# Službeni list C 151/15.

| | ISSN 1977-1088 |
| --- | --- |
| Službeni list
  Europske unije | C 151 |
| | |
| Hrvatsko izdanje | Informacije i objave | Godište 60.15. svibnja 2017. |

ISSN 1977-1088

Službeni list

Europske unije

C 151

Hrvatsko izdanje

Informacije i objave

Godište 60.15. svibnja 2017.

---

| Obavijest br. | Sadržaj | Stranica |
| --- | --- | --- |
| | IV.   Obavijesti |
| | OBAVIJESTI INSTITUCIJA, TIJELA, UREDA I AGENCIJA EUROPSKE UNIJE |
| | Sud Europske unije |
| 2017/C 151/01 | Posljednje objave Suda Europske unije u Službenom listu Europske unije | 1 |

Obavijest br.

Sadržaj

Stranica

IV.   Obavijesti

OBAVIJESTI INSTITUCIJA, TIJELA, UREDA I AGENCIJA EUROPSKE UNIJE

Sud Europske unije

2017/C 151/01

Posljednje objave Suda Europske unije u Službenom listu Europske unije

Službenom listu Europske unije

1

---

| | V.   Objave |
| --- | --- |
| | SUDSKI POSTUPCI |
| | Sud |
| 2017/C 151/02 | Predmet C-158/14: Presuda Suda (veliko vijeće) od 14. ožujka 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Raad van State – Nizozemska) – A, B, C, D protiv Minister van Buitenlandse Zaken (Zahtjev za prethodnu odluku — Zajednička vanjska i sigurnosna politika (ZVSP) — Posebne mjere ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata s ciljem borbe protiv terorizma — Zajedničko stajalište 2001/931/ZVSP — Okvirna odluka 2002/475/PUP — Uredba (EZ) br. 2580/2001 — Članak 2. stavak 3. — Uvrštavanje organizacije Oslobodilački tigrovi tamilskog Eelama (LTTE) na popis osoba, skupina i subjekata koji sudjeluju u terorističkim djelima — Prethodno pitanje koje se odnosi na valjanost tog uvrštavanja — Usklađenost s međunarodnim humanitarnim pravom — Pojam,terorističko djelo — Aktivnosti oružanih snaga tijekom oružanog sukoba) | 2 |
| 2017/C 151/03 | Predmet C-157/15: Presuda Suda (veliko vijeće) od 14. ožujka 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hof van Cassatie – Belgija) – Samira Achbita, Centrum voor gelijkheid van kansen en voor racismebestrijding protiv G4S Secure Solutions NV (Zahtjev za prethodnu odluku — Socijalna politika — Direktiva 2000/78/EZ — Jednako postupanje — Diskriminacija na temelju vjere ili uvjerenja — Interni pravilnik poduzeća kojim se radnicima zabranjuje nošenje vidljivih simbola političke, filozofske ili vjerske naravi na radnom mjestu — Izravna diskriminacija — Nepostojanje — Neizravna diskriminacija — Zabrana radnici da nosi islamsku maramu za glavu) | 3 |
| 2017/C 151/04 | Predmet C-162/15 P: Presuda Suda (veliko vijeće) od 14. ožujka 2017.– Evonik Degussa GmbH protiv Europske komisije (Žalba — Tržišno natjecanje — Članci 101. i 102. UFEU-a — Uredba (EZ) br. 1/2003 — Članak 30. — Komisijina odluka kojom se utvrđuje zabranjeni sporazum na europskom tržištu vodikova peroksida i perborata — Objava proširene verzije te odluke koja nije klasificirana oznakom tajnosti — Odbijanje zahtjeva za povjerljivo postupanje s određenim informacijama — Opis posla službenika za usmene rasprave — Odluka 2011/695/EU — Članak 8. — Povjerljivost — Zaštita profesionalne tajne — Članak 339. UFEU-a — Pojam ‚poslovne tajne ili ostale povjerljive informacije’ — Informacije iz zahtjeva za primjenu pokajničkog programa — Odbijanje zahtjeva za povjerljivo postupanje — Legitimna očekivanja) | 4 |
| 2017/C 151/05 | Predmet C-188/15: Presuda Suda (veliko vijeće) od 14. ožujka 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour de cassation – Francuska) – Asma Bougnaoui, Association de défense des droits de l’homme (ADDH) protiv Micropole SA, ranije Micropole Univers SA (Zahtjev za prethodnu odluku — Socijalna politika — Direktiva 2000/78/EZ — Jednako postupanje — Diskriminacija na temelju vjere ili uvjerenja — Stvaran i odlučujući uvjet za obavljanje zanimanja — Pojam — Želja klijenta da usluge ne pruža radnica koja nosi islamsku maramu za glavu) | 4 |
| 2017/C 151/06 | Predmet C-323/15 P: Presuda Suda (prvo vijeće) od 15. ožujka 2017. – Polynt SpA protiv New Japan Chemical, REACh ChemAdvice GmbH, Europske agencije za kemikalije (ECHA), Sitre Srl, Kraljevine Nizozemske, Europske komisije (Žalba — Uredba (EZ) br. 1907/2006 (Uredba REACH) — Članak 57. točka (f) — Autorizacija — Posebno zabrinjavajuće tvari — Identifikacija — Jednako zabrinjavajući učinci — Cikloheksan-1,2-dikarboksilni anhidrid, cis-cikloheksan-1,2-dikarboksilni anhidrid i trans-cikloheksan-1,2-dikarboksilni anhidrid) | 5 |
| 2017/C 151/07 | Predmet C-324/15 P: Presuda Suda (veliko vijeće) od 15. ožujka 2017. – Hitachi Chemical Europe GmbH, Polynt SpA protiv REACh ChemAdvice GmbH, New Japan Chemical, Sitre Srl, Europske agencije za kemikalije, Kraljevine Nizozemske, Europske komisije (Žalba — Uredba (EZ) br. 1907/2006 (Uredba REACH) — Članak 57. točka (f) — Autorizacija — Posebno zabrinjavajuće tvari — Identifikacija — Jednako zabrinjavajući učinci — Heksahidrometilftalni anhidrid, heksahidro-4-metilftalni anhidrid, heksahidro-1-metilftalni anhidrid i heksahidro-3-metilftalni anhidrid) | 6 |
| 2017/C 151/08 | Predmet C-414/15 P: Presuda Suda (veliko vijeće) od 15. ožujka 2017. – Stichting Woonlinie, Woningstichting Volksbelang, Stichting Woonstede protiv Europske komisije, Kraljevine Belgije, Vereniging van Institutionele Beleggers in Vastgoed, Nederland (IVBN) (Žalba — Državne potpore — Postojeće potpore — Članak 108. stavak 1. UFEU-a — Programi potpora u korist društava za socijalno stanovanje — Uredba (EZ) br. 659/1999 — Članci 17., 18. i 19. — Ocjena Komisije o spojivosti s unutarnjim tržištem postojećeg programa potpora — Prijedlog odgovarajućih mjera — Obveze koje su preuzela nacionalna tijela radi usklađivanja s pravom Unije — Odluka o spojivosti — Opseg sudskog nadzora — Pravni učinci) | 6 |
| 2017/C 151/09 | Predmet C-415/15 P: Presuda Suda (prvo vijeće) od 15. ožujka 2017. – Stichting Woonpunt, Woningstichting Haag Wonen, Stichting Woonbedrijf SWS.Hhvl protiv Europske komisije, Kraljevine Belgije, Vereniging van Institutionele Beleggers in Vastgoed, Nederland (IVBN) (Žalba — Državne potpore — Postojeće potpore — Članak 108. stavak 1. UFEU-a — Programi potpora u korist društava za socijalno stanovanje — Uredba (EZ) br. 659/1999 — Članci 17., 18. i 19. — Ocjena Komisije o spojivosti s unutarnjim tržištem postojećeg programa potpora — Prijedlog odgovarajućih mjera — Obveze koje su preuzela nacionalna tijela radi usklađivanja s pravom Unije — Odluka o spojivosti — Opseg sudskog nadzora — Pravni učinci) | 7 |
| 2017/C 151/10 | Predmet C-493/15: Presuda Suda (sedmo vijeće) od 16. ožujka 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Corte suprema di cassazione – Italija) – Agenzia delle Entrate protiv Marca Identija (Zahtjev za prethodnu odluku — Oporezivanje — Porez na dodanu vrijednost — Članak 4. stavak 3. UEU-a — Šesta direktiva — Državne potpore — Postupak otpisa dugova fizičkih osoba u stečaju (esdebitazione) — Nenaplativost dugova s osnove PDV-a) | 7 |
| 2017/C 151/11 | Predmet C-528/15: Presuda Suda (drugo vijeće) od 15. ožujka 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Nejvyšší správní soud – Češka Republika) – Policie ČR, Krajské ředitelství policie Ústeckého kraje, odbor cizinecké policie protiv Salaha Al Chodora, Ajlina Al Chodora, Ajvara Al Chodora (Zahtjev za prethodnu odluku — Kriteriji i mehanizmi za određivanje države članice odgovorne za razmatranje zahtjeva za međunarodnu zaštitu — Uredba (EU) br. 604/2013 (Dublin III) — Članak 28. stavak 2. — Zadržavanje u svrhu transfera — Članak 2. točka (n) — Velika opasnost od bijega — Objektivni kriteriji — Nepostojanje pravne definicije) | 8 |
| 2017/C 151/12 | Predmet C-536/15: Presuda Suda (drugo vijeće) od 15. ožujka 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio College van Beroep voor het Bedrijfsleven – Nizozemska) – Tele2 (Netherlands) BV, Ziggo BV, Vodafone Libertel BV protiv Autoriteit Consument en Markt (ACM) (Zahtjev za prethodnu odluku — Elektroničke komunikacijske mreže i usluge — Direktiva 2002/22/EZ — Članak 25. stavak 2. — Usluge davanja obavijesti o brojevima pretplatnika i telefonskih imenika — Direktiva 2002/58/EZ — Članak 12. — Telefonski imenici pretplatnika — Stavljanje na raspolaganje osobnih podataka pretplatnika u svrhu njihove objave u telefonskom imeniku odnosno njihovo korištenje u svrhu javno dostupne usluge davanja obavijesti o brojevima pretplatnika — Pretplatnikov pristanak — Razlika ovisno o državi članici u kojoj se pruža javno dostupna usluga davanja obavijesti o brojevima pretplatnika i/ili telefonskih imenika — Načelo nediskriminacije) | 9 |
| 2017/C 151/13 | Predmet C-563/15: Presuda Suda (deseto vijeće) od 15. ožujka 2017. – Europska komisija protiv Kraljevine Španjolske (Povreda obveze države — Okoliš — Direktiva 2008/98/EZ — Članci 13. i 15. — Gospodarenje otpadom — Zaštita ljudskog zdravlja i okoliša — Odgovornost — Odlagališta) | 9 |
| 2017/C 151/14 | Predmet C-3/16: Presuda Suda (prvo vijeće) od 15. ožujka 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hof van beroep te Brussel – Belgija) – Lucio Cesare Aquino protiv Belgische Staat (Zahtjev za prethodnu odluku — Pravo Unije — Prava dodijeljena pojedincima — Povreda koju je počinio sud — Prethodna pitanja — Pokretanje postupka pred Sudom — Nacionalni sud koji odlučuje u posljednjem stupnju) | 10 |
| 2017/C 151/15 | Predmet C-47/16: Presuda Suda (šesto vijeće) od 16. ožujka 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Augstākā tiesa – Latvija) – Valsts ieņēmumu dienests protiv Veloserviss SIA (Zahtjev za prethodnu odluku — Carinska unija — Carinski zakonik Zajednice — Članak 220. stavak 2. točka (b) — Naknadna naplata uvoznih carina — Legitimna očekivanja — Uvjeti primjene — Pogreška carinskih tijela — Obveza uvoznika da djeluje u dobroj vjeri i provjeri okolnosti u kojima je izdana potvrda o podrijetlu obrazac A — Dokazna sredstva — Izvještaj Europskog ureda za borbu protiv prijevara (OLAF)) | 11 |
| 2017/C 151/16 | Predmet C-138/16: Presuda Suda (osmo vijeće) od 16. ožujka 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Handelsgericht Wien – Austrija) – Staatlich genehmigte Gesellschaft der Autoren, Komponisten und Musikverleger registrierte Genossenschaft mbH (AKM) protiv Zürs.net Betriebs GmbH Zahtjev za prethodnu odluku — Intelektualno vlasništvo — Autorsko pravo i srodna prava u informacijskom društvu — Direktiva 2001/29/EZ — Pravo priopćavanja autorskog djela javnosti — Članak 3. stavak 1. — Iznimke i ograničenja — Članak 5. stavak 3. točka (o) — Emitiranje televizijskih prijenosa putem lokalne kablovske mreže — Nacionalni propis kojim su predviđena izuzeća za materijalne uređaje koji omogućavaju pristup za najviše 500 priključenih korisnika kao i za reemitiranje prijenosa javne radiotelevizije na državnom području | 12 |
| 2017/C 151/17 | Predmet C-211/16: Presuda Suda (sedmo vijeće) od 16. ožujka 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Commissione Tributaria Provinciale di Torino – Italija) – Bimotor SpA protiv Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale II di Torino (Zahtjev za prethodnu odluku — Porez na dodanu vrijednost — Načelo porezne neutralnosti — Nacionalni propis koji predviđa fiksni najviši iznos kojim se ograničava iznos povrata ili nadoknade kredita ili viška poreza na dodanu vrijednost) | 13 |
| 2017/C 151/18 | Predmet C-253/16: Presuda Suda (treće vijeće) od 15. ožujka 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour d'appel de Bruxelles – Belgija) – FlibTravel International SA, Leonard Travel International SA protiv AAL Renting SA i dr. (Zahtjev za prethodnu odluku — Članak 96. UFEU-a — Primjenjivost — Nacionalni propisi koji uslugama taksija zabranjuju stavljanje na raspolaganje pojedinačnih mjesta — Nacionalni propisi koji uslugama taksija zabranjuju da unaprijed odrede svoje odredište — Nacionalni propisi koji uslugama taksija zabranjuju vrbovanje) | 13 |
| 2017/C 151/19 | Predmet C-615/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. studenoga 2016. uputio Supremo Tribunal Administrativo (Portugal) — Giovanna Judith Kerr protiv Fazenda Pública | 14 |
| 2017/C 151/20 | Predmet C-26/17 P: Žalba koju je 19. siječnja 2017. podnio Birkenstock Sales GmbH protiv presude Općeg suda (peto vijeće) od 9. studenoga 2016. u predmetu T-579/14, Birkenstock Sales GmbH protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) | 14 |
| 2017/C 151/21 | Predmet C-32/17 P: Žalba koju je 23. siječnja 2017. podnio Apcoa Parking Holdings GmbH protiv rješenja Općeg suda (sedmo vijeće) od 8. studenoga 2016. u spojenim predmetima T-268/15 i T-272/15, Apcoa Parking Holdings GmbH protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) | 15 |
| 2017/C 151/22 | Predmet C-74/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 10. veljače 2017. uputio Amtsgerichts Düsseldorf (Njemačka) – Jonathan Heintges protiv Germanwings GmbH | 17 |
| 2017/C 151/23 | Predmet C-75/17 P: Žalba koju je 9. veljače 2017. podnio Fiesta Hotels & Resorts, S. L. protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 30. studenoga 2016. u predmetu T-217/15, Fiesta Hotels & Resorts protiv EUIPO-a – Residencial Palladium (Palladium Palace Ibiza Resort & Spa) | 17 |
| 2017/C 151/24 | Predmet C-76/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 13. veljače 2017. uputio Înalta Curte de Casație și Justiție (Rumunjska) – SC Petrolel-Lukoil, Maria Magdalena Georgescu protiv Ministerul Economiei, Ministerul Energiei, Ministerul Finanțelor Publice | 19 |
| 2017/C 151/25 | Predmet C-94/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. veljače 2017. uputio Tribunal Supremo (Španjolska) – Rafael Ramón Escobedo Cortés protiv Banco de Sabadell S.A. | 19 |
| 2017/C 151/26 | Predmet C-96/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. veljače 2017. uputio Juzgado de lo Social de Terrassa (Španjolska) – Gardenia Vernaza Ayovi protiv Consorci Sanitari de Terrassa | 20 |
| 2017/C 151/27 | Predmet C-102/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. veljače 2017. uputio Tribunal de Contas (Portugal) – Secretaria Regional de Saúde dos Açores protiv Ministério Público | 21 |
| 2017/C 151/28 | Predmet C-121/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 8. ožujka 2017. uputio High Court of Justice (Chancery Division) (Ujedinjena Kraljevina) – Teva UK Ltd, Accord Healthcare Ltd, Lupin Ltd, Lupin (Europe) Ltd, Generics (UK) koji posluje pod nazivom Mylan protiv Gilead Sciences Inc. | 21 |
| 2017/C 151/29 | Predmet C-122/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 9. ožujka 2017. uputio Court of Appeal (Irska) – David Smith protiv Patrick Meade, Philip Meade, FBD Insurance plc, Ireland, Attorney General | 22 |
| 2017/C 151/30 | Predmet C-127/17: Tužba podnesena 10. ožujka 2017. – Europska komisija protiv Republike Poljske | 22 |
| 2017/C 151/31 | Predmet C-128/17: Tužba podnesena 10. ožujka 2017. – Republika Poljska protiv Europskog parlamenta i Vijeća Europske unije | 24 |
| 2017/C 151/32 | Predmet C-138/17 P: Žalba koju je 17. ožujka 2017. podnijela Europska unija, koju zastupa Sud Europske unije, protiv presude Općeg suda (treće prošireno vijeće) od 10. siječnja 2017. u predmetu T-577/14, Gascogne Sack Deutschland i Gascogne protiv Europske unije | 25 |
| 2017/C 151/33 | Predmet C-146/17 P: Žalba koju su 22. ožujka 2017. podnijeli Gascogne Sack Deutschland GmbH i Gascogne S.A. protiv presude Općeg suda (treće prošireno vijeće) od 10. siječnja 2017. u predmetu T-577/14, Gascogne Sack Deutschland i Gascogne protiv Europske unije | 26 |
| | Opći sud |
| 2017/C 151/34 | Predmet T-681/14: Presuda Općeg suda od 28. ožujka 2017. – El-Qaddafi protiv Vijeća (Zajednička vanjska i sigurnosna politika — Mjere ograničavanja protiv Libije — Zamrzavanje financijskih sredstava — Ograničenja ulaska i provoza na teritoriju Unije — Zadržavanje imena tužiteljice — Prava obrane — Obveza obrazlaganja) | 28 |
| 2017/C 151/35 | Predmet T-112/15: Presuda Općeg suda od 30. ožujka 2017. – Grčka protiv Komisije (EFSJP — Komponenta Jamstva — EFJP i EPFRR — Troškovi isključeni iz financiranja — Uredba (EZ) br. 1782/2003 — Uredba (EZ) br. 796/2004 — Program potpore za površinu — Pojam trajnih pašnjaka — Obveza obrazlaganja — Proporcionalnost — Paušalna financijska korekcija — Odbitak prijašnje korekcije) | 29 |
| 2017/C 151/36 | Predmet T-210/15: Presuda Općeg suda od 28. ožujka 2017. – Deutsche Telekom protiv Komisije (Pristup dokumentima — Uredba (EZ) br. 1049/2001 — Dokumenti o postupku primjene pravila o tržišnom natjecanju — Odbijanje pristupa — Obveza obrazlaganja — Izuzeće u vezi sa zaštitom komercijalnih interesa treće osobe — Izuzeće u vezi sa zaštitom svrhe inspekcija, istraga i revizija — Prevladavajući javni interes — Savjetovanje s trećim osobama — Transparentnost — Neodgovaranje u roku na ponovni zahtjev) | 29 |
| 2017/C 151/37 | Predmet T-387/15: Presuda Općeg suda od 29. ožujka 2017. – J & Joy protiv EUIPO-a – Joy-Sportswear (J AND JOY) (Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Verbalni žig Europske unije J AND JOY — Raniji nacionalni figurativni žig joy SPORTSWEAR — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Sličnost proizvoda — Sličnost znakova — Kriteriji ocjene — Složeni žig — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009) | 30 |
| 2017/C 151/38 | Predmet T-388/15: Presuda Općeg suda od 29. ožujka 2017. – J & Joy protiv EUIPO-a – Joy-Sportswear (JN-JOY) (Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Verbalni žig Europske unije JN-JOY — Raniji figurativni nacionalni žig joy SPORTSWEAR — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Sličnost proizvoda — Sličnost znakova — Kriteriji ocjene — Složeni žig — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009) | 31 |
| 2017/C 151/39 | Predmet T-389/15: Presuda Općeg suda od 29. ožujka 2017. – J & Joy protiv EUIPO-a – Joy-Sportswear (J&JOY) (Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Figurativni žig Europske unije J&JOY — Raniji figurativni nacionalni žig joy SPORTSWEAR — Relativni razlozi za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Sličnost proizvoda — Sličnost znakova — Kriteriji ocjene — Složeni žig — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009) | 31 |
| 2017/C 151/40 | Predmet T-501/15: Presuda Općeg suda od 29. ožujka 2017. – Nizozemska protiv Komisije (EFJP i EPFRR — Troškovi isključeni iz financiranja — Integrirani administrativni i kontrolni sustav — Smanjenja i isključenja u slučaju nepridržavanja pravila o višestrukoj sukladnosti — Neznatno nepoštovanje — Članak 24. stavak 2. Uredbe (EZ) br. 73/2009 — Članak 71. stavak 3. Uredbe (EZ) br. 1122/2009 — Teret dokazivanja — Tumačenje Priloga II. Uredbi(EZ) br. 73/2009) | 32 |
| 2017/C 151/41 | Predmet T-538/15: Presuda Općeg suda od 28. ožujka 2017. – Regent University protiv EUIPO-a – Regent’s College (REGENT UNIVERSITY) (Žig Europske unije — Postupak za proglašavanje žiga ništavim — Verbalni žig Europske unije REGENT UNIVERSITY — Raniji nacionalni figurativni žig REGENT’S COLLEGE — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) i članak 53. stavak 1. točka (a) Uredbe (EZ) br. 207/2009) | 33 |
| 2017/C 151/42 | Predmet T-638/15: Presuda Općeg suda od 29. ožujka 2017. – Alcohol Countermeasure Systems (International) protiv EUIPO-a – Lion Laboratories (ALCOLOCK) (Žig Europske unije — Postupak za proglašenje žiga ništavim — Verbalni žig Europske unije ALCOLOCK — Verbalni žig Ujedinjene Kraljevine ALCOLOCK — Relativni razlog za odbijanje — Članak 8. stavak 1. točke (a) i (b) i članak 53. stavak 1. točke (a) i (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Stvarna uporaba ranijeg žiga) | 33 |
| 2017/C 151/43 | Predmet T-733/15: Presuda Općeg suda od 28. ožujka 2017. – Portugal protiv Komisije (Neizvršenje presude Suda kojom je utvrđena povreda obveze države — Novčana kazna — Odluka o određivanju iznosa novčane kazne — Stavljanje izvan snage sporne nacionalne mjere — Datum prestanka povrede obveze) | 34 |
| 2017/C 151/44 | Predmet T-28/16: Presuda Općeg suda od 3. travnja 2017. – Njemačka protiv Komisije (EFJP i EPFRR — Troškovi isključeni iz financiranja — Ruralni razvoj — Okrupnjavanje i obnavljanje sela — Kriteriji odabira projekata — Načelo lojalne suradnje — Supsidijarnost — Legitimna očekivanja — Proporcionalnost — Obveza obrazlaganja) | 34 |
| 2017/C 151/45 | Predmet T-209/16: Presuda Općeg suda od 30. ožujka 2017. – Apax Partners UK protiv EUIPO-a – Apax Partners Midmarket (APAX PARTNERS) (Žig Europske unije — Postupak za proglašenje žiga ništavim — Prijava verbalnog žiga Europske unije APAX PARTNERS — Raniji međunarodni verbalni žig APAX — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Sličnost usluga — Članak 8. stavak 1. točka (b) i članak 53. stavak 1. točka (a) Uredbe (EZ) br. 207/2009) | 35 |
| 2017/C 151/46 | Predmet T-215/16: Presuda Općeg suda od 3. travnja 2017. – Cop protiv EUIPO-a – Conexa (AMPHIBIAN) (Žig Europske unije — Postupak za proglašenje žiga ništavim — Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija — Figurativni žig AMPHIBIAN — Apsolutni razlozi za odbijanje — Razlikovni karakter — Nepostojanje opisnog karaktera — Članak 7. stavak 1. točke (b) i (c) Uredbe [EZ] br. 207/2009) | 36 |
| 2017/C 151/47 | Predmet T-117/17: Tužba podnesena 23. veljače 2017. – Proximus protiv Vijeća | 36 |
| 2017/C 151/48 | Predmet T-124/17: Tužba podnesena 22. veljače 2017. – Enosi Syntaxiouchon Tameiou Asfaliseon Michanikon kai Ergolipton Dimosion Ergon protiv ESB-a | 37 |
| 2017/C 151/49 | Predmet T-161/17: Tužba podnesena 11. ožujka 2017. – Le Pen protiv Parlamenta | 38 |
| 2017/C 151/50 | Predmet T-166/17: Tužba podnesena 8. ožujka 2017. – EKETA protiv Komisije | 39 |
| 2017/C 151/51 | Predmet T-168/17: Tužba podnesena 16. ožujka 2017. – CBA Spielapparate- und Restaurantbetriebs protiv Komisije | 40 |
| 2017/C 151/52 | Predmet T-169/17: Tužba podnesena 17. ožujka 2017. – Pethke protiv EUIPO-a | 40 |
| 2017/C 151/53 | Predmet T-177/17: Tužba podnesena 15. ožujka 2017. – EKETA protiv Komisije | 41 |
| 2017/C 151/54 | Predmet T-183/17: Tužba podnesena 21. ožujka 2017. – Menta y Limón Decoración protiv EUIPO-a – Općina Santa Cruz de La Palma (prikaz muškarca u regionalnoj nošnji) | 42 |
| 2017/C 151/55 | Predmet T-189/17: Tužba podnesena 20. ožujka 2017. – EKETA protiv Komisije | 43 |
| 2017/C 151/56 | Predmet T-190/17: Tužba podnesena 22. ožujka 2017. – EKETA protiv Komisije | 44 |
| 2017/C 151/57 | Predmet T-195/17: Tužba podnesena 27. ožujka 2017. – CeramTec protiv EUIPO-a – C5 Medical Werks (nijansa ružičaste) | 44 |
| 2017/C 151/58 | Predmet T-196/17: Tužba podnesena 27. ožujka 2017. – Naftogaz of Ukraine protiv Komisije | 45 |
| 2017/C 151/59 | Predmet T-197/17: Tužba podnesena 28. ožujka 2017. – Abel i dr. protiv Komisije | 46 |
| 2017/C 151/60 | Predmet T-198/17: Tužba podnesena 29. ožujka 2017. – EKETA protiv Komisije | 47 |

V.   Objave

SUDSKI POSTUPCI

Sud

2017/C 151/02

Predmet C-158/14: Presuda Suda (veliko vijeće) od 14. ožujka 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Raad van State – Nizozemska) – A, B, C, D protiv Minister van Buitenlandse Zaken (Zahtjev za prethodnu odluku — Zajednička vanjska i sigurnosna politika (ZVSP) — Posebne mjere ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata s ciljem borbe protiv terorizma — Zajedničko stajalište 2001/931/ZVSP — Okvirna odluka 2002/475/PUP — Uredba (EZ) br. 2580/2001 — Članak 2. stavak 3. — Uvrštavanje organizacije Oslobodilački tigrovi tamilskog Eelama (LTTE) na popis osoba, skupina i subjekata koji sudjeluju u terorističkim djelima — Prethodno pitanje koje se odnosi na valjanost tog uvrštavanja — Usklađenost s međunarodnim humanitarnim pravom — Pojam,terorističko djelo — Aktivnosti oružanih snaga tijekom oružanog sukoba)

2

2017/C 151/03

Predmet C-157/15: Presuda Suda (veliko vijeće) od 14. ožujka 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hof van Cassatie – Belgija) – Samira Achbita, Centrum voor gelijkheid van kansen en voor racismebestrijding protiv G4S Secure Solutions NV (Zahtjev za prethodnu odluku — Socijalna politika — Direktiva 2000/78/EZ — Jednako postupanje — Diskriminacija na temelju vjere ili uvjerenja — Interni pravilnik poduzeća kojim se radnicima zabranjuje nošenje vidljivih simbola političke, filozofske ili vjerske naravi na radnom mjestu — Izravna diskriminacija — Nepostojanje — Neizravna diskriminacija — Zabrana radnici da nosi islamsku maramu za glavu)

3

2017/C 151/04

Predmet C-162/15 P: Presuda Suda (veliko vijeće) od 14. ožujka 2017.– Evonik Degussa GmbH protiv Europske komisije (Žalba — Tržišno natjecanje — Članci 101. i 102. UFEU-a — Uredba (EZ) br. 1/2003 — Članak 30. — Komisijina odluka kojom se utvrđuje zabranjeni sporazum na europskom tržištu vodikova peroksida i perborata — Objava proširene verzije te odluke koja nije klasificirana oznakom tajnosti — Odbijanje zahtjeva za povjerljivo postupanje s određenim informacijama — Opis posla službenika za usmene rasprave — Odluka 2011/695/EU — Članak 8. — Povjerljivost — Zaštita profesionalne tajne — Članak 339. UFEU-a — Pojam ‚poslovne tajne ili ostale povjerljive informacije’ — Informacije iz zahtjeva za primjenu pokajničkog programa — Odbijanje zahtjeva za povjerljivo postupanje — Legitimna očekivanja)

4

2017/C 151/05

Predmet C-188/15: Presuda Suda (veliko vijeće) od 14. ožujka 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour de cassation – Francuska) – Asma Bougnaoui, Association de défense des droits de l’homme (ADDH) protiv Micropole SA, ranije Micropole Univers SA (Zahtjev za prethodnu odluku — Socijalna politika — Direktiva 2000/78/EZ — Jednako postupanje — Diskriminacija na temelju vjere ili uvjerenja — Stvaran i odlučujući uvjet za obavljanje zanimanja — Pojam — Želja klijenta da usluge ne pruža radnica koja nosi islamsku maramu za glavu)

4

2017/C 151/06

Predmet C-323/15 P: Presuda Suda (prvo vijeće) od 15. ožujka 2017. – Polynt SpA protiv New Japan Chemical, REACh ChemAdvice GmbH, Europske agencije za kemikalije (ECHA), Sitre Srl, Kraljevine Nizozemske, Europske komisije (Žalba — Uredba (EZ) br. 1907/2006 (Uredba REACH) — Članak 57. točka (f) — Autorizacija — Posebno zabrinjavajuće tvari — Identifikacija — Jednako zabrinjavajući učinci — Cikloheksan-1,2-dikarboksilni anhidrid, cis-cikloheksan-1,2-dikarboksilni anhidrid i trans-cikloheksan-1,2-dikarboksilni anhidrid)

5

2017/C 151/07

Predmet C-324/15 P: Presuda Suda (veliko vijeće) od 15. ožujka 2017. – Hitachi Chemical Europe GmbH, Polynt SpA protiv REACh ChemAdvice GmbH, New Japan Chemical, Sitre Srl, Europske agencije za kemikalije, Kraljevine Nizozemske, Europske komisije (Žalba — Uredba (EZ) br. 1907/2006 (Uredba REACH) — Članak 57. točka (f) — Autorizacija — Posebno zabrinjavajuće tvari — Identifikacija — Jednako zabrinjavajući učinci — Heksahidrometilftalni anhidrid, heksahidro-4-metilftalni anhidrid, heksahidro-1-metilftalni anhidrid i heksahidro-3-metilftalni anhidrid)

