključiv rast nazvanoj Europa 2020. Stoga je potrebno osigurati da se te obveze (14) primjenjuju i na javnu nabavu koju pokreću institucije EU-a.

| 14. | U prijedlogu Uredbe također bi trebalo jasno izraziti cilj olakšavanja sudjelovanja malih i srednjih poduzeća u javnoj nabavi. Kako bi se potaklo sudjelovanje malih i srednjih poduzeća, Revizorski sud smatra da bi osobito trebalo obuhvatiti sljedeća područja: obvezu obrazloženja odluke da se ne izvrši razdvajanje ugovora u grupe (članak 46. stavak 1. Direktive 2014/24/EU), obveznu uporabu sustava e-Certis (članak 61. Direktive 2014/24/EU), izravna plaćanja podizvoditeljima (članak 71. stavak 7. Direktive 2014/24/EU), praćenje primjene pravila o javnoj nabavi (članak 83. stavak 3. Direktive 2014/24/EU) i javnu dostupnost informacija i smjernica za tumačenje i primjenu zakonodavstva o javnoj nabavi koje je obvezujuće za institucije i tijela EU-a (članak 83. stavak 4. Direktive 2014/24/EU). |
| --- | --- |

14.

U prijedlogu Uredbe također bi trebalo jasno izraziti cilj olakšavanja sudjelovanja malih i srednjih poduzeća u javnoj nabavi. Kako bi se potaklo sudjelovanje malih i srednjih poduzeća, Revizorski sud smatra da bi osobito trebalo obuhvatiti sljedeća područja: obvezu obrazloženja odluke da se ne izvrši razdvajanje ugovora u grupe (članak 46. stavak 1. Direktive 2014/24/EU), obveznu uporabu sustava e-Certis (članak 61. Direktive 2014/24/EU), izravna plaćanja podizvoditeljima (članak 71. stavak 7. Direktive 2014/24/EU), praćenje primjene pravila o javnoj nabavi (članak 83. stavak 3. Direktive 2014/24/EU) i javnu dostupnost informacija i smjernica za tumačenje i primjenu zakonodavstva o javnoj nabavi koje je obvezujuće za institucije i tijela EU-a (članak 83. stavak 4. Direktive 2014/24/EU).

Neprikladnost predloženih mehanizama za zaštitu financijskih interesa Europske unije

| 15. | Revizorski sud svakako podupire snažnije mjere za zaštitu financijskih interesa EU-a s pomoću djelotvornog sustava za otkrivanje rizika. Revizorski sud smatra da bi Komisija i dalje trebala biti jedina institucija kojoj je povjereno upravljanje središnjom bazom podataka o isključenjima iz postupaka javne nabave, uz uporabu pravodobnih informacija koje šalju druge institucije i tijela EU-a. |
| --- | --- |

15.

Revizorski sud svakako podupire snažnije mjere za zaštitu financijskih interesa EU-a s pomoću djelotvornog sustava za otkrivanje rizika. Revizorski sud smatra da bi Komisija i dalje trebala biti jedina institucija kojoj je povjereno upravljanje središnjom bazom podataka o isključenjima iz postupaka javne nabave, uz uporabu pravodobnih informacija koje šalju druge institucije i tijela EU-a.

| 16. | Međutim, odredbe članaka 106. i 108. prijedloga Uredbe, koje se odnose na uspostavu središnjeg sustava kazni za gospodarske subjekte, putem novih ad hoc povjerenstava, kojim bi trebala upravljati Komisija, većinom nisu u skladu s autonomijom drugih institucija i tijela u vezi s organizacijskim pitanjima. Takvim bi se sustavom tim institucijama i tijelima mogla uskratiti kontrola nad vlastitim postupcima nabave i upravljanje vlastitim ugovorima, unatoč tome što im je Ugovorom i Financijskom uredbom dodijeljena takva autonomija i tome što su, u svojstvu tijela za ovjeravanje, najpozvaniji za obavljanje takve kontrole. Još jedan razlog za zabrinutost leži u činjenici što bi predloženi postupak odlučivanja bio dugotrajan i složen, a riječ je o području u kojem je brzo djelovanje presudno. Sustav bi vjerojatno doveo do sukoba u vezi s odgovornostima različitih tijela i povjerenstava zaduženih za zaštitu financijskih interesa, a posebice s OLAF-om (15). |
| --- | --- |

16.

Međutim, odredbe članaka 106. i 108. prijedloga Uredbe, koje se odnose na uspostavu središnjeg sustava kazni za gospodarske subjekte, putem novih ad hoc povjerenstava, kojim bi trebala upravljati Komisija, većinom nisu u skladu s autonomijom drugih institucija i tijela u vezi s organizacijskim pitanjima. Takvim bi se sustavom tim institucijama i tijelima mogla uskratiti kontrola nad vlastitim postupcima nabave i upravljanje vlastitim ugovorima, unatoč tome što im je Ugovorom i Financijskom uredbom dodijeljena takva autonomija i tome što su, u svojstvu tijela za ovjeravanje, najpozvaniji za obavljanje takve kontrole. Još jedan razlog za zabrinutost leži u činjenici što bi predloženi postupak odlučivanja bio dugotrajan i složen, a riječ je o području u kojem je brzo djelovanje presudno. Sustav bi vjerojatno doveo do sukoba u vezi s odgovornostima različitih tijela i povjerenstava zaduženih za zaštitu financijskih interesa, a posebice s OLAF-om (15).

| 17. | Iznimno je bitno imati na umu da su mjere isključenja iz postupka javne nabave ili odbijanja ponuda određenih gospodarskih subjekata u postupcima nabave slične sankcijama isključenja koje nacionalna tijela nadležna za kaznena pitanja mogu izreći pravnim osobama. Revizorski sud smatra da bi sustav predviđen prijedlogom Uredbe trebalo izmijeniti vodeći računa o načelima da kazne moraju biti utvrđene zakonom i razmjerne te da se mora poštovati pravo na obranu. |
| --- | --- |

17.

Iznimno je bitno imati na umu da su mjere isključenja iz postupka javne nabave ili odbijanja ponuda određenih gospodarskih subjekata u postupcima nabave slične sankcijama isključenja koje nacionalna tijela nadležna za kaznena pitanja mogu izreći pravnim osobama. Revizorski sud smatra da bi sustav predviđen prijedlogom Uredbe trebalo izmijeniti vodeći računa o načelima da kazne moraju biti utvrđene zakonom i razmjerne te da se mora poštovati pravo na obranu.

| 18. | Na kraju, u preambuli bi trebalo dodatno pojasniti razloge za izmjenu postojećeg sustava isključenja iz postupka javne nabave. Iako je cilj poboljšanja pravila u tom pogledu naveden u općim crtama, nije moguće utvrditi na koje je dijelove sustava poboljšanje bilo usmjereno. |
| --- | --- |

18.

Na kraju, u preambuli bi trebalo dodatno pojasniti razloge za izmjenu postojećeg sustava isključenja iz postupka javne nabave. Iako je cilj poboljšanja pravila u tom pogledu naveden u općim crtama, nije moguće utvrditi na koje je dijelove sustava poboljšanje bilo usmjereno.

II.   POSEBNE PRIMJEDBE PO ČLANCIMA

| 19. | U ovom odjeljku Revizorski sud izlaže svoju analizu prijedloga Uredbe s gledišta ciljeva izmjene i moderniziranja pravila o javnoj nabavi, koji su doveli do donošenja direktiva o javnoj nabavi, kao i s gledišta cilja zaštite financijskih interesa Unije. Revizorski sud ispitao je te ciljeve za svaki članak zasebno. Iznesene su primjedbe u slučajevima kada se postupak usklađenja s direktivama doima nepotpunim ili kada su potrebna poboljšanja predloženih mehanizama za zaštitu financijskih interesa. |
| --- | --- |

19.