6

2017/C 151/08

Predmet C-414/15 P: Presuda Suda (veliko vijeće) od 15. ožujka 2017. – Stichting Woonlinie, Woningstichting Volksbelang, Stichting Woonstede protiv Europske komisije, Kraljevine Belgije, Vereniging van Institutionele Beleggers in Vastgoed, Nederland (IVBN) (Žalba — Državne potpore — Postojeće potpore — Članak 108. stavak 1. UFEU-a — Programi potpora u korist društava za socijalno stanovanje — Uredba (EZ) br. 659/1999 — Članci 17., 18. i 19. — Ocjena Komisije o spojivosti s unutarnjim tržištem postojećeg programa potpora — Prijedlog odgovarajućih mjera — Obveze koje su preuzela nacionalna tijela radi usklađivanja s pravom Unije — Odluka o spojivosti — Opseg sudskog nadzora — Pravni učinci)

6

2017/C 151/09

Predmet C-415/15 P: Presuda Suda (prvo vijeće) od 15. ožujka 2017. – Stichting Woonpunt, Woningstichting Haag Wonen, Stichting Woonbedrijf SWS.Hhvl protiv Europske komisije, Kraljevine Belgije, Vereniging van Institutionele Beleggers in Vastgoed, Nederland (IVBN) (Žalba — Državne potpore — Postojeće potpore — Članak 108. stavak 1. UFEU-a — Programi potpora u korist društava za socijalno stanovanje — Uredba (EZ) br. 659/1999 — Članci 17., 18. i 19. — Ocjena Komisije o spojivosti s unutarnjim tržištem postojećeg programa potpora — Prijedlog odgovarajućih mjera — Obveze koje su preuzela nacionalna tijela radi usklađivanja s pravom Unije — Odluka o spojivosti — Opseg sudskog nadzora — Pravni učinci)

7

2017/C 151/10

Predmet C-493/15: Presuda Suda (sedmo vijeće) od 16. ožujka 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Corte suprema di cassazione – Italija) – Agenzia delle Entrate protiv Marca Identija (Zahtjev za prethodnu odluku — Oporezivanje — Porez na dodanu vrijednost — Članak 4. stavak 3. UEU-a — Šesta direktiva — Državne potpore — Postupak otpisa dugova fizičkih osoba u stečaju (esdebitazione) — Nenaplativost dugova s osnove PDV-a)

7

2017/C 151/11

Predmet C-528/15: Presuda Suda (drugo vijeće) od 15. ožujka 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Nejvyšší správní soud – Češka Republika) – Policie ČR, Krajské ředitelství policie Ústeckého kraje, odbor cizinecké policie protiv Salaha Al Chodora, Ajlina Al Chodora, Ajvara Al Chodora (Zahtjev za prethodnu odluku — Kriteriji i mehanizmi za određivanje države članice odgovorne za razmatranje zahtjeva za međunarodnu zaštitu — Uredba (EU) br. 604/2013 (Dublin III) — Članak 28. stavak 2. — Zadržavanje u svrhu transfera — Članak 2. točka (n) — Velika opasnost od bijega — Objektivni kriteriji — Nepostojanje pravne definicije)

8

2017/C 151/12

Predmet C-536/15: Presuda Suda (drugo vijeće) od 15. ožujka 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio College van Beroep voor het Bedrijfsleven – Nizozemska) – Tele2 (Netherlands) BV, Ziggo BV, Vodafone Libertel BV protiv Autoriteit Consument en Markt (ACM) (Zahtjev za prethodnu odluku — Elektroničke komunikacijske mreže i usluge — Direktiva 2002/22/EZ — Članak 25. stavak 2. — Usluge davanja obavijesti o brojevima pretplatnika i telefonskih imenika — Direktiva 2002/58/EZ — Članak 12. — Telefonski imenici pretplatnika — Stavljanje na raspolaganje osobnih podataka pretplatnika u svrhu njihove objave u telefonskom imeniku odnosno njihovo korištenje u svrhu javno dostupne usluge davanja obavijesti o brojevima pretplatnika — Pretplatnikov pristanak — Razlika ovisno o državi članici u kojoj se pruža javno dostupna usluga davanja obavijesti o brojevima pretplatnika i/ili telefonskih imenika — Načelo nediskriminacije)

9

2017/C 151/13

Predmet C-563/15: Presuda Suda (deseto vijeće) od 15. ožujka 2017. – Europska komisija protiv Kraljevine Španjolske (Povreda obveze države — Okoliš — Direktiva 2008/98/EZ — Članci 13. i 15. — Gospodarenje otpadom — Zaštita ljudskog zdravlja i okoliša — Odgovornost — Odlagališta)

9

2017/C 151/14

Predmet C-3/16: Presuda Suda (prvo vijeće) od 15. ožujka 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hof van beroep te Brussel – Belgija) – Lucio Cesare Aquino protiv Belgische Staat (Zahtjev za prethodnu odluku — Pravo Unije — Prava dodijeljena pojedincima — Povreda koju je počinio sud — Prethodna pitanja — Pokretanje postupka pred Sudom — Nacionalni sud koji odlučuje u posljednjem stupnju)

10

2017/C 151/15

Predmet C-47/16: Presuda Suda (šesto vijeće) od 16. ožujka 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Augstākā tiesa – Latvija) – Valsts ieņēmumu dienests protiv Veloserviss SIA (Zahtjev za prethodnu odluku — Carinska unija — Carinski zakonik Zajednice — Članak 220. stavak 2. točka (b) — Naknadna naplata uvoznih carina — Legitimna očekivanja — Uvjeti primjene — Pogreška carinskih tijela — Obveza uvoznika da djeluje u dobroj vjeri i provjeri okolnosti u kojima je izdana potvrda o podrijetlu obrazac A — Dokazna sredstva — Izvještaj Europskog ureda za borbu protiv prijevara (OLAF))

11

2017/C 151/16

Predmet C-138/16: Presuda Suda (osmo vijeće) od 16. ožujka 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Handelsgericht Wien – Austrija) – Staatlich genehmigte Gesellschaft der Autoren, Komponisten und Musikverleger registrierte Genossenschaft mbH (AKM) protiv Zürs.net Betriebs GmbH Zahtjev za prethodnu odluku — Intelektualno vlasništvo — Autorsko pravo i srodna prava u informacijskom društvu — Direktiva 2001/29/EZ — Pravo priopćavanja autorskog djela javnosti — Članak 3. stavak 1. — Iznimke i ograničenja — Članak 5. stavak 3. točka (o) — Emitiranje televizijskih prijenosa putem lokalne kablovske mreže — Nacionalni propis kojim su predviđena izuzeća za materijalne uređaje koji omogućavaju pristup za najviše 500 priključenih korisnika kao i za reemitiranje prijenosa javne radiotelevizije na državnom području

12

2017/C 151/17

Predmet C-211/16: Presuda Suda (sedmo vijeće) od 16. ožujka 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Commissione Tributaria Provinciale di Torino – Italija) – Bimotor SpA protiv Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale II di Torino (Zahtjev za prethodnu odluku — Porez na dodanu vrijednost — Načelo porezne neutralnosti — Nacionalni propis koji predviđa fiksni najviši iznos kojim se ograničava iznos povrata ili nadoknade kredita ili viška poreza na dodanu vrijednost)

13

2017/C 151/18

Predmet C-253/16: Presuda Suda (treće vijeće) od 15. ožujka 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour d'appel de Bruxelles – Belgija) – FlibTravel International SA, Leonard Travel International SA protiv AAL Renting SA i dr. (Zahtjev za prethodnu odluku — Članak 96. UFEU-a — Primjenjivost — Nacionalni propisi koji uslugama taksija zabranjuju stavljanje na raspolaganje pojedinačnih mjesta — Nacionalni propisi koji uslugama taksija zabranjuju da unaprijed odrede svoje odredište — Nacionalni propisi koji uslugama taksija zabranjuju vrbovanje)

13

2017/C 151/19

Predmet C-615/16: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. studenoga 2016. uputio Supremo Tribunal Administrativo (Portugal) — Giovanna Judith Kerr protiv Fazenda Pública

14

2017/C 151/20

Predmet C-26/17 P: Žalba koju je 19. siječnja 2017. podnio Birkenstock Sales GmbH protiv presude Općeg suda (peto vijeće) od 9. studenoga 2016. u predmetu T-579/14, Birkenstock Sales GmbH protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

14

2017/C 151/21

Predmet C-32/17 P: Žalba koju je 23. siječnja 2017. podnio Apcoa Parking Holdings GmbH protiv rješenja Općeg suda (sedmo vijeće) od 8. studenoga 2016. u spojenim predmetima T-268/15 i T-272/15, Apcoa Parking Holdings GmbH protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

15

2017/C 151/22

Predmet C-74/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 10. veljače 2017. uputio Amtsgerichts Düsseldorf (Njemačka) – Jonathan Heintges protiv Germanwings GmbH

17

2017/C 151/23

Predmet C-75/17 P: Žalba koju je 9. veljače 2017. podnio Fiesta Hotels & Resorts, S. L. protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 30. studenoga 2016. u predmetu T-217/15, Fiesta Hotels & Resorts protiv EUIPO-a – Residencial Palladium (Palladium Palace Ibiza Resort & Spa)

17

2017/C 151/24

Predmet C-76/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 13. veljače 2017. uputio Înalta Curte de Casație și Justiție (Rumunjska) – SC Petrolel-Lukoil, Maria Magdalena Georgescu protiv Ministerul Economiei, Ministerul Energiei, Ministerul Finanțelor Publice

19

2017/C 151/25

Predmet C-94/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. veljače 2017. uputio Tribunal Supremo (Španjolska) – Rafael Ramón Escobedo Cortés protiv Banco de Sabadell S.A.

19

2017/C 151/26

Predmet C-96/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. veljače 2017. uputio Juzgado de lo Social de Terrassa (Španjolska) – Gardenia Vernaza Ayovi protiv Consorci Sanitari de Terrassa

20

2017/C 151/27

Predmet C-102/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. veljače 2017. uputio Tribunal de Contas (Portugal) – Secretaria Regional de Saúde dos Açores protiv Ministério Público

21

2017/C 151/28

Predmet C-121/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 8. ožujka 2017. uputio High Court of Justice (Chancery Division) (Ujedinjena Kraljevina) – Teva UK Ltd, Accord Healthcare Ltd, Lupin Ltd, Lupin (Europe) Ltd, Generics (UK) koji posluje pod nazivom Mylan protiv Gilead Sciences Inc.

21

2017/C 151/29

Predmet C-122/17: Zahtjev za prethodnu odluku koji je 9. ožujka 2017. uputio Court of Appeal (Irska) – David Smith protiv Patrick Meade, Philip Meade, FBD Insurance plc, Ireland, Attorney General

22

2017/C 151/30

Predmet C-127/17: Tužba podnesena 10. ožujka 2017. – Europska komisija protiv Republike Poljske

22

2017/C 151/31

Predmet C-128/17: Tužba podnesena 10. ožujka 2017. – Republika Poljska protiv Europskog parlamenta i Vijeća Europske unije

24

2017/C 151/32

Predmet C-138/17 P: Žalba koju je 17. ožujka 2017. podnijela Europska unija, koju zastupa Sud Europske unije, protiv presude Općeg suda (treće prošireno vijeće) od 10. siječnja 2017. u predmetu T-577/14, Gascogne Sack Deutschland i Gascogne protiv Europske unije

25

2017/C 151/33

Predmet C-146/17 P: Žalba koju su 22. ožujka 2017. podnijeli Gascogne Sack Deutschland GmbH i Gascogne S.A. protiv presude Općeg suda (treće prošireno vijeće) od 10. siječnja 2017. u predmetu T-577/14, Gascogne Sack Deutschland i Gascogne protiv Europske unije

26

Opći sud

2017/C 151/34

Predmet T-681/14: Presuda Općeg suda od 28. ožujka 2017. – El-Qaddafi protiv Vijeća (Zajednička vanjska i sigurnosna politika — Mjere ograničavanja protiv Libije — Zamrzavanje financijskih sredstava — Ograničenja ulaska i provoza na teritoriju Unije — Zadržavanje imena tužiteljice — Prava obrane — Obveza obrazlaganja)

28

2017/C 151/35

Predmet T-112/15: Presuda Općeg suda od 30. ožujka 2017. – Grčka protiv Komisije (EFSJP — Komponenta Jamstva — EFJP i EPFRR — Troškovi isključeni iz financiranja — Uredba (EZ) br. 1782/2003 — Uredba (EZ) br. 796/2004 — Program potpore za površinu — Pojam trajnih pašnjaka — Obveza obrazlaganja — Proporcionalnost — Paušalna financijska korekcija — Odbitak prijašnje korekcije)

29

2017/C 151/36

Predmet T-210/15: Presuda Općeg suda od 28. ožujka 2017. – Deutsche Telekom protiv Komisije (Pristup dokumentima — Uredba (EZ) br. 1049/2001 — Dokumenti o postupku primjene pravila o tržišnom natjecanju — Odbijanje pristupa — Obveza obrazlaganja — Izuzeće u vezi sa zaštitom komercijalnih interesa treće osobe — Izuzeće u vezi sa zaštitom svrhe inspekcija, istraga i revizija — Prevladavajući javni interes — Savjetovanje s trećim osobama — Transparentnost — Neodgovaranje u roku na ponovni zahtjev)

29

2017/C 151/37

Predmet T-387/15: Presuda Općeg suda od 29. ožujka 2017. – J & Joy protiv EUIPO-a – Joy-Sportswear (J AND JOY) (Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Verbalni žig Europske unije J AND JOY — Raniji nacionalni figurativni žig joy SPORTSWEAR — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Sličnost proizvoda — Sličnost znakova — Kriteriji ocjene — Složeni žig — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009)

30

2017/C 151/38

Predmet T-388/15: Presuda Općeg suda od 29. ožujka 2017. – J & Joy protiv EUIPO-a – Joy-Sportswear (JN-JOY) (Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Verbalni žig Europske unije JN-JOY — Raniji figurativni nacionalni žig joy SPORTSWEAR — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Sličnost proizvoda — Sličnost znakova — Kriteriji ocjene — Složeni žig — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009)

31

2017/C 151/39

Predmet T-389/15: Presuda Općeg suda od 29. ožujka 2017. – J & Joy protiv EUIPO-a – Joy-Sportswear (J&JOY) (Žig Europske unije — Postupak povodom prigovora — Figurativni žig Europske unije J&JOY — Raniji figurativni nacionalni žig joy SPORTSWEAR — Relativni razlozi za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Sličnost proizvoda — Sličnost znakova — Kriteriji ocjene — Složeni žig — Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009)

31

2017/C 151/40

Predmet T-501/15: Presuda Općeg suda od 29. ožujka 2017. – Nizozemska protiv Komisije (EFJP i EPFRR — Troškovi isključeni iz financiranja — Integrirani administrativni i kontrolni sustav — Smanjenja i isključenja u slučaju nepridržavanja pravila o višestrukoj sukladnosti — Neznatno nepoštovanje — Članak 24. stavak 2. Uredbe (EZ) br. 73/2009 — Članak 71. stavak 3. Uredbe (EZ) br. 1122/2009 — Teret dokazivanja — Tumačenje Priloga II. Uredbi(EZ) br. 73/2009)

32

2017/C 151/41

Predmet T-538/15: Presuda Općeg suda od 28. ožujka 2017. – Regent University protiv EUIPO-a – Regent’s College (REGENT UNIVERSITY) (Žig Europske unije — Postupak za proglašavanje žiga ništavim — Verbalni žig Europske unije REGENT UNIVERSITY — Raniji nacionalni figurativni žig REGENT’S COLLEGE — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Članak 8. stavak 1. točka (b) i članak 53. stavak 1. točka (a) Uredbe (EZ) br. 207/2009)

33

2017/C 151/42

Predmet T-638/15: Presuda Općeg suda od 29. ožujka 2017. – Alcohol Countermeasure Systems (International) protiv EUIPO-a – Lion Laboratories (ALCOLOCK) (Žig Europske unije — Postupak za proglašenje žiga ništavim — Verbalni žig Europske unije ALCOLOCK — Verbalni žig Ujedinjene Kraljevine ALCOLOCK — Relativni razlog za odbijanje — Članak 8. stavak 1. točke (a) i (b) i članak 53. stavak 1. točke (a) i (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 — Stvarna uporaba ranijeg žiga)

33

2017/C 151/43

Predmet T-733/15: Presuda Općeg suda od 28. ožujka 2017. – Portugal protiv Komisije (Neizvršenje presude Suda kojom je utvrđena povreda obveze države — Novčana kazna — Odluka o određivanju iznosa novčane kazne — Stavljanje izvan snage sporne nacionalne mjere — Datum prestanka povrede obveze)

34

2017/C 151/44

Predmet T-28/16: Presuda Općeg suda od 3. travnja 2017. – Njemačka protiv Komisije (EFJP i EPFRR — Troškovi isključeni iz financiranja — Ruralni razvoj — Okrupnjavanje i obnavljanje sela — Kriteriji odabira projekata — Načelo lojalne suradnje — Supsidijarnost — Legitimna očekivanja — Proporcionalnost — Obveza obrazlaganja)

34

2017/C 151/45

Predmet T-209/16: Presuda Općeg suda od 30. ožujka 2017. – Apax Partners UK protiv EUIPO-a – Apax Partners Midmarket (APAX PARTNERS) (Žig Europske unije — Postupak za proglašenje žiga ništavim — Prijava verbalnog žiga Europske unije APAX PARTNERS — Raniji međunarodni verbalni žig APAX — Relativni razlog za odbijanje — Vjerojatnost dovođenja u zabludu — Sličnost usluga — Članak 8. stavak 1. točka (b) i članak 53. stavak 1. točka (a) Uredbe (EZ) br. 207/2009)

35

2017/C 151/46

Predmet T-215/16: Presuda Općeg suda od 3. travnja 2017. – Cop protiv EUIPO-a – Conexa (AMPHIBIAN) (Žig Europske unije — Postupak za proglašenje žiga ništavim — Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija — Figurativni žig AMPHIBIAN — Apsolutni razlozi za odbijanje — Razlikovni karakter — Nepostojanje opisnog karaktera — Članak 7. stavak 1. točke (b) i (c) Uredbe [EZ] br. 207/2009)

36

2017/C 151/47

Predmet T-117/17: Tužba podnesena 23. veljače 2017. – Proximus protiv Vijeća

36

2017/C 151/48

Predmet T-124/17: Tužba podnesena 22. veljače 2017. – Enosi Syntaxiouchon Tameiou Asfaliseon Michanikon kai Ergolipton Dimosion Ergon protiv ESB-a

37

2017/C 151/49

Predmet T-161/17: Tužba podnesena 11. ožujka 2017. – Le Pen protiv Parlamenta

38

2017/C 151/50

Predmet T-166/17: Tužba podnesena 8. ožujka 2017. – EKETA protiv Komisije

39

2017/C 151/51

Predmet T-168/17: Tužba podnesena 16. ožujka 2017. – CBA Spielapparate- und Restaurantbetriebs protiv Komisije

40

2017/C 151/52

Predmet T-169/17: Tužba podnesena 17. ožujka 2017. – Pethke protiv EUIPO-a

40

2017/C 151/53

Predmet T-177/17: Tužba podnesena 15. ožujka 2017. – EKETA protiv Komisije

41

2017/C 151/54

Predmet T-183/17: Tužba podnesena 21. ožujka 2017. – Menta y Limón Decoración protiv EUIPO-a – Općina Santa Cruz de La Palma (prikaz muškarca u regionalnoj nošnji)

42

2017/C 151/55

Predmet T-189/17: Tužba podnesena 20. ožujka 2017. – EKETA protiv Komisije

43

2017/C 151/56

Predmet T-190/17: Tužba podnesena 22. ožujka 2017. – EKETA protiv Komisije

44

2017/C 151/57

Predmet T-195/17: Tužba podnesena 27. ožujka 2017. – CeramTec protiv EUIPO-a – C5 Medical Werks (nijansa ružičaste)

44

2017/C 151/58

Predmet T-196/17: Tužba podnesena 27. ožujka 2017. – Naftogaz of Ukraine protiv Komisije

45

2017/C 151/59

Predmet T-197/17: Tužba podnesena 28. ožujka 2017. – Abel i dr. protiv Komisije

46

2017/C 151/60

Predmet T-198/17: Tužba podnesena 29. ožujka 2017. – EKETA protiv Komisije

47

---

| HR | |
| --- | --- |

HR

---

IV. Obavijesti

OBAVIJESTI INSTITUCIJA, TIJELA, UREDA I AGENCIJA EUROPSKE UNIJE

Sud Europske unije

| 15.5.2017 | HR | Službeni list Europske unije | C 151/1 |
| --- | --- | --- | --- |

15.5.2017

HR

Službeni list Europske unije

C 151/1

---

Posljednje objave Suda Europske unije u Službenom listu Europske unije

(2017/C 151/01)

Posljednja objava

SL C 144, 8.5.2017.

Prethodne objave

SL C 129, 24.4.2017.

SL C 121, 18.4.2017.

SL C 112, 10.4.2017.

SL C 104, 3.4.2017.

SL C 95, 27.3.2017.

SL C 86, 20.3.2017.

Ti su tekstovi dostupni na:

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V. Objave

SUDSKI POSTUPCI

Sud

| 15.5.2017 | HR | Službeni list Europske unije | C 151/2 |
| --- | --- | --- | --- |

15.5.2017

HR

Službeni list Europske unije

C 151/2

---

Presuda Suda (veliko vijeće) od 14. ožujka 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Raad van State – Nizozemska) – A, B, C, D protiv Minister van Buitenlandse Zaken

(Predmet C-158/14) (1)

((Zahtjev za prethodnu odluku - Zajednička vanjska i sigurnosna politika (ZVSP) - Posebne mjere ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata s ciljem borbe protiv terorizma - Zajedničko stajalište 2001/931/ZVSP - Okvirna odluka 2002/475/PUP - Uredba (EZ) br. 2580/2001 - Članak 2. stavak 3. - Uvrštavanje organizacije „Oslobodilački tigrovi tamilskog Eelama (LTTE)” na popis osoba, skupina i subjekata koji sudjeluju u terorističkim djelima - Prethodno pitanje koje se odnosi na valjanost tog uvrštavanja - Usklađenost s međunarodnim humanitarnim pravom - Pojam„,terorističko djelo” - Aktivnosti oružanih snaga tijekom oružanog sukoba))

(2017/C 151/02)

Jezik postupka: nizozemski

Sud koji je uputio zahtjev

Raad van State

Stranke glavnog postupka

Tužitelji: A, B, C, D

Tuženik: Minister van Buitenlandse Zaken

Izreka

| 1. | U smislu sudske prakse koja se temelji na presudama od 9. ožujka 1994., TWD Textilwerke Deggendorf (C-188/92, EU:C:1994:90), i od 15. veljače 2001., Nachi Europe (C-239/99, EU:C:2001:101), nije očito da su bile dopuštene tužbe za poništenje koje su pred Općim sudom Europske unije podnijele osobe, koje su se nalazile u situaciji poput one žalitelja u glavnom postupku, protiv Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 610/2010 od 12. srpnja 2010. o provođenju članka 2. stavka 3. Uredbe br. 2580/2001 i stavljanju izvan snage Provedbene uredbe (EU) br. 1285/2009 odnosno protiv akata Unije koji su joj prethodili, u vezi s uvrštavanjem subjekta „Oslobodilački tigrovi tamilskog Eelama (LTTE)” na popis iz članka 2. stavka 3. Uredbe Vijeća (EZ) br. 2580/2001 od 27. prosinca 2001. o posebnim mjerama ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata s ciljem borbe protiv terorizma. |
| --- | --- |

1.

U smislu sudske prakse koja se temelji na presudama od 9. ožujka 1994., TWD Textilwerke Deggendorf (C-188/92, EU:C:1994:90), i od 15. veljače 2001., Nachi Europe (C-239/99, EU:C:2001:101), nije očito da su bile dopuštene tužbe za poništenje koje su pred Općim sudom Europske unije podnijele osobe, koje su se nalazile u situaciji poput one žalitelja u glavnom postupku, protiv Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 610/2010 od 12. srpnja 2010. o provođenju članka 2. stavka 3. Uredbe br. 2580/2001 i stavljanju izvan snage Provedbene uredbe (EU) br. 1285/2009 odnosno protiv akata Unije koji su joj prethodili, u vezi s uvrštavanjem subjekta „Oslobodilački tigrovi tamilskog Eelama (LTTE)” na popis iz članka 2. stavka 3. Uredbe Vijeća (EZ) br. 2580/2001 od 27. prosinca 2001. o posebnim mjerama ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata s ciljem borbe protiv terorizma.

| 2. | Budući da Zajedničkom stajalištu Vijeća 2001/931/ZVSP od 27. prosinca 2001. o primjeni posebnih mjera u borbi protiv terorizma i Uredbi br. 2580/2001 nije protivno tumačenje da su aktivnosti oružanih snaga tijekom oružanog sukoba u smislu međunarodnog humanitarnog prava „teroristička djela” u smislu tih akata Unije, činjenica da aktivnosti subjekta „Oslobodilački tigrovi tamilskog Eelama (LTTE)” mogu biti takve aktivnosti ne utječe na valjanost Provedbene uredbe br. 610/2010 i akata Unije koji su joj prethodili u vezi s uvrštavanjem koje je navedeno u točki 1. ove izreke. |
| --- | --- |

2.

Budući da Zajedničkom stajalištu Vijeća 2001/931/ZVSP od 27. prosinca 2001. o primjeni posebnih mjera u borbi protiv terorizma i Uredbi br. 2580/2001 nije protivno tumačenje da su aktivnosti oružanih snaga tijekom oružanog sukoba u smislu međunarodnog humanitarnog prava „teroristička djela” u smislu tih akata Unije, činjenica da aktivnosti subjekta „Oslobodilački tigrovi tamilskog Eelama (LTTE)” mogu biti takve aktivnosti ne utječe na valjanost Provedbene uredbe br. 610/2010 i akata Unije koji su joj prethodili u vezi s uvrštavanjem koje je navedeno u točki 1. ove izreke.

---

(1)  SL C 194, 24. 6. 2016.

---

| 15.5.2017 | HR | Službeni list Europske unije | C 151/3 |
| --- | --- | --- | --- |

15.5.2017

HR

Službeni list Europske unije

C 151/3

---

Presuda Suda (veliko vijeće) od 14. ožujka 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hof van Cassatie – Belgija) – Samira Achbita, Centrum voor gelijkheid van kansen en voor racismebestrijding protiv G4S Secure Solutions NV

(Predmet C-157/15) (1)

((Zahtjev za prethodnu odluku - Socijalna politika - Direktiva 2000/78/EZ - Jednako postupanje - Diskriminacija na temelju vjere ili uvjerenja - Interni pravilnik poduzeća kojim se radnicima zabranjuje nošenje vidljivih simbola političke, filozofske ili vjerske naravi na radnom mjestu - Izravna diskriminacija - Nepostojanje - Neizravna diskriminacija - Zabrana radnici da nosi islamsku maramu za glavu))

(2017/C 151/03)

Jezik postupka: nizozemski

Sud koji je uputio zahtjev

Hof van Cassatie

Stranke glavnog postupka

Tužitelji: Samira Achbita, Centrum voor gelijkheid van kansen en voor racismebestrijding

Tuženik: G4S Secure Solutions NV

Izreka

Članak 2. stavak 2. točku (a) Direktive Vijeća 2000/78/EZ od 27. studenoga 2000. o uspostavi općeg okvira za jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja treba tumačiti na način da zabrana nošenja islamske marame za glavu koja proizlazi iz internog pravila privatnog poduzeća kojim se zabranjuje vidljivo nošenje svih političkih, filozofskih ili vjerskih simbola na radnom mjestu ne predstavlja izravnu diskriminaciju na temelju vjere ili uvjerenja u smislu te direktive.

Nasuprot tomu, takvo interno pravilo privatnog poduzeća može predstavljati neizravnu diskriminaciju u smislu članka 2. stavka 2. točke (b) Direktive 2000/78 ako se utvrdi da naizgled neutralna obveza koju ono predviđa zapravo dovodi u neravnopravan položaj osobe određene vjere ili uvjerenja, osim u slučaju kad je ono objektivno opravdano legitimnim ciljem, kao što je poslodavčeva želja da u odnosima sa svojim klijentima slijedi politiku političke, filozofske i vjerske neutralnosti, a da su sredstva za postizanje tog cilja primjerena i nužna, što treba provjeriti sud koji je uputio zahtjev.

---

(1)  SL C 205, 22. 6. 2015.

---

| 15.5.2017 | HR | Službeni list Europske unije | C 151/4 |
| --- | --- | --- | --- |

15.5.2017

HR

Službeni list Europske unije

C 151/4

---

Presuda Suda (veliko vijeće) od 14. ožujka 2017.– Evonik Degussa GmbH protiv Europske komisije

(Predmet C-162/15 P) (1)

((Žalba - Tržišno natjecanje - Članci 101. i 102. UFEU-a - Uredba (EZ) br. 1/2003 - Članak 30. - Komisijina odluka kojom se utvrđuje zabranjeni sporazum na europskom tržištu vodikova peroksida i perborata - Objava proširene verzije te odluke koja nije klasificirana oznakom tajnosti - Odbijanje zahtjeva za povjerljivo postupanje s određenim informacijama - Opis posla službenika za usmene rasprave - Odluka 2011/695/EU - Članak 8. - Povjerljivost - Zaštita profesionalne tajne - Članak 339. UFEU-a - Pojam ‚poslovne tajne ili ostale povjerljive informacije’ - Informacije iz zahtjeva za primjenu pokajničkog programa - Odbijanje zahtjeva za povjerljivo postupanje - Legitimna očekivanja))

(2017/C 151/04)

Jezik postupka: njemački

Stranke

Žalitelj: Evonik Degussa GmbH (zastupnici: C. Steinle, C. von Köckritz i A. Richter, Rechtsanwälte)

Druga stranka u postupku: Europska komisija (zastupnici: G. Meessen, M. Kellerbauer i F. van Schaik, agenti)

Izreka

| 1. | Presuda Općeg suda Europske unije od 28. siječnja 2015., Evonik Degussa/Komisija (T-341/12, EU:T:2015:51) ukida se u dijelu u kojem je Opći sud njome presudio da se službenik za usmene rasprave s pravom proglasio nenadležnim za odgovaranje na prigovore koje je društvo Evonik Degussa GmbH iznijelo na temelju poštovanja načela zaštite legitimnih očekivanja i jednakog postupanja predviđenoj objavi detaljne verzije koja nije klasificirana oznakom tajnosti Odluke Komisije C (2006) 1766 final od 3. svibnja 2006. o postupku primjene članka 81. [UEZ-a] i članka 53. Sporazuma o EGP-u protiv društava Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Chemicals Holding AB, Eka Chemicals AB, Degussa AG, Edison SpA, FMC Corporation, FMC Foret SA, Kemira OYJ, L’Air Liquide SA, Chemoxal SA, Snia SpA, Caffaro Srl, Solvay SA/NV, Solvay Solexis SpA, Total SA, Elf Aquitaine SA i Arkema SA (predmet COMP/F/38.620 – Vodikov peroksid i perborat). |
| --- | --- |

1.

Presuda Općeg suda Europske unije od 28. siječnja 2015., Evonik Degussa/Komisija (T-341/12, EU:T:2015:51) ukida se u dijelu u kojem je Opći sud njome presudio da se službenik za usmene rasprave s pravom proglasio nenadležnim za odgovaranje na prigovore koje je društvo Evonik Degussa GmbH iznijelo na temelju poštovanja načela zaštite legitimnih očekivanja i jednakog postupanja predviđenoj objavi detaljne verzije koja nije klasificirana oznakom tajnosti Odluke Komisije C (2006) 1766 final od 3. svibnja 2006. o postupku primjene članka 81. [UEZ-a] i članka 53. Sporazuma o EGP-u protiv društava Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Chemicals Holding AB, Eka Chemicals AB, Degussa AG, Edison SpA, FMC Corporation, FMC Foret SA, Kemira OYJ, L’Air Liquide SA, Chemoxal SA, Snia SpA, Caffaro Srl, Solvay SA/NV, Solvay Solexis SpA, Total SA, Elf Aquitaine SA i Arkema SA (predmet COMP/F/38.620 – Vodikov peroksid i perborat).

| 2. | U preostalom dijelu žalba se odbija. |
| --- | --- |

2.