U ovom odjeljku Revizorski sud izlaže svoju analizu prijedloga Uredbe s gledišta ciljeva izmjene i moderniziranja pravila o javnoj nabavi, koji su doveli do donošenja direktiva o javnoj nabavi, kao i s gledišta cilja zaštite financijskih interesa Unije. Revizorski sud ispitao je te ciljeve za svaki članak zasebno. Iznesene su primjedbe u slučajevima kada se postupak usklađenja s direktivama doima nepotpunim ili kada su potrebna poboljšanja predloženih mehanizama za zaštitu financijskih interesa.

Članak 102.

   (16) – 
  Načela koja se primjenjuju na postupke nabave i ugovore o nabavi

| 20. | Pozivajući se na članak 18. stavak 2 Direktive 2014/24/EU, Revizorski sud smatra da bi trebalo dodati opće načelo kojim se uređuje provedba ugovora u skladu sa zakonom i u kojem se odražavaju neophodni društveni ciljevi koje treba ostvariti. Predlažemo da se članku 102. doda sljedeći stavak:
  „Pri dodjeli i provedbi ugovora javni naručitelji provode prikladne mjere kako bi se osigurala potpora pametnom, održivom i uključivom rastu te da se gospodarski subjekti pridržavaju obveza u pogledu prava u području zaštite okoliša te socijalnog i radnog prava koje su uspostavljene zakonodavstvom EU-a ili nacionalnim zakonodavstvom, kolektivnim ugovorima ili međunarodnim konvencijama o zaštiti okoliša te socijalnim i radnim konvencijama navedenim u Prilogu X. Direktivi 2014/24/EU.” |
| --- | --- |

20.

Pozivajući se na članak 18. stavak 2 Direktive 2014/24/EU, Revizorski sud smatra da bi trebalo dodati opće načelo kojim se uređuje provedba ugovora u skladu sa zakonom i u kojem se odražavaju neophodni društveni ciljevi koje treba ostvariti. Predlažemo da se članku 102. doda sljedeći stavak:

„Pri dodjeli i provedbi ugovora javni naručitelji provode prikladne mjere kako bi se osigurala potpora pametnom, održivom i uključivom rastu te da se gospodarski subjekti pridržavaju obveza u pogledu prava u području zaštite okoliša te socijalnog i radnog prava koje su uspostavljene zakonodavstvom EU-a ili nacionalnim zakonodavstvom, kolektivnim ugovorima ili međunarodnim konvencijama o zaštiti okoliša te socijalnim i radnim konvencijama navedenim u Prilogu X. Direktivi 2014/24/EU.”

Članak 104. – Postupci nabave

| 21. | Članak 104. stavak 1. prijedloga Uredbe sadržava popis postupaka nabave. Članak bi trebalo proširiti kako bi obuhvatio definiciju svakog postupka, zajedno s uvjetima u kojima se mogu upotrijebiti izvanredni postupci (natjecateljski postupak uz pregovore, natjecateljski dijalog, pregovarački postupak). Sve to spada u ključne pojmove i koncepte javne nabave koje nije moguće delegirati na temelju članka 290. UFEU-a. |
| --- | --- |

21.

Članak 104. stavak 1. prijedloga Uredbe sadržava popis postupaka nabave. Članak bi trebalo proširiti kako bi obuhvatio definiciju svakog postupka, zajedno s uvjetima u kojima se mogu upotrijebiti izvanredni postupci (natjecateljski postupak uz pregovore, natjecateljski dijalog, pregovarački postupak). Sve to spada u ključne pojmove i koncepte javne nabave koje nije moguće delegirati na temelju članka 290. UFEU-a.

| 22. | Radi jasnoće i potpunosti članak 104. stavak 5. prijedloga trebalo bi proširiti i izmijeniti kako slijedi: „Komisija je ovlaštena donositi delegirane akte u skladu s člankom 210. kojima se uspostavljaju detaljna pravila o vrstama postupaka nabave za dodjelu ugovora o koncesiji ili ugovora o javnoj nabavi (javnih ugovora) u visini iznad ili ispod graničnih vrijednosti (pragova) utvrđenih u članku 4. točkama (a) i (b) Direktive 2014/24/EU te o
  dinamičkom sustavu nabave zajedničkoj i međuinstitucijskoj nabavi, ugovorima male vrijednosti i plaćanju na temelju faktura.”. |
| --- | --- |

22.

Radi jasnoće i potpunosti članak 104. stavak 5. prijedloga trebalo bi proširiti i izmijeniti kako slijedi: „Komisija je ovlaštena donositi delegirane akte u skladu s člankom 210. kojima se uspostavljaju detaljna pravila o vrstama postupaka nabave za dodjelu ugovora o koncesiji ili ugovora o javnoj nabavi (javnih ugovora) u visini iznad ili ispod graničnih vrijednosti (pragova) utvrđenih u članku 4. točkama (a) i (b) Direktive 2014/24/EU te o
  dinamičkom sustavu nabave zajedničkoj i međuinstitucijskoj nabavi, ugovorima male vrijednosti i plaćanju na temelju faktura.”.

Članci 106. i 108. – Razlozi za isključenje i sustav isključenja

| 23. | Uzevši u obzir obilježja kazne isključenja iz sudjelovanja u nabavi koja se može izreći gospodarskim subjektima, situacije i okolnosti u kojima se ta kazna može primijeniti moraju se postaviti unutar pravnog okvira koji je jasan, precizan i podložan restriktivnom tumačenju. U tom smislu predloženi tekst sadržava visoku razinu nesigurnosti, posebice u sljedećim područjima:






  — | Nema definicije toga što znači pojam „upravne odluke” u članku 106. stavku 1. točkama (b), (c) i (f). Takva odluka ne bi bila analogna konačnoj presudi osim ako bi bilo navedeno, kao u članku 57. Direktive, da je to upravna odluka„koja je obvezujuća u skladu s pravnim odredbama upravnog tijela države članice ili Unije koje je donijelo tu odluku”. |
| --- | --- | --- |

23.

Uzevši u obzir obilježja kazne isključenja iz sudjelovanja u nabavi koja se može izreći gospodarskim subjektima, situacije i okolnosti u kojima se ta kazna može primijeniti moraju se postaviti unutar pravnog okvira koji je jasan, precizan i podložan restriktivnom tumačenju. U tom smislu predloženi tekst sadržava visoku razinu nesigurnosti, posebice u sljedećim područjima:

—

Nema definicije toga što znači pojam „upravne odluke” u članku 106. stavku 1. točkama (b), (c) i (f). Takva odluka ne bi bila analogna konačnoj presudi osim ako bi bilo navedeno, kao u članku 57. Direktive, da je to upravna odluka„koja je obvezujuća u skladu s pravnim odredbama upravnog tijela države članice ili Unije koje je donijelo tu odluku”.

| — | Kad je riječ, posebice, o slučajevima iz članka 106. stavka 1. točke (d), prijedlog bi trebalo proširiti kako bi se uskladio s člankom 57. stavkom 1. Direktive 2014/24/EU. To je stoga što se uvjet isključenja po toj osnovi ovdje može opravdati samo ako je gospodarski subjekt (ili njegov predstavnik) bio osuđen na temelju konačne presude za predmetna kaznena djela. Ad hoc povjerenstvo iz članka 108. ne bi bilo nadležno za utvrđivanje dokaza u vezi s takvim kaznenim djelom. Može se postaviti opravdano pitanje kako bi takvo tijelo bilo sposobno utvrditi dokaze o prijevari, korupciji ili dječjem radu. Ako bi se u postupcima javne nabave ili ugovorima o bespovratnim sredstvima koji se financiraju iz europskih fondova primijetilo ponašanje koje uključuje prijevaru ili korupciju, a u vezi s tim nije donesena konačna pravna presuda, treba napomenuti da bi se odgovorne osobe mogle isključiti iz sudjelovanja u javnoj nabavi na temelju članka 106. stavka 1. točke (b) i/ili točke (f) jer bi se takvo ponašanje moglo definirati kao nepravilnost (17) i/ili smatrati teškom povredom dužnosti.
  Nadalje, treba imati na umu da bi gospodarski subjekt također bio isključen iz sudjelovanja u postupku javne nabave ako bi protiv njega bila donesena odluka o zamrzavanju financijskih sredstava u okviru međunarodne (UN ili EU) ili nacionalne novčane kazne. Učinci takve odluke obvezivali bi javnog naručitelja bez obzira na to primjenjuje li se ili ne članak 106. Financijske uredbe. Iznosi se sljedeći prijedlog:
  „Gospodarski subjekt isključuje se iz sudjelovanja u postupcima nabave u slučaju:
  (...)






  (d) | prijevare, korupcije, sudjelovanja u kriminalnoj organizaciji, pranja novca, financiranja terorizma, kaznenih djela terorizma, dječjeg rada ili drugih oblika trgovanja ljudima na osnovi dokaza, koje je utvrdilo povjerenstvo iz članka 108. ili kako je utvrđeno konačnom presudom
  kada se utvrdi da je gospodarski subjekt osuđen zbog jednog od navedenih razloga konačnom presudom ili su protiv njega izrečene nacionalne ili međunarodne sankcije kojima se zamrzavaju njegova financijska sredstva; |
| --- | --- | --- |

—

Kad je riječ, posebice, o slučajevima iz članka 106. stavka 1. točke (d), prijedlog bi trebalo proširiti kako bi se uskladio s člankom 57. stavkom 1. Direktive 2014/24/EU. To je stoga što se uvjet isključenja po toj osnovi ovdje može opravdati samo ako je gospodarski subjekt (ili njegov predstavnik) bio osuđen na temelju konačne presude za predmetna kaznena djela. Ad hoc povjerenstvo iz članka 108. ne bi bilo nadležno za utvrđivanje dokaza u vezi s takvim kaznenim djelom. Može se postaviti opravdano pitanje kako bi takvo tijelo bilo sposobno utvrditi dokaze o prijevari, korupciji ili dječjem radu. Ako bi se u postupcima javne nabave ili ugovorima o bespovratnim sredstvima koji se financiraju iz europskih fondova primijetilo ponašanje koje uključuje prijevaru ili korupciju, a u vezi s tim nije donesena konačna pravna presuda, treba napomenuti da bi se odgovorne osobe mogle isključiti iz sudjelovanja u javnoj nabavi na temelju članka 106. stavka 1. točke (b) i/ili točke (f) jer bi se takvo ponašanje moglo definirati kao nepravilnost (17) i/ili smatrati teškom povredom dužnosti.

Nadalje, treba imati na umu da bi gospodarski subjekt također bio isključen iz sudjelovanja u postupku javne nabave ako bi protiv njega bila donesena odluka o zamrzavanju financijskih sredstava u okviru međunarodne (UN ili EU) ili nacionalne novčane kazne. Učinci takve odluke obvezivali bi javnog naručitelja bez obzira na to primjenjuje li se ili ne članak 106. Financijske uredbe. Iznosi se sljedeći prijedlog:

„Gospodarski subjekt isključuje se iz sudjelovanja u postupcima nabave u slučaju:

(...)

(d)

prijevare, korupcije, sudjelovanja u kriminalnoj organizaciji, pranja novca, financiranja terorizma, kaznenih djela terorizma, dječjeg rada ili drugih oblika trgovanja ljudima na osnovi dokaza, koje je utvrdilo povjerenstvo iz članka 108. ili kako je utvrđeno konačnom presudom
  kada se utvrdi da je gospodarski subjekt osuđen zbog jednog od navedenih razloga konačnom presudom ili su protiv njega izrečene nacionalne ili međunarodne sankcije kojima se zamrzavaju njegova financijska sredstva;

(...).”

| — | Prijedlog ne obuhvaća definicije ključnih pojmova navedenih kao osnove za isključenje iz postupka javne nabave, primjerice teško kršenje obveza, teška povreda dužnosti, nepravilnost itd. |
| --- | --- |

—

Prijedlog ne obuhvaća definicije ključnih pojmova navedenih kao osnove za isključenje iz postupka javne nabave, primjerice teško kršenje obveza, teška povreda dužnosti, nepravilnost itd.

| — | Prijedlog ne sadržava odredbe o radu tih ad hoc povjerenstava ni o njihovim istražnim ovlastima, što bi u biti trebala obuhvatiti Financijska uredba. |
| --- | --- |

—

Prijedlog ne sadržava odredbe o radu tih ad hoc povjerenstava ni o njihovim istražnim ovlastima, što bi u biti trebala obuhvatiti Financijska uredba.

| — | U članku 108. stavku 2. nisu navedene pojedinosti o naravi „privremenih mjera predostrožnosti i mjera osiguranja u izvršenju proračuna” koje bi nadležni dužnosnik za ovjeravanje mogao poduzeti ako se povjerenstvo (još) nije dogovorilo o isključenju iz postupka javne nabave. Na temelju članka 107. (vidjeti u nastavku) gospodarski subjekt mogao bi se isključiti iz određenog postupka nabave, tj. njegova bi se ponuda mogla odbiti samo ako se nalazi u jednoj od situacija iz članka 107., a to bi bilo nemoguće kao privremena mjera predostrožnosti. Štoviše, ponuda gospodarskog subjekta ne može se privremeno odbiti u određenom postupku. Stoga bi prijedlog trebalo proširiti kako bi se naznačilo koje bi druge djelotvorne mjere nadležni dužnosnici za ovjeravanje mogli poduzeti. |
| --- | --- |

—

U članku 108. stavku 2. nisu navedene pojedinosti o naravi „privremenih mjera predostrožnosti i mjera osiguranja u izvršenju proračuna” koje bi nadležni dužnosnik za ovjeravanje mogao poduzeti ako se povjerenstvo (još) nije dogovorilo o isključenju iz postupka javne nabave. Na temelju članka 107. (vidjeti u nastavku) gospodarski subjekt mogao bi se isključiti iz određenog postupka nabave, tj. njegova bi se ponuda mogla odbiti samo ako se nalazi u jednoj od situacija iz članka 107., a to bi bilo nemoguće kao privremena mjera predostrožnosti. Štoviše, ponuda gospodarskog subjekta ne može se privremeno odbiti u određenom postupku. Stoga bi prijedlog trebalo proširiti kako bi se naznačilo koje bi druge djelotvorne mjere nadležni dužnosnici za ovjeravanje mogli poduzeti.

| — | U predloženom tekstu nije obrađeno pitanje dvostruke kazne. Treba jasno naglasiti da se već izrečena odluka o isključenju iz postupka javne nabave ne smije ponoviti u okviru bilo kojih kaznenih sankcija koje određena država članica može izreći nakon što OLAF uputi predmet nacionalnom pravosudnom tijelu. |
| --- | --- |

—

U predloženom tekstu nije obrađeno pitanje dvostruke kazne. Treba jasno naglasiti da se već izrečena odluka o isključenju iz postupka javne nabave ne smije ponoviti u okviru bilo kojih kaznenih sankcija koje određena država članica može izreći nakon što OLAF uputi predmet nacionalnom pravosudnom tijelu.

| 24. | U skladu s prijedlogom, situacije u kojima bi moglo doći do isključenja iz postupka javne nabave zbog teškog kršenja ispunjenja ugovornih obveza (članak 106. stavak 1. točka (e)) bile bi ograničene na slučajeve u kojima postoje rizici za financijske interese Unije jer bi opseg djelovanja povjerenstva iz članka 108. bio ograničen na sličan način. No, iako bi se izvoditelj mogao naći u situaciji u kojoj je ozbiljno prekršio svoje ugovorne obveze, to samo po sebi ne bi moralo dovesti do rizika za financijske interese Unije. Štoviše, trebala bi postojati mogućnost za isključenje iz postupka javne nabave gospodarskog subjekta koji nije ispunio primjenjive obveze iz članka 18. stavka 2. Direktive 2014/24/EU (prenesene u članak 102. predmetnog prijedloga – vidjeti u prethodnom dijelu) upućivanjem na članak 57. stavak 4. točku (a) navedene Direktive. |
| --- | --- |

24.