U preostalom dijelu žalba se odbija.

| 3. | Odluka Komisije C (2012) 3534 final od 24. svibnja 2012. kojom se odbija zahtjev za povjerljivo postupanje koji je podnijelo društvo Evonik Degussa GmbH poništava se u dijelu u kojem se službenik za usmene rasprave njome proglasio nenadležnim za odgovaranje na prigovore iz točke 1. izreke ove presude. |
| --- | --- |

3.

Odluka Komisije C (2012) 3534 final od 24. svibnja 2012. kojom se odbija zahtjev za povjerljivo postupanje koji je podnijelo društvo Evonik Degussa GmbH poništava se u dijelu u kojem se službenik za usmene rasprave njome proglasio nenadležnim za odgovaranje na prigovore iz točke 1. izreke ove presude.

| 4. | Evonik Degussa GmbH i Europska komisija snose vlastite troškove. |
| --- | --- |

4.

Evonik Degussa GmbH i Europska komisija snose vlastite troškove.

---

(1)  SL C 198, 15. 6. 2015.

---

| 15.5.2017 | HR | Službeni list Europske unije | C 151/4 |
| --- | --- | --- | --- |

15.5.2017

HR

Službeni list Europske unije

C 151/4

---

Presuda Suda (veliko vijeće) od 14. ožujka 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour de cassation – Francuska) – Asma Bougnaoui, Association de défense des droits de l’homme (ADDH) protiv Micropole SA, ranije Micropole Univers SA

(Predmet C-188/15) (1)

((Zahtjev za prethodnu odluku - Socijalna politika - Direktiva 2000/78/EZ - Jednako postupanje - Diskriminacija na temelju vjere ili uvjerenja - Stvaran i odlučujući uvjet za obavljanje zanimanja - Pojam - Želja klijenta da usluge ne pruža radnica koja nosi islamsku maramu za glavu))

(2017/C 151/05)

Jezik postupka: francuski

Sud koji je uputio zahtjev

Cour de cassation

Stranke glavnog postupka

Tužitelji: Asma Bougnaoui, Association de défense des droits de l’homme (ADDH)

Tuženik: Micropole SA, ranije Micropole Univers SA

Izreka

Članak 4. stavak 1. Direktive Vijeća 2000/78/EZ od 27. studenoga 2000. o uspostavi općeg okvira za jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja treba tumačiti na način da se poslodavčeva namjera kojom se vodi računa o klijentovim željama da usluge navedenog poslodavca više ne pruža zaposlenica koja nosi islamsku maramu za glavu ne može smatrati stvarnim i odlučujućim uvjetom za obavljanje zanimanja u smislu te odredbe.

---

(1)  SL C 221, 6. 7. 2015.

---

| 15.5.2017 | HR | Službeni list Europske unije | C 151/5 |
| --- | --- | --- | --- |

15.5.2017

HR

Službeni list Europske unije

C 151/5

---

Presuda Suda (prvo vijeće) od 15. ožujka 2017. – Polynt SpA protiv New Japan Chemical, REACh ChemAdvice GmbH, Europske agencije za kemikalije (ECHA), Sitre Srl, Kraljevine Nizozemske, Europske komisije

(Predmet C-323/15 P) (1)

((Žalba - Uredba (EZ) br. 1907/2006 (Uredba REACH) - Članak 57. točka (f) - Autorizacija - Posebno zabrinjavajuće tvari - Identifikacija - Jednako zabrinjavajući učinci - Cikloheksan-1,2-dikarboksilni anhidrid, cis-cikloheksan-1,2-dikarboksilni anhidrid i trans-cikloheksan-1,2-dikarboksilni anhidrid))

(2017/C 151/06)

Jezik postupka: engleski

Stranke

Žalitelj: Polynt SpA (zastupnici: C. Mereu i M. Grunchard, avocats)

Druge stranke u postupku: New Japan Chemical (zastupnici: C. Mereu i M. Grunchard, avocats), REACh ChemAdvice GmbH, (zastupnici: C. Mereu i M. Grunchard, avocats), Sitre Srl (zastupnici: C. Mereu i M. Grunchard, avocats), Europska agencija za kemikalije (ECHA) (zastupnici: M. Heikkilä i C. Buchanan, W. Broere, i T. Zbihlej, agenti, uz asistenciju J. Stuycka, advocaat), Kraljevina Nizozemska (zastupnici: C. Schillemans i M. Bulterman, agenti), Europska komisija (zastupnici: D. Kukovec i K. Mifsud-Bonnici, agenti)

Izreka

| 1. | Žalba se odbija. |
| --- | --- |

1.

Žalba se odbija.

| 2. | Društvu Polynt SpA nalaže se snošenje vlastitih troškova i troškova Europske agencije za kemikalije (ECHA). |
| --- | --- |

2.

Društvu Polynt SpA nalaže se snošenje vlastitih troškova i troškova Europske agencije za kemikalije (ECHA).

| 3. | Kraljevina Nizozemska i Europska komisija snose vlastite troškove. |
| --- | --- |

3.

Kraljevina Nizozemska i Europska komisija snose vlastite troškove.

| 4. | New Japan Chemical i REACh ChemAdvice GmbH snose vlastite troškove. |
| --- | --- |

4.

New Japan Chemical i REACh ChemAdvice GmbH snose vlastite troškove.

---

(1)  SL C 311, 21. 9. 2015.

---

| 15.5.2017 | HR | Službeni list Europske unije | C 151/6 |
| --- | --- | --- | --- |

15.5.2017

HR

Službeni list Europske unije

C 151/6

---

Presuda Suda (veliko vijeće) od 15. ožujka 2017. – Hitachi Chemical Europe GmbH, Polynt SpA protiv REACh ChemAdvice GmbH, New Japan Chemical, Sitre Srl, Europske agencije za kemikalije, Kraljevine Nizozemske, Europske komisije

(Predmet C-324/15 P) (1)

((Žalba - Uredba (EZ) br. 1907/2006 (Uredba REACH) - Članak 57. točka (f) - Autorizacija - Posebno zabrinjavajuće tvari - Identifikacija - Jednako zabrinjavajući učinci - Heksahidrometilftalni anhidrid, heksahidro-4-metilftalni anhidrid, heksahidro-1-metilftalni anhidrid i heksahidro-3-metilftalni anhidrid))

(2017/C 151/07)

Jezik postupka: engleski

Stranke

Žalitelji: Hitachi Chemical Europe GmbH, Polynt SpA (zastupnici: C. Mereu i M. Grunchard, avocats)

Druge stranke u postupku: New Japan Chemical (zastupnici: C. Mereu i M. Grunchard, avocats), REACh ChemAdvice GmbH, (zastupnici: C. Mereu i M. Grunchard, avocats), Sitre Srl (zastupnici: C. Mereu i M. Grunchard, avocats), Europska agencija za kemikalije (ECHA) (zastupnici: M. Heikkilä, C. Buchanan, W. Broere i T. Zbihlej, agenti, uz asistenciju J. Stuycka, advocaat), Kraljevina Nizozemska (zastupnici: C. Schillemans i M. Bulterman, agenti), Europska komisija (zastupnici: D. Kukovec i K. Mifsud-Bonnici, agenti)

Izreka

| 1. | Žalba se odbija. |
| --- | --- |

1.

Žalba se odbija.

| 2. | Društvima Hitachi Chemical Europe GmbH, Polynt SpA i Sitre Srl nalaže se snošenje vlastitih troškova i troškova Europske agencije za kemikalije (ECHA). |
| --- | --- |

2.

Društvima Hitachi Chemical Europe GmbH, Polynt SpA i Sitre Srl nalaže se snošenje vlastitih troškova i troškova Europske agencije za kemikalije (ECHA).

| 3. | Kraljevina Nizozemska i Europska komisija snose vlastite troškove. |
| --- | --- |

3.

Kraljevina Nizozemska i Europska komisija snose vlastite troškove.

| 4. | New Japan Chemical i REACh ChemAdvice GmbH snose vlastite troškove. |
| --- | --- |

4.

New Japan Chemical i REACh ChemAdvice GmbH snose vlastite troškove.

---

(1)  SL C 311, 21. 9. 2015.

---

| 15.5.2017 | HR | Službeni list Europske unije | C 151/6 |
| --- | --- | --- | --- |

15.5.2017

HR

Službeni list Europske unije

C 151/6

---

Presuda Suda (veliko vijeće) od 15. ožujka 2017. – Stichting Woonlinie, Woningstichting Volksbelang, Stichting Woonstede protiv Europske komisije, Kraljevine Belgije, Vereniging van Institutionele Beleggers in Vastgoed, Nederland (IVBN)

(Predmet C-414/15 P) (1)

((Žalba - Državne potpore - Postojeće potpore - Članak 108. stavak 1. UFEU-a - Programi potpora u korist društava za socijalno stanovanje - Uredba (EZ) br. 659/1999 - Članci 17., 18. i 19. - Ocjena Komisije o spojivosti s unutarnjim tržištem postojećeg programa potpora - Prijedlog odgovarajućih mjera - Obveze koje su preuzela nacionalna tijela radi usklađivanja s pravom Unije - Odluka o spojivosti - Opseg sudskog nadzora - Pravni učinci))

(2017/C 151/08)

Jezik postupka: nizozemski

Stranke

Žalitelji: Stichting Woonlinie, Woningstichting Volksbelang, Stichting Woonstede (zastupnici: L. Hancher, E.. Besselink i P. Glazener, advocaten)

Druge stranke u postupku: Europska komisija (zastupnici: S. Noë i P. J. Loewenthal, agenti), Kraljevina Belgija, Vereniging van Institutionele Beleggers in Vastgoed, Nederland (IVBN) (zastupnik: M. Meulenbelt, advocaat)

Izreka

| 1. | Ukida se rješenje Općeg suda Europske unije od 12. svibnja 2015., Stichting Woonlinie i dr./Komisija (T-202/10 RENV, neobjavljeno, EU:T:2015:287). |
| --- | --- |

1.

Ukida se rješenje Općeg suda Europske unije od 12. svibnja 2015., Stichting Woonlinie i dr./Komisija (T-202/10 RENV, neobjavljeno, EU:T:2015:287).

| 2. | Predmet se vraća na odlučivanje Općem sudu Europske unije. |
| --- | --- |

2.

Predmet se vraća na odlučivanje Općem sudu Europske unije.

| 3. | O troškovima će se odlučiti naknadno. |
| --- | --- |

3.

O troškovima će se odlučiti naknadno.

---

(1)  SL C 337, 12. 1. 2015.

---

| 15.5.2017 | HR | Službeni list Europske unije | C 151/7 |
| --- | --- | --- | --- |

15.5.2017

HR

Službeni list Europske unije

C 151/7

---

Presuda Suda (prvo vijeće) od 15. ožujka 2017. – Stichting Woonpunt, Woningstichting Haag Wonen, Stichting Woonbedrijf SWS.Hhvl protiv Europske komisije, Kraljevine Belgije, Vereniging van Institutionele Beleggers in Vastgoed, Nederland (IVBN)

(Predmet C-415/15 P) (1)

((Žalba - Državne potpore - Postojeće potpore - Članak 108. stavak 1. UFEU-a - Programi potpora u korist društava za socijalno stanovanje - Uredba (EZ) br. 659/1999 - Članci 17., 18. i 19. - Ocjena Komisije o spojivosti s unutarnjim tržištem postojećeg programa potpora - Prijedlog odgovarajućih mjera - Obveze koje su preuzela nacionalna tijela radi usklađivanja s pravom Unije - Odluka o spojivosti - Opseg sudskog nadzora - Pravni učinci))

(2017/C 151/09)

Jezik postupka: nizozemski

Stranke

Žalitelji: Stichting Woonpunt, Woningstichting Haag Wonen, Stichting Woonbedrijf SWS.Hhvl (zastupnici: L. Hancher, E. Besselink i P. Glazener, advocaten)

Druge stranke u postupku: Europska komisija (zastupnici: S. Noë i P. J. Loewenthal, agenti), Kraljevina Belgija, Vereniging van Institutionele Beleggers in Vastgoed, Nederland (IVBN) (zastupnik: M. Meulenbelt, advocaat)

Izreka

| 1. | Ukida se rješenje Općeg suda Europske unije od 12. svibnja 2015., Stichting Woonpunt i dr./Komisija (T-203/10 RENV, neobjavljeno, EU:T:2015:286). |
| --- | --- |

1.

Ukida se rješenje Općeg suda Europske unije od 12. svibnja 2015., Stichting Woonpunt i dr./Komisija (T-203/10 RENV, neobjavljeno, EU:T:2015:286).

| 2. | Predmet se vraća na odlučivanje Općem sudu Europske unije. |
| --- | --- |

2.

Predmet se vraća na odlučivanje Općem sudu Europske unije.

| 3. | O troškovima će se odlučiti naknadno. |
| --- | --- |

3.

O troškovima će se odlučiti naknadno.

---

(1)  SL C 337, 12. 10. 2015.

---

| 15.5.2017 | HR | Službeni list Europske unije | C 151/7 |
| --- | --- | --- | --- |

15.5.2017

HR

Službeni list Europske unije

C 151/7

---

Presuda Suda (sedmo vijeće) od 16. ožujka 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Corte suprema di cassazione – Italija) – Agenzia delle Entrate protiv Marca Identija

(Predmet C-493/15) (1)

((Zahtjev za prethodnu odluku - Oporezivanje - Porez na dodanu vrijednost - Članak 4. stavak 3. UEU-a - Šesta direktiva - Državne potpore - Postupak otpisa dugova fizičkih osoba u stečaju (esdebitazione) - Nenaplativost dugova s osnove PDV-a))

(2017/C 151/10)

Jezik postupka: talijanski

Sud koji je uputio zahtjev

Corte suprema di cassazione

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: Agenzia delle Entrate

Tuženik: Marco Identi

Izreka

Pravo Unije, osobito članak 4. stavak 3. UEU-a i članke 2. i 22. Šeste direktive Vijeća 77/388/EEZ od 17. svibnja 1977. o usklađivanju zakonodavstava država članica koja se odnose na poreze na promet – Zajednički sustav poreza na dodanu vrijednost: jedinstvena osnovica za razrezivanje, kao i pravila u području državnih potpora treba tumačiti na način da im se ne protivi to da se dugovi s osnove poreza na dodanu vrijednost proglase nenaplativima na temelju nacionalnog propisa, poput onoga o kojem je riječ u glavnom postupku, koji predviđa postupak otpisa dugova na temelju kojeg sud, pod određenim uvjetima, može proglasiti nenaplativima dugove fizičke osobe koji ostanu nenamireni nakon stečajnog postupka koji se vodio u vezi s tom osobom.

---

(1)  SL C 406, 7. 12. 2015.

---

| 15.5.2017 | HR | Službeni list Europske unije | C 151/8 |
| --- | --- | --- | --- |

15.5.2017

HR

Službeni list Europske unije

C 151/8

---

Presuda Suda (drugo vijeće) od 15. ožujka 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Nejvyšší správní soud – Češka Republika) – Policie ČR, Krajské ředitelství policie Ústeckého kraje, odbor cizinecké policie protiv Salaha Al Chodora, Ajlina Al Chodora, Ajvara Al Chodora

(Predmet C-528/15) (1)

((Zahtjev za prethodnu odluku - Kriteriji i mehanizmi za određivanje države članice odgovorne za razmatranje zahtjeva za međunarodnu zaštitu - Uredba (EU) br. 604/2013 (Dublin III) - Članak 28. stavak 2. - Zadržavanje u svrhu transfera - Članak 2. točka (n) - Velika opasnost od bijega - Objektivni kriteriji - Nepostojanje pravne definicije))

(2017/C 151/11)

Jezik postupka: češki

Sud koji je uputio zahtjev

Nejvyšší správní soud

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: Policie ČR, Krajské ředitelství policie Ústeckého kraje, odbor cizinecké policie

Tuženici: Salah Al Chodor, Ajlin Al Chodor, Ajvar Al Chodor

Izreka

Članak 2. točku (n) u vezi s člankom 28. stavkom 2. Uredbe (EU) br. 604/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o utvrđivanju kriterija i mehanizama za određivanje države članice odgovorne za razmatranje zahtjeva za međunarodnu zaštitu koji je u jednoj od država članica podnio državljanin treće zemlje ili osoba bez državljanstva treba tumačiti na način da obvezuju države članice da odrede u prisilnoj odredbi opće primjene objektivne kriterije na kojima se temelje razlozi opasnosti od bijega podnositelja zahtjeva u vezi s kojim se odvija postupak transfera. Nepostojanje takve odredbe dovodi do neprimjenjivosti članka 28. stavka 2. te uredbe.

---

(1)  SL C 16, 18. 1. 2016.

---

| 15.5.2017 | HR | Službeni list Europske unije | C 151/9 |
| --- | --- | --- | --- |

15.5.2017

HR

Službeni list Europske unije

C 151/9

---

Presuda Suda (drugo vijeće) od 15. ožujka 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio College van Beroep voor het Bedrijfsleven – Nizozemska) – Tele2 (Netherlands) BV, Ziggo BV, Vodafone Libertel BV protiv Autoriteit Consument en Markt (ACM)

(Predmet C-536/15) (1)

((Zahtjev za prethodnu odluku - Elektroničke komunikacijske mreže i usluge - Direktiva 2002/22/EZ - Članak 25. stavak 2. - Usluge davanja obavijesti o brojevima pretplatnika i telefonskih imenika - Direktiva 2002/58/EZ - Članak 12. - Telefonski imenici pretplatnika - Stavljanje na raspolaganje osobnih podataka pretplatnika u svrhu njihove objave u telefonskom imeniku odnosno njihovo korištenje u svrhu javno dostupne usluge davanja obavijesti o brojevima pretplatnika - Pretplatnikov pristanak - Razlika ovisno o državi članici u kojoj se pruža javno dostupna usluga davanja obavijesti o brojevima pretplatnika i/ili telefonskih imenika - Načelo nediskriminacije))

(2017/C 151/12)

Jezik postupka: nizozemski

Sud koji je uputio zahtjev

College van Beroep voor het Bedrijfsleven

Stranke glavnog postupka

Tužitelji: Tele2 (Netherlands) BV, Ziggo BV, Vodafone Libertel BV

Tuženik: Autoriteit Consument en Markt (ACM)

uz sudjelovanje: European Directory Assistance NV

Izreka

| 1. | Članak 25. stavak 2. Direktive 2002/22/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 7. ožujka 2002. o univerzalnoj usluzi i pravima korisnika u vezi s elektroničkim komunikacijskim mrežama i uslugama (Direktiva o univerzalnoj usluzi), kako je izmijenjena Direktivom 2009/136/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 25. studenoga 2009., treba tumačiti na način da pojam „zahtjevi” iz tog članka podrazumijeva i zahtjev koji je podnio poduzetnik s poslovnim nastanom u državi članici različitoj od one u kojoj imaju poslovni nastan poduzetnici koji dodjeljuju brojeve telefona pretplatnicima, koji traži relevantne informacije kojima raspolažu ti poduzetnici u svrhu pružanja javno dostupnih usluga davanja obavijesti o brojevima pretplatnika i telefonskih imenika u toj državi članici i/ili u drugim državama članicama. |
| --- | --- |

1.

Članak 25. stavak 2. Direktive 2002/22/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 7. ožujka 2002. o univerzalnoj usluzi i pravima korisnika u vezi s elektroničkim komunikacijskim mrežama i uslugama (Direktiva o univerzalnoj usluzi), kako je izmijenjena Direktivom 2009/136/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 25. studenoga 2009., treba tumačiti na način da pojam „zahtjevi” iz tog članka podrazumijeva i zahtjev koji je podnio poduzetnik s poslovnim nastanom u državi članici različitoj od one u kojoj imaju poslovni nastan poduzetnici koji dodjeljuju brojeve telefona pretplatnicima, koji traži relevantne informacije kojima raspolažu ti poduzetnici u svrhu pružanja javno dostupnih usluga davanja obavijesti o brojevima pretplatnika i telefonskih imenika u toj državi članici i/ili u drugim državama članicama.

| 2. | Članak 25. stavak 2. Direktive 2002/22, kako je izmijenjena Direktivom 2009/136, treba tumačiti na način da mu se protivi to da poduzetnik koji dodjeljuje brojeve telefona pretplatnicima i koji je na temelju nacionalnog propisa obvezan pribaviti pristanak tih pretplatnika za korištenje njihovih podataka u svrhu pružanja usluga davanja obavijesti o brojevima pretplatnika i imenika upućuje taj zahtjev na način da navedeni pretplatnici različito izražavaju pristanak za to korištenje ovisno o državi članici u kojoj poduzetnici koji mogu tražiti informacije obuhvaćene tom odredbom pružaju usluge. |
| --- | --- |

2.

Članak 25. stavak 2. Direktive 2002/22, kako je izmijenjena Direktivom 2009/136, treba tumačiti na način da mu se protivi to da poduzetnik koji dodjeljuje brojeve telefona pretplatnicima i koji je na temelju nacionalnog propisa obvezan pribaviti pristanak tih pretplatnika za korištenje njihovih podataka u svrhu pružanja usluga davanja obavijesti o brojevima pretplatnika i imenika upućuje taj zahtjev na način da navedeni pretplatnici različito izražavaju pristanak za to korištenje ovisno o državi članici u kojoj poduzetnici koji mogu tražiti informacije obuhvaćene tom odredbom pružaju usluge.

---

(1)  SL C 27, 25. 1. 2016.

---

| 15.5.2017 | HR | Službeni list Europske unije | C 151/9 |
| --- | --- | --- | --- |

15.5.2017

HR

Službeni list Europske unije

C 151/9

---

Presuda Suda (deseto vijeće) od 15. ožujka 2017. – Europska komisija protiv Kraljevine Španjolske

(Predmet C-563/15) (1)

((Povreda obveze države - Okoliš - Direktiva 2008/98/EZ - Članci 13. i 15. - Gospodarenje otpadom - Zaštita ljudskog zdravlja i okoliša - Odgovornost - Odlagališta))

(2017/C 151/13)

Jezik postupka: španjolski

Stranke

Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: L. Pignataro-Nolin i E. Sanfrutos Cano, agenti)

Tuženik: Kraljevina Španjolska (zastupnik: A. Gavela Llopis, agent)

Izreka

| 1. | Kraljevina Španjolska, time što u pogledu odlagališta Torremolinos (Málaga), Torrent de S’Estret (Andratx, Mallorca), Hoya de la Yegua de Arriba (Yaiza, Lanzarote), Barranco de Butihondo (Pájara, Fuerteventura), La Laguna-Tiscamanita (Tuineje, Fuerteventura), Lomo Blanco (Antigua, Fuerteventura), Montaña de Amagro (Galdar, Gran Canaria), Franja Costera de Botija (Galdar, Gran Canaria), Cueva Lapa (Galdar, Gran Canaria), de La Colmena (Santiago del Teide, Tenerife), Montaña Los Giles (La Laguna, Tenerife), Las Rosas (Güimar, Tenerife), Barranco de Tejina (Guía de Isora, Tenerife), Llano de Ifara (Granadilla de Abona, Tenerife), Barranco del Carmen (Santa Cruz de La Palma, La Palma), Barranco Jurado (Tijarafe, La Palma), Montaña Negra (Puntagorda, La Palma), Lomo Alto (Fuencaliente, La Palma), Arure/Llano Grande (Valle Gran Rey, La Gomera), El Palmar – Taguluche (Hermigua, La Gomera), Paraje de Juan Barba (Alajeró, La Gomera), El Altito (Valle Gran Rey, La Gomera), Punta Sardina (Agulo, La Gomera), Los Llanillos (La Frontera, El Hierro), Faro de Orchilla (La Frontera, El Hierro), Montaña del Tesoro (Valverde, El Hierro), Arbancón (Kastilja-La Mancha), Galve de Sorbe (Kastilja-La Mancha), Hiendelaencina (Kastilja-La Mancha), Tamajón (Kastilja-La Mancha), El Casar (Kastilja-La Mancha), Cardeñosa (Ávila), Miranda de Ebro (Burgos), Poza de la Sal (Burgos), Acebedo (León), Bustillo del Páramo (León), Cármenes (León), Gradefes (León), Noceda del Bierzo (León), San Millán de los Caballeros (León), Santa María del Páramo (León), Villaornate y Castro (León), Cevico de La Torre (Palencia), Palencia (Palencia), Ahigal de los Aceiteros (Salamanca), Alaraz (Salamanca), Calvarrasa de Abajo (Salamanca), Hinojosa de Duero (Salamanca), Machacón (Salamanca), Palaciosrubios (Salamanca), Peñaranda de Bracamonte (Salamanca), Salmoral (Salamanca), Tordillos (Salamanca), Basardilla (Segoviea), Cabezuela (Segovia), Almaraz del Duero (Zamora), Cañizal (Zamora), Casaseca de las Chanas (Zamora), La Serratilla (Abanilla), Las Rellanas (Santomera) i El Labradorcico (Águilas), nije usvojila nužne mjere radi osiguravanja da se gospodarenje otpadom odvija tako da se time ne dovodi u opasnost ljudsko zdravlje i da ne nastaje šteta za okoliš te osobito da se ne dovodi u opasnost voda, zrak, tlo, životinje ili biljke, te da same općine obrade otpad koji se nalazi na tom području ili da ga obradi trgovac, ustanova ili poduzeće koje obavlja postupke obrade otpada ili privatni ili javni skupljač otpada, u skladu s člancima 4. i 13. Direktive 2008/98/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 19. studenog 2008. o otpadu i stavljanju izvan snage određenih direktiva, povrijedila je obveze koje ima na temelju članka 13. i članka 15. stavka 1. te direktive. |
| --- | --- |

1.

Kraljevina Španjolska, time što u pogledu odlagališta Torremolinos (Málaga), Torrent de S’Estret (Andratx, Mallorca), Hoya de la Yegua de Arriba (Yaiza, Lanzarote), Barranco de Butihondo (Pájara, Fuerteventura), La Laguna-Tiscamanita (Tuineje, Fuerteventura), Lomo Blanco (Antigua, Fuerteventura), Montaña de Amagro (Galdar, Gran Canaria), Franja Costera de Botija (Galdar, Gran Canaria), Cueva Lapa (Galdar, Gran Canaria), de La Colmena (Santiago del Teide, Tenerife), Montaña Los Giles (La Laguna, Tenerife), Las Rosas (Güimar, Tenerife), Barranco de Tejina (Guía de Isora, Tenerife), Llano de Ifara (Granadilla de Abona, Tenerife), Barranco del Carmen (Santa Cruz de La Palma, La Palma), Barranco Jurado (Tijarafe, La Palma), Montaña Negra (Puntagorda, La Palma), Lomo Alto (Fuencaliente, La Palma), Arure/Llano Grande (Valle Gran Rey, La Gomera), El Palmar – Taguluche (Hermigua, La Gomera), Paraje de Juan Barba (Alajeró, La Gomera), El Altito (Valle Gran Rey, La Gomera), Punta Sardina (Agulo, La Gomera), Los Llanillos (La Frontera, El Hierro), Faro de Orchilla (La Frontera, El Hierro), Montaña del Tesoro (Valverde, El Hierro), Arbancón (Kastilja-La Mancha), Galve de Sorbe (Kastilja-La Mancha), Hiendelaencina (Kastilja-La Mancha), Tamajón (Kastilja-La Mancha), El Casar (Kastilja-La Mancha), Cardeñosa (Ávila), Miranda de Ebro (Burgos), Poza de la Sal (Burgos), Acebedo (León), Bustillo del Páramo (León), Cármenes (León), Gradefes (León), Noceda del Bierzo (León), San Millán de los Caballeros (León), Santa María del Páramo (León), Villaornate y Castro (León), Cevico de La Torre (Palencia), Palencia (Palencia), Ahigal de los Aceiteros (Salamanca), Alaraz (Salamanca), Calvarrasa de Abajo (Salamanca), Hinojosa de Duero (Salamanca), Machacón (Salamanca), Palaciosrubios (Salamanca), Peñaranda de Bracamonte (Salamanca), Salmoral (Salamanca), Tordillos (Salamanca), Basardilla (Segoviea), Cabezuela (Segovia), Almaraz del Duero (Zamora), Cañizal (Zamora), Casaseca de las Chanas (Zamora), La Serratilla (Abanilla), Las Rellanas (Santomera) i El Labradorcico (Águilas), nije usvojila nužne mjere radi osiguravanja da se gospodarenje otpadom odvija tako da se time ne dovodi u opasnost ljudsko zdravlje i da ne nastaje šteta za okoliš te osobito da se ne dovodi u opasnost voda, zrak, tlo, životinje ili biljke, te da same općine obrade otpad koji se nalazi na tom području ili da ga obradi trgovac, ustanova ili poduzeće koje obavlja postupke obrade otpada ili privatni ili javni skupljač otpada, u skladu s člancima 4. i 13. Direktive 2008/98/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 19. studenog 2008. o otpadu i stavljanju izvan snage određenih direktiva, povrijedila je obveze koje ima na temelju članka 13. i članka 15. stavka 1. te direktive.

| 2. | Kraljevini Španjolskoj nalaže se snošenje troškova. |
| --- | --- |

2.

Kraljevini Španjolskoj nalaže se snošenje troškova.

---

(1)  SL C 16, 18. 1. 2016.

---

| 15.5.2017 | HR | Službeni list Europske unije | C 151/10 |
| --- | --- | --- | --- |

15.5.2017

HR

Službeni list Europske unije

C 151/10

---

Presuda Suda (prvo vijeće) od 15. ožujka 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Hof van beroep te Brussel – Belgija) – Lucio Cesare Aquino protiv Belgische Staat

(Predmet C-3/16) (1)

((Zahtjev za prethodnu odluku - Pravo Unije - Prava dodijeljena pojedincima - Povreda koju je počinio sud - Prethodna pitanja - Pokretanje postupka pred Sudom - Nacionalni sud koji odlučuje u posljednjem stupnju))

(2017/C 151/14)

Jezik postupka: nizozemski

Sud koji je uputio zahtjev

Hof van beroep te Brussel

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: Lucio Cesare Aquino

Tuženik: Belgische Staat

Izreka

| 1. | Članak 267. treći stavak UFEU-a treba tumačiti na način da se sud protiv čijih odluka prema nacionalnom pravu ima pravnog lijeka ne može smatrati sudom koji odlučuje u posljednjem stupnju, u slučaju kad žalba u kasacijskom postupku podnesena protiv odluke tog suda nije ispitana zato što ju je žalitelj povukao. |
| --- | --- |

1.

Članak 267. treći stavak UFEU-a treba tumačiti na način da se sud protiv čijih odluka prema nacionalnom pravu ima pravnog lijeka ne može smatrati sudom koji odlučuje u posljednjem stupnju, u slučaju kad žalba u kasacijskom postupku podnesena protiv odluke tog suda nije ispitana zato što ju je žalitelj povukao.

| 2. | Na drugo pitanje nije potrebno odgovarati. |
| --- | --- |

2.

Na drugo pitanje nije potrebno odgovarati.

| 3. | Članak 267. treći stavak UFEU-a treba tumačiti na način da sud koji odlučuje u posljednjem stupnju ne mora uputiti prethodno pitanje Sudu ako je žalba u kasacijskom postupku odbačena kao nedopuštena iz razloga koji su svojstveni postupku pred tim sudom, pod uvjetom da su poštovana načela ekvivalentnosti i djelotvornosti. |
| --- | --- |

3.

Članak 267. treći stavak UFEU-a treba tumačiti na način da sud koji odlučuje u posljednjem stupnju ne mora uputiti prethodno pitanje Sudu ako je žalba u kasacijskom postupku odbačena kao nedopuštena iz razloga koji su svojstveni postupku pred tim sudom, pod uvjetom da su poštovana načela ekvivalentnosti i djelotvornosti.

---

(1)  SL C 136, 18. 4. 2016.

---

| 15.5.2017 | HR | Službeni list Europske unije | C 151/11 |
| --- | --- | --- | --- |

15.5.2017

HR

Službeni list Europske unije

C 151/11

---

Presuda Suda (šesto vijeće) od 16. ožujka 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Augstākā tiesa – Latvija) – Valsts ieņēmumu dienests protiv „Veloserviss” SIA

(Predmet C-47/16) (1)

((Zahtjev za prethodnu odluku - Carinska unija - Carinski zakonik Zajednice - Članak 220. stavak 2. točka (b) - Naknadna naplata uvoznih carina - Legitimna očekivanja - Uvjeti primjene - Pogreška carinskih tijela - Obveza uvoznika da djeluje u dobroj vjeri i provjeri okolnosti u kojima je izdana potvrda o podrijetlu „obrazac A” - Dokazna sredstva - Izvještaj Europskog ureda za borbu protiv prijevara (OLAF)))

(2017/C 151/15)

Jezik postupka: latvijski

Sud koji je uputio zahtjev

Augstākā tiesa

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: Valsts ieņēmumu dienests

Tuženik:„Veloserviss” SIA

Izreka

| 1. | Članak 220. stavak 2. točku (b) Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2913/92 od 12. listopada 1992. o Carinskom zakoniku Zajednice, kako je izmijenjena i dopunjena Uredbom (EZ) br. 2700/2000 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. studenoga 2000., treba tumačiti na način da se uvoznik može pozivati na legitimno očekivanje na temelju te odredbe kako bi osporio naknadno uzimanje u obzir uvoznih carina, ističući svoju dobru vjeru, samo ako su ispunjena tri kumulativna uvjeta. Prvi uvjet je da carina nije naplaćena zato što su sama nadležna tijela počinila pogrešku, zatim da je pogreška koju su počinila takva da je osoba u dobroj vjeri razumno nije mogla uočiti i, naposljetku, da je potonja poštovala sve odredbe na snazi u pogledu svoje carinske deklaracije. Nije moguće pozivati se na takvo legitimno očekivanje kada se uvoznik, iako je imao očite razloge sumnjati u točnost potvrde o podrijetlu „obrazac A”, nije raspitao, u okviru svojih mogućnosti, o okolnostima izdavanja te potvrde kako bi provjerio jesu li te sumnje opravdane. Međutim, takva obveza ne znači da je uvoznik općenito obvezan sustavno provjeravati okolnosti u kojima carinska tijela države izvoza izdaju potvrdu o podrijetlu „obrazac A”. Na sudu je koji je uputio zahtjev da ocijeni, vodeći računa o svim konkretnim dokazima u glavnom postupku, jesu li ta tri uvjeta ispunjena u ovom slučaju. |
| --- | --- |

1.

Članak 220. stavak 2. točku (b) Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2913/92 od 12. listopada 1992. o Carinskom zakoniku Zajednice, kako je izmijenjena i dopunjena Uredbom (EZ) br. 2700/2000 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. studenoga 2000., treba tumačiti na način da se uvoznik može pozivati na legitimno očekivanje na temelju te odredbe kako bi osporio naknadno uzimanje u obzir uvoznih carina, ističući svoju dobru vjeru, samo ako su ispunjena tri kumulativna uvjeta. Prvi uvjet je da carina nije naplaćena zato što su sama nadležna tijela počinila pogrešku, zatim da je pogreška koju su počinila takva da je osoba u dobroj vjeri razumno nije mogla uočiti i, naposljetku, da je potonja poštovala sve odredbe na snazi u pogledu svoje carinske deklaracije. Nije moguće pozivati se na takvo legitimno očekivanje kada se uvoznik, iako je imao očite razloge sumnjati u točnost potvrde o podrijetlu „obrazac A”, nije raspitao, u okviru svojih mogućnosti, o okolnostima izdavanja te potvrde kako bi provjerio jesu li te sumnje opravdane. Međutim, takva obveza ne znači da je uvoznik općenito obvezan sustavno provjeravati okolnosti u kojima carinska tijela države izvoza izdaju potvrdu o podrijetlu „obrazac A”. Na sudu je koji je uputio zahtjev da ocijeni, vodeći računa o svim konkretnim dokazima u glavnom postupku, jesu li ta tri uvjeta ispunjena u ovom slučaju.

| 2. | Članak 220. stavak 2. točku (b) Uredbe br. 2913/92, kako je izmijenjena i dopunjena Uredbom br. 2700/2000, treba tumačiti na način da se, u predmetu poput onoga u glavnom postupku, iz informacija sadržanih u izvještaju Europskog ureda za borbu protiv prijevara (OLAF) može zaključiti da se uvoznik ne može pozvati na legitimno očekivanje na temelju te odredbe radi osporavanja naknadnog uzimanja u obzir uvoznih carina. Ipak, s obzirom na to da takav izvještaj sadržava samo opći opis predmetne situacije, a što treba provjeriti nacionalni sud, on sam po sebi nije dovoljan da bi se valjano utvrdilo da su u tom pogledu doista ispunjeni uvjeti, osobito u pogledu relevantnog ponašanja izvoznika. U takvim okolnostima je načelno na carinskim tijelima države uvoza da dokažu, pomoću dodatnih dokaza, da je to što su carinska tijela države izvoza izdala netočnu potvrdu o podrijetlu „obrazac A” pripisivo tomu što je izvoznik netočno predočio činjenice. Međutim, kada carinska tijela države uvoza nisu u mogućnosti podnijeti spomenuti dokaz, na uvozniku je, ako je potrebno, da dokaže da je spomenuta potvrda donesena na osnovi točnog prikaza činjenica od strane izvoznika. |
| --- | --- |

2.

Članak 220. stavak 2. točku (b) Uredbe br. 2913/92, kako je izmijenjena i dopunjena Uredbom br. 2700/2000, treba tumačiti na način da se, u predmetu poput onoga u glavnom postupku, iz informacija sadržanih u izvještaju Europskog ureda za borbu protiv prijevara (OLAF) može zaključiti da se uvoznik ne može pozvati na legitimno očekivanje na temelju te odredbe radi osporavanja naknadnog uzimanja u obzir uvoznih carina. Ipak, s obzirom na to da takav izvještaj sadržava samo opći opis predmetne situacije, a što treba provjeriti nacionalni sud, on sam po sebi nije dovoljan da bi se valjano utvrdilo da su u tom pogledu doista ispunjeni uvjeti, osobito u pogledu relevantnog ponašanja izvoznika. U takvim okolnostima je načelno na carinskim tijelima države uvoza da dokažu, pomoću dodatnih dokaza, da je to što su carinska tijela države izvoza izdala netočnu potvrdu o podrijetlu „obrazac A” pripisivo tomu što je izvoznik netočno predočio činjenice. Međutim, kada carinska tijela države uvoza nisu u mogućnosti podnijeti spomenuti dokaz, na uvozniku je, ako je potrebno, da dokaže da je spomenuta potvrda donesena na osnovi točnog prikaza činjenica od strane izvoznika.

---

(1)  SL C 111 str. 29. 3. 2016.

---

| 15.5.2017 | HR | Službeni list Europske unije | C 151/12 |
| --- | --- | --- | --- |

15.5.2017

HR

Službeni list Europske unije

C 151/12

---

Presuda Suda (osmo vijeće) od 16. ožujka 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Handelsgericht Wien – Austrija) – Staatlich genehmigte Gesellschaft der Autoren, Komponisten und Musikverleger registrierte Genossenschaft mbH (AKM) protiv Zürs.net Betriebs GmbH

(Predmet C-138/16) (1)

(„Zahtjev za prethodnu odluku - Intelektualno vlasništvo - Autorsko pravo i srodna prava u informacijskom društvu - Direktiva 2001/29/EZ - Pravo priopćavanja autorskog djela javnosti - Članak 3. stavak 1. - Iznimke i ograničenja - Članak 5. stavak 3. točka (o) - Emitiranje televizijskih prijenosa putem lokalne kablovske mreže - Nacionalni propis kojim su predviđena izuzeća za materijalne uređaje koji omogućavaju pristup za najviše 500 priključenih korisnika kao i za reemitiranje prijenosa javne radiotelevizije na državnom području”)

(2017/C 151/16)

Jezik postupka: njemački

Sud koji je uputio zahtjev

Handelsgericht Wien

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: Staatlich genehmigte Gesellschaft der Autoren, Komponisten und Musikverleger registrierte Genossenschaft mbH (AKM)

Tuženik: Zürs.net Betriebs GmbH

Izreka

Članak 3. stavak 1. Direktive 2001/29/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. svibnja 2001. o usklađivanju određenih aspekata autorskog prava i srodnih prava u informacijskom društvu i članak 11.a Bernske konvencije za zaštitu književnih i umjetničkih djela od 9. rujna 1886., u verziji koja proizlazi iz akta iz Pariza od 24. srpnja 1971., kako je izmijenjena 28. rujna 1979., treba tumačiti na način da im se ne protivi nacionalni propis poput onog o kojem je riječ u glavnom postupku na temelju kojeg za istodoban, potpun i neizmijenjen radiotelevizijski prijenos od strane nacionalnog tijela za radioteleviziju pomoću kablova na državnom području, na temelju isključivog prava priopćavanja javnosti nije potrebno autorovo ovlaštenje, pod uvjetom da taj prijenos predstavlja jednostavno tehničko sredstvo komunikacije i da ga je autor djela uzeo u obzir prilikom davanja ovlaštenja za prvotno priopćavanje, što treba provjeriti nacionalni sud.

Članak 5. Direktive 2001/29, a osobito njegov stavak 3. točku (o), treba tumačiti na način da mu se protivi nacionalni propis poput onog o kojem je riječ u glavnom postupku na temelju kojeg, za prijenos putem radiotelevizije pomoću zajedničke antene kad broj priključenih korisnika ne prelazi 500, na temelju isključivog prava priopćavanja javnosti nije potrebno autorovo ovlaštenje i na način da se taj propis stoga treba primijeniti u skladu s člankom 3. stavkom 1. te direktive, što treba provjeriti nacionalni sud.

---

(1)  SL C 222, 20. 6. 2016.

---

| 15.5.2017 | HR | Službeni list Europske unije | C 151/13 |
| --- | --- | --- | --- |

15.5.2017

HR

Službeni list Europske unije

C 151/13

---

Presuda Suda (sedmo vijeće) od 16. ožujka 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Commissione Tributaria Provinciale di Torino – Italija) – Bimotor SpA protiv Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale II di Torino

(Predmet C-211/16) (1)

((Zahtjev za prethodnu odluku - Porez na dodanu vrijednost - Načelo porezne neutralnosti - Nacionalni propis koji predviđa fiksni najviši iznos kojim se ograničava iznos povrata ili nadoknade kredita ili viška poreza na dodanu vrijednost))

(2017/C 151/17)

Jezik postupka: talijanski

Sud koji je uputio zahtjev

Commissione Tributaria Provinciale di Torino

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: Bimotor SpA

Tuženik: Agenzia delle Entrate – Direzione Provinciale II di Torino

Izreka

Članak 183. prvi stavak Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost, izmijenjene Direktivom Vijeća 2010/45/EU od 13. srpnja 2010., treba tumačiti na način da mu se ne protivi nacionalni propis, poput onog u glavnom postupku, koji ograničava iznos nadoknade za određena porezna dugovanja putem kredita na porez na dodanu vrijednost na određeni najviši iznos, za svako porezno razdoblje, pod uvjetom da je u nacionalnom pravnom poretku, u svakom slučaju, predviđena mogućnost da porezni obveznik ostvari povrat ukupnog iznosa kredita na porez na dodanu vrijednost u razumnom roku.

---

(1)  SL C 251, 11. 7. 2016.

---

| 15.5.2017 | HR | Službeni list Europske unije | C 151/13 |
| --- | --- | --- | --- |

15.5.2017

HR

Službeni list Europske unije

C 151/13

---

Presuda Suda (treće vijeće) od 15. ožujka 2017. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Cour d'appel de Bruxelles – Belgija) – FlibTravel International SA, Leonard Travel International SA protiv AAL Renting SA i dr.

(Predmet C-253/16) (1)

((Zahtjev za prethodnu odluku - Članak 96. UFEU-a - Primjenjivost - Nacionalni propisi koji uslugama taksija zabranjuju stavljanje na raspolaganje pojedinačnih mjesta - Nacionalni propisi koji uslugama taksija zabranjuju da unaprijed odrede svoje odredište - Nacionalni propisi koji uslugama taksija zabranjuju vrbovanje))

(2017/C 151/18)

Jezik postupka: francuski

Sud koji je uputio zahtjev

Cour d'appel de Bruxelles

Stranke glavnog postupka

Tužitelji: FlibTravel International SA, Leonard Travel International SA

Tuženici: AAL Renting SA, Haroune Tax SPRL, Saratax SCS, Ryad SCRI, Taxis Bachir & Cie SCS, Abdelhamid El Barjraji, Abdelouahab Ben Bachir, Sotax SCRI, Mostapha El Hammouchi, Boughaz SPRL, Sahbaz SPRL, Jamal El Jelali, Mohamed Chakir Ben Kadour, Taxis Chalkis SCRL, Mohammed Gheris, Les délices de Fes SPRL, Abderrahmane Belyazid, E.A.R. SCS, Sotrans SPRL, B.M.A. SCS, Taxis Amri et Cie SCS, Aramak SCS, Rachid El Amrani, Mourad Bakkour, Mohamed Agharbiou, Omar Amri, Jmili Zouhair, Mustapha Ben Abderrahman, Mohamed Zahyani, Miltotax SPRL, Lextra SA, Ismael El Amrani, Farid Benazzouz, Imad Zoufri, Abdel-Ilah Bokhamy, Ismail Al Bouhali, Bahri Messaoud & Cie SCS, Mostafa Bouzid, BKN Star SPRL, M.V.S. SPRL, A.B.M.B. SCS, Imatrans SPRL, Reda Bouyaknouden, Ayoub Tahri, Moulay Adil El Khatir, Redouan El Abboudi, Mohamed El Abboudi, Bilal El Abboudi, Sofian El Abboudi, Karim Bensbih, Hadel Bensbih, Mimoun Mallouk, Abdellah El Ghaffouli, Said El Aazzoui

Izreka

Članak 96. stavak 1. UFEU-a treba tumačiti na način da se ne primjenjuje na ograničenja nametnuta pružateljima usluga taksija, poput onih o kojima je riječ u glavnom postupku.

---

(1)  SL C 260, 18. 7. 2016.

---

| 15.5.2017 | HR | Službeni list Europske unije | C 151/14 |
| --- | --- | --- | --- |

15.5.2017

HR

Službeni list Europske unije

C 151/14

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. studenoga 2016. uputio Supremo Tribunal Administrativo (Portugal) — Giovanna Judith Kerr protiv Fazenda Pública

(Predmet C-615/16)

(2017/C 151/19)

Jezik postupka: portugalski

Sud koji je uputio zahtjev

Supremo Tribunal Administrativo

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: Giovanna Judith Kerr

Tuženik: Fazenda Pública

Prethodno pitanje

[...] Treba li odredbe članka 135. stavka 1. točke (f) i članka 15. stavka 2. Direktive Vijeća 2006/112/EZ (1) [...] tumačiti na način da se odnose samo na stranke ugovorâ o trgovanju pravima uporabe nekretnina ili se također mogu tumačiti na način da se odnose i na djelatnost koju obavlja tužitelj, a koja se sastoji od pronalaženja klijenata i promidžbe usluga, kako bi se osiguralo da će poduzetnik koji njima trguje ostvariti odnosnu kupnju, u skladu s prethodno određenim smjernicama i u granicama predviđenima za popuste i promotivne darove?

---

(1)  Direktiva Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (SL 2006., L 347, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 9., svezak 1., str. 120.)

---

| 15.5.2017 | HR | Službeni list Europske unije | C 151/14 |
| --- | --- | --- | --- |

15.5.2017

HR

Službeni list Europske unije

C 151/14

---

Žalba koju je 19. siječnja 2017. podnio Birkenstock Sales GmbH protiv presude Općeg suda (peto vijeće) od 9. studenoga 2016. u predmetu T-579/14, Birkenstock Sales GmbH protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

(Predmet C-26/17 P)

(2017/C 151/20)

Jezik postupka: njemački

Stranke

Žalitelj: Birkenstock Sales GmbH (zastupnici: C. Menebröcker, odvjetnik i V. Töbelmann, odvjetnica)

Druga stranka u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo

Žalbeni zahtjev

Žalitelj od Suda zahtijeva da:

| — | ukine presudu Općeg suda Europske unije od 9. studenoga 2016. (predmet T–579/14) u dijelu u kojem se njome odbija žaliteljeva tužba; |
| --- | --- |

—

ukine presudu Općeg suda Europske unije od 9. studenoga 2016. (predmet T–579/14) u dijelu u kojem se njome odbija žaliteljeva tužba;

| — | prihvati postavljene zahtjeve u prvom stupnju pred Općim sudom Europske unije za proizvode za koje je odbijena žaliteljeva tužba; |
| --- | --- |

—

prihvati postavljene zahtjeve u prvom stupnju pred Općim sudom Europske unije za proizvode za koje je odbijena žaliteljeva tužba;

| — | naloži EUIPO-u snošenje troškova postupka pred Sudom, Općim sudom i žalbenim vijećem. |
| --- | --- |

—

naloži EUIPO-u snošenje troškova postupka pred Sudom, Općim sudom i žalbenim vijećem.

Žalbeni razlozi i glavni argumenti

| 1. | Žalitelj zahtijeva ukidanje presude Općeg suda od 9. studenoga 2016. u predmetu T-579/14 u pogledu međunarodnog žiga br. 1132742 u dijelu u kojem je Opći sud odbio žaliteljevu tužbu i prihvaćanje postavljenih zahtjeva za proizvode u prvom stupnju pred Općim sudom Europske unije za koje je odbijena žaliteljeva tužba. |
| --- | --- |

1.

Žalitelj zahtijeva ukidanje presude Općeg suda od 9. studenoga 2016. u predmetu T-579/14 u pogledu međunarodnog žiga br. 1132742 u dijelu u kojem je Opći sud odbio žaliteljevu tužbu i prihvaćanje postavljenih zahtjeva za proizvode u prvom stupnju pred Općim sudom Europske unije za koje je odbijena žaliteljeva tužba.

| 2. | Žalitelj prije svega ističe povredu članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe o žigu Unije (1) time što je Opći sud pogrešno primijenio načela o trodimenzionalnom žigu na sporni međunarodni žig. Nadalje, žalitelj ističe da Opći sud prilikom ocjene međunarodnog žiga prema načelima o trodimenzionalnom žigu nije proveo određivanje „standarda i poslovne prakse sektora” za sporne proizvode i naposljetku da je na ocjenu s obzirom na cjelokupni dojam međunarodnog žiga primijenio strože kriterije nego što su oni propisani u članku 7. stavku 1. točki (b) Uredbe. |
| --- | --- |

2.

Žalitelj prije svega ističe povredu članka 7. stavka 1. točke (b) Uredbe o žigu Unije (1) time što je Opći sud pogrešno primijenio načela o trodimenzionalnom žigu na sporni međunarodni žig. Nadalje, žalitelj ističe da Opći sud prilikom ocjene međunarodnog žiga prema načelima o trodimenzionalnom žigu nije proveo određivanje „standarda i poslovne prakse sektora” za sporne proizvode i naposljetku da je na ocjenu s obzirom na cjelokupni dojam međunarodnog žiga primijenio strože kriterije nego što su oni propisani u članku 7. stavku 1. točki (b) Uredbe.

| 3. | Usto, žalitelj ističe proturječnost presude u prvom stupnju u dijelu u kojem je u Opći sud utvrdio da se mora ocijeniti razlikovni karakter znaka na temelju znaka kao takvog, ali je u ocjeni uzeo u obzir pitanja uporabe te u pogledu pitanja može li se za neki znak istodobno pretpostaviti dvo- ili trodimenzionalna uporaba, uputio na vlastitu prethodnu presudu. |
| --- | --- |

3.

Usto, žalitelj ističe proturječnost presude u prvom stupnju u dijelu u kojem je u Opći sud utvrdio da se mora ocijeniti razlikovni karakter znaka na temelju znaka kao takvog, ali je u ocjeni uzeo u obzir pitanja uporabe te u pogledu pitanja može li se za neki znak istodobno pretpostaviti dvo- ili trodimenzionalna uporaba, uputio na vlastitu prethodnu presudu.

| 4. | Nadalje, žalitelj ističe iskrivljavanje činjenica u dijelu u kojem se u presudi navodi da EUIPO nije dužan dokazati svoje stajalište da međunarodni žig ne odstupa znatno od oblika uporabe koji je uobičajen u sektoru jer se žalbeno vijeće poziva na činjenice koje proizlaze iz praktičnog iskustva općenito stečenog stavljanjem u promet proizvoda o kojima je riječ, koja svatko može poznavati. |
| --- | --- |

4.

Nadalje, žalitelj ističe iskrivljavanje činjenica u dijelu u kojem se u presudi navodi da EUIPO nije dužan dokazati svoje stajalište da međunarodni žig ne odstupa znatno od oblika uporabe koji je uobičajen u sektoru jer se žalbeno vijeće poziva na činjenice koje proizlaze iz praktičnog iskustva općenito stečenog stavljanjem u promet proizvoda o kojima je riječ, koja svatko može poznavati.

---

(1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Zajednice; SL L 78, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 226.)

---

| 15.5.2017 | HR | Službeni list Europske unije | C 151/15 |
| --- | --- | --- | --- |

15.5.2017

HR

Službeni list Europske unije

C 151/15

---

Žalba koju je 23. siječnja 2017. podnio Apcoa Parking Holdings GmbH protiv rješenja Općeg suda (sedmo vijeće) od 8. studenoga 2016. u spojenim predmetima T-268/15 i T-272/15, Apcoa Parking Holdings GmbH protiv Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

(Predmet C-32/17 P)

(2017/C 151/21)

Jezik postupka: njemački

Stranke

Žalitelj: Apcoa Parking Holdings GmbH (zastupnik: Dr. A. Lohmann, odvjetnik)

Druga stranka u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

Žalbeni zahtjev

Žalitelj od Suda zahtijeva da odluči kako slijedi:

| 1. | Ukida se rješenje Općeg suda Europske unije (sedmo vijeće) od 8. studenoga 2016. u spojenim predmetima T-268/15 i T-272/15. |
| --- | --- |

1.

Ukida se rješenje Općeg suda Europske unije (sedmo vijeće) od 8. studenoga 2016. u spojenim predmetima T-268/15 i T-272/15.

| 2. | Poništavaju se odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a (ranije OHIM) od 25. ožujka 2015. u žalbenom predmetu R 2062/2014-4 i u žalbenom predmetu R 2063/2014-4. |
| --- | --- |

2.

Poništavaju se odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a (ranije OHIM) od 25. ožujka 2015. u žalbenom predmetu R 2062/2014-4 i u žalbenom predmetu R 2063/2014-4.

| 3. | Nalaže se EUIPO-u snošenje troškova postupka. |
| --- | --- |

3.

Nalaže se EUIPO-u snošenje troškova postupka.

Žalbeni razlozi i glavni argumenti

Prema žaliteljevu mišljenju, rješenje se temelji na povredi postupka (prvi žalbeni razlog). Osim toga, ono povređuje pravo Unije. Opći sud nije uzeo u obzir bitne činjenične okolnosti (drugi žalbeni razlog). Iskrivio je činjenice (treći žalbeni razlog). Odluka povređuje načelo jedinstvenosti žiga Unije (četvrti žalbeni razlog).

Prvi žalbeni razlog: Opći sud je o tužbama odlučio, a da nije proveo usmenu raspravu iako je žalitelj izričito zahtijevao provođenje usmene rasprave.

Usmena rasprava nije bila suvišna jer tužba nije bila ni očito nedopuštena ni očito neosnovana. Rješenje se stoga zasniva na povredi postupka.

Drugi žalbeni razlog: Rješenjem Općeg suda povređuje se pravo Unije. Protivno odluci Općeg suda, za sporne žigove ne postoje apsolutni razlozi za odbijanje iz članka 7. stavka 1. točke (c) Uredbe br. 207/2009 (1). Žigovi nisu opisne oznake.

Opći sud nije uzeo u obzir relevantne činjenične okolnosti. Smatrao je da za javnost u Ujedinjenoj Kraljevini iz engleskog naziva „Parkway” proizlazi značenje parkirnoga mjesta na željezničkoj postaji. Pritom je Opći sud zanemario to da je Ured za žigove u Velikoj Britaniji izričito odlučio o ovom pitanju, čak i na saslušanju, te da je nakon detaljnog ispitivanja negirao postojanje opisne oznake. Kada se pojam samostalno koristi, kao što je sadržan u žigu, on nema značenje koje mu je dao Opći sud. Istovjetni žigovi „Parkway” su nakon proširenja međunarodnog žiga utvrđeni kao žigovi koji se mogu zaštititi te su registrirani u nekoliko država članica (među ostalim u Irskoj) i kao nacionalne prijave za registraciju u Ujedinjenoj Kraljevini.

Opći sud je sve to zanemario i uputio samo na to da općenito nije vezan nacionalnim odlukama. Pritom je previdio to da činjenica nevezanosti ne oslobađa Opći sud obveze da ipak barem uzme u obzir i ocijeni sve relevantne činjenične okolnosti. Nacionalne registracije istovjetnih žigova u državama članicama iz kojih potječe sporna oznaka, u svakom slučaju jesu relevantne činjenične okolnosti. Njihovo potpuno zanemarivanje je pogreška koja se tiče prava.

Treći žalbeni razlog: Opći sud je značenje pojma „Parkway” na kojem se temeljio izveo iz dva izvora koji se nalaze u rječnicima. Međutim, njih je reproducirao nepotpuno i iskrivljeno. Opći sud nije uzeo u obzir da iz tih izvora ne proizlazi općenito samostalno značenje pojma „Parkway” na način na koji je Opći sud temeljio svoju odluku. I to je detaljno proizlazilo iz odluke Ureda za žigove Ujedinjene Kraljevine o mogućnosti zaštite žiga na njezinu području. I tamo su raspravljeni isti izvori. Tamošnji Ured za žigove je zaključio da se značenje pojma u rječniku ne protivi zaštiti kao žiga. Da je Opći sud neiskrivljeno tumačio izvore, morao je doći do istoga zaključka. I iskrivljavanje činjenica je pogreška koja se tiče prava.

Četvrti žalbeni razlog: Rješenje usto povređuje načelo jedinstvenosti žiga Unije. Naime, iako ni za jednu državu članicu Unije ne postoji apsolutni razlog za odbijanje, Opći sud je žalitelju onemogućio stjecanje jedinstvene zaštite žiga Unije.

---

(1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Zajednice (kodificirana verzija), SL L 78, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 226.)

---

| 15.5.2017 | HR | Službeni list Europske unije | C 151/17 |
| --- | --- | --- | --- |

15.5.2017

HR

Službeni list Europske unije

C 151/17

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 10. veljače 2017. uputio Amtsgerichts Düsseldorf (Njemačka) – Jonathan Heintges protiv Germanwings GmbH

(Predmet C-74/17)

(2017/C 151/22)

Jezik postupka: njemački

Sud koji je uputio zahtjev

Amtsgericht Düsseldorf

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: Jonathan Heintges

Tuženik: Germanwings GmbH

Prethodna pitanja

| I. | Treba li članak 12. stavak 1. Uredbe (EZ) br. 261/2004 (1) tumačiti na način da u njemu navedeno „pravo na dodatnu odštetu” obuhvaća samo ona prava čija se pravna osnova nalazi u drugim propisima, a ne u toj uredbi? |
| --- | --- |

I.

Treba li članak 12. stavak 1. Uredbe (EZ) br. 261/2004 (1) tumačiti na način da u njemu navedeno „pravo na dodatnu odštetu” obuhvaća samo ona prava čija se pravna osnova nalazi u drugim propisima, a ne u toj uredbi?

| II. | a. | Ako je odgovor na pitanje I. negativan, treba li članak 8. Uredbe br. 261/2004 tumačiti na način da, u slučaju da zračni prijevoznik ne pruži usluge iz stavaka 1. i 2. navedenog članka, iz te odredbe proizlazi da putnik ima vlastito pravo na naknadu štete zbog neizvršenja navedenih usluga i, ako je tako, obuhvaća li to pravo također i povrat troškova preusmjeravanja do krajnjeg odredišta koje je putnik sam organizirao? |
| --- | --- | --- |

II.

a.

Ako je odgovor na pitanje I. negativan, treba li članak 8. Uredbe br. 261/2004 tumačiti na način da, u slučaju da zračni prijevoznik ne pruži usluge iz stavaka 1. i 2. navedenog članka, iz te odredbe proizlazi da putnik ima vlastito pravo na naknadu štete zbog neizvršenja navedenih usluga i, ako je tako, obuhvaća li to pravo također i povrat troškova preusmjeravanja do krajnjeg odredišta koje je putnik sam organizirao?

| aa. | Ako je odgovor na pitanje a. potvrdan, treba li odbitak iz članka 12. stavka 1. druge rečenice Uredbe br. 1261/2004 primijeniti na pravo na naknadu štete zbog zamjenskog prijevoza koji je organizirao sam putnik? |
| --- | --- |

aa.

Ako je odgovor na pitanje a. potvrdan, treba li odbitak iz članka 12. stavka 1. druge rečenice Uredbe br. 1261/2004 primijeniti na pravo na naknadu štete zbog zamjenskog prijevoza koji je organizirao sam putnik?

| b. | Ako je odgovor na pitanje I. potvrdan i nacionalno pravo sadržava odredbu na temelju koje zbog povrede obveze iz članka 8. uredbe putnik ima pravo od zračnog prijevoznika zahtijevati povrat troškova zamjenskog prijevoza koji je sam organizirao, primjenjuje li se odbitak iz članka 12. stavka 1. druge rečenice uredbe na to pravo na naknadu štete na temelju nacionalnog prava? |
| --- | --- |

b.

Ako je odgovor na pitanje I. potvrdan i nacionalno pravo sadržava odredbu na temelju koje zbog povrede obveze iz članka 8. uredbe putnik ima pravo od zračnog prijevoznika zahtijevati povrat troškova zamjenskog prijevoza koji je sam organizirao, primjenjuje li se odbitak iz članka 12. stavka 1. druge rečenice uredbe na to pravo na naknadu štete na temelju nacionalnog prava?

| c. | Ako se potvrdi odbitak na temelju članka 12. stavka 1. druge rečenice Uredbe 261/2004, bilo na temelju točke II.a. ili točke II.b., treba li članak 12. tumačiti na način da se navedeni odbitak primjenjuje automatski, a da se stranka koja je obvezna naknaditi štetu ne mora na to pozvati? |
| --- | --- |

c.

Ako se potvrdi odbitak na temelju članka 12. stavka 1. druge rečenice Uredbe 261/2004, bilo na temelju točke II.a. ili točke II.b., treba li članak 12. tumačiti na način da se navedeni odbitak primjenjuje automatski, a da se stranka koja je obvezna naknaditi štetu ne mora na to pozvati?

---

(1)  Uredba (EZ) br. 261/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta u polasku te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91 (SL 2004., L 46, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 26., str. 21.)

---

| 15.5.2017 | HR | Službeni list Europske unije | C 151/17 |
| --- | --- | --- | --- |

15.5.2017

HR

Službeni list Europske unije

C 151/17

---

Žalba koju je 9. veljače 2017. podnio Fiesta Hotels & Resorts, S. L. protiv presude Općeg suda (šesto vijeće) od 30. studenoga 2016. u predmetu T-217/15, Fiesta Hotels & Resorts protiv EUIPO-a – Residencial Palladium (Palladium Palace Ibiza Resort & Spa)

(Predmet C-75/17 P)

(2017/C 151/23)

Jezik postupka: španjolski

Stranke

Žalitelj: Fiesta Hotels & Resorts, S. L. (zastupnici: J.-B. Devaureix i J. C. Erdozain López, odvjetnici)

Druge stranke u postupku: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO) i Residencia Palladium S. L.

Žalbeni zahtjev

Žalitelj od Suda zahtijeva da:

| — | u cijelosti ukine presudu Općeg suda u predmetu T-217/15 od 30. studenoga 2016.; |
| --- | --- |

—

u cijelosti ukine presudu Općeg suda u predmetu T-217/15 od 30. studenoga 2016.;

| — | u cijelosti prihvati prvostupanjski tužbeni zahtjev; |
| --- | --- |

—

u cijelosti prihvati prvostupanjski tužbeni zahtjev;

| — | naloži protustranci i intervenijentu snošenje troškova. |
| --- | --- |

—

naloži protustranci i intervenijentu snošenje troškova.