U skladu s prijedlogom, situacije u kojima bi moglo doći do isključenja iz postupka javne nabave zbog teškog kršenja ispunjenja ugovornih obveza (članak 106. stavak 1. točka (e)) bile bi ograničene na slučajeve u kojima postoje rizici za financijske interese Unije jer bi opseg djelovanja povjerenstva iz članka 108. bio ograničen na sličan način. No, iako bi se izvoditelj mogao naći u situaciji u kojoj je ozbiljno prekršio svoje ugovorne obveze, to samo po sebi ne bi moralo dovesti do rizika za financijske interese Unije. Štoviše, trebala bi postojati mogućnost za isključenje iz postupka javne nabave gospodarskog subjekta koji nije ispunio primjenjive obveze iz članka 18. stavka 2. Direktive 2014/24/EU (prenesene u članak 102. predmetnog prijedloga – vidjeti u prethodnom dijelu) upućivanjem na članak 57. stavak 4. točku (a) navedene Direktive.

| 25. | Mora se pojasniti pitanje tijela zaduženog za primjenu sankcija isključenja iz postupka javne nabave i za njihovu objavu. S jedne strane, prijedlog se ne bavi tim pitanjima u vezi sa slučajevima isključenja iz postupka javne nabave u kojima nije potrebna intervencija povjerenstva, primjerice kad je već donesena konačna presuda protiv gospodarskog subjekta ili u slučaju stečajnog postupka. S druge strane, kada se planira intervencija povjerenstva, u skladu s odredbama članka 108., kako bi se donijela odluka o isključenju iz postupka javne nabave, čini se da bi odluke o sankcijama isključenja i novčanim sankcijama moglo donijeti samo to povjerenstvo, a time bi se javnom naručitelju uskratila autonomija za donošenje odluka koju je imao u vezi s tim slučajem i koja je neophodna kako bi javni naručitelj djelotvorno provodio svoje administrativne aktivnosti. Stoga je javni naručitelj najpozvaniji odlučiti može li se smatrati da je došlo do teškog kršenja ispunjenja ugovornih obveza. Ne postoji opravdanje za intervenciju ad hoc povjerenstva jer bi se time narušila autonomija institucija. |
| --- | --- |

25.

Mora se pojasniti pitanje tijela zaduženog za primjenu sankcija isključenja iz postupka javne nabave i za njihovu objavu. S jedne strane, prijedlog se ne bavi tim pitanjima u vezi sa slučajevima isključenja iz postupka javne nabave u kojima nije potrebna intervencija povjerenstva, primjerice kad je već donesena konačna presuda protiv gospodarskog subjekta ili u slučaju stečajnog postupka. S druge strane, kada se planira intervencija povjerenstva, u skladu s odredbama članka 108., kako bi se donijela odluka o isključenju iz postupka javne nabave, čini se da bi odluke o sankcijama isključenja i novčanim sankcijama moglo donijeti samo to povjerenstvo, a time bi se javnom naručitelju uskratila autonomija za donošenje odluka koju je imao u vezi s tim slučajem i koja je neophodna kako bi javni naručitelj djelotvorno provodio svoje administrativne aktivnosti. Stoga je javni naručitelj najpozvaniji odlučiti može li se smatrati da je došlo do teškog kršenja ispunjenja ugovornih obveza. Ne postoji opravdanje za intervenciju ad hoc povjerenstva jer bi se time narušila autonomija institucija.

| 26. | Člankom 106. stavkom 3. prijedloga obnovila bi se uloga javnog naručitelja za donošenje odluka o kaznama. Čini se da to nije u skladu s obrazloženjem članka 108., u kojem se navodi da bi odluke o izricanju kazne isključenja iz postupka javne nabave trebala donijeti Komisija putem povjerenstva osnovanog za tu svrhu. Stoga bi bilo logično prenijeti tu odredbu u članak 107., koji se bavi odbijanjem ponude gospodarskog subjekta u određenom postupku jer bi u tom kontekstu javnom ugovaratelju trebalo osigurati određeno diskrecijsko pravo da procijeni hoće li izreći ili provesti isključenje u određenom postupku nabave koji je pokrenuo. |
| --- | --- |

26.

Člankom 106. stavkom 3. prijedloga obnovila bi se uloga javnog naručitelja za donošenje odluka o kaznama. Čini se da to nije u skladu s obrazloženjem članka 108., u kojem se navodi da bi odluke o izricanju kazne isključenja iz postupka javne nabave trebala donijeti Komisija putem povjerenstva osnovanog za tu svrhu. Stoga bi bilo logično prenijeti tu odredbu u članak 107., koji se bavi odbijanjem ponude gospodarskog subjekta u određenom postupku jer bi u tom kontekstu javnom ugovaratelju trebalo osigurati određeno diskrecijsko pravo da procijeni hoće li izreći ili provesti isključenje u određenom postupku nabave koji je pokrenuo.

| 27. | Pitanje nadležnog tijela za odlučivanje također se mora pojasniti u pogledu uvjeta transparentnosti u vezi s pravnim sredstvima (članak 97. Financijske uredbe). Kada odluke o sankcijama (isključenju iz postupka javne nabave ili novčanoj kazni) donosi povjerenstvo, žalbe protiv njegovih odluka moraju biti upućene Komisiji koja je osnovala povjerenstvo koje djeluje u njezino ime. To također znači da su žalbe protiv odluka javnih naručitelja o odbijanju prijava ili ponuda na temelju sankcije isključenja iz postupka javne nabave koju je izreklo povjerenstvo nedopustive jer je sama odluka o sankciji akt kojim je predmetnom gospodarskom subjektu nanesena šteta (također vidjeti odlomak 32.). |
| --- | --- |

27.

Pitanje nadležnog tijela za odlučivanje također se mora pojasniti u pogledu uvjeta transparentnosti u vezi s pravnim sredstvima (članak 97. Financijske uredbe). Kada odluke o sankcijama (isključenju iz postupka javne nabave ili novčanoj kazni) donosi povjerenstvo, žalbe protiv njegovih odluka moraju biti upućene Komisiji koja je osnovala povjerenstvo koje djeluje u njezino ime. To također znači da su žalbe protiv odluka javnih naručitelja o odbijanju prijava ili ponuda na temelju sankcije isključenja iz postupka javne nabave koju je izreklo povjerenstvo nedopustive jer je sama odluka o sankciji akt kojim je predmetnom gospodarskom subjektu nanesena šteta (također vidjeti odlomak 32.).

| 28. | Na temelju članka 261. UFEU-a tekst mora omogućiti davanje neograničene sudske nadležnosti Sudu EU-a u pogledu sankcija isključenja koje se izriču u skladu s tim člancima. |
| --- | --- |

28.