Žalbeni razlozi i glavni argumenti

| 1. | Prvi žalbeni razlog temelji se na tome da pobijana presuda sadržava pogrešku koja se tiče prava jer se u njoj zaključuje da je za potrebe članka 8. stavka 4. Uredbe Vijeća br. 207/2009 (1) od 26. veljače 2009. o žigu Zajednice (u daljnjem tekstu: Uredba) ispunjen zahtjev važnosti koja „nije samo lokalnog karaktera” neovisno o zemljopisnom području na kojem nositelj žiga na koji se poziva obavlja svoju djelatnost. Tim tumačenjem iskrivljuje se doslovno značenje pojma „lokalan” kao i svrha članka 8. stavka 4. Uredbe.
  Pobijana presuda sadržava navedenu pogrešku koja se tiče prava jer su prilikom utvrđivanja isključivo lokalne važnosti navodnog neregistriranog trgovačkog naziva uzeti u obzir dokumenti s učinkom izvan španjolskog državnog područja.
  S druge strane, činjenica da se usluge poslovnog objekta za koji se koristi žig ili trgovački naziv pružaju međunarodnoj javnosti ne dovodi do zaključka da je uporaba znaka nadlokalna.
  Prema tome, zaključak u presudi o zahtjevu važnosti koja „nije samo lokalnog karaktera” povređuje cilj članka 8. stavka 4. Uredbe. Tako se presudom prihvaća da taj zahtjev primijenjen na trgovački naziv koji je protivan prijavi žiga Europske unije ne ovisi o lokalnom dosegu poslovnog objekta koji ga koristi, nego o „zemljopisnoj rasprostranjenosti svojih klijenata ili o ugledu u javnosti koji uživa na nacionalnoj ili čak međunarodnoj razini”. Tom tvrdnjom presuda prekoračuje usku svrhu članka 8. stavka 4. Uredbe jer dopušta da se lako dokaže da nije riječ o isključivo lokalnom karakteru internetskom uporabom neregistriranog znaka ili, u okolnostima ovog slučaja, međunarodnim podrijetlom gostiju koji odsjedaju u predmetnom poslovnom objektu. |
| --- | --- |

1.

Prvi žalbeni razlog temelji se na tome da pobijana presuda sadržava pogrešku koja se tiče prava jer se u njoj zaključuje da je za potrebe članka 8. stavka 4. Uredbe Vijeća br. 207/2009 (1) od 26. veljače 2009. o žigu Zajednice (u daljnjem tekstu: Uredba) ispunjen zahtjev važnosti koja „nije samo lokalnog karaktera” neovisno o zemljopisnom području na kojem nositelj žiga na koji se poziva obavlja svoju djelatnost. Tim tumačenjem iskrivljuje se doslovno značenje pojma „lokalan” kao i svrha članka 8. stavka 4. Uredbe.

Pobijana presuda sadržava navedenu pogrešku koja se tiče prava jer su prilikom utvrđivanja isključivo lokalne važnosti navodnog neregistriranog trgovačkog naziva uzeti u obzir dokumenti s učinkom izvan španjolskog državnog područja.

S druge strane, činjenica da se usluge poslovnog objekta za koji se koristi žig ili trgovački naziv pružaju međunarodnoj javnosti ne dovodi do zaključka da je uporaba znaka nadlokalna.

Prema tome, zaključak u presudi o zahtjevu važnosti koja „nije samo lokalnog karaktera” povređuje cilj članka 8. stavka 4. Uredbe. Tako se presudom prihvaća da taj zahtjev primijenjen na trgovački naziv koji je protivan prijavi žiga Europske unije ne ovisi o lokalnom dosegu poslovnog objekta koji ga koristi, nego o „zemljopisnoj rasprostranjenosti svojih klijenata ili o ugledu u javnosti koji uživa na nacionalnoj ili čak međunarodnoj razini”. Tom tvrdnjom presuda prekoračuje usku svrhu članka 8. stavka 4. Uredbe jer dopušta da se lako dokaže da nije riječ o isključivo lokalnom karakteru internetskom uporabom neregistriranog znaka ili, u okolnostima ovog slučaja, međunarodnim podrijetlom gostiju koji odsjedaju u predmetnom poslovnom objektu.

| 2. | U drugom žalbenom razlogu tvrdi se da presuda sadržava pogrešku koja se tiče prava jer se u njoj zaključuje da, za potrebe članka 8. stavka 4. Uredbe u vezi s člankom 9. stavkom 1. točkom (d) Ley 17/2001 de 7 de diciembre de Marcas (Zakon 17/2001 od 7. prosinca 2001. o žigovima) koji je na snazi u Španjolskoj, nije potrebno da je istaknuti neregistrirani znak dobro poznat, dok većina sudske prakse o tom pitanju u Španjolskoj polazi upravo od suprotnog, odnosno od toga da se zahtijeva ne samo uporaba istaknutog znaka, već i da je ta uporaba dobro poznata u značajnom dijelu španjolskog državnog područja. |
| --- | --- |

2.

U drugom žalbenom razlogu tvrdi se da presuda sadržava pogrešku koja se tiče prava jer se u njoj zaključuje da, za potrebe članka 8. stavka 4. Uredbe u vezi s člankom 9. stavkom 1. točkom (d) Ley 17/2001 de 7 de diciembre de Marcas (Zakon 17/2001 od 7. prosinca 2001. o žigovima) koji je na snazi u Španjolskoj, nije potrebno da je istaknuti neregistrirani znak dobro poznat, dok većina sudske prakse o tom pitanju u Španjolskoj polazi upravo od suprotnog, odnosno od toga da se zahtijeva ne samo uporaba istaknutog znaka, već i da je ta uporaba dobro poznata u značajnom dijelu španjolskog državnog područja.

| 3. | Treći žalbeni razlog temelji se na tome da pobijana presuda sadržava pogrešku koja se tiče prava jer se u njoj smatra da je zadovoljen članak 8. stavak 4. točka (b) Uredbe o žigu EU-a na temelju presude u predmetu Laguiole (točka 37.) iako ta presuda nije primjenjiva na ovaj slučaj jer se u ovom predmetu tumači španjolsko, a ne francusko pravo kao što je to bio slučaj u predmetu Laguiole te iako je žalitelj predočio presude španjolskog Tribunal Supremo (Vrhovni sud) kojima se jasno zabranjuje to da se neregistriranim trgovačkim nazivom spriječi uporaba kasnijeg žiga a da se tužena stranka nije pozvala na španjolsko pravo o nepoštenom tržišnom natjecanju koje navodno daje tu mogućnost, što je žalitelj temeljito osporio. |
| --- | --- |

3.

Treći žalbeni razlog temelji se na tome da pobijana presuda sadržava pogrešku koja se tiče prava jer se u njoj smatra da je zadovoljen članak 8. stavak 4. točka (b) Uredbe o žigu EU-a na temelju presude u predmetu Laguiole (točka 37.) iako ta presuda nije primjenjiva na ovaj slučaj jer se u ovom predmetu tumači španjolsko, a ne francusko pravo kao što je to bio slučaj u predmetu Laguiole te iako je žalitelj predočio presude španjolskog Tribunal Supremo (Vrhovni sud) kojima se jasno zabranjuje to da se neregistriranim trgovačkim nazivom spriječi uporaba kasnijeg žiga a da se tužena stranka nije pozvala na španjolsko pravo o nepoštenom tržišnom natjecanju koje navodno daje tu mogućnost, što je žalitelj temeljito osporio.

| 4. | Naposljetku, u četvrtom žalbenom razlogu ističe se da pobijana presuda sadržava pogrešku koja se tiče prava u pogledu tumačenja pojma „privremeni žigovi”, nastalog u skladu sa španjolskim Ley de Marcas (Zakon o žigovima), a posebice da pobijana presuda sadržava pogrešku koja se tiče prava u odnosu na članak 65. Uredbe.
  Žalitelj smatra da pobijana presuda sadržava pogrešku koja se tiče prava jer navedeni članak 65. Uredbe ne sprečava stricto sensu ispitivanje pravnog pitanja koje se postavlja s obzirom na pravnu argumentaciju stranaka. Za razliku od onoga što je utvrđeno presudom, žalitelj ne želi izmijeniti činjenično stanje koje je utvrdilo žalbeno vijeće prilikom odlučivanja, nego samo navodi pravni temelj koji ističe pogrešku koja se tiče prava počinjenu u odluci EUIPO-a koja je predmet žalbe.
  Žalitelj se poziva na načelo iura novit curia, prema kojem sudac prilikom odlučivanja mora primijeniti pravna pravila koja smatra prikladnima i izmijeniti pravni temelj zahtjeva stranaka, pod uvjetom da je odluka u skladu s činjeničnim i pravnim pitanjima koja su stranke istaknule, a pravni temelj zahtjeva nije doveden u pitanje, niti je spor pred sudom na drugi način izmijenjen. U tom smislu, Opći sud trebao je ocijeniti žaliteljeve argumente jer se u suprotnom ugrožava njegovo pravo na obranu i oduzimaju mu se prava u području registracije. |
| --- | --- |

4.

Naposljetku, u četvrtom žalbenom razlogu ističe se da pobijana presuda sadržava pogrešku koja se tiče prava u pogledu tumačenja pojma „privremeni žigovi”, nastalog u skladu sa španjolskim Ley de Marcas (Zakon o žigovima), a posebice da pobijana presuda sadržava pogrešku koja se tiče prava u odnosu na članak 65. Uredbe.

Žalitelj smatra da pobijana presuda sadržava pogrešku koja se tiče prava jer navedeni članak 65. Uredbe ne sprečava stricto sensu ispitivanje pravnog pitanja koje se postavlja s obzirom na pravnu argumentaciju stranaka. Za razliku od onoga što je utvrđeno presudom, žalitelj ne želi izmijeniti činjenično stanje koje je utvrdilo žalbeno vijeće prilikom odlučivanja, nego samo navodi pravni temelj koji ističe pogrešku koja se tiče prava počinjenu u odluci EUIPO-a koja je predmet žalbe.

Žalitelj se poziva na načelo iura novit curia, prema kojem sudac prilikom odlučivanja mora primijeniti pravna pravila koja smatra prikladnima i izmijeniti pravni temelj zahtjeva stranaka, pod uvjetom da je odluka u skladu s činjeničnim i pravnim pitanjima koja su stranke istaknule, a pravni temelj zahtjeva nije doveden u pitanje, niti je spor pred sudom na drugi način izmijenjen. U tom smislu, Opći sud trebao je ocijeniti žaliteljeve argumente jer se u suprotnom ugrožava njegovo pravo na obranu i oduzimaju mu se prava u području registracije.

---

(1)  SL 2009. L 78, str. 1. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 17., svezak 1., str. 226.)

---

| 15.5.2017 | HR | Službeni list Europske unije | C 151/19 |
| --- | --- | --- | --- |

15.5.2017

HR

Službeni list Europske unije

C 151/19

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 13. veljače 2017. uputio Înalta Curte de Casație și Justiție (Rumunjska) – SC Petrolel-Lukoil, Maria Magdalena Georgescu protiv Ministerul Economiei, Ministerul Energiei, Ministerul Finanțelor Publice

(Predmet C-76/17)

(2017/C 151/24)

Jezik postupka: rumunjski

Sud koji je uputio zahtjev

Înalta Curte de Casație și Justiție

Stranke glavnog postupka

Tužitelji: SC Petrolel-Lukoil, Maria Magdalena Georgescu

Tuženici: Ministerul Economiei, Ministerul Energiei, Ministerul Finanțelor Publice

Prethodna pitanja

| 1. | Protivi li se odredbama članka 30. UFEU-a tumačenje u skladu s kojim porezni obveznik može, kada je doista platio davanje s istovrsnim učinkom, tražiti povrat iznosa uplaćenih s tog osnova iako je u nacionalnom pravu mehanizam plaćanja davanja osmišljen tako da se davanje prevaljuje na europskog potrošača? |
| --- | --- |

1.

Protivi li se odredbama članka 30. UFEU-a tumačenje u skladu s kojim porezni obveznik može, kada je doista platio davanje s istovrsnim učinkom, tražiti povrat iznosa uplaćenih s tog osnova iako je u nacionalnom pravu mehanizam plaćanja davanja osmišljen tako da se davanje prevaljuje na europskog potrošača?

| 2. | Je li povrat iznosa plaćenih s osnova davanja s istovrsnim učinkom, ako ih je porezni obveznik doista platio (a isti nisu preneseni na potrošača), u skladu s odredbama prava Unije? |
| --- | --- |

2.

Je li povrat iznosa plaćenih s osnova davanja s istovrsnim učinkom, ako ih je porezni obveznik doista platio (a isti nisu preneseni na potrošača), u skladu s odredbama prava Unije?

---

| 15.5.2017 | HR | Službeni list Europske unije | C 151/19 |
| --- | --- | --- | --- |

15.5.2017

HR

Službeni list Europske unije

C 151/19

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 23. veljače 2017. uputio Tribunal Supremo (Španjolska) – Rafael Ramón Escobedo Cortés protiv Banco de Sabadell S.A.

(Predmet C-94/17)

(2017/C 151/25)

Jezik postupka: španjolski

Sud koji je uputio zahtjev

Tribunal Supremo

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: Rafael Ramón Escobedo Cortés

Tuženik: Banco de Sabadell S.A.

Prethodna pitanja

| 1. | Protivi li se članku 3. u vezi s točkom 1. podtočkom (e) Priloga i članku 4. stavku 1. Direktive 93/13/EEZ (1) sudska praksa prema kojoj se klauzula ugovora o kreditu – kojom se određuje zatezna kamata koja podrazumijeva nadoplatu od više od 2 % u odnosu na godišnju uobičajenu kamatnu stopu određenu ugovorom – smatra neproporcionalno visokom naknadom koja se zahtijeva od potrošača koji kasni s ispunjenjem obveze plaćanja pa je stoga nepoštena? |
| --- | --- |

1.

Protivi li se članku 3. u vezi s točkom 1. podtočkom (e) Priloga i članku 4. stavku 1. Direktive 93/13/EEZ (1) sudska praksa prema kojoj se klauzula ugovora o kreditu – kojom se određuje zatezna kamata koja podrazumijeva nadoplatu od više od 2 % u odnosu na godišnju uobičajenu kamatnu stopu određenu ugovorom – smatra neproporcionalno visokom naknadom koja se zahtijeva od potrošača koji kasni s ispunjenjem obveze plaćanja pa je stoga nepoštena?

| 2. | Protivi li se članku 3. u vezi s točkom 1. podtočkom (e) Priloga, članku 4. stavku 1., članku 6. stavku 1. i članku 7. stavku 1. Direktive 93/13/EEZ sudska praksa koja, kad se klauzula ugovora o kreditu kojom se određuje zatezna kamata proglasi nepoštenom, kao predmet nadzora nepoštenosti identificira činjenicu da je ta kamatna stopa viša od uobičajene, jer čini „neproporcionalno visoku naknadu koja se zahtijeva od potrošača koji nije ispunio svoje obveze”, i koja određuje da posljedica proglašenja klauzule nepoštenom mora biti poništenje navedene naknade u cijelosti, na način da se samo nastavlja isplaćivati kamata do otplate kredita? |
| --- | --- |

2.

Protivi li se članku 3. u vezi s točkom 1. podtočkom (e) Priloga, članku 4. stavku 1., članku 6. stavku 1. i članku 7. stavku 1. Direktive 93/13/EEZ sudska praksa koja, kad se klauzula ugovora o kreditu kojom se određuje zatezna kamata proglasi nepoštenom, kao predmet nadzora nepoštenosti identificira činjenicu da je ta kamatna stopa viša od uobičajene, jer čini „neproporcionalno visoku naknadu koja se zahtijeva od potrošača koji nije ispunio svoje obveze”, i koja određuje da posljedica proglašenja klauzule nepoštenom mora biti poništenje navedene naknade u cijelosti, na način da se samo nastavlja isplaćivati kamata do otplate kredita?

| 3. | Ako je odgovor na drugo pitanje potvrdan: treba li proglašenje klauzule kojom se određuje zatezna kamata ništavom zbog nepoštenosti imati druge učinke kako bi bili u skladu s Direktivom 93/13/EEZ, kao na primjer potpuno poništenje svih kamata, i uobičajenih i zateznih, kada kreditni dužnik ne ispuni svoju obvezu plaćanja rata kredita u ugovorenim rokovima, ili pak naplatu zakonskih kamata? |
| --- | --- |

3.

Ako je odgovor na drugo pitanje potvrdan: treba li proglašenje klauzule kojom se određuje zatezna kamata ništavom zbog nepoštenosti imati druge učinke kako bi bili u skladu s Direktivom 93/13/EEZ, kao na primjer potpuno poništenje svih kamata, i uobičajenih i zateznih, kada kreditni dužnik ne ispuni svoju obvezu plaćanja rata kredita u ugovorenim rokovima, ili pak naplatu zakonskih kamata?

---

(1)  Direktiva Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima (SL 1993., L 95, str. 29.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 15., svezak 12., str. 24.)

---

| 15.5.2017 | HR | Službeni list Europske unije | C 151/20 |
| --- | --- | --- | --- |

15.5.2017

HR

Službeni list Europske unije

C 151/20

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 22. veljače 2017. uputio Juzgado de lo Social de Terrassa (Španjolska) – Gardenia Vernaza Ayovi protiv Consorci Sanitari de Terrassa

(Predmet C-96/17)

(2017/C 151/26)

Jezik postupka: španjolski

Sud koji je uputio zahtjev

Juzgado de lo Social de Terrassa

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: Gardenia Vernaza Ayovi

Tuženik: Consorci Sanitari de Terrassa

Prethodna pitanja

| 1. | Je li zakonsko rješenje koje nudi pravni poredak u slučaju otkaza kao stegovne mjere koji se smatra nezakonitim, a osobito rješenje na koje upućuje članak 96. stavak 2. Real Decreto Legislativo 5/2015 (Uredba sa zakonskom snagom 5/2015) od 30. listopada kojim se potvrđuje pročišćena verzija Ley del Estatuto Básico del Empleado Público (Zakon o temeljnom statutu javnih službenika), obuhvaćeno pojmom „uvjeta zapošljavanja” iz članka 4. stavka 1. Direktive Vijeća 1999/70/EZ od 28. lipnja 1999. o Okvirnom sporazumu o radu na određeno vrijeme koji su sklopili ETUC, UNICE i CEEP (1)? |
| --- | --- |

1.

Je li zakonsko rješenje koje nudi pravni poredak u slučaju otkaza kao stegovne mjere koji se smatra nezakonitim, a osobito rješenje na koje upućuje članak 96. stavak 2. Real Decreto Legislativo 5/2015 (Uredba sa zakonskom snagom 5/2015) od 30. listopada kojim se potvrđuje pročišćena verzija Ley del Estatuto Básico del Empleado Público (Zakon o temeljnom statutu javnih službenika), obuhvaćeno pojmom „uvjeta zapošljavanja” iz članka 4. stavka 1. Direktive Vijeća 1999/70/EZ od 28. lipnja 1999. o Okvirnom sporazumu o radu na određeno vrijeme koji su sklopili ETUC, UNICE i CEEP (1)?

| 2. | Bi li se prema članku 4. stavku 1. Direktive Vijeća 1999/70/EZ od 28. lipnja 1999. o Okvirnom sporazumu o radu na određeno vrijeme koji su sklopili ETUC, UNICE i CEEP smatrala diskriminirajućom situacija poput one predviđene u članku 96. stavku 2. Real Decreto Legislativo 5/2015 (Uredba sa zakonskom snagom 5/2015) od 30. listopada kojim se potvrđuje pročišćena verzija Ley del Estatuto Básico del Empleado Público (Zakon o temeljnom statutu javnih službenika), u kojoj otkaz kao stegovna mjera stalno zaposlenom radniku u javnoj službi, kad se otkaz smatra neprimjerenim, odnosno nezakonitim, uvijek zahtijeva vraćanje radnika na posao, ali ako je riječ o radniku na neodređeno vrijeme – ili određeno vrijeme – koji obavlja iste dužnosti kao stalno zaposleni radnik, moguće je da se radnika ne vrati na posao u zamjenu za naknadu? |
| --- | --- |

2.

Bi li se prema članku 4. stavku 1. Direktive Vijeća 1999/70/EZ od 28. lipnja 1999. o Okvirnom sporazumu o radu na određeno vrijeme koji su sklopili ETUC, UNICE i CEEP smatrala diskriminirajućom situacija poput one predviđene u članku 96. stavku 2. Real Decreto Legislativo 5/2015 (Uredba sa zakonskom snagom 5/2015) od 30. listopada kojim se potvrđuje pročišćena verzija Ley del Estatuto Básico del Empleado Público (Zakon o temeljnom statutu javnih službenika), u kojoj otkaz kao stegovna mjera stalno zaposlenom radniku u javnoj službi, kad se otkaz smatra neprimjerenim, odnosno nezakonitim, uvijek zahtijeva vraćanje radnika na posao, ali ako je riječ o radniku na neodređeno vrijeme – ili određeno vrijeme – koji obavlja iste dužnosti kao stalno zaposleni radnik, moguće je da se radnika ne vrati na posao u zamjenu za naknadu?

| 3. | Bi li nejednako postupanje bilo opravdano u istoj situaciji kao u prethodnom pitanju, ali ne u odnosu na Direktivu, nego članak 20. Povelje Europske unije o temeljnim pravima? |
| --- | --- |

3.

Bi li nejednako postupanje bilo opravdano u istoj situaciji kao u prethodnom pitanju, ali ne u odnosu na Direktivu, nego članak 20. Povelje Europske unije o temeljnim pravima?

---

(1)  SL 1999., L 175, str. 43. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 4., str. 228.)

---

| 15.5.2017 | HR | Službeni list Europske unije | C 151/21 |
| --- | --- | --- | --- |

15.5.2017

HR

Službeni list Europske unije

C 151/21

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 28. veljače 2017. uputio Tribunal de Contas (Portugal) – Secretaria Regional de Saúde dos Açores protiv Ministério Público

(Predmet C-102/17)

(2017/C 151/27)

Jezik postupka: portugalski

Sud koji je uputio zahtjev

Tribunal de Contas

Stranke glavnog postupka

Tužitelj: Secretaria Regional de Saúde dos Açores

Tuženik: Ministério Público

Prethodno pitanje

Treba li članak 58. stavak 4. Direktive 2014/24/EU (1) Europskog parlamenta i Vijeća od 26. veljače 2014. tumačiti na način da mu se protivi nacionalni propis kao što je onaj opisan[, tj. članak 40. stavak 3. i stavak 5. točka (c) Decreto Legislativo Regional n.o 27/2015/A, de 29 de dezembro de 2015 (Regionalna uredba sa zakonskom snagom br. 27/2015/A od 29. prosinca 2015.)] koji u okviru postupka javne nabave dopušta da se kao uvjet za sudjelovanje na natječaju propiše zemljopisni kriterij kojim se zahtijeva da su tri ugovora već izvršena u istoj autonomnoj pokrajini?

---

(1)  Direktiva 2014/24/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. veljače 2014. o javnoj nabavi i o stavljanju izvan snage Direktive 2004/18/EZ (SL 2014., L 94, str. 65. i ispravak u SL 2016., L 311, str. 26.)

---

| 15.5.2017 | HR | Službeni list Europske unije | C 151/21 |
| --- | --- | --- | --- |

15.5.2017

HR

Službeni list Europske unije

C 151/21

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 8. ožujka 2017. uputio High Court of Justice (Chancery Division) (Ujedinjena Kraljevina) – Teva UK Ltd, Accord Healthcare Ltd, Lupin Ltd, Lupin (Europe) Ltd, Generics (UK) koji posluje pod nazivom „Mylan” protiv Gilead Sciences Inc.

(Predmet C-121/17)

(2017/C 151/28)

Jezik postupka: engleski

Sud koji je uputio zahtjev

High Court of Justice (Chancery Division)

Stranke glavnog postupka

Tužitelji: Teva UK Ltd, Accord Healthcare Ltd, Lupin Ltd, Lupin (Europe) Ltd, Generics (UK) koji posluje pod nazivom „Mylan”

Tuženik: Gilead Sciences Inc.

Prethodno pitanje

Na temelju kojih kriterija je moguće odlučiti je li „proizvod zaštićen temeljnim patentom koji je na snazi” u smislu članka 3. točke (a) Uredbe br.469/2009 (1)?

---

(1)  Uredba (EZ) br. 469/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 6. svibnja 2009. o svjedodžbi o dodatnoj zaštiti za lijekove (SL 2009., L 152, str. 1) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 64., str. 166.)

---

| 15.5.2017 | HR | Službeni list Europske unije | C 151/22 |
| --- | --- | --- | --- |

15.5.2017

HR

Službeni list Europske unije

C 151/22

---

Zahtjev za prethodnu odluku koji je 9. ožujka 2017. uputio Court of Appeal (Irska) – David Smith protiv Patrick Meade, Philip Meade, FBD Insurance plc, Ireland, Attorney General

(Predmet C-122/17)

(2017/C 151/29)

Jezik postupka: engleski

Sud koji je uputio zahtjev

Court of Appeal

Stranke glavnog postupka

Žalitelj: David Smith

Druge stranke u postupku: Patrick Meade, Philip Meade, FBD Insurance plc, Ireland, Attorney General

Prethodna pitanja

Ako:

| i. | relevantne odredbe nacionalnog prava predviđaju isključenje obveznog automobilskog osiguranja za osobe za koje nisu predviđena fiksna sjedala u vozilu na mehanički pogon, |
| --- | --- |

i.

relevantne odredbe nacionalnog prava predviđaju isključenje obveznog automobilskog osiguranja za osobe za koje nisu predviđena fiksna sjedala u vozilu na mehanički pogon,

| ii. | relevantna polica osiguranja pokriva samo putnike koji se prevoze u fiksnim sjedalima i ta je polica de facto bila priznata polica osiguranja prema nacionalnom pravu u vrijeme nezgode, |
| --- | --- |

ii.

relevantna polica osiguranja pokriva samo putnike koji se prevoze u fiksnim sjedalima i ta je polica de facto bila priznata polica osiguranja prema nacionalnom pravu u vrijeme nezgode,

| iii. | je Sud za relevantne nacionalne odredbe koje predviđaju takvo isključenje iz pokrića već presudio da su suprotne pravu Unije u ranijoj odluci (predmet C-365/05 Farrell/Whitty) te se prema tome više nije smjelo primjenjivati, |
| --- | --- |

iii.

je Sud za relevantne nacionalne odredbe koje predviđaju takvo isključenje iz pokrića već presudio da su suprotne pravu Unije u ranijoj odluci (predmet C-365/05 Farrell/Whitty) te se prema tome više nije smjelo primjenjivati,

| iv. | je tekst nacionalnih odredbi takav da ne dopušta tumačenje koje je u skladu sa zahtjevima prava Unije,
  tada, je li u sporu između privatnih stranaka i privatnog društva za osiguranje povodom automobilske nesreće iz 1999. koja je uključivala tešku ozljedu putnika koji se nije prevozio u fiksnom sjedalu u kojem je, uz pristanak stranaka, nacionalni sud stao na stranu privatnog društva za osiguranje i državu kao tuženike, nacionalni sud prilikom neprimjene relevantnih odredaba nacionalnog prava također obvezan izuzeti od primjene isključenje iz police automobilskog osiguranja ili na neki drugi način uskratiti osiguravatelju mogućnost pozivanja na isključenje koje je bilo na snazi u to vrijeme, na način da se stranka mogla naplatiti izravno od društva za osiguranje na temelju te police? Podredno, bi li takav ishod u biti doveo do oblika horizontalnog učinka direktive prema privatnim strankama na način koji je zabranjen pravom Unije? |
| --- | --- |

iv.

je tekst nacionalnih odredbi takav da ne dopušta tumačenje koje je u skladu sa zahtjevima prava Unije,

tada, je li u sporu između privatnih stranaka i privatnog društva za osiguranje povodom automobilske nesreće iz 1999. koja je uključivala tešku ozljedu putnika koji se nije prevozio u fiksnom sjedalu u kojem je, uz pristanak stranaka, nacionalni sud stao na stranu privatnog društva za osiguranje i državu kao tuženike, nacionalni sud prilikom neprimjene relevantnih odredaba nacionalnog prava također obvezan izuzeti od primjene isključenje iz police automobilskog osiguranja ili na neki drugi način uskratiti osiguravatelju mogućnost pozivanja na isključenje koje je bilo na snazi u to vrijeme, na način da se stranka mogla naplatiti izravno od društva za osiguranje na temelju te police? Podredno, bi li takav ishod u biti doveo do oblika horizontalnog učinka direktive prema privatnim strankama na način koji je zabranjen pravom Unije?

---

| 15.5.2017 | HR | Službeni list Europske unije | C 151/22 |
| --- | --- | --- | --- |

15.5.2017

HR

Službeni list Europske unije

C 151/22

---

Tužba podnesena 10. ožujka 2017. – Europska komisija protiv Republike Poljske

(Predmet C-127/17)

(2017/C 151/30)

Jezik postupka: poljski

Stranke

Tužitelj: Europska komisija (zastupnici: J. Hottiaux i W. Mölls)

Tuženik: Republika Poljska

Tužbeni zahtjev

Komisija od Suda zahtijeva da:

| — | utvrdi da je Republika Poljska povrijedila svoje obveze iz članaka 3. i 7. Direktive Vijeća 96/53/EZ od 25. srpnja 1996. o utvrđivanju najvećih dopuštenih dimenzija u unutarnjem i međunarodnom prometu te najveće dopuštene mase u međunarodnom prometu za određena cestovna vozila koja prometuju unutar Zajednice (1) u vezi s točkama 3.1. i 3.4. Priloga I. toj direktivi, time što od prijevoznika zahtijeva posjedovanje posebnih dozvola za korištenje pojedinih javnih cesta; |
| --- | --- |

—

utvrdi da je Republika Poljska povrijedila svoje obveze iz članaka 3. i 7. Direktive Vijeća 96/53/EZ od 25. srpnja 1996. o utvrđivanju najvećih dopuštenih dimenzija u unutarnjem i međunarodnom prometu te najveće dopuštene mase u međunarodnom prometu za određena cestovna vozila koja prometuju unutar Zajednice (1) u vezi s točkama 3.1. i 3.4. Priloga I. toj direktivi, time što od prijevoznika zahtijeva posjedovanje posebnih dozvola za korištenje pojedinih javnih cesta;

| — | naloži Republici Poljskoj snošenje troškova. |
| --- | --- |

—

naloži Republici Poljskoj snošenje troškova.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

Komisija Republici Poljskoj prigovara da je promet vozila s najvećim dopuštenim osovinskim opterećenjem od 10 t (osovina bez pogona) odnosno 11,5 t (pogonska osovina) u skladu s točkama 3.1. i 3.4. Priloga I. Direktivi 96/53/EZ ograničen na gotovo 97 % javnih cesta koje se nalaze na području Poljske, što povređuje članak 3. te direktive. To ograničenje proizlazi iz kombinacije dvaju čimbenika i to:

| 1. | okolnosti da su samo ceste koje su dio transeuropske prometne mreže (TEN-T) i pojedine druge nacionalne ceste otvorene za promet vozila s najvećim dopuštenim osovinskim opterećenjem od 11,5 t (članak 41. stavak 2. Zakona o javnim cestama [Ustawa o drogach publicznych]), te |
| --- | --- |

1.

okolnosti da su samo ceste koje su dio transeuropske prometne mreže (TEN-T) i pojedine druge nacionalne ceste otvorene za promet vozila s najvećim dopuštenim osovinskim opterećenjem od 11,5 t (članak 41. stavak 2. Zakona o javnim cestama [Ustawa o drogach publicznych]), te

| 2. | nužnosti posjedovanja posebne dozvole za promet na drugim cestama (članak 64. i sljedeći Zakona o prometu na cestama [Ustawa Prawo o ruchu drogowym]). |
| --- | --- |

2.

nužnosti posjedovanja posebne dozvole za promet na drugim cestama (članak 64. i sljedeći Zakona o prometu na cestama [Ustawa Prawo o ruchu drogowym]).