Na temelju članka 261. UFEU-a tekst mora omogućiti davanje neograničene sudske nadležnosti Sudu EU-a u pogledu sankcija isključenja koje se izriču u skladu s tim člancima.

| 29. | Posljednji podstavak članka 108. stavka 3. mora se dopuniti na način da se omogući podnošenje žalbe protiv odluke o odbijanju zahtjeva za preispitivanjem odluke o isključenju na temelju članka 108. stavka 3. točke (g). |
| --- | --- |

29.

Posljednji podstavak članka 108. stavka 3. mora se dopuniti na način da se omogući podnošenje žalbe protiv odluke o odbijanju zahtjeva za preispitivanjem odluke o isključenju na temelju članka 108. stavka 3. točke (g).

| 30. | U trenutačnom obliku, člankom 108. stavkom 3. propisano je da se, u slučajevima kad postoje uvjerljivi opravdani razlozi za očuvanje povjerljivosti istrage ili nacionalnih sudskih postupaka, isključenje iz postupka javne nabave može izreći zbog prijevare (članak 106. stavak 1. točka (d)) ili nepravilnosti (članak 106. stavak 1. točka (f)) bez prethodnog saslušanja gospodarskog subjekta. Ovom iznimkom od osnovnih prava u predmetnom postupku mora se pomnije upravljati. Revizorski sud preporučuje tijelu koje se želi poslužiti ovom iznimkom da prethodno pribavi pismeno odobrenje od budućeg nadzornika postupovnih jamstava (18). |
| --- | --- |

30.

U trenutačnom obliku, člankom 108. stavkom 3. propisano je da se, u slučajevima kad postoje uvjerljivi opravdani razlozi za očuvanje povjerljivosti istrage ili nacionalnih sudskih postupaka, isključenje iz postupka javne nabave može izreći zbog prijevare (članak 106. stavak 1. točka (d)) ili nepravilnosti (članak 106. stavak 1. točka (f)) bez prethodnog saslušanja gospodarskog subjekta. Ovom iznimkom od osnovnih prava u predmetnom postupku mora se pomnije upravljati. Revizorski sud preporučuje tijelu koje se želi poslužiti ovom iznimkom da prethodno pribavi pismeno odobrenje od budućeg nadzornika postupovnih jamstava (18).

Članak 107. – Odbijanje ponude u određenom postupku

| 31. | U skladu s obrazloženjem i uvodnom izjavom 15. prijedloga Uredbe, kriteriji za isključenje iz postupka javne nabave bili bi ubuduće jasno odvojeni od kriterija na temelju kojih se može odbiti ponuda u određenom postupku. Međutim, to je točno samo za situacije opisane u članku 107. stavku 1. točkama (b) i (c). Razlog je u tome što su situacije iz članka 106. stavaka 1 i 2. istovjetne, a istovjetan je i postupak koji treba primijeniti, bez obzira na to treba li isključiti gospodarski subjekt iz sudjelovanja u javnoj nabavi ili mu treba odbiti ponudu u određenom postupku. Odbijanje ponude ne bi ovisilo o procjeni javnog naručitelja već o konačnoj presudi, upravnoj odluci ili odluci koju je donijelo povjerenstvo iz članka 108. Kako bi se naznačila namjera razdvajanja tih dviju situacija u interesu djelotvornosti i autonomije institucija, članak 107. trebalo bi u potpunosti uskladiti s člankom 57. stavkom 4. Direktive 2014/24/EU, uz potpuno vraćanje ovlasti javnom naručitelju za donošenje odluke o tome hoće li odbiti ponudu nekog gospodarskog subjekta u određenom postupku. |
| --- | --- |

31.

U skladu s obrazloženjem i uvodnom izjavom 15. prijedloga Uredbe, kriteriji za isključenje iz postupka javne nabave bili bi ubuduće jasno odvojeni od kriterija na temelju kojih se može odbiti ponuda u određenom postupku. Međutim, to je točno samo za situacije opisane u članku 107. stavku 1. točkama (b) i (c). Razlog je u tome što su situacije iz članka 106. stavaka 1 i 2. istovjetne, a istovjetan je i postupak koji treba primijeniti, bez obzira na to treba li isključiti gospodarski subjekt iz sudjelovanja u javnoj nabavi ili mu treba odbiti ponudu u određenom postupku. Odbijanje ponude ne bi ovisilo o procjeni javnog naručitelja već o konačnoj presudi, upravnoj odluci ili odluci koju je donijelo povjerenstvo iz članka 108. Kako bi se naznačila namjera razdvajanja tih dviju situacija u interesu djelotvornosti i autonomije institucija, članak 107. trebalo bi u potpunosti uskladiti s člankom 57. stavkom 4. Direktive 2014/24/EU, uz potpuno vraćanje ovlasti javnom naručitelju za donošenje odluke o tome hoće li odbiti ponudu nekog gospodarskog subjekta u određenom postupku.

| 32. | Kako bi se poštovalo pravo na obranu, članak 107. trebalo bi dopuniti odredbom prema kojoj javni naručitelj, prije donošenja odluke o odbijanju ponude u određenom postupku, mora dati mogućnost ponuditelju ili podnositelju prijave da izloži svoje gledište o odbijanju. Odluke o odbijanju ponude donesene na temelju lažnih izjava (19) ili zbog toga što je gospodarski subjekt prethodno sudjelovao u pripremi natječajne dokumentacije smatraju se aktima kojima je tim subjektima nanesena šteta. Međutim, u slučajevima kada je odluka o odbijanju ponude donesena nakon odluke o sankciji koju je donijela Komisija putem tijela koje djeluje u njezino ime, odluka o odbijanju ponude mora se smatrati odlukom koja potvrđuje odluku o sankciji isključenja iz postupka javne nabave, koja predstavlja akt kojim je tim subjektima nanesena šteta. Ponuditelja ili podnositelja prijave ne bi trebalo dodatno saslušavati. Predlaže se sljedeći stavak: „Prije donošenja odluke o odbijanju ponude u određenom postupku javni naručitelj daje mogućnost gospodarskom subjektu da iznese svoja opažanja osim ako je odluka o odbijanju ponude ili prijave za sudjelovanje u nadmetanju opravdana odlukom o sankciji isključenja donesenom u vezi s tim nakon razmatranja iznesenih opažanja.” |
| --- | --- |

32.

Kako bi se poštovalo pravo na obranu, članak 107. trebalo bi dopuniti odredbom prema kojoj javni naručitelj, prije donošenja odluke o odbijanju ponude u određenom postupku, mora dati mogućnost ponuditelju ili podnositelju prijave da izloži svoje gledište o odbijanju. Odluke o odbijanju ponude donesene na temelju lažnih izjava (19) ili zbog toga što je gospodarski subjekt prethodno sudjelovao u pripremi natječajne dokumentacije smatraju se aktima kojima je tim subjektima nanesena šteta. Međutim, u slučajevima kada je odluka o odbijanju ponude donesena nakon odluke o sankciji koju je donijela Komisija putem tijela koje djeluje u njezino ime, odluka o odbijanju ponude mora se smatrati odlukom koja potvrđuje odluku o sankciji isključenja iz postupka javne nabave, koja predstavlja akt kojim je tim subjektima nanesena šteta. Ponuditelja ili podnositelja prijave ne bi trebalo dodatno saslušavati. Predlaže se sljedeći stavak: „Prije donošenja odluke o odbijanju ponude u određenom postupku javni naručitelj daje mogućnost gospodarskom subjektu da iznese svoja opažanja osim ako je odluka o odbijanju ponude ili prijave za sudjelovanje u nadmetanju opravdana odlukom o sankciji isključenja donesenom u vezi s tim nakon razmatranja iznesenih opažanja.”

| 33. | U članku 107. prijedloga sukob interesa više se ne navodi kao razlog za odbijanje ponude gospodarskog subjekta u postupku nabave. Međutim, ta je situacija predmet članka 57. stavka 4. točke (e) Direktive 2014/24/EU. U članku 107. prijedloga samo se spominje situacija sukoba interesa u kojem se može naći ponuditelj uključen u pripremu postupka. To je posebna situacija koja se razlikuje od sukoba interesa iz članka 57. stavka 4. Direktive. U većini slučajeva sukoba interesa u smislu članka 57. Financijske uredbe koji nastane između člana osoblja javnog naručitelja i gospodarskog subjekta jasno je da je upravo javni naručitelj, a ne gospodarski subjekt, taj koji mora udaljiti dotičnog člana osoblja iz predmetnog postupka dodjele ugovora. Međutim, takvi se razlozi za odbijanje ponude gospodarskog subjekta moraju dodati, osobito kako bi se obuhvatili slučajevi u kojima je subjekt gospodarski povezan s poduzećem koje radi na izvršenju ili upravljanju dijelom proračuna dodijeljenog ugovoru koji je predmet postupka dodjele. Kako bi se obuhvatio taj razlog za odbijanje ponude, predlažemo dodavanje sljedećeg podstavka: „(d) nalazi se u sukobu interesa, u smislu članka 57., koji se ne može otkloniti drugim, manje nametljivim mjerama.” |
| --- | --- |

33.

U članku 107. prijedloga sukob interesa više se ne navodi kao razlog za odbijanje ponude gospodarskog subjekta u postupku nabave. Međutim, ta je situacija predmet članka 57. stavka 4. točke (e) Direktive 2014/24/EU. U članku 107. prijedloga samo se spominje situacija sukoba interesa u kojem se može naći ponuditelj uključen u pripremu postupka. To je posebna situacija koja se razlikuje od sukoba interesa iz članka 57. stavka 4. Direktive. U većini slučajeva sukoba interesa u smislu članka 57. Financijske uredbe koji nastane između člana osoblja javnog naručitelja i gospodarskog subjekta jasno je da je upravo javni naručitelj, a ne gospodarski subjekt, taj koji mora udaljiti dotičnog člana osoblja iz predmetnog postupka dodjele ugovora. Međutim, takvi se razlozi za odbijanje ponude gospodarskog subjekta moraju dodati, osobito kako bi se obuhvatili slučajevi u kojima je subjekt gospodarski povezan s poduzećem koje radi na izvršenju ili upravljanju dijelom proračuna dodijeljenog ugovoru koji je predmet postupka dodjele. Kako bi se obuhvatio taj razlog za odbijanje ponude, predlažemo dodavanje sljedećeg podstavka: „(d) nalazi se u sukobu interesa, u smislu članka 57., koji se ne može otkloniti drugim, manje nametljivim mjerama.”

Članak 110. – Dodjela ugovora

| 34. | Kako bi se ispunili navedeni ciljevi ovog nacrta izmjene, u članku 110. stavku 1. prijedloga Uredbe trebalo bi navesti, na temelju članka 56. Direktive 2014/24/EU, da „javni naručitelji mogu odlučiti da ne dodijele ugovor ponuditelju koji je podnio ekonomski najpovoljniju ponudu ako utvrde da ta ponuda nije u skladu s primjenjivim obvezama u vezi s pravom u području zaštite okoliša te socijalnim i radnim pravom koje su uspostavljene zakonodavstvom EU-a ili nacionalnim zakonodavstvom, kolektivnim ugovorima ili međunarodnim konvencijama o zaštiti okoliša te socijalnim i radnim konvencijama navedenim u Prilogu X. Direktivi 2014/24/EU”.
  Bez takve odredbe bilo bi nemoguće odbiti te ponude osim ako bi nepoštovanje obveza dovelo do izuzetno niske ponude ili ponude koja ne ispunjava minimalne uvjete navedene u pozivu na dostavu ponuda. |
| --- | --- |

34.

Kako bi se ispunili navedeni ciljevi ovog nacrta izmjene, u članku 110. stavku 1. prijedloga Uredbe trebalo bi navesti, na temelju članka 56. Direktive 2014/24/EU, da „javni naručitelji mogu odlučiti da ne dodijele ugovor ponuditelju koji je podnio ekonomski najpovoljniju ponudu ako utvrde da ta ponuda nije u skladu s primjenjivim obvezama u vezi s pravom u području zaštite okoliša te socijalnim i radnim pravom koje su uspostavljene zakonodavstvom EU-a ili nacionalnim zakonodavstvom, kolektivnim ugovorima ili međunarodnim konvencijama o zaštiti okoliša te socijalnim i radnim konvencijama navedenim u Prilogu X. Direktivi 2014/24/EU”.

Bez takve odredbe bilo bi nemoguće odbiti te ponude osim ako bi nepoštovanje obveza dovelo do izuzetno niske ponude ili ponude koja ne ispunjava minimalne uvjete navedene u pozivu na dostavu ponuda.

| 35. | Kriteriji za dodjelu ugovora moraju se definirati u uredbi jer su oni ključni elementi javne nabave. Uredbom se stoga mora definirati značenje izraza „ekonomski najpovoljnija ponuda”. U tom smislu, potrebno je uputiti na cijeli članak 67. Direktive 2014/24/EU, uključujući stavak 2. točku (b) u kojoj se navodi kriterij za dodjelu ugovora koji je utvrđen sudskom praksom: „(...) kvalifikacije i iskustvo osoblja angažiranog na izvršenju određenog ugovora, ako kvaliteta angažiranog osoblja može značajno utjecati na razinu uspješnosti izvršenja ugovora”. To je novost u okviru sudske prakse koja odražava stvarnu potrebu javnih naručitelja i pomaže u povećanju učinkovitosti javne potrošnje. Javni naručitelji moraju biti u stanju, posebno u vezi s ugovorima o pružanju intelektualnih usluga koje se temelje na znanju, procijeniti tehničku vrijednost ponuda na temelju tehničke kvalitete i stručnog iskustva članova tima koje ponuditelj predloži za ispunjenje ugovora ili okvirnog ugovora (20). U slučaju kada je prijedlog uredbe dio postupka usklađenja u vezi s gore navedenim ciljevima, taj osnovni element kriterija za dodjelu ugovora ne smije se izostaviti. |
| --- | --- |

35.

Kriteriji za dodjelu ugovora moraju se definirati u uredbi jer su oni ključni elementi javne nabave. Uredbom se stoga mora definirati značenje izraza „ekonomski najpovoljnija ponuda”. U tom smislu, potrebno je uputiti na cijeli članak 67. Direktive 2014/24/EU, uključujući stavak 2. točku (b) u kojoj se navodi kriterij za dodjelu ugovora koji je utvrđen sudskom praksom: „(...) kvalifikacije i iskustvo osoblja angažiranog na izvršenju određenog ugovora, ako kvaliteta angažiranog osoblja može značajno utjecati na razinu uspješnosti izvršenja ugovora”. To je novost u okviru sudske prakse koja odražava stvarnu potrebu javnih naručitelja i pomaže u povećanju učinkovitosti javne potrošnje. Javni naručitelji moraju biti u stanju, posebno u vezi s ugovorima o pružanju intelektualnih usluga koje se temelje na znanju, procijeniti tehničku vrijednost ponuda na temelju tehničke kvalitete i stručnog iskustva članova tima koje ponuditelj predloži za ispunjenje ugovora ili okvirnog ugovora (20). U slučaju kada je prijedlog uredbe dio postupka usklađenja u vezi s gore navedenim ciljevima, taj osnovni element kriterija za dodjelu ugovora ne smije se izostaviti.