Komisija Republici Poljskoj nadalje prigovara da je pogrešno protumačila članak 7. Direktive. Republika Poljska smatra da njezine odredbe državi članici omogućavaju da ograničenjem prometa vozila s opterećenjem pogonske osovine od 11,5 t odstupi od općeg načela postavljenog u članku 3. te direktive. Iako su u članku 7. stavku 2. navedeni konkretni primjeri za to kada promet može biti zakonito ograničen (gradovi, mala sela ili osobito vrijedna područja u pogledu zaštite prirode), pritom je ipak riječ o ograničenjima koja vrijede samo za pojedine ceste ili građevinske objekte na određenim dijelovima ceste. Prema Komisijinu mišljenju, država članica se ne može razumno pozivati na mogućnost uvođenja iznimki kako bi odgovarajućim iznimkama obuhvatila gotovo 97 % svoje cestovne mreže.

Osim toga se prema članku 64. stavku 1. Zakona o prometu na cestama (2), za vozila, kako bi mogla prometovati na cestama koje nisu dio TEN-T-a odnosno na gotovo 97 % javnih cesta, mora zatražiti i pribaviti posebna dozvola nadležnih tijela, što sa sobom nosi sljedeće poteškoće:

| — | složene upravne formalnosti koje zahtijevaju stupanje u kontakt s različitim upravnim tijelima, |
| --- | --- |

—

složene upravne formalnosti koje zahtijevaju stupanje u kontakt s različitim upravnim tijelima,

| — | zemljopisno područje valjanosti dozvole je ograničeno, što prijevoznike prisiljava da za svaku rutu općenito zatraže nekoliko dozvola; |
| --- | --- |

—

zemljopisno područje valjanosti dozvole je ograničeno, što prijevoznike prisiljava da za svaku rutu općenito zatraže nekoliko dozvola;

| — | vrijeme i troškovi koji su potrebni za pribavljanje dozvole. |
| --- | --- |

—

vrijeme i troškovi koji su potrebni za pribavljanje dozvole.

Naposljetku, u skladu s člankom 64. stavkom 2. Zakona o prometu na cestama, dozvole kategorije IV. za korištenje nacionalnim cestama vozilima s (pogonskim) osovinskim opterećenjem od 11,5 t ne mogu se koristiti za prijevoz djeljivog tereta.

Direktiva 96/53/EZ ne dopušta nikakvo slično ograničavanje ili otežavanje slobode prometa za vozila. Poduzetnik koji ne prihvaća te uvjete, podlijegat će zabrani prometa na cestama. Takvo uređenje povređuje članak 3. Direktive 96/53/EZ, koji zahtjevima koji su u njemu postavljeni sprečava da države članice u svojim područjima u prekograničnom prometu „odbiju ili zabrane” upotrebu vozila koja zadovoljavaju granične vrijednosti u pogledu mase koje su određene u Prilogu I. toj direktivi.

---

(1)  SL 1996., L 235, str. 59. (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 7., svezak 7., str. 51.)

(2)  Objava Predsjednika Sejma Republike Poljske od 30. kolovoza 2012. o proglašenju konsolidirane verzije Zakona o prometu na cestama (Obwieszczenie Marszałka Sejmu Rzeczypospolitej Polskiej z dnia 30 sierpnia 2012 r. w sprawie ogłoszenia jednolitego tekstu ustawy – Prawo o ruchu drogowym) (Dz. U. 2012., t. 1137.)

---

| 15.5.2017 | HR | Službeni list Europske unije | C 151/24 |
| --- | --- | --- | --- |

15.5.2017

HR

Službeni list Europske unije

C 151/24

---

Tužba podnesena 10. ožujka 2017. – Republika Poljska protiv Europskog parlamenta i Vijeća Europske unije

(Predmet C-128/17)

(2017/C 151/31)

Jezik postupka: poljski

Stranke

Tužitelj: Republika Poljska (zastupnik: B. Majczyna)

Tuženik: Europski parlament i Vijeće Europske unije

Tužbeni zahtjev

Republika Poljska od Suda zahtijeva da

| — | poništi Direktivu (EU) 2016/2284 Europskog parlamenta i Vijeća od 14. prosinca 2016. o smanjenju nacionalnih emisija određenih atmosferskih onečišćujućih tvari, o izmjeni Direktive 2003/35/EZ i stavljanju izvan snage Direktive 2001/81/EZ (1); |
| --- | --- |

—

poništi Direktivu (EU) 2016/2284 Europskog parlamenta i Vijeća od 14. prosinca 2016. o smanjenju nacionalnih emisija određenih atmosferskih onečišćujućih tvari, o izmjeni Direktive 2003/35/EZ i stavljanju izvan snage Direktive 2001/81/EZ (1);

| — | podredno, djelomično poništi tu direktivu u dijelu u kojem određuje nacionalne obveze smanjenja emisija za 2030. i sljedeće godine; |
| --- | --- |

—

podredno, djelomično poništi tu direktivu u dijelu u kojem određuje nacionalne obveze smanjenja emisija za 2030. i sljedeće godine;

| — | naloži Europskom parlamentu i Vijeću Europske unije snošenje troškova postupka. |
| --- | --- |

—

naloži Europskom parlamentu i Vijeću Europske unije snošenje troškova postupka.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

Republika Poljska ističe sljedeće tužbene razloge protiv pobijane direktive:

1.   Povreda načela lojalne suradnje (članak 4. stavak 3. UEU-a)

Tužene institucije u okviru pripremanja pobijane direktive nisu postupale transparentno, pritom su nejednako postupale prema državama članicama te su samo pojedinim državama članicama naložile dodatne obveze smanjenja koje nisu opravdane kriterijem troškovne ekonomičnosti i načelima u području metodologije podjele obveza. Činjenica da su Poljskoj (te drugim dvjema državama članicama) – prije zaključenja konačnog dogovora s Europskim parlamentom – naložene nove vrijednosti smanjenja emisija kako bi se postigla jako ambiciozna razina ukupnog smanjenja znači da je Poljska zapravo isključena iz pregovora u kojima je odlučeno o konačnom uređenju nacionalnih obveza smanjenja emisija za 2030. i sljedeće godine.

Usto su tužene institucije Poljskoj oduzele mogućnost da stvarno provjeri podatke o Poljskoj na temelju kojih su određene nacionalne obveze smanjenja emisija za 2030. i sljedeće godine i time povrijedile pravo Poljske na razmatranje njezina stajališta.

2.   Povreda načela otvorenosti djelovanja i transparentnosti (članak 15. UFEU-a) i nepostojanje dostatnog obrazloženja (članak 296. UFEU-a)

Republika Poljska ističe da osnovne pretpostavke na temelju kojih su određene nacionalne obveze smanjenja emisija za 2030. i sljedeće godine nisu učinjene dostupnima ili objavljene. Nedostaju informacije o projekcijskim pretpostavkama o tehnološkoj strukturi pojedinih sektora na kojima su se temeljile projekcije o emisijama u 2030. Nepostojanje tih informacija onemogućava provjeru osnovanosti projekcija emisija izvršenih za 2030. Nadalje, nije poznato prema kojoj je formuli preračunan ukupni cilj u području zdravlja, naime smanjenje smrtnosti u Uniji, u obvezu smanjenja emisija za cijelu Uniju te za pojedine države članice.

Zbog toga nisu jasno i nedvosmisleno izražena razmatranja institucija koje su donijele direktivu povezana s navedenim obvezama smanjenja.

3.   Povreda obveze prikladne ocjene posljedica pobijane direktive na pojedine države članice te obveze podnošenja dostatne procjene posljedica njezine provedbe

Republika Poljska ističe da je, s obzirom na znatne društvene i gospodarske posljedice koje se očekuju u državama članicama zbog obveza smanjenja emisija za 2030. i sljedeće godine, procjena posljedica koju je provela Komisija nedostatna.

U procjeni posljedica upućuje se na povezanost između postizanja ciljeva direktive i strukturnih promjena kojima se treba smanjiti udjel ugljena kao goriva u energetskom i stambenom sektoru. Međutim, u procjeni posljedica ne analizira se točno bi li provedba obveza znatno utjecala na izbor države članice između različitih energetskih izvora i opće strukture njezine opskrbe energijom. To je jako važno jer ako bi se potvrdio znatan utjecaj, to bi značilo da je zakonodavac Unije pobijanu direktivu trebao donijeti na drugoj pravnoj osnovi, naime na temelju članka 192. stavka 2. UFEU-a, a ne na temelju članka 192. stavka 1. UFEU-a.

4.   Povreda načela proporcionalnosti (članak 5. stavak 4. UEU-a)

Tužene institucije nisu uzele u obzir znatne društvene i gospodarske troškove koje provedba obveza smanjenja emisija onečišćujućih tvari za razdoblje od 2030. uzrokuje u Poljskoj. Slijedom toga, provedba obveza smanjenja od strane Poljske za 2030. i sljedeće godine može imati znatne negativne društvene i gospodarske posljedice. Trošak u svrhu provedbe tih obveza može se pokazati neproporcionalan u odnosu na očekivane posljedice.

U direktivi provedeno određivanje tako visokih nacionalnih obveza smanjenja emisija za 2030. i sljedećih godina očito nije nužno za postizanje ciljeva određenih u direktivi.

5.   Povreda načela jednakosti država članica (članak 4. stavak 2. UEU-a) i načela uravnoteženog razvoja (članak 191. stavak 3. četvrti podstavak UFEU-a u vezi s člankom 191. stavkom 2. UFEU-a)

Obveze smanjenja emisija koje su naložene pojedinim državama članicama od 2030. ne uzimaju u obzir različitu gospodarsku situaciju i tehnološke i društvene uvjete država članica, uključujući opseg potrebe ulaganja u različitim regijama Unije. Prilikom određivanja obveza smanjenja primijenjena je jedinstvena metoda, bez uzimanja u obzir stvarne i različite gospodarske i društvene situacije pojedinih država članica.

Osim toga, tužene institucije prilikom nalaganja obveza smanjenja emisija za 2030. i sljedeće godine vjerojatno nisu odgovarajuće uzele u obzir da znatna količina onečišćujućih tvari u pojedine države članice prekogranično dospijeva iz područja u neposrednom susjedstvu Unije, što može dovesti do nejednakog postupanja prema državama članicama koje imaju granicu s trećim zemljama u odnosu na države članice ne koje ne utječe problem unosa onečišćujućih tvari koje potječu izvan Unije.

---

(1)  SL 2016., L 344, str. 1.

---

| 15.5.2017 | HR | Službeni list Europske unije | C 151/25 |
| --- | --- | --- | --- |

15.5.2017

HR

Službeni list Europske unije

C 151/25

---

Žalba koju je 17. ožujka 2017. podnijela Europska unija, koju zastupa Sud Europske unije, protiv presude Općeg suda (treće prošireno vijeće) od 10. siječnja 2017. u predmetu T-577/14, Gascogne Sack Deutschland i Gascogne protiv Europske unije

(Predmet C-138/17 P)

(2017/C 151/32)

Jezik postupka: francuski

Stranke

Žalitelj: Europska unija, koju zastupa Sud Europske unije (zastupnici: J. Inghelram i Á.M. Almendros Manzano, agenti)

Druge stranke u postupku: Gascogne Sack Deutschland GmbH, Gascogne, Europska komisija

Zahtjev

| — | poništiti točku 1. izreke pobijane presude; |
| --- | --- |

—

poništiti točku 1. izreke pobijane presude;

| — | odbiti kao neosnovan zahtjev društava Gascogne Sack Deutschland i Gascogne, podnesen u prvom stupnju, kojim se zahtijeva iznos od 187 571 eura na temelju navodno pretrpljenih gubitaka zbog dodatnih plaćanja bankarske garancije po isteku razumnog roka; |
| --- | --- |

—

odbiti kao neosnovan zahtjev društava Gascogne Sack Deutschland i Gascogne, podnesen u prvom stupnju, kojim se zahtijeva iznos od 187 571 eura na temelju navodno pretrpljenih gubitaka zbog dodatnih plaćanja bankarske garancije po isteku razumnog roka;

| — | naložiti društvima Gascogne Sack Deutschland i Gascogne snošenje troškova. |
| --- | --- |

—

naložiti društvima Gascogne Sack Deutschland i Gascogne snošenje troškova.

Žalbeni razlozi i glavni argumenti

U prilog osnovanosti žalbe žalitelj ističe tri žalbena razloga.

Prvi žalbeni razlog temelji se na pogrešci koja se tiče prava u tumačenju pojma uzročna veza, zato što je Opći sud presudio da je nepoštovanje razumnog roka suđenja odlučujući uzrok navodne materijalne štete koja se sastoji od plaćanja troškova bankarske garancije iako je, na temelju ustaljene sudske prakse, izbor pojedinog poduzetnika da ne plati novčanu kaznu tijekom postupka pred sudom Unije odlučujući uzrok plaćanja takvih troškova.

Drugi žalbeni razlog temelji se na pogrešci koja se tiče prava u tumačenju pojma šteta, zato što je Opći sud odbio na navodnu materijalnu štetu povezanu s plaćanjem troškova bankarske garancije primijeniti uvjet istovjetan onomu koji je formulirao u pogledu navodne materijalne štete povezane s plaćanjem kamata na iznos novčane kazne, tj. da su tužitelji u prvom stupnju trebali dokazati da je financijsko opterećenje povezano s tim potonjim plaćanjem veće od koristi koju su mogli izvući iz neplaćanja novčane kazne.

Treći žalbeni razlog temelji se na pogrešci koja se tiče prava u određivanju razdoblja tijekom kojega se dogodila navodna materijalna šteta kao i iz nedostatka obrazloženja, zato što je Opći sud utvrdio, a da nije objasnio razlog, da je razdoblje u kojem je postojala navodna materijalna šteta, koja se sastojala od plaćanja troškova bankarske garancije, moglo biti različito od razdoblja u koje je smjestio postojanje nezakonitog ponašanja koje je navodno uzrokovalo tu štetu.

---

| 15.5.2017 | HR | Službeni list Europske unije | C 151/26 |
| --- | --- | --- | --- |

15.5.2017

HR

Službeni list Europske unije

C 151/26

---

Žalba koju su 22. ožujka 2017. podnijeli Gascogne Sack Deutschland GmbH i Gascogne S.A. protiv presude Općeg suda (treće prošireno vijeće) od 10. siječnja 2017. u predmetu T-577/14, Gascogne Sack Deutschland i Gascogne protiv Europske unije

(Predmet C-146/17 P)

(2017/C 151/33)

Jezik postupka: francuski

Stranke

Žalitelji: Gascogne Sack Deutschland GmbH, Gascogne S.A. (zastupnici: F. Puel i E. Durand, odvjetnici)

Druge stranke u postupku: Europska unija, koju zastupa Sud Europske unije, Europska komisija

Zahtjev

Žalitelji od Suda zahtijevaju da:

| — | djelomično ukine pobijanu presudu, koja je putem e-Curije dostavljena savjetnicima žalitelja 16. siječnja 2017. a kojom je Opći sud, utvrdivši da u predmetima u kojima su donesene presude od 16. studenoga 2011., Groupe Gascogne protiv Komisije (T-72/06) i Sachsa Verpackung protiv Komisije (T-79/06) nije poštovan razumni rok suđenja te da postoji materijalna i nematerijalna šteta koju su žalitelji pretrpjeli jer nije poštovan razumni rok, osudio Uniju na neodgovarajuću i nepotpunu naknadu pretrpljene štete; |
| --- | --- |

—

djelomično ukine pobijanu presudu, koja je putem e-Curije dostavljena savjetnicima žalitelja 16. siječnja 2017. a kojom je Opći sud, utvrdivši da u predmetima u kojima su donesene presude od 16. studenoga 2011., Groupe Gascogne protiv Komisije (T-72/06) i Sachsa Verpackung protiv Komisije (T-79/06) nije poštovan razumni rok suđenja te da postoji materijalna i nematerijalna šteta koju su žalitelji pretrpjeli jer nije poštovan razumni rok, osudio Uniju na neodgovarajuću i nepotpunu naknadu pretrpljene štete;

| — | na temelju svoje neograničene nadležnosti, u skladu sa zahtjevima tužitelja, konačno odluči o financijskim naknadama materijalne i nematerijalne štete koju su pretrpjeli žalitelji; |
| --- | --- |

—

na temelju svoje neograničene nadležnosti, u skladu sa zahtjevima tužitelja, konačno odluči o financijskim naknadama materijalne i nematerijalne štete koju su pretrpjeli žalitelji;

| — | naloži drugoj stranki u postupku snošenje troškova postupka. |
| --- | --- |

—

naloži drugoj stranki u postupku snošenje troškova postupka.

Žalbeni razlozi i glavni argumenti

Prvim žalbenim razlogom Gascogne tvrdi da je, time što je odbio dodijeliti naknadu materijalne štete pretrpljene u razdoblju prije 30. svibnja 2011., uz obrazloženje da ne može odlučiti ultra petita, Opći sud počinio očitu pogrešku u tumačenju i primjeni tog načela.

Drugim žalbenim razlogom Gascogne tvrdi da je Opći sud sam sebi proturječio i nije primijenio svoje zaključke, kada je radi izračuna materijalne štete kao trenutak njezinog početka odlučio odrediti trenutak koji je Gascogne retroaktivno odredio na osnovi prekomjernog trajanja postupka koje je procijenio na 30 mjeseci, ali koje je Opći sud procijenio na 20 mjeseci te je tako dodijelio naknadu materijalne štete koju je Gascogne pretrpio u razdoblju od 6 mjeseci, iako je izričito presudio da se naknada pretrpljene materijalne štete sastoji u plaćanju troškova bankarske garancije tijekom razdoblja koje odgovara prekoračenju razumnog roka (razdoblje od 20 mjeseci).

Trećim žalbenim razlogom Gascogne tvrdi da je Opći sud povrijedio prava obrane jer je primijenio načine izračuna materijalne štete različite od onih koje su žalitelji prvotno iznijeli, a da se potonji nisu mogli očitovati o mogućim posljedicama tog načina izračuna.

Četvrtim žalbenim razlogom žalitelji tvrde da je, time što je presudio da ne može dodijeliti naknadu pretrpljene nematerijalne štete čiji se iznos činio nerazmjerno visok u odnosu na novčanu kaznu koju je odredila Europska komisija iz razloga što, prema sudskoj praksi, sud Unije ne može dovesti u pitanje, u cijelosti ili djelomično, iznos novčane kazne zbog nepoštovanja razumnog roka, Opći sud počinio pogrešku koja se tiče prava u tumačenju i primjeni navedene sudske prakse.

Petim žalbenim razlogom žalitelji tvrde da je Opći sud lišio odredbe članaka 256. stavka 1. i 340. stavka 2. UFEU-a njihovog korisnog učinka te ih je povrijedio, kao i pravo na učinkovit pravni lijek, zato što je odbio prihvatiti zahtjev za naknadu pretrpljene nematerijalne štete jer bi, zbog njezinog iznosa, dodjeljivanje naknade štete koju su tražili žalitelji dovelo u pitanje iznos izrečene novčane kazne, iako odredbe članaka 256. stavka 1. i 340. stavka 2. UFEU-a teže upravo tomu da omoguće svakom žalitelju koji je pretrpio štetu koju su uzrokovale europske institucije da ostvari naknadu štete pred Općim sudom.

Šestim žalbenim razlogom žalitelji tvrde da je Opći sud sam sebi proturječio, kada je žaliteljima dodijelio naknadu štete u iznosu od 5 000 eura na temelju pretrpljene nematerijalne štete, iako je, s jedne strane, utvrdio da naknada nematerijalne štete ne može dovesti u pitanje, čak ni djelomično, iznos novčane kazne koju je odredila Komisija, te je, s druge strane, izričito priznao postojanje nematerijalne štete koju su pretrpjeli žalitelji, a koju je potrebno nadoknaditi u skladu s „opsegom nepoštovanja razumnog roka” i „učinkovitosti ove žalbe”.

Sedmim žalbenim razlogom žalitelji tvrde da je Opći sud povrijedio obvezu obrazlaganja jer je, bez ikakvog elementa u prilog tomu, presudio da je, s jedne strane, utvrđenje povrede razumnog roka suđenja, imajući u vidu predmet i težinu te povrede, dovoljno za naknadu navodne povrede ugleda te da je, s druge strane, novčana naknada od 5 000 eura adekvatna naknada za pretrpljenu nematerijalnu štetu.

---

Opći sud

| 15.5.2017 | HR | Službeni list Europske unije | C 151/28 |
| --- | --- | --- | --- |

15.5.2017

HR

Službeni list Europske unije

C 151/28

---

Presuda Općeg suda od 28. ožujka 2017. – El-Qaddafi protiv Vijeća

(Predmet T-681/14) (1)

((„Zajednička vanjska i sigurnosna politika - Mjere ograničavanja protiv Libije - Zamrzavanje financijskih sredstava - Ograničenja ulaska i provoza na teritoriju Unije - Zadržavanje imena tužiteljice - Prava obrane - Obveza obrazlaganja”))

(2017/C 151/34)

Jezik postupka: engleski

Stranke

Tužitelj: Aisha Muammer Mohamed El-Qaddafi (Masqat, Oman) (zastupnici: J. Jones, QC, a zatim S. Bafadhel, barrister)

Tuženik: Vijeće Europske unije (zastupnici: S. Kyriakopoulou i A. de Elera-San Miguel Hurtado, agenti)

Predmet

Zahtjev koji se temelji na članku 263. UFEU-a i odnosi se na poništenje, s jedne strane, Odluke Vijeća 2014/380/ZVSP od 23. lipnja 2014. kojom je izmijenjena Odluka 2011/137/ZVSP o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Libiji (SL 2014., L 183, str. 52.), u dijelu u kojem zadržava ime tužiteljice na listi iz Priloga I. i III. Odluci Vijeća 2011/137/ZVSP od 28. veljače 2011. o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Libiji (SL 2011., L 58, str. 53.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 6., str. 191.) i, s druge strane, Provedbene uredbe Vijeća (EU) br. 689/2014 od 23. lipnja 2014. o provedbi članka 16. stavka 2. Uredbe br. 204/2011 o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Libiji (SL 2014., L 183, str. 1.) u dijelu u kojem zadržava ime tužiteljice na popisu iz Priloga II. Uredbi Vijeća (EU) br. 204/2011 od 2. ožujka 2011. o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Libiji (SL 2011., L 58, str. 1.) (posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 18., svezak 4., str. 140.).

Izreka

| 1. | Poništava se Odluka Vijeća 2014/380/ZVSP od 23. lipnja 2014. o izmjeni Odluke2011/137/ZVSP o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Libiji u dijelu u kojem zadržava ime Aishe Muammer Mohamed El-Qaddafi na popisu iz Priloga I. i III. Odluci Vijeća 2011/137/ZVSP od 28. veljače 2011. o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Libiji. |
| --- | --- |

1.

Poništava se Odluka Vijeća 2014/380/ZVSP od 23. lipnja 2014. o izmjeni Odluke2011/137/ZVSP o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Libiji u dijelu u kojem zadržava ime Aishe Muammer Mohamed El-Qaddafi na popisu iz Priloga I. i III. Odluci Vijeća 2011/137/ZVSP od 28. veljače 2011. o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Libiji.

| 2. | Poništava se Provedbena uredba Vijeća (EU) br. 689/2014 od 23. lipnja 2014. o provedbi članka 16. stavka 2. Uredbe br. 204/2011 o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Libiji u dijelu u kojem zadržava ime A. M. M. El-Qaddafi na popisu iz Priloga II. Uredbi Vijeća (EU) br. 204/2011 od 2. ožujka 2011. o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Libiji. |
| --- | --- |

2.

Poništava se Provedbena uredba Vijeća (EU) br. 689/2014 od 23. lipnja 2014. o provedbi članka 16. stavka 2. Uredbe br. 204/2011 o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Libiji u dijelu u kojem zadržava ime A. M. M. El-Qaddafi na popisu iz Priloga II. Uredbi Vijeća (EU) br. 204/2011 od 2. ožujka 2011. o mjerama ograničavanja s obzirom na stanje u Libiji.

| 3. | Vijeću Europske unije nalaže se snošenje troškova. |
| --- | --- |

3.

Vijeću Europske unije nalaže se snošenje troškova.

---

(1)  SL C 431, 1. 12. 2014.

---

| 15.5.2017 | HR | Službeni list Europske unije | C 151/29 |
| --- | --- | --- | --- |

15.5.2017

HR

Službeni list Europske unije

C 151/29

---

Presuda Općeg suda od 30. ožujka 2017. – Grčka protiv Komisije

(Predmet T-112/15) (1)

((„EFSJP - Komponenta „Jamstva” - EFJP i EPFRR - Troškovi isključeni iz financiranja - Uredba (EZ) br. 1782/2003 - Uredba (EZ) br. 796/2004 - Program potpore za površinu - Pojam trajnih pašnjaka - Obveza obrazlaganja - Proporcionalnost - Paušalna financijska korekcija - Odbitak prijašnje korekcije”))

(2017/C 151/35)

Jezik postupka: grčki

Stranke

Tužitelj: Helenska Republika (zastupnici: I. Chalkias, G. Kanellopoulos, E. Leftheriotou i A. Vasilopoulou, a zatim G. Kanellopoulos, E. Leftheriotou i A. Vasilopoulou, agenti)

Tuženik: Europska komisija (zastupnici: D. Triantafyllou i A. Marcoulli, a zatim D. Triantafyllou, agenti)

Predmet

Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a radi poništenja Provedbene odluke Komisije 2014/950/EU od 19. prosinca 2014. o isključenju iz financiranja Europske unije određenih izdataka nastalih za države članice u okviru Komponente za jamstva Europskog fonda za smjernice i jamstva u poljoprivredi (EFSJP), u okviru Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR) (SL 2014., L 369, str. 71.).

Izreka

| 1. | Provedbena odluka Komisije 2014/950/EU od 19. prosinca 2014. o isključenju iz financiranja Europske unije određenih izdataka nastalih za države članice u okviru Komponente za jamstva Europskog fonda za smjernice i jamstva u poljoprivredi (EFSJP), u okviru Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR), poništava se u dijelu koji se odnosi na iznose financijske korekcije od 5 007 867,36 eura, odbitak od 2 318 055,75 eura i financijski učinak od 2 689 811,61 eura u pogledu izdataka Helenske Republike u sektoru za ruralni razvoj EPFRR, os 2 (2007.-2013., mjere povezane s površinom), za poreznu godinu 2009., na temelju nedostataka koji se odnose na sustav za identifikaciju zemljišnih čestica (LPIS) i provjere na terenu (drugi stup, godina podnošenja zahtjeva 2008.). |
| --- | --- |

1.

Provedbena odluka Komisije 2014/950/EU od 19. prosinca 2014. o isključenju iz financiranja Europske unije određenih izdataka nastalih za države članice u okviru Komponente za jamstva Europskog fonda za smjernice i jamstva u poljoprivredi (EFSJP), u okviru Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR), poništava se u dijelu koji se odnosi na iznose financijske korekcije od 5 007 867,36 eura, odbitak od 2 318 055,75 eura i financijski učinak od 2 689 811,61 eura u pogledu izdataka Helenske Republike u sektoru za ruralni razvoj EPFRR, os 2 (2007.-2013., mjere povezane s površinom), za poreznu godinu 2009., na temelju nedostataka koji se odnose na sustav za identifikaciju zemljišnih čestica (LPIS) i provjere na terenu (drugi stup, godina podnošenja zahtjeva 2008.).

| 2. | U preostalom dijelu tužba se odbija. |
| --- | --- |

2.

U preostalom dijelu tužba se odbija.

| 3. | Helenska Republika snosit će vlastite troškove kao i troškove Europske komisije. |
| --- | --- |

3.

Helenska Republika snosit će vlastite troškove kao i troškove Europske komisije.

---

(1)  SL C 171, 26. 5. 2015.

---

| 15.5.2017 | HR | Službeni list Europske unije | C 151/29 |
| --- | --- | --- | --- |

15.5.2017

HR

Službeni list Europske unije

C 151/29

---

Presuda Općeg suda od 28. ožujka 2017. – Deutsche Telekom protiv Komisije

(Predmet T-210/15) (1)

((„Pristup dokumentima - Uredba (EZ) br. 1049/2001 - Dokumenti o postupku primjene pravila o tržišnom natjecanju - Odbijanje pristupa - Obveza obrazlaganja - Izuzeće u vezi sa zaštitom komercijalnih interesa treće osobe - Izuzeće u vezi sa zaštitom svrhe inspekcija, istraga i revizija - Prevladavajući javni interes - Savjetovanje s trećim osobama - Transparentnost - Neodgovaranje u roku na ponovni zahtjev”))

(2017/C 151/36)

Jezik postupka: njemački

Stranke

Tužitelj: Deutsche Telekom AG (Bonn, Njemačka) (zastupnici: A. Rosenfeld i O. Corzilius, odvjetnici)

Tuženik: Europska komisija (zastupnici: u početku J. Vondung i A. Buchet, zatim F. Erlbacher, P. Van Nuffel i A. Dawes, agenti)

Predmet

Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a i kojim se traži poništenje Odluke Komisije od 17. veljače 2015. kojom se tužitelju odbija dati pristup dokumentima od značaja za postupak zbog zlouporabe vladajućeg položaja pod oznakom COMP/AT.40089 – Deutsche Telekom.

Izreka

| 1. | Tužba se odbija. |
| --- | --- |

1.

Tužba se odbija.

| 2. | Društvu Deutsche Telekom AG nalaže se snošenje troškova. |
| --- | --- |

2.

Društvu Deutsche Telekom AG nalaže se snošenje troškova.

---

(1)  SL C 270, 17. 8. 2015.

---

| 15.5.2017 | HR | Službeni list Europske unije | C 151/30 |
| --- | --- | --- | --- |

15.5.2017

HR

Službeni list Europske unije

C 151/30

---

Presuda Općeg suda od 29. ožujka 2017. – J & Joy protiv EUIPO-a – Joy-Sportswear (J AND JOY)

(Predmet T-387/15) (1)

((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Verbalni žig Europske unije J AND JOY - Raniji nacionalni figurativni žig joy SPORTSWEAR - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Sličnost proizvoda - Sličnost znakova - Kriteriji ocjene - Složeni žig - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))

(2017/C 151/37)

Jezik postupka: engleski

Stranke

Tužitelj: J & Joy SA (Waremme, Belgija) (zastupnici: A. Maqua, C. Pirenne i C. Smits, odvjetnici)

Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: H. O’Neill, agent)

Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Joy-Sportswear GmbH (Ottensoos, Njemačka) (zastupnik: T. Kiphuth, odvjetnik)

Predmet

Zahtjev podnesen protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 22. travnja 2015. (predmet R 1352/2014 2) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Joy-Sportswear et J & Joy.

Izreka

| 1. | Tužba se odbija. |
| --- | --- |

1.

Tužba se odbija.

| 2. | Društvu J & Joy SA nalaže se snošenje troškova. |
| --- | --- |

2.

Društvu J & Joy SA nalaže se snošenje troškova.

---

(1)  SL C 381, 16. 11. 2015.

---

| 15.5.2017 | HR | Službeni list Europske unije | C 151/31 |
| --- | --- | --- | --- |

15.5.2017

HR

Službeni list Europske unije

C 151/31

---

Presuda Općeg suda od 29. ožujka 2017. – J & Joy protiv EUIPO-a – Joy-Sportswear (JN-JOY)

(Predmet T-388/15) (1)

((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Verbalni žig Europske unije JN-JOY - Raniji figurativni nacionalni žig joy SPORTSWEAR - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Sličnost proizvoda - Sličnost znakova - Kriteriji ocjene - Složeni žig - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))

(2017/C 151/38)

Jezik postupka: engleski

Stranke

Tužitelj: J & Joy SA (Waremme, Belgija) (zastupnici: A. Maqua, C. Pirenne i C. Smits, odvjetnici)

Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: H. O’Neill, agent)

Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Joy-Sportswear GmbH (Ottensoos, Njemačka) (zastupnik: T. Kiphuth, odvjetnik)

Predmet

Tužba podnesena protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 22. travnja 2015. (predmet R 1353/2014-2), koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Joy-Sportswear i J & Joy.

Izreka

| 1. | Tužba se odbija. |
| --- | --- |

1.

Tužba se odbija.

| 2. | Društvu J & Joy SA nalaže se snošenje troškova. |
| --- | --- |

2.

Društvu J & Joy SA nalaže se snošenje troškova.

---

(1)  SL C 381, 16. 11. 2015.