Članak 112. – Komunikacija s uključenim stranama tijekom postupka

| 36. | Kako bi se osigurala dosljednost i jasnoća Financijske uredbe, članak 112. trebao bi upućivati na članak 96. Predlažemo sljedeći tekst: „1. Dok je postupak nabave u tijeku, u svakoj komunikaciji između javnog naručitelja i natjecatelja ili ponuditelja moraju biti ispunjeni uvjeti kojima se osigurava transparentnost i jednako postupanje i moraju biti u skladu s načelima dobrog upravljanja propisanima u članku 96. Nakon isteka roka zaprimanja ponuda, ta komunikacija ne dovodi do izmjena dokumentacije o nabavi ili bitnih izmjena uvjeta podnesene ponude, osim ako se u postupku navedenom u članku 104. stavku 1. te mogućnosti izričito dopuštaju.” |
| --- | --- |

36.

Kako bi se osigurala dosljednost i jasnoća Financijske uredbe, članak 112. trebao bi upućivati na članak 96. Predlažemo sljedeći tekst: „1. Dok je postupak nabave u tijeku, u svakoj komunikaciji između javnog naručitelja i natjecatelja ili ponuditelja moraju biti ispunjeni uvjeti kojima se osigurava transparentnost i jednako postupanje i moraju biti u skladu s načelima dobrog upravljanja propisanima u članku 96. Nakon isteka roka zaprimanja ponuda, ta komunikacija ne dovodi do izmjena dokumentacije o nabavi ili bitnih izmjena uvjeta podnesene ponude, osim ako se u postupku navedenom u članku 104. stavku 1. te mogućnosti izričito dopuštaju.”

Članak 113. – Odluka o dodjeli ugovora

| 37. | Na temelju predloženog teksta članka 113. stavka 2. točke 2 i članka 113. stavka 3. točke (a) javni naručitelj, u slučaju posebnih ugovora dodijeljenih unutar okvirnog ugovora uz ponovnu provedbu natjecanja, ne bi bio dužan obavijestiti izvoditelje čije su ponude bile odbijene o razlozima odbijanja, relativnim prednostima uspješne ponude i imenu ponuditelja kojemu je ugovor dodijeljen. Ova iznimka od pravila kojima se uređuje transparentnost i obveza navođenja razloga ne može se opravdati. |
| --- | --- |

37.

Na temelju predloženog teksta članka 113. stavka 2. točke 2 i članka 113. stavka 3. točke (a) javni naručitelj, u slučaju posebnih ugovora dodijeljenih unutar okvirnog ugovora uz ponovnu provedbu natjecanja, ne bi bio dužan obavijestiti izvoditelje čije su ponude bile odbijene o razlozima odbijanja, relativnim prednostima uspješne ponude i imenu ponuditelja kojemu je ugovor dodijeljen. Ova iznimka od pravila kojima se uređuje transparentnost i obveza navođenja razloga ne može se opravdati.

Članak 114.a – Ispunjenje i izmjene ugovora

| 38. | U vezi s pravnim okvirom za izmjene ugovora tijekom njegove provedbe, Direktiva 2014/24/EU sadržava nove pojedinosti kojima se u ovo područje ugrađuje sudska praksa Suda EU-a. Kao što je navedeno u uvodnoj izjavi 107. Direktive, utvrđuje se da iako ugovori mogu biti mijenjani, „pokretanje novog postupka nabave potrebno je u slučaju materijalnih izmjena prvotnog ugovora”. U tom smislu, članak 114.a stavak 2. glasi kako slijedi: „Javni naručitelj može bitno izmijeniti ugovor ili okvirni ugovor bez postupka nabave samo u slučajevima predviđenima u delegiranim aktima koji su doneseni u skladu s ovom Uredbom i pod uvjetom da se bitnom izmjenom ne mijenja predmet ugovora ili okvirnog ugovora.” Kako bi se financijska pravila uskladila s Direktivom i sudskom praksom EU-a, riječi „bitno” i „bitnom” trebalo bi izbrisati iz ovog članka ili zamijeniti antonimom. |
| --- | --- |

38.

U vezi s pravnim okvirom za izmjene ugovora tijekom njegove provedbe, Direktiva 2014/24/EU sadržava nove pojedinosti kojima se u ovo područje ugrađuje sudska praksa Suda EU-a. Kao što je navedeno u uvodnoj izjavi 107. Direktive, utvrđuje se da iako ugovori mogu biti mijenjani, „pokretanje novog postupka nabave potrebno je u slučaju materijalnih izmjena prvotnog ugovora”. U tom smislu, članak 114.a stavak 2. glasi kako slijedi: „Javni naručitelj može bitno izmijeniti ugovor ili okvirni ugovor bez postupka nabave samo u slučajevima predviđenima u delegiranim aktima koji su doneseni u skladu s ovom Uredbom i pod uvjetom da se bitnom izmjenom ne mijenja predmet ugovora ili okvirnog ugovora.” Kako bi se financijska pravila uskladila s Direktivom i sudskom praksom EU-a, riječi „bitno” i „bitnom” trebalo bi izbrisati iz ovog članka ili zamijeniti antonimom.

| 39. | Prijedlogom Uredbe ne pojašnjava se koje se vrste izmjena ugovora mogu napraviti tijekom njegove provedbe. Međutim, ti su koncepti ključni elementi javne nabave koji se moraju definirati u Financijskoj uredbi. Osim ako zbog posebne prirode ugovora financiranih sredstvima iz proračuna EU-a postoji drugo opravdanje, trebalo bi upotrijebiti tekst iz članka 72. Direktive 2014/24/EU. |
| --- | --- |

39.

Prijedlogom Uredbe ne pojašnjava se koje se vrste izmjena ugovora mogu napraviti tijekom njegove provedbe. Međutim, ti su koncepti ključni elementi javne nabave koji se moraju definirati u Financijskoj uredbi. Osim ako zbog posebne prirode ugovora financiranih sredstvima iz proračuna EU-a postoji drugo opravdanje, trebalo bi upotrijebiti tekst iz članka 72. Direktive 2014/24/EU.

Članak 116. – Znatne pogreške, nepravilnosti i prijevare

| 40. | Za pokretanje mehanizma ugovornih kazni, što uključuje i raskid ugovora, uvijek je odgovoran javni naručitelj (vidjeti posebno članak 116. Financijske uredbe). Teško i znatno kršenje ugovornih obveza koje može dovesti do novčane kazne ili sankcije isključenja iz postupka javne nabave na temelju teškog kršenja ugovora mora se navesti u članku 116. Financijske uredbe kao razlog za privremenu obustavu provedbe ugovora i njegov raskid. Te slučajeve trebalo bi razlikovati od slučajeva znatnih pogrešaka. Osim toga, teška kršenja ugovornih obveza moraju biti kažnjiva ugovornim sankcijama čak i kad ta kršenja ne bi dovodila u pitanje financijski interes EU-a. Na taj bi način bilo moguće obuhvatiti posebno slučajeve u kojima kršenje ugovora ili nepoštovanje obveza u skladu s pravom u području zaštite okoliša te socijalnim i radnim pravom koje su uspostavljene zakonodavstvom EU-a ili nacionalnim zakonodavstvom, kolektivnim ugovorima ili međunarodnim konvencijama o zaštiti okoliša te socijalnim i radnim konvencijama navedenim u Prilogu X. Direktivi 2014/24/EU ne bi dovelo do gubitka za proračun EU-a. |
| --- | --- |

40.

Za pokretanje mehanizma ugovornih kazni, što uključuje i raskid ugovora, uvijek je odgovoran javni naručitelj (vidjeti posebno članak 116. Financijske uredbe). Teško i znatno kršenje ugovornih obveza koje može dovesti do novčane kazne ili sankcije isključenja iz postupka javne nabave na temelju teškog kršenja ugovora mora se navesti u članku 116. Financijske uredbe kao razlog za privremenu obustavu provedbe ugovora i njegov raskid. Te slučajeve trebalo bi razlikovati od slučajeva znatnih pogrešaka. Osim toga, teška kršenja ugovornih obveza moraju biti kažnjiva ugovornim sankcijama čak i kad ta kršenja ne bi dovodila u pitanje financijski interes EU-a. Na taj bi način bilo moguće obuhvatiti posebno slučajeve u kojima kršenje ugovora ili nepoštovanje obveza u skladu s pravom u području zaštite okoliša te socijalnim i radnim pravom koje su uspostavljene zakonodavstvom EU-a ili nacionalnim zakonodavstvom, kolektivnim ugovorima ili međunarodnim konvencijama o zaštiti okoliša te socijalnim i radnim konvencijama navedenim u Prilogu X. Direktivi 2014/24/EU ne bi dovelo do gubitka za proračun EU-a.

Članak 118. – Granične vrijednosti i rok mirovanja

| 41. | Pravila u vezi s metodama procjene vrijednosti ugovora smatraju se ključnima za predmet javne nabave jer se njima uređuje odabir postupka dodjele ugovora. Slijedom toga, ta bi pravila trebalo uključiti u Financijsku uredbu. U tom bi kontekstu trebalo naglasiti da, kao i za pravila o procjeni vrijednosti okvirnih ugovora i ugovora u dinamičnim sustavima nabave, i za postupak koji slijedi nakon poziva na iskaz interesa vrijednost koja se uzima u obzir mora biti najveća moguća vrijednost svih planiranih ugovora tijekom cijelog razdoblja valjanosti popisa sastavljenog nakon poziva na iskaz interesa. |
| --- | --- |

41.

Pravila u vezi s metodama procjene vrijednosti ugovora smatraju se ključnima za predmet javne nabave jer se njima uređuje odabir postupka dodjele ugovora. Slijedom toga, ta bi pravila trebalo uključiti u Financijsku uredbu. U tom bi kontekstu trebalo naglasiti da, kao i za pravila o procjeni vrijednosti okvirnih ugovora i ugovora u dinamičnim sustavima nabave, i za postupak koji slijedi nakon poziva na iskaz interesa vrijednost koja se uzima u obzir mora biti najveća moguća vrijednost svih planiranih ugovora tijekom cijelog razdoblja valjanosti popisa sastavljenog nakon poziva na iskaz interesa.

| 42. | Budući da su pravila o kaznama za nepoštovanje roka mirovanja ključni element javne nabave, članku 118. trebalo bi dodati odredbu kojom se propisuje da su „ugovori potpisani prije završetka roka mirovanja ništetni”. Ako se takva destimulativna sankcija izostavi, postoji opasnost da se ta obveza zanemari. Međutim, poštovanje obveznog roka mirovanja neizostavni je dio djelotvornog sustava pravnih lijekova u području javne nabave, koji bi i EU i države članice trebali jamčiti. |
| --- | --- |

42.

Budući da su pravila o kaznama za nepoštovanje roka mirovanja ključni element javne nabave, članku 118. trebalo bi dodati odredbu kojom se propisuje da su „ugovori potpisani prije završetka roka mirovanja ništetni”. Ako se takva destimulativna sankcija izostavi, postoji opasnost da se ta obveza zanemari. Međutim, poštovanje obveznog roka mirovanja neizostavni je dio djelotvornog sustava pravnih lijekova u području javne nabave, koji bi i EU i države članice trebali jamčiti.

Revizorski sud usvojio je ovo mišljenje na sastanku održanom u Luxembourgu 15. siječnja 2015.

Za Revizorski sud

Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA

Predsjednik

---

(1)  COM(2014) 358 završna verzija od 18. lipnja 2014.

1

(2)  Uredba (EU, Euratom) br. 966/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2012. o financijskim pravilima koja se primjenjuju na opći proračun Unije i o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ, Euratom) br. 1605/2002 (SL L 298, 26.10.2012., str. 1.).

2

(3)  SL L 94, 28.3.2014., str. 65.

3

(4)  SL L 94, 28.3.2014., str. 1.

4

(5)  Uvodna izjava 2. Direktive 2014/24/EU.

5

(6)  Članak 13. Ugovora o EU-u i članak 7. UFEU-a.

6

(7)  Članak 4. stavak 3. Ugovora o EU-u.

7

(8)  Presuda Suda EU-a od 17. prosinca 1970. u predmetu Köster, odlomak 6. (Predmet 25/70, ECR str. 1161.).

8

(9)  Uvodna izjava 2. Direktive 2014/24/EU.

9

(10)  Na primjer, sadržaj članka 57. Direktive 2014/24/EU proteže se kroz nekoliko članaka Financijske uredbe.

10

(11)  Poput odluke Europske središnje banke od 27. siječnja 2009. o izmjeni Odluke ESB/2007/5 o utvrđivanju Pravila o nabavi (ESB/2009/2) (SL L 51, 24.2.2009., str. 10.).

11

(12)  Uvodna izjava 2. Direktive 2014/24/EU.

12

(13)  Vidjeti odlomak 80. tematskog izvješća Suda br. 14/2014 pod naslovom „Kako institucije i tijela EU-a izračunavaju, smanjuju i neutraliziraju svoje emisije stakleničkih plinova?”.

13

(14)  Također utvrđeno u uvodnoj izjavi 95. Direktive 2014/24/EU.

14

(15)  Na primjer, na temelju članka 7. stavka 6. točke (b) Uredbe (EU, Euratom) br. 883/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. rujna 2013. o istragama koje provodi Europski ured za borbu protiv prijevara (OLAF) i stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 1073/1999 Europskog parlamenta i Vijeća te Uredbe Vijeća (Euratom) br. 1074/1999, odgovarajuće administrativne mjere predostrožnosti, primjerice odluke o isključenju određene stranke iz postupka javne nabave, u načelu treba poduzeti predmetna institucija. No, u okviru predloženog sustava odluke o isključenju iz postupka javne nabave bile bi u nadležnosti ad hoc povjerenstva kojem bi se institucije po potrebi obraćale.

15

ad hoc

(16)  Svi članci na koje se ove primjedbe odnose obuhvaćeni su člankom 1. stavkom 3. prijedloga Uredbe.

16

(17)  Pojam „nepravilnost” definiran je u članku 1. stavku 2. Uredbe Vijeća (EZ, Euratom) br. 2988/95 od 18. prosinca 1995. o zaštiti financijskih interesa Europskih zajednica (SL L 312, 23.12.1995., str. 1.) (posebno vidjeti šestu uvodnu izjavu u kojoj se navodi da „navedeno postupanje uključuje protupravna djelovanja određena Konvencijom o zaštiti financijskih interesa Europskih zajednica”).

17

(18)  Radi usporedbe u vezi s iznesenim, vidjeti preporuku Revizorskog suda u odlomku 17. točki (b) mišljenja Revizorskog suda br. 6/2014 o prijedlogu Uredbe Europskog parlamenta i Vijeća o izmjeni Uredbe (EU, Euratom) br. 883/2013 u pogledu uspostave dužnosti nadzornika postupovnih jamstava.

18

(19)  Presuda Općeg suda od 26. rujna 2014., Flying Holding NV & Consorts, T-91/12 i T-280/12, odlomci 63.–67.

19

(20)  Presuda Općeg suda od 17. listopada 2012., Evropaïki Dynamiki/Sud EU-a, T-447/10, odlomak 53. i presuda Općeg suda od 25. studenoga 2014., Alfastar Benelux SA/Vijeće Europske unije, T-394/12, odlomak 159.

20

---