---

| 15.5.2017 | HR | Službeni list Europske unije | C 151/31 |
| --- | --- | --- | --- |

15.5.2017

HR

Službeni list Europske unije

C 151/31

---

Presuda Općeg suda od 29. ožujka 2017. – J & Joy protiv EUIPO-a – Joy-Sportswear (J&JOY)

(Predmet T-389/15) (1)

((„Žig Europske unije - Postupak povodom prigovora - Figurativni žig Europske unije J&JOY - Raniji figurativni nacionalni žig joy SPORTSWEAR - Relativni razlozi za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Sličnost proizvoda - Sličnost znakova - Kriteriji ocjene - Složeni žig - Članak 8. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))

(2017/C 151/39)

Jezik postupka: engleski

Stranke

Tužitelj: J & Joy SA (Waremme, Belgija) (zastupnici: A. Maqua, C. Pirenne i C. Smits, odvjetnici)

Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: H. O’Neill, agent)

Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Joy-Sportswear GmbH (Ottensoos, Njemačka) (zastupnik: T. Kiphuth, odvjetnik)

Predmet

Tužba podnesena protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 22. travnja 2015. (predmet R 1355/2014-2) koja se odnosi na postupak povodom prigovora između društava Joy-Sportswear i J & Joy.

Izreka

| 1. | Tužba se odbija. |
| --- | --- |

1.

Tužba se odbija.

| 2. | Društvu J & Joy SA nalaže se snošenje troškova. |
| --- | --- |

2.

Društvu J & Joy SA nalaže se snošenje troškova.

---

(1)  SL C 381, 16. 11. 2015.

---

| 15.5.2017 | HR | Službeni list Europske unije | C 151/32 |
| --- | --- | --- | --- |

15.5.2017

HR

Službeni list Europske unije

C 151/32

---

Presuda Općeg suda od 29. ožujka 2017. – Nizozemska protiv Komisije

(Predmet T-501/15) (1)

((„EFJP i EPFRR - Troškovi isključeni iz financiranja - Integrirani administrativni i kontrolni sustav - Smanjenja i isključenja u slučaju nepridržavanja pravila o višestrukoj sukladnosti - Neznatno nepoštovanje - Članak 24. stavak 2. Uredbe (EZ) br. 73/2009 - Članak 71. stavak 3. Uredbe (EZ) br. 1122/2009 - Teret dokazivanja - Tumačenje Priloga II. Uredbi(EZ) br. 73/2009”))

(2017/C 151/40)

Jezik postupka: nizozemski

Stranke

Tužitelj: Kraljevina Nizozemska (zastupnici: M. Bulterman, B. Koopman i H. Stergiou, agenti)

Tuženik: Europska komisija (zastupnici: H. Kranenborg i D. Triantafyllou, agenti)

Intervenijent u potporu tužitelju: Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske (zastupnici: u početku C. Brodie, zatim J. Kraehling, te naposljetku J. Kraehling i G. Brown, agenti)

Predmet

Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a radi poništenja Provedbene odluke Komisije (EU) 2015/1119 od 22. lipnja 2015. o isključenju iz financiranja Europske unije određenih izdataka nastalih za države članice u okviru Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR) (SL L 182, str. 39.), u dijelu u kojem se ona odnosi na troškove koji su nastali za Kraljevinu Nizozemsku.

Izreka

| 1. | Tužba se odbija. |
| --- | --- |

1.

Tužba se odbija.

| 2. | Kraljevina Nizozemska snosit će vlastite troškove kao i troškove Europske komisije. |
| --- | --- |

2.

Kraljevina Nizozemska snosit će vlastite troškove kao i troškove Europske komisije.

| 3. | Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske snosit će vlastite troškove. |
| --- | --- |

3.

Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske snosit će vlastite troškove.

---

(1)  SL C 346, 19. 10. 2015.

---

| 15.5.2017 | HR | Službeni list Europske unije | C 151/33 |
| --- | --- | --- | --- |

15.5.2017

HR

Službeni list Europske unije

C 151/33

---

Presuda Općeg suda od 28. ožujka 2017. – Regent University protiv EUIPO-a – Regent’s College (REGENT UNIVERSITY)

(Predmet T-538/15) (1)

((„Žig Europske unije - Postupak za proglašavanje žiga ništavim - Verbalni žig Europske unije REGENT UNIVERSITY - Raniji nacionalni figurativni žig REGENT’S COLLEGE - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Članak 8. stavak 1. točka (b) i članak 53. stavak 1. točka (a) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))

(2017/C 151/41)

Jezik postupka: engleski

Stranke

Tužitelj: Regent University (Virginia Beach, Virginia, Sjedinjene Američke Države) (zastupnici: E. Himsworth, QC, i D. Wilkinson, solicitor)

Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: S. Bonne, agent)

Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Regent’s College (London, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnik: S. Malynicz, QC)

Predmet

Tužba podnesena protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 6. srpnja 2015. (predmet R 1859/2014-2), koja se odnosi na postupak za proglašavanje žiga ništavim između Regent's Collegea i Regent Universityja.

Izreka

| 1. | Tužba se odbija. |
| --- | --- |

1.

Tužba se odbija.

| 2. | Regent Universityju nalaže se snošenje troškova. |
| --- | --- |

2.

Regent Universityju nalaže se snošenje troškova.

---

(1)  SL C 371, 9. 11. 2015.

---

| 15.5.2017 | HR | Službeni list Europske unije | C 151/33 |
| --- | --- | --- | --- |

15.5.2017

HR

Službeni list Europske unije

C 151/33

---

Presuda Općeg suda od 29. ožujka 2017. – Alcohol Countermeasure Systems (International) protiv EUIPO-a – Lion Laboratories (ALCOLOCK)

(Predmet T-638/15) (1)

((„Žig Europske unije - Postupak za proglašenje žiga ništavim - Verbalni žig Europske unije ALCOLOCK - Verbalni žig Ujedinjene Kraljevine ALCOLOCK - Relativni razlog za odbijanje - Članak 8. stavak 1. točke (a) i (b) i članak 53. stavak 1. točke (a) i (b) Uredbe (EZ) br. 207/2009 - Stvarna uporaba ranijeg žiga”))

(2017/C 151/42)

Jezik postupka: engleski

Stranke

Tužitelj: Alcohol Countermeasure Systems (International) Inc. (Toronto, Kanada) (zastupnici: E. Baud i P. Marchiset, odvjetnici)

Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: S. Hanne, agent)

Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a: Lion Laboratories Ltd (Barry, Ujedinjena Kraljevina)

Predmet

Tužba protiv odluke prvog žalbenog vijeća EUIPO-a od 11. kolovoza 2015. (predmet R 1323/2014-1), koja se odnosi na postupak za proglašenje žiga ništavim između društava Lion Laboratories i Alcohol Countermeasure Systems (International).

Izreka

| 1. | Tužba se odbija. |
| --- | --- |

1.

Tužba se odbija.

| 2. | Društvu Alcohol Countermeasure Systems (International) Inc. nalaže se snošenje troškova. |
| --- | --- |

2.

Društvu Alcohol Countermeasure Systems (International) Inc. nalaže se snošenje troškova.

---

(1)  SL C 16, 18. 1. 2016.

---

| 15.5.2017 | HR | Službeni list Europske unije | C 151/34 |
| --- | --- | --- | --- |

15.5.2017

HR

Službeni list Europske unije

C 151/34

---

Presuda Općeg suda od 28. ožujka 2017. – Portugal protiv Komisije

(Predmet T-733/15) (1)

((„Neizvršenje presude Suda kojom je utvrđena povreda obveze države - Novčana kazna - Odluka o određivanju iznosa novčane kazne - Stavljanje izvan snage sporne nacionalne mjere - Datum prestanka povrede obveze”))

(2017/C 151/43)

Jezik postupka: portugalski

Stranke

Tužitelj: Portugalska Republika (zastupnici: L. Inez Fernandes i M. Figueiredo, agenti, uz asistenciju L. Silve Moraisa, odvjetnika)

Tuženik: Europska komisija (zastupnici: L. Nicolae i P. Costa de Oliveira, agenti)

Predmet

Zahtjev za poništenje odluke Komisije Ares (2015)4178538 od 8. listopada 2015., na temelju članka 263. UFEU-a, kojim se od Portugalske Republike traži plaćanje iznosa od 580 000 eura koji odgovara određenom iznosu novčane kazne za razdoblje od 25. lipnja do 21. kolovoza 2014., u okviru izvršenja presude od 25. lipnja 2014., Komisija/Portugal (C-76/13, neobjavljena, EU:C:2014:2029).

Izreka

| 1. | Tužba se odbija. |
| --- | --- |

1.

Tužba se odbija.

| 2. | Portugalskoj Republici nalaže se snošenje troškova. |
| --- | --- |

2.

Portugalskoj Republici nalaže se snošenje troškova.

---

(1)  SL C 68, 22. 2. 2016.

---

| 15.5.2017 | HR | Službeni list Europske unije | C 151/34 |
| --- | --- | --- | --- |

15.5.2017

HR

Službeni list Europske unije

C 151/34

---

Presuda Općeg suda od 3. travnja 2017. – Njemačka protiv Komisije

(Predmet T-28/16) (1)

((„EFJP i EPFRR - Troškovi isključeni iz financiranja - Ruralni razvoj - Okrupnjavanje i obnavljanje sela - Kriteriji odabira projekata - Načelo lojalne suradnje - Supsidijarnost - Legitimna očekivanja - Proporcionalnost - Obveza obrazlaganja”))

(2017/C 151/44)

Jezik postupka: njemački

Stranke

Tužitelj: Savezna Republika Njemačka (zastupnici: T. Henze i A. Lippstreu, a zatim T. Henze i D. Klebs, agenti)

Tuženik: Europska komisija (zastupnici: J. Aquilina i B. Eggers, agenti)

Predmet

Zahtjev na temelju članka 263. UFEU-a radi poništenja članka 1. i Priloga Provedbenoj odluci Komisije (EU) 2015/2098 od 13. studenoga 2015. o isključenju iz financiranja Europske unije određenih izdataka nastalih za države članice u okviru Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR) (SL 2015., L 303, str. 35.), u dijelu u kojem isključuju plaćanja koja je u ime Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR) izvršilo tijelo Savezne Republike Njemačke nadležno za plaćanje u ukupnom iznosu od 7 719 920,30 eura.

Izreka

| 1. | Tužba se odbija. |
| --- | --- |

1.

Tužba se odbija.

| 2. | Saveznoj Republici Njemačkoj nalaže se snošenje troškova. |
| --- | --- |

2.

Saveznoj Republici Njemačkoj nalaže se snošenje troškova.

---

(1)  SL C 98, 14. 3. 2016.

---

| 15.5.2017 | HR | Službeni list Europske unije | C 151/35 |
| --- | --- | --- | --- |

15.5.2017

HR

Službeni list Europske unije

C 151/35

---

Presuda Općeg suda od 30. ožujka 2017. – Apax Partners UK protiv EUIPO-a – Apax Partners Midmarket (APAX PARTNERS)

(Predmet T-209/16) (1)

((„Žig Europske unije - Postupak za proglašenje žiga ništavim - Prijava verbalnog žiga Europske unije APAX PARTNERS - Raniji međunarodni verbalni žig APAX - Relativni razlog za odbijanje - Vjerojatnost dovođenja u zabludu - Sličnost usluga - Članak 8. stavak 1. točka (b) i članak 53. stavak 1. točka (a) Uredbe (EZ) br. 207/2009”))

(2017/C 151/45)

Jezik postupka: engleski

Stranke

Tužitelj: Apax Partners UK Ltd (London, Ujedinjena Kraljevina) (zastupnici: D. Rose i J. Warner, solicitors)

Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: J. Ivanauskas, agent)

Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Apax Partners Midmarket (Pariz, Francuska) (zastupnik: C. Joly, odvjetnik)

Predmet

Tužba podnesena protiv odluke drugog žalbenog vijeća EUIPO-a od 17. veljače 2016. (predmet R 1611/2014-2), koja se odnosi na postupak za proglašenje žiga ništavim između društava Apax Partners Midmarket i Apax Partners UK.

Izreka

| 1. | Tužba se odbija. |
| --- | --- |

1.

Tužba se odbija.

| 2. | Društvu Apax Partners UK Ltd nalaže se snošenje troškova, uključujući nužne troškove društva Apax Partners Midmarketest za potrebe postupka pred žalbenim vijećem Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO). |
| --- | --- |

2.

Društvu Apax Partners UK Ltd nalaže se snošenje troškova, uključujući nužne troškove društva Apax Partners Midmarketest za potrebe postupka pred žalbenim vijećem Ureda Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO).

---

(1)  SL C 232, 27. 6. 2016.

---

| 15.5.2017 | HR | Službeni list Europske unije | C 151/36 |
| --- | --- | --- | --- |

15.5.2017

HR

Službeni list Europske unije

C 151/36

---

Presuda Općeg suda od 3. travnja 2017. – Cop protiv EUIPO-a – Conexa (AMPHIBIAN)

(Predmet T-215/16) (1)

((„Žig Europske unije - Postupak za proglašenje žiga ništavim - Međunarodna registracija u kojoj je naznačena Europska unija - Figurativni žig AMPHIBIAN - Apsolutni razlozi za odbijanje - Razlikovni karakter - Nepostojanje opisnog karaktera - Članak 7. stavak 1. točke (b) i (c) Uredbe [EZ] br. 207/2009”))

(2017/C 151/46)

Jezik postupka: njemački

Stranke

Tužitelj: Cop Vertriebs-GmbH (Aresing, Njemačka) (zastupnik: H. Hofmann, odvjetnik)

Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (zastupnik: D. Hanf, agent)

Druga stranka u postupku pred žalbenim vijećem EUIPO-a, intervenijent u postupku pred Općim sudom: Conexa LLC (Dover, Delaware, Sjedinjene Američke Države) (zastupnik: H. Twelmeier, odvjetnik)

Predmet

Tužba podnesena protiv odluke četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 7. ožujka 2016. (predmet R 1984/2015-4), koja se odnosi na postupak za proglašenje žiga ništavim između društava Cop i Conexa.

Izreka

| 1. | Tužba se odbija. |
| --- | --- |

1.

Tužba se odbija.

| 2. | Društvu Cop Vertriebs-GmbH nalaže se snošenje troškova. |
| --- | --- |

2.

Društvu Cop Vertriebs-GmbH nalaže se snošenje troškova.

---

(1)  SL C 251, 11. 7. 2016.

---

| 15.5.2017 | HR | Službeni list Europske unije | C 151/36 |
| --- | --- | --- | --- |

15.5.2017

HR

Službeni list Europske unije

C 151/36

---

Tužba podnesena 23. veljače 2017. – Proximus protiv Vijeća

(Predmet T-117/17)

(2017/C 151/47)

Jezik postupka: engleski

Stranke

Tužitelj: Proximus SA/NV (Bruxelles, Belgija) (zastupnik: B. Schutyser, odvjetnik)

Tuženik: Vijeće Europske unije

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

| — | poništi odluku Vijeća o kojoj je tužitelj obaviješten 23. prosinca 2016., da dodijeli ugovor drugom ponuditelju, a ne tužitelju; |
| --- | --- |

—

poništi odluku Vijeća o kojoj je tužitelj obaviješten 23. prosinca 2016., da dodijeli ugovor drugom ponuditelju, a ne tužitelju;

| — | naloži Vijeću snošenje troškova postupka. |
| --- | --- |

—

naloži Vijeću snošenje troškova postupka.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe jedan tužbeni razlog kojim tvrdi da metoda primijenjena pri ocjeni cijene ponuda ne omogućuje odabir ekonomski najpovoljnije ponude, sukladno zahtjevima prava Europske unije.

---

| 15.5.2017 | HR | Službeni list Europske unije | C 151/37 |
| --- | --- | --- | --- |

15.5.2017

HR

Službeni list Europske unije

C 151/37

---

Tužba podnesena 22. veljače 2017. – Enosi Syntaxiouchon Tameiou Asfaliseon Michanikon kai Ergolipton Dimosion Ergon protiv ESB-a

(Predmet T-124/17)

(2017/C 151/48)

Jezik postupka: grčki

Stranke

Tužitelj: Enosi Syntaxiouchon Tameiou Asfaliseon Michanikon kai Ergolipton Dimosion Ergon (Atena, Grčka) (zastupnik: P. I. Miliarakis, odvjetnik)

Tuženik: Europska središnja banka

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

| — | prihvati ovu tužbu; |
| --- | --- |

—

prihvati ovu tužbu;

| — | naloži tuženoj Europskoj središnjoj banci (ESB) da za račun ogranka TSMEDE-a (inženjeri i izvođači javnih radova) sada nadležnog tijela za socijalno osiguranje EFKA isplati (a) iznos od 1 606 539 086,28 eura nominalne vrijednosti na ime udjela u zajedničkom fondu bivše ETAA-e i (b) iznos od 84 285 086,36 eura na ime obveznica, uvećan za zakonske zatezne kamate koje teku od podnošenja ove tužbe do isplate (podredno, naloži ESB-u da isplati drugi iznos naknadne štete koji će biti utvrđen na temelju zatraženog vještačenja); |
| --- | --- |

—

naloži tuženoj Europskoj središnjoj banci (ESB) da za račun ogranka TSMEDE-a (inženjeri i izvođači javnih radova) sada nadležnog tijela za socijalno osiguranje EFKA isplati (a) iznos od 1 606 539 086,28 eura nominalne vrijednosti na ime udjela u zajedničkom fondu bivše ETAA-e i (b) iznos od 84 285 086,36 eura na ime obveznica, uvećan za zakonske zatezne kamate koje teku od podnošenja ove tužbe do isplate (podredno, naloži ESB-u da isplati drugi iznos naknadne štete koji će biti utvrđen na temelju zatraženog vještačenja);

| — | odredi, sukladno odredbama Poslovnika Općeg suda, provođenje vještačenja radi utvrđivanja točnog iznosa štete koju su pretrpjeli članovi tužitelja i, u svakom slučaju, ogranak TSMEDE-a bivše ETAA-e i sadašnje EFKA-e; |
| --- | --- |

—

odredi, sukladno odredbama Poslovnika Općeg suda, provođenje vještačenja radi utvrđivanja točnog iznosa štete koju su pretrpjeli članovi tužitelja i, u svakom slučaju, ogranak TSMEDE-a bivše ETAA-e i sadašnje EFKA-e;

| — | naloži tuženiku da dostavi sporazum [o razmjeni] od 15. veljače 2012. sklopljen s Helenskom Republikom; i |
| --- | --- |

—

naloži tuženiku da dostavi sporazum [o razmjeni] od 15. veljače 2012. sklopljen s Helenskom Republikom; i

| — | naloži tuženom ESB-u snošenje troškova. |
| --- | --- |

—

naloži tuženom ESB-u snošenje troškova.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

U prilog tužbi tužitelj ističe slijedeće:

| 1. | Ovom se tužbom tvrdi da postoji izvanugovorna odgovornost ESB-a, s obzirom na to da u tijelu nadležnom za socijalno osiguranje, to jest financijskoj ustanovi, nije došlo do Private Sector Involvementa (PSI), već do Official Sector Involvementa (OSI). |
| --- | --- |

1.

Ovom se tužbom tvrdi da postoji izvanugovorna odgovornost ESB-a, s obzirom na to da u tijelu nadležnom za socijalno osiguranje, to jest financijskoj ustanovi, nije došlo do Private Sector Involvementa (PSI), već do Official Sector Involvementa (OSI).

| 2. | Ovom se tužbom ističe da postoji veza između Grčke središnje banke, kao članice Europskog sustava središnjih banaka (ESSB), i ESB-a te slijedom toga uzročna veza u odnosu na upravljanje OSI-em od strane Grčke središnje banke i odgovornost ESB-a zbog propuštanja jer članu SEBC-a dopušta provedbu OSI-a. Usto, ovom se tužbom ističe da postoji odgovornost ESB-a zbog štetnog djelovanja Collective Action Clauses (CACs) na tijela nadležna za socijalno osiguranje. |
| --- | --- |

2.

Ovom se tužbom ističe da postoji veza između Grčke središnje banke, kao članice Europskog sustava središnjih banaka (ESSB), i ESB-a te slijedom toga uzročna veza u odnosu na upravljanje OSI-em od strane Grčke središnje banke i odgovornost ESB-a zbog propuštanja jer članu SEBC-a dopušta provedbu OSI-a. Usto, ovom se tužbom ističe da postoji odgovornost ESB-a zbog štetnog djelovanja Collective Action Clauses (CACs) na tijela nadležna za socijalno osiguranje.

| 3. | Ovom se tužbom tvrdi da postoji izvanugovorna odgovornost ESB-a jer nije pravovremeno, a u svakom slučaju od 21. srpnja 2011. (podredno, od 26. listopada 2011.), poništio odluku od 6. svibnja 2010. (ESB 2010/3-2010/268/UE) kojom je među ostalim osobito jamčio „bez obzira na bilo kakvu vanjsku kreditnu procjenu” (misli se na agencije za kreditni rejting Standard & Poor’s, Fitch i Moody’s) valjanost grčih obveznica. ESB je s velikim zakašnjenjem, odnosno 27. veljače 2012., odlukom (ESB) 2012/133/UΕ poništio odluku od 6. svibnja 2010. Stoga je svojim nepostupanjem tijekom dugog vremenskog razdoblja osnažio legitimna očekivanja u grčke obveznice. |
| --- | --- |

3.

Ovom se tužbom tvrdi da postoji izvanugovorna odgovornost ESB-a jer nije pravovremeno, a u svakom slučaju od 21. srpnja 2011. (podredno, od 26. listopada 2011.), poništio odluku od 6. svibnja 2010. (ESB 2010/3-2010/268/UE) kojom je među ostalim osobito jamčio „bez obzira na bilo kakvu vanjsku kreditnu procjenu” (misli se na agencije za kreditni rejting Standard & Poor’s, Fitch i Moody’s) valjanost grčih obveznica. ESB je s velikim zakašnjenjem, odnosno 27. veljače 2012., odlukom (ESB) 2012/133/UΕ poništio odluku od 6. svibnja 2010. Stoga je svojim nepostupanjem tijekom dugog vremenskog razdoblja osnažio legitimna očekivanja u grčke obveznice.

| 4. | Ovom se tužbom ističe da je ESB putem OSI-a bio isključen iz restrukturiranja grčkog javnog duga, isto kao što su zbog njegove intervencije bile isključene i nacionalne središnje banke. Takvim se isključenjem, međutim, krši načelo jednakog postupanja. |
| --- | --- |

4.

Ovom se tužbom ističe da je ESB putem OSI-a bio isključen iz restrukturiranja grčkog javnog duga, isto kao što su zbog njegove intervencije bile isključene i nacionalne središnje banke. Takvim se isključenjem, međutim, krši načelo jednakog postupanja.

| 5. | Ovom se tužbom ističe da država članica Europske unije, posebno članica europodručja, ne može jednostrano, na temelju nacionalnog pravnog poretka (Parlament – Vijeće ministara – ministarske odluke), provesti restrukturiranje javnog duga bez suglasnosti ESB-a ili bez njegove prešutne suglasnosti, jer bi u protivnom nastao financijski kaos. U konkretnom slučaju, postoji prešutna suglasnost ESB-a te stoga njegova izvanugovorna odgovornost za štetu u omjeru od 53,3 %, to jest omjeru koji utječe na bit prava vlasništva. Ističe se da postoji uzročna veza između odgovornosti za predmetne štete zbog propuštanja ESB-a, protupravnog postupanja njegovih tijela i njegove izvanugovorne odgovornosti. |
| --- | --- |

5.

Ovom se tužbom ističe da država članica Europske unije, posebno članica europodručja, ne može jednostrano, na temelju nacionalnog pravnog poretka (Parlament – Vijeće ministara – ministarske odluke), provesti restrukturiranje javnog duga bez suglasnosti ESB-a ili bez njegove prešutne suglasnosti, jer bi u protivnom nastao financijski kaos. U konkretnom slučaju, postoji prešutna suglasnost ESB-a te stoga njegova izvanugovorna odgovornost za štetu u omjeru od 53,3 %, to jest omjeru koji utječe na bit prava vlasništva. Ističe se da postoji uzročna veza između odgovornosti za predmetne štete zbog propuštanja ESB-a, protupravnog postupanja njegovih tijela i njegove izvanugovorne odgovornosti.

---

| 15.5.2017 | HR | Službeni list Europske unije | C 151/38 |
| --- | --- | --- | --- |

15.5.2017

HR

Službeni list Europske unije

C 151/38

---

Tužba podnesena 11. ožujka 2017. – Le Pen protiv Parlamenta

(Predmet T-161/17)

(2017/C 151/49)

Jezik postupka: francuski

Stranke

Tužiteljica: Marine Le Pen (Saint-Cloud, Francuska) (zastupnici: M. Ceccaldi i J.-P. Le Moigne, odvjetnici)

Tuženik: Europski parlament

Tužbeni zahtjev

Tužiteljica od Općeg suda zahtijeva da:

| — | poništi odluku Glavnog tajnika Europskog parlamenta od 6. siječnja 2017. koja je donesena na temelju članaka 33., 43., 62., 67. i 68. Odluke 2009/C 159/01 Predsjedništva Europskog parlamenta od 19. svibnja i 9. srpnja 2008.„o provedbenim mjerama Statuta zastupnika Europskog parlamenta”, kako je izmijenjena, kojom je utvrđen tužiteljičin dug u iznosu od 41 554 eura na ime nepravilno isplaćenih iznosa u okviru parlamentarne pomoći, obrazložen zahtjev za njihov povrat i kojom je naloženo odgovornom dužnosniku da, u suradnji s računovodstvenim službenikom institucije, pokrene postupak njihova povrata na temelju članka 68. provedbenih mjera i članaka 66., 78., 79. i 80. Financijske uredbe; |
| --- | --- |

—

poništi odluku Glavnog tajnika Europskog parlamenta od 6. siječnja 2017. koja je donesena na temelju članaka 33., 43., 62., 67. i 68. Odluke 2009/C 159/01 Predsjedništva Europskog parlamenta od 19. svibnja i 9. srpnja 2008.„o provedbenim mjerama Statuta zastupnika Europskog parlamenta”, kako je izmijenjena, kojom je utvrđen tužiteljičin dug u iznosu od 41 554 eura na ime nepravilno isplaćenih iznosa u okviru parlamentarne pomoći, obrazložen zahtjev za njihov povrat i kojom je naloženo odgovornom dužnosniku da, u suradnji s računovodstvenim službenikom institucije, pokrene postupak njihova povrata na temelju članka 68. provedbenih mjera i članaka 66., 78., 79. i 80. Financijske uredbe;

| — | poništi obavijest o terećenju br. 2017-22 od 11. siječnja 2017., kojom se tužiteljica obavještava o dugu od 41 554 eura na njezino ime koji je utvrđen nakon odluke Glavnog tajnika od 6. siječnja 2017., zahtjev za povrat pogrešno uplaćenih iznosa na temelju parlamentarne pomoći, primjenu članka 68. mjera provedbe Statuta i članaka 78., 79. i 80. Financijske uredbe; |
| --- | --- |

—

poništi obavijest o terećenju br. 2017-22 od 11. siječnja 2017., kojom se tužiteljica obavještava o dugu od 41 554 eura na njezino ime koji je utvrđen nakon odluke Glavnog tajnika od 6. siječnja 2017., zahtjev za povrat pogrešno uplaćenih iznosa na temelju parlamentarne pomoći, primjenu članka 68. mjera provedbe Statuta i članaka 78., 79. i 80. Financijske uredbe;

| — | naloži Europskom parlamentu snošenje troškova postupka u cijelosti; |
| --- | --- |

—

naloži Europskom parlamentu snošenje troškova postupka u cijelosti;

| — | naloži Europskom parlamentu da M. Le Pen na ime naknade troškova čiju je naknadu moguće tražiti plati iznos od 50 000 eura. |
| --- | --- |

—

naloži Europskom parlamentu da M. Le Pen na ime naknade troškova čiju je naknadu moguće tražiti plati iznos od 50 000 eura.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

U prilog osnovanosti tužbe tužiteljica ističe dva tužbena razloga.

| 1. | Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na nedostacima koji utječu na formalnu zakonitost pobijanih akata. Taj se tužbeni razlog dijeli na pet dijelova.






  — | Prvi dio, prema kojem nadležnost u području donošenja financijskih odluka koje se odnose na zastupnike pripada Predsjedništvu Europskog parlamenta, a ne Glavnog tajnika. |
| --- | --- | --- |

1.

Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na nedostacima koji utječu na formalnu zakonitost pobijanih akata. Taj se tužbeni razlog dijeli na pet dijelova.

—

Prvi dio, prema kojem nadležnost u području donošenja financijskih odluka koje se odnose na zastupnike pripada Predsjedništvu Europskog parlamenta, a ne Glavnog tajnika.

| — | Drugi dio, prema kojem Predsjedništvo Europskog parlamenta ne može izmijeniti narav i opseg svoje nadležnosti. No, Glavni tajnik nije opravdao nikakvu redovnu delegaciju nadležnosti s predsjednika Predsjedništva Parlamenta koja bi mu omogućavala da donese i dostavi pobijane akte u svezi s reguliranjem financijskih pitanja koja se odnose na zastupnika. |
| --- | --- |

—

Drugi dio, prema kojem Predsjedništvo Europskog parlamenta ne može izmijeniti narav i opseg svoje nadležnosti. No, Glavni tajnik nije opravdao nikakvu redovnu delegaciju nadležnosti s predsjednika Predsjedništva Parlamenta koja bi mu omogućavala da donese i dostavi pobijane akte u svezi s reguliranjem financijskih pitanja koja se odnose na zastupnika.

| — | Treći dio, prema kojem pobijani akti nisu dovoljno obrazloženi i predstavljaju dokaz o arbitrarnoj naravi. |
| --- | --- |

—

Treći dio, prema kojem pobijani akti nisu dovoljno obrazloženi i predstavljaju dokaz o arbitrarnoj naravi.

| — | Četvrti dio, koji se temelji na bitnim povredama postupka. |
| --- | --- |

—

Četvrti dio, koji se temelji na bitnim povredama postupka.

| — | Peti dio, koji se temelji na tome da Glavni tajnik Europskog parlamenta nije osobno razmotrio spis. |
| --- | --- |

—

Peti dio, koji se temelji na tome da Glavni tajnik Europskog parlamenta nije osobno razmotrio spis.

| 2. | Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na nedostacima koji utječu na materijalnu zakonitost pobijanih akata. Taj se tužbeni razlog dijeli na šest dijelova.






  — | Prvi dio, koji se temelji na povredi načela legitimnih očekivanja i pravne sigurnosti. |
| --- | --- | --- |

2.

Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na nedostacima koji utječu na materijalnu zakonitost pobijanih akata. Taj se tužbeni razlog dijeli na šest dijelova.

—

Prvi dio, koji se temelji na povredi načela legitimnih očekivanja i pravne sigurnosti.

| — | Drugi dio, koji se temelji na nepostojanju činjenica u prilog pobijanih akata. |
| --- | --- |

—

Drugi dio, koji se temelji na nepostojanju činjenica u prilog pobijanih akata.

| — | Treći dio, prema kojem su pobijanim aktima zlouporabljene ovlasti. |
| --- | --- |

—

Treći dio, prema kojem su pobijanim aktima zlouporabljene ovlasti.

| — | Četvrti dio, prema kojem je pobijanim aktima zlouporabljen postupak. |
| --- | --- |

—

Četvrti dio, prema kojem je pobijanim aktima zlouporabljen postupak.

| — | Peti dio, koji se temelji na diskriminatornoj naravi pobijanih akata i postojanju fumus persecutionis. |
| --- | --- |

—

Peti dio, koji se temelji na diskriminatornoj naravi pobijanih akata i postojanju fumus persecutionis.

| — | Šesti dio, koji se temelji na nepostojanju neovisnosti OLAF-a. |
| --- | --- |

—

Šesti dio, koji se temelji na nepostojanju neovisnosti OLAF-a.

---

| 15.5.2017 | HR | Službeni list Europske unije | C 151/39 |
| --- | --- | --- | --- |

15.5.2017

HR

Službeni list Europske unije

C 151/39

---

Tužba podnesena 8. ožujka 2017. – EKETA protiv Komisije

(Predmet T-166/17)

(2017/C 151/50)

Jezik postupka: grčki

Stranke

Tužitelj: Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) (Thessaloniki, Grčka) (zastupnici: V. Christianos i S. Paliou, odvjetnici)

Tuženik: Europska komisija

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

| — | utvrdi da je zahtjev Europske komisije za povrat iznosa od 197 799,52 eura, koji odgovara iznosu koji je primljen za projekt SENSATION, upućen ΕΚΕΤΑ-i, to jest zahtjev koji je sadržan u obavijesti o terećenju 3241615291/29.11.2016., neosnovan u dijelu koji se odnosi na iznos od 191 039,55 eura; |
| --- | --- |

—

utvrdi da je zahtjev Europske komisije za povrat iznosa od 197 799,52 eura, koji odgovara iznosu koji je primljen za projekt SENSATION, upućen ΕΚΕΤΑ-i, to jest zahtjev koji je sadržan u obavijesti o terećenju 3241615291/29.11.2016., neosnovan u dijelu koji se odnosi na iznos od 191 039,55 eura;

| — | utvrdi da iznos od 191 039,55 eura predstavlja prihvatljivi trošak i da ΕΚΕΤΑ nije dužna vratiti navedeni iznos Europskoj komisiji; te |
| --- | --- |

—

utvrdi da iznos od 191 039,55 eura predstavlja prihvatljivi trošak i da ΕΚΕΤΑ nije dužna vratiti navedeni iznos Europskoj komisiji; te

| — | naloži Europskoj komisiji snošenje troškova postupka koji su nastali tužitelju. |
| --- | --- |

—

naloži Europskoj komisiji snošenje troškova postupka koji su nastali tužitelju.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

| 1. | Predmetnom tužbom Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) osporava zahtjev Komisije sadržan u obavijesti o terećenju 3241615291/29.11.2016, u vezi sa sudjelovanjem u projektu SENSATION. Putem takve obavijesti o terećenju Komisija je od ΕΚΕΤΑ-e zatražila povrat dijela iznosa koji je potonja primila za projekt SENSATION, to jest iznosa od 197 799,52 eura. Zahtjev je upućen nakon kontrole na licu mjesta koju je u prostorijama tužitelja provela Europska komisija. |
| --- | --- |

1.

Predmetnom tužbom Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) osporava zahtjev Komisije sadržan u obavijesti o terećenju 3241615291/29.11.2016, u vezi sa sudjelovanjem u projektu SENSATION. Putem takve obavijesti o terećenju Komisija je od ΕΚΕΤΑ-e zatražila povrat dijela iznosa koji je potonja primila za projekt SENSATION, to jest iznosa od 197 799,52 eura. Zahtjev je upućen nakon kontrole na licu mjesta koju je u prostorijama tužitelja provela Europska komisija.

| 2. | U tom kontekstu tužitelj zahtjeva da Opći sud, u smislu članka 272. UFEU-a, utvrdi da od gore navedenog iznosa iz obavijesti o terećenju, iznos od 191 039,55 eura predstavlja prihvatljivi trošak i da ga ΕΚΕΤΑ nije dužna vratiti Komisiji. |
| --- | --- |

2.

U tom kontekstu tužitelj zahtjeva da Opći sud, u smislu članka 272. UFEU-a, utvrdi da od gore navedenog iznosa iz obavijesti o terećenju, iznos od 191 039,55 eura predstavlja prihvatljivi trošak i da ga ΕΚΕΤΑ nije dužna vratiti Komisiji.

| 3. | ΕΚΕΤΑ ističe da se navedeni iznos od 191 039,55 eura sastoji od prihvatljivih troškova za osoblje, podizvođenje i neizravnih troškova koje je Komisija pogrešno odbila kao neprihvatljive troškove. Prihvatljivost tužiteljevih troškova temelji se na okolnostima koje su istaknute Europskoj komisiji prilikom kontrole na licu mjesta, u kasnijoj korespondenciji kao i pred Općim sudom. |
| --- | --- |

3.

ΕΚΕΤΑ ističe da se navedeni iznos od 191 039,55 eura sastoji od prihvatljivih troškova za osoblje, podizvođenje i neizravnih troškova koje je Komisija pogrešno odbila kao neprihvatljive troškove. Prihvatljivost tužiteljevih troškova temelji se na okolnostima koje su istaknute Europskoj komisiji prilikom kontrole na licu mjesta, u kasnijoj korespondenciji kao i pred Općim sudom.

---

| 15.5.2017 | HR | Službeni list Europske unije | C 151/40 |
| --- | --- | --- | --- |

15.5.2017

HR

Službeni list Europske unije

C 151/40

---

Tužba podnesena 16. ožujka 2017. – CBA Spielapparate- und Restaurantbetriebs protiv Komisije

(Predmet T-168/17)

(2017/C 151/51)

Jezik postupka: njemački

Stranke

Tužitelj: CBA Spielapparate- und Restaurantbetriebs GmbH (Beč, Austrija) (zastupnik: A. Schuster, odvjetnik)

Tuženik: Europska komisija

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

| — | prihvati tužbu za poništenje i poništi pobijanu odluku; |
| --- | --- |

—

prihvati tužbu za poništenje i poništi pobijanu odluku;

| — | naloži Komisiji snošenje troškova ovog postupka. |
| --- | --- |

—

naloži Komisiji snošenje troškova ovog postupka.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

Ovom tužbom tužitelj zahtijeva poništenje Odluke Komisije C (2017) 249 final od 13. siječnja 2017. o ponovnom zahtjevu za pristup spisu koji je tužitelj podnio na temelju Uredbe (EZ) br. 1049/2001 (1).

U prilog osnovanosti tužbe tužitelj navodi dva tužbena razloga.

| 1. | Prvi tužbeni razlog: bitna povreda postupka, osobito zbog nepostojanja obrazloženja |
| --- | --- |

1.

Prvi tužbeni razlog: bitna povreda postupka, osobito zbog nepostojanja obrazloženja

| 2. | Drugi tužbeni razlog: povreda prava međunarodnih ugovora
  Tužitelj ističe da su izuzeća iz članka 4. Uredbe (EZ) 1049/2001 koja je primijenila Komisija nezakonita jer su protivna nadređenom primarnom pravu, osobito člancima 42. i 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima.
  Usto, prvenstvo primjene nadređenog primarnog prava u odnosu na sekundarno pravo koje mu je protivno vrijedi i u pravu Unije pa i iz tog istog razloga Komisija nije smjela primijeniti izuzeća iz članka 4. Uredbe (EZ) br. 1049/2001. |
| --- | --- |

2.

Drugi tužbeni razlog: povreda prava međunarodnih ugovora

Tužitelj ističe da su izuzeća iz članka 4. Uredbe (EZ) 1049/2001 koja je primijenila Komisija nezakonita jer su protivna nadređenom primarnom pravu, osobito člancima 42. i 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima.

Usto, prvenstvo primjene nadređenog primarnog prava u odnosu na sekundarno pravo koje mu je protivno vrijedi i u pravu Unije pa i iz tog istog razloga Komisija nije smjela primijeniti izuzeća iz članka 4. Uredbe (EZ) br. 1049/2001.

---

(1)  Uredba (EZ) br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2001. o javnom pristupu dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije (SL 2001., L 145, str. 43.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 1., svezak 16., str. 70.)

---

| 15.5.2017 | HR | Službeni list Europske unije | C 151/40 |
| --- | --- | --- | --- |

15.5.2017

HR

Službeni list Europske unije

C 151/40

---

Tužba podnesena 17. ožujka 2017. – Pethke protiv EUIPO-a

(Predmet T-169/17)

(2017/C 151/52)

Jezik postupka: njemački

Stranke

Tužitelj: Ralph Pethke (Alicante, Španjolska) (zastupnik: H. Tettenborn, odvjetnik)

Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

| — | poništi Odluku PERS-AFFECT-16-134 od 17. listopada 2016., kojom je, s učinkom od 17. listopada 2016., tužitelj preraspoređen s radnog mjesta direktora glavnog odjela „Operacije” na radno mjesto u odbor za praćenje te je premješten u niži razred u upravni odbor; |
| --- | --- |

—

poništi Odluku PERS-AFFECT-16-134 od 17. listopada 2016., kojom je, s učinkom od 17. listopada 2016., tužitelj preraspoređen s radnog mjesta direktora glavnog odjela „Operacije” na radno mjesto u odbor za praćenje te je premješten u niži razred u upravni odbor;

| — | mu se isplati naknada imovinske i neimovinske štete koju je pretrpio zbog povrede prava; i |
| --- | --- |

—

mu se isplati naknada imovinske i neimovinske štete koju je pretrpio zbog povrede prava; i

| — | naloži EUIPO-u snošenje troškova postupka. |
| --- | --- |

—

naloži EUIPO-u snošenje troškova postupka.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe pet tužbenih razloga.

| 1. | Prvi tužbeni razlog: povreda odredbi o stegovnom postupku sadržanih u Pravilniku o osoblju Europske unije (u daljnjem tekstu: Pravilnik o osoblju)
  Tužitelj navodi da njegov premještaj s radnog mjesta direktora glavnog odjela u upravni odbor bez mogućnosti napredovanja nije zakonito preraspoređivanje, nego stegovni premještaj u niži razred koji zbog nepostojanja druge pravne osnove pretpostavlja stegovni postupak. Tuženik je tako svojim djelovanjem povrijedio odredbe članka 86. Pravilnika o osoblju i odredbe njegova Priloga IX. |
| --- | --- |

1.

Prvi tužbeni razlog: povreda odredbi o stegovnom postupku sadržanih u Pravilniku o osoblju Europske unije (u daljnjem tekstu: Pravilnik o osoblju)

Tužitelj navodi da njegov premještaj s radnog mjesta direktora glavnog odjela u upravni odbor bez mogućnosti napredovanja nije zakonito preraspoređivanje, nego stegovni premještaj u niži razred koji zbog nepostojanja druge pravne osnove pretpostavlja stegovni postupak. Tuženik je tako svojim djelovanjem povrijedio odredbe članka 86. Pravilnika o osoblju i odredbe njegova Priloga IX.

| 2. | Drugi tužbeni razlog: nezakonita preraspodjela/zlouporaba ovlasti
  Tužitelj ističe da nisu ispunjeni uvjeti za redovnu preraspodjelu. Naime, tužiteljeva preraspodjela/premještaj u niži razred nije u interesu službe, navedeni različiti (promjenjivi) razlozi za tužiteljevu preraspodjelu upućuju na zlouporabu ovlasti, a nije poštovano ni načelo ekvivalentnosti za redovnu preraspodjelu. |
| --- | --- |

2.

Drugi tužbeni razlog: nezakonita preraspodjela/zlouporaba ovlasti

Tužitelj ističe da nisu ispunjeni uvjeti za redovnu preraspodjelu. Naime, tužiteljeva preraspodjela/premještaj u niži razred nije u interesu službe, navedeni različiti (promjenjivi) razlozi za tužiteljevu preraspodjelu upućuju na zlouporabu ovlasti, a nije poštovano ni načelo ekvivalentnosti za redovnu preraspodjelu.

| 3. | Treći tužbeni razlog: povreda zabrane proizvoljnog postupanja i zabrane diskriminacije tužitelja na temelju spola
  S tim u vezi tužitelji ističe da njegova preraspodjela/premještaj u niži razred radi povećanja zastupljenosti žena u visokim rukovodećim položajima predstavlja izravnu diskriminaciju na temelju spola. |
| --- | --- |

3.

Treći tužbeni razlog: povreda zabrane proizvoljnog postupanja i zabrane diskriminacije tužitelja na temelju spola

S tim u vezi tužitelji ističe da njegova preraspodjela/premještaj u niži razred radi povećanja zastupljenosti žena u visokim rukovodećim položajima predstavlja izravnu diskriminaciju na temelju spola.

| 4. | Četvrti tužbeni razlog: povreda načela proporcionalnosti
  Tužitelj tvrdi da je njegova stegovna preraspodjela neproporcionalna mjera u okviru unutarnje reorganizacije EUIPO-a. |
| --- | --- |

4.

Četvrti tužbeni razlog: povreda načela proporcionalnosti

Tužitelj tvrdi da je njegova stegovna preraspodjela neproporcionalna mjera u okviru unutarnje reorganizacije EUIPO-a.

| 5. | Peti tužbeni razlog: povreda prava na dobru upravu i povreda dužne pažnje – Povreda tužiteljevog fizičkog i psihičkog integriteta – Zlostavljanje
  U okviru petog tužbenog razloga tužitelj ističe da je njegov „brutalni” premještaj u niži razred povreda njegovog fizičkog i psihičkog integriteta i da ne ispunjava ni minimalne standarde dobre uprave.
  Zbog radnji i propusta EUIPO-a tužitelj zahtijeva novčanu naknadu imovinske i neimovinske štete. |
| --- | --- |

5.

Peti tužbeni razlog: povreda prava na dobru upravu i povreda dužne pažnje – Povreda tužiteljevog fizičkog i psihičkog integriteta – Zlostavljanje

U okviru petog tužbenog razloga tužitelj ističe da je njegov „brutalni” premještaj u niži razred povreda njegovog fizičkog i psihičkog integriteta i da ne ispunjava ni minimalne standarde dobre uprave.

Zbog radnji i propusta EUIPO-a tužitelj zahtijeva novčanu naknadu imovinske i neimovinske štete.

---

| 15.5.2017 | HR | Službeni list Europske unije | C 151/41 |
| --- | --- | --- | --- |

15.5.2017

HR

Službeni list Europske unije

C 151/41

---

Tužba podnesena 15. ožujka 2017. – EKETA protiv Komisije

(Predmet T-177/17)

(2017/C 151/53)

Jezik postupka: grčki

Stranke

Tužitelj: Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) (Thessaloniki, Grčka) (zastupnici: V. Christianos i S. Paliou, odvjetnici)

Tuženik: Europska komisija

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

| — | utvrdi da je zahtjev Europske komisije za povrat iznosa od 211 185,95 eura, koji odgovara iznosu koji je primljen za projekt ASK-IT, upućen ΕΚΕΤΑ-i, to jest zahtjev koji je sadržan u obavijesti o terećenju br. 3241615292/29.11.2016, neosnovan u dijelu koji se odnosi na iznos od 143 910,77 eura; |
| --- | --- |

—

utvrdi da je zahtjev Europske komisije za povrat iznosa od 211 185,95 eura, koji odgovara iznosu koji je primljen za projekt ASK-IT, upućen ΕΚΕΤΑ-i, to jest zahtjev koji je sadržan u obavijesti o terećenju br. 3241615292/29.11.2016, neosnovan u dijelu koji se odnosi na iznos od 143 910,77 eura;

| — | utvrdi da iznos od 143 910,77 predstavlja prihvatljivi trošak i da ΕΚΕΤΑ nije dužna vratiti navedeni iznos Europskoj komisiji, te |
| --- | --- |

—

utvrdi da iznos od 143 910,77 predstavlja prihvatljivi trošak i da ΕΚΕΤΑ nije dužna vratiti navedeni iznos Europskoj komisiji, te

| — | naloži Europskoj komisiji snošenje troškova postupka koji su nastali tužitelju. |
| --- | --- |

—

naloži Europskoj komisiji snošenje troškova postupka koji su nastali tužitelju.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

| 1. | Predmetnom tužbom Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) osporava zahtjev Komisije sadržan u obavijesti o terećenju br. 3241615292/29.11.2016, u vezi sa sudjelovanjem u projektu ASK-IT. Putem takve obavijesti o terećenju Komisija je od ΕΚΕΤΑ-e zatražila povrat dijela iznosa koji je potonja primila za projekt ASK-IT, to jest iznosa od 211 185,95 eura. Zahtjev je upućen nakon kontrole na licu mjesta koju je u prostorijama tužitelja provela Europska komisija. |
| --- | --- |

1.

Predmetnom tužbom Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) osporava zahtjev Komisije sadržan u obavijesti o terećenju br. 3241615292/29.11.2016, u vezi sa sudjelovanjem u projektu ASK-IT. Putem takve obavijesti o terećenju Komisija je od ΕΚΕΤΑ-e zatražila povrat dijela iznosa koji je potonja primila za projekt ASK-IT, to jest iznosa od 211 185,95 eura. Zahtjev je upućen nakon kontrole na licu mjesta koju je u prostorijama tužitelja provela Europska komisija.

| 2. | U tom kontekstu tužitelj zahtjeva da Opći sud, u smislu članka 272. UFEU-a, utvrdi da od gore navedenog iznosa iz obavijesti o terećenju, iznos od 143 910,77 eura predstavlja prihvatljivi trošak i da ga ΕΚΕΤΑ nije dužna vratiti Komisiji. |
| --- | --- |

2.

U tom kontekstu tužitelj zahtjeva da Opći sud, u smislu članka 272. UFEU-a, utvrdi da od gore navedenog iznosa iz obavijesti o terećenju, iznos od 143 910,77 eura predstavlja prihvatljivi trošak i da ga ΕΚΕΤΑ nije dužna vratiti Komisiji.

| 3. | ΕΚΕΤΑ ističe da se navedeni iznos od 143 910,77 eura sastoji od prihvatljivih troškova za osoblje, podizvođenje i neizravnih troškova koje je Komisija pogrešno odbila kao neprihvatljive troškove. Prihvatljivost tužiteljevih troškova temelji se na okolnostima koje su istaknute Europskoj komisiji prilikom kontrole na licu mjesta, u kasnijoj korespondenciji kao i pred Općim sudom. |
| --- | --- |

3.

ΕΚΕΤΑ ističe da se navedeni iznos od 143 910,77 eura sastoji od prihvatljivih troškova za osoblje, podizvođenje i neizravnih troškova koje je Komisija pogrešno odbila kao neprihvatljive troškove. Prihvatljivost tužiteljevih troškova temelji se na okolnostima koje su istaknute Europskoj komisiji prilikom kontrole na licu mjesta, u kasnijoj korespondenciji kao i pred Općim sudom.

---

| 15.5.2017 | HR | Službeni list Europske unije | C 151/42 |
| --- | --- | --- | --- |

15.5.2017

HR

Službeni list Europske unije

C 151/42

---

Tužba podnesena 21. ožujka 2017. – Menta y Limón Decoración protiv EUIPO-a – Općina Santa Cruz de La Palma (prikaz muškarca u regionalnoj nošnji)

(Predmet T-183/17)

(2017/C 151/54)

Jezik na kojem je tužba podnesena: španjolski

Stranke

Tužitelj: Menta y Limón Decoración, SL (Argame, Španjolska) (zastupnik: E. Estella Garbayo, odvjetnik)

Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

Druga stranka pred žalbenim vijećem: Općina Santa Cruz de La Palma (Santa Cruz de La Palma, Španjolska)

Podaci o postupku pred EUIPO-om

Nositelj spornog žiga: druga stranka pred žalbenim vijećem

Predmetni sporni žig: figurativni žig Europske unije (prikaz muškarca u regionalnoj nošnji) — žig Europske unije br. 10 822 013

Postupak pred EUIPO-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 9. siječnja 2017. u predmetu R 510/2015-4

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

| — | poništi pobijanu odluku; |
| --- | --- |

—

poništi pobijanu odluku;

| — | potvrdi odluku od 28. siječnja 2015. koju je u prvom stupnju donio odjel za poništaje EUIPO-a kojom se u cijelosti odbija žig Zajednice br. 10 822 013 koji je zatražila općina Santa Cruz de La Palma; |
| --- | --- |

—

potvrdi odluku od 28. siječnja 2015. koju je u prvom stupnju donio odjel za poništaje EUIPO-a kojom se u cijelosti odbija žig Zajednice br. 10 822 013 koji je zatražila općina Santa Cruz de La Palma;

| — | naloži tuženiku snošenje troškova ovog postupka i postupka proglašavanja žiga ništavim. |
| --- | --- |

—

naloži tuženiku snošenje troškova ovog postupka i postupka proglašavanja žiga ništavim.

Tužbeni razlog

| — | povreda članka 53. stavka 2. točke (d) Uredbe br. 207/2009 |
| --- | --- |

—

povreda članka 53. stavka 2. točke (d) Uredbe br. 207/2009

---

| 15.5.2017 | HR | Službeni list Europske unije | C 151/43 |
| --- | --- | --- | --- |

15.5.2017

HR

Službeni list Europske unije

C 151/43

---

Tužba podnesena 20. ožujka 2017. – EKETA protiv Komisije

(Predmet T-189/17)

(2017/C 151/55)

Jezik postupka: grčki

Stranke

Tužitelj: Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) (Thessaloniki, Grčka) (zastupnici: V. Christianos i S. Paliou, odvjetnici)

Tuženik: Europska komisija

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

| — | utvrdi da je zahtjev Europske komisije za povrat iznosa od 64 720,19 eura, koji odgovara iznosu koji je primljen za projekt HUMABIO, upućen ΕΚΕΤΑ-i, to jest zahtjev koji je sadržan u obavijesti o terećenju br. 3241615288/29.11.2016, neosnovan u dijelu koji se odnosi na iznos od 27 830,27 eura; |
| --- | --- |

—

utvrdi da je zahtjev Europske komisije za povrat iznosa od 64 720,19 eura, koji odgovara iznosu koji je primljen za projekt HUMABIO, upućen ΕΚΕΤΑ-i, to jest zahtjev koji je sadržan u obavijesti o terećenju br. 3241615288/29.11.2016, neosnovan u dijelu koji se odnosi na iznos od 27 830,27 eura;

| — | utvrdi da iznos od 27 830,27 eura predstavlja prihvatljivi trošak i da ΕΚΕΤΑ nije dužna vratiti navedeni iznos Europskoj komisiji; te |
| --- | --- |

—

utvrdi da iznos od 27 830,27 eura predstavlja prihvatljivi trošak i da ΕΚΕΤΑ nije dužna vratiti navedeni iznos Europskoj komisiji; te

| — | naloži Europskoj komisiji snošenje troškova postupka koji su nastali tužitelju. |
| --- | --- |

—

naloži Europskoj komisiji snošenje troškova postupka koji su nastali tužitelju.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

| 1. | Predmetnom tužbom Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (u daljnjem tekstu: EKETA) osporava zahtjev Komisije sadržan u obavijesti o terećenju br. 3241615288/29.11.2016, u vezi sa sudjelovanjem u projektu HUMABIO. Putem takve obavijesti o terećenju Komisija je od ΕΚΕΤΑ-e zatražila povrat dijela iznosa koji je potonja primila za projekt HUMABIO, to jest iznosa od 64 720,19 eura. Zahtjev je upućen nakon kontrole na licu mjesta koju je u prostorijama tužitelja provela Europska komisija. |
| --- | --- |

1.

Predmetnom tužbom Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (u daljnjem tekstu: EKETA) osporava zahtjev Komisije sadržan u obavijesti o terećenju br. 3241615288/29.11.2016, u vezi sa sudjelovanjem u projektu HUMABIO. Putem takve obavijesti o terećenju Komisija je od ΕΚΕΤΑ-e zatražila povrat dijela iznosa koji je potonja primila za projekt HUMABIO, to jest iznosa od 64 720,19 eura. Zahtjev je upućen nakon kontrole na licu mjesta koju je u prostorijama tužitelja provela Europska komisija.

| 2. | U tom kontekstu tužitelj zahtjeva da Opći sud, u smislu članka 272. UFEU-a, utvrdi da od gore navedenog iznosa iz obavijesti o terećenju, iznos od 27 830,27 eura predstavlja prihvatljivi trošak i da ga ΕΚΕΤΑ nije dužna vratiti Komisiji. |
| --- | --- |

2.

U tom kontekstu tužitelj zahtjeva da Opći sud, u smislu članka 272. UFEU-a, utvrdi da od gore navedenog iznosa iz obavijesti o terećenju, iznos od 27 830,27 eura predstavlja prihvatljivi trošak i da ga ΕΚΕΤΑ nije dužna vratiti Komisiji.

| 3. | ΕΚΕΤΑ ističe da se navedeni iznos od 27 830,27 eura sastoji od prihvatljivih troškova za osoblje, podizvođenje i neizravnih troškova koje je Komisija pogrešno odbila kao neprihvatljive troškove. Prihvatljivost tužiteljevih troškova temelji se na okolnostima koje su istaknute Europskoj komisiji prilikom kontrole na licu mjesta, u kasnijoj korespondenciji kao i pred Općim sudom. |
| --- | --- |

3.

ΕΚΕΤΑ ističe da se navedeni iznos od 27 830,27 eura sastoji od prihvatljivih troškova za osoblje, podizvođenje i neizravnih troškova koje je Komisija pogrešno odbila kao neprihvatljive troškove. Prihvatljivost tužiteljevih troškova temelji se na okolnostima koje su istaknute Europskoj komisiji prilikom kontrole na licu mjesta, u kasnijoj korespondenciji kao i pred Općim sudom.

---

| 15.5.2017 | HR | Službeni list Europske unije | C 151/44 |
| --- | --- | --- | --- |

15.5.2017

HR

Službeni list Europske unije

C 151/44

---

Tužba podnesena 22. ožujka 2017. – EKETA protiv Komisije

(Predmet T-190/17)

(2017/C 151/56)

Jezik postupka: grčki

Stranke

Tužitelj: Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) (Thessaloniki, Grčka) (zastupnici: V. Christianos i S. Paliou, odvjetnici)

Tuženik: Europska komisija

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

| — | utvrdi da je zahtjev Europske komisije za povrat iznosa od 172 992,15eura, koji odgovara iznosu koji je primljen za projekt CATER, upućen ΕΚΕΤΑ-i, to jest zahtjev koji je sadržan u obavijesti o terećenju br. 3241615289/29.11.2016, neosnovan u dijelu koji se odnosi na iznos od 112 737,15 eura; |
| --- | --- |

—

utvrdi da je zahtjev Europske komisije za povrat iznosa od 172 992,15eura, koji odgovara iznosu koji je primljen za projekt CATER, upućen ΕΚΕΤΑ-i, to jest zahtjev koji je sadržan u obavijesti o terećenju br. 3241615289/29.11.2016, neosnovan u dijelu koji se odnosi na iznos od 112 737,15 eura;

| — | utvrdi da iznos od 27 830,27 eura predstavlja prihvatljivi trošak i da ΕΚΕΤΑ nije dužna vratiti navedeni iznos Europskoj komisiji; te |
| --- | --- |

—

utvrdi da iznos od 27 830,27 eura predstavlja prihvatljivi trošak i da ΕΚΕΤΑ nije dužna vratiti navedeni iznos Europskoj komisiji; te

| — | naloži Europskoj komisiji snošenje troškova postupka koji su nastali tužitelju. |
| --- | --- |

—

naloži Europskoj komisiji snošenje troškova postupka koji su nastali tužitelju.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

| 1. | Predmetnom tužbom Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (u daljnjem tekstu: EKETA) osporava zahtjev Komisije sadržan u obavijesti o terećenju br. 3241615289/29.11.2016, u vezi sa sudjelovanjem u projektu CATER. Putem takve obavijesti o terećenju Komisija je od ΕΚΕΤΑ-e zatražila povrat dijela iznosa koji je potonja primila za projekt CATER, to jest iznosa od 172 992,15 eura. Zahtjev je upućen nakon kontrole na licu mjesta koju je u prostorijama tužitelja provela Europska komisija. |
| --- | --- |

1.

Predmetnom tužbom Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (u daljnjem tekstu: EKETA) osporava zahtjev Komisije sadržan u obavijesti o terećenju br. 3241615289/29.11.2016, u vezi sa sudjelovanjem u projektu CATER. Putem takve obavijesti o terećenju Komisija je od ΕΚΕΤΑ-e zatražila povrat dijela iznosa koji je potonja primila za projekt CATER, to jest iznosa od 172 992,15 eura. Zahtjev je upućen nakon kontrole na licu mjesta koju je u prostorijama tužitelja provela Europska komisija.

| 2. | U tom kontekstu tužitelj zahtjeva da Opći sud, u smislu članka 272. UFEU-a, utvrdi da od gore navedenog iznosa iz obavijesti o terećenju, iznos od 112 7 370,15 eura predstavlja prihvatljivi trošak i da ga ΕΚΕΤΑ nije dužna vratiti Komisiji. |
| --- | --- |

2.

U tom kontekstu tužitelj zahtjeva da Opći sud, u smislu članka 272. UFEU-a, utvrdi da od gore navedenog iznosa iz obavijesti o terećenju, iznos od 112 7 370,15 eura predstavlja prihvatljivi trošak i da ga ΕΚΕΤΑ nije dužna vratiti Komisiji.

| 3. | ΕΚΕΤΑ ističe da se navedeni iznos od 112 737,15 eura sastoji od prihvatljivih troškova za osoblje, podizvođenje i neizravnih troškova koje je Komisija pogrešno odbila kao neprihvatljive troškove. Prihvatljivost tužiteljevih troškova temelji se na okolnostima koje su istaknute Europskoj komisiji prilikom kontrole na licu mjesta, u kasnijoj korespondenciji kao i pred Općim sudom. |
| --- | --- |

3.

ΕΚΕΤΑ ističe da se navedeni iznos od 112 737,15 eura sastoji od prihvatljivih troškova za osoblje, podizvođenje i neizravnih troškova koje je Komisija pogrešno odbila kao neprihvatljive troškove. Prihvatljivost tužiteljevih troškova temelji se na okolnostima koje su istaknute Europskoj komisiji prilikom kontrole na licu mjesta, u kasnijoj korespondenciji kao i pred Općim sudom.

---

| 15.5.2017 | HR | Službeni list Europske unije | C 151/44 |
| --- | --- | --- | --- |

15.5.2017

HR

Službeni list Europske unije

C 151/44

---

Tužba podnesena 27. ožujka 2017. – CeramTec protiv EUIPO-a – C5 Medical Werks (nijansa ružičaste)

(Predmet T-195/17)

(2017/C 151/57)

Jezik na kojem je tužba podnesena: engleski

Stranke

Tužitelj: CeramTec (Plochingen, Njemačka) (zastupnici: A. Renck i E. Nicolás Gómez, odvjetnici)

Tuženik: Ured Europske unije za intelektualno vlasništvo (EUIPO)

Druga stranka pred žalbenim vijećem: C5 Medical Werks (Grand Junction, Colorado, Sjedinjene Američke Države)

Podaci o postupku pred EUIPO-om

Nositelj spornog žiga: tužitelj

Predmetni sporni žig: figurativni žig u ružičastoj boji – žig Europske unije br. 10 214 195

Postupak pred EUIPO-om: postupak proglašavanja žiga ništavim

Pobijana odluka: odluka četvrtog žalbenog vijeća EUIPO-a od 15. veljače 2017. u predmetu R 930/2016-4

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

| — | poništi pobijanu odluku; |
| --- | --- |

—

poništi pobijanu odluku;

| — | naloži EUIPO-u i drugoj stranci u postupku, ako u njega intervenira, snošenje troškova. |
| --- | --- |

—

naloži EUIPO-u i drugoj stranci u postupku, ako u njega intervenira, snošenje troškova.

Tužbeni razlog

| — | povreda članaka 59. i 83. Uredbe br. 207/2009 |
| --- | --- |

—

povreda članaka 59. i 83. Uredbe br. 207/2009

---

| 15.5.2017 | HR | Službeni list Europske unije | C 151/45 |
| --- | --- | --- | --- |

15.5.2017

HR

Službeni list Europske unije

C 151/45

---

Tužba podnesena 27. ožujka 2017. – Naftogaz of Ukraine protiv Komisije

(Predmet T-196/17)

(2017/C 151/58)

Jezik postupka: engleski

Stranke

Tužitelj: NJSC Naftogaz of Ukraine (Kijev, Ukrajina) (zastupnici: D. Mjaaland, A. Haga, P. Grzejszczak, i M. Krakowiak, odvjetnici)

Tuženik: Europska komisija

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

| — | poništi Odluku Komisije C(2016) 6950 od 28. listopada 2016. o preispitivanju izuzeća koje se odnosi na pristup treće strane i regulaciju tarifa koja je dodijeljena društvu Ostseepipeline-Anbindungsleitung na temelju Direktive 2003/55/EZ; i |
| --- | --- |

—

poništi Odluku Komisije C(2016) 6950 od 28. listopada 2016. o preispitivanju izuzeća koje se odnosi na pristup treće strane i regulaciju tarifa koja je dodijeljena društvu Ostseepipeline-Anbindungsleitung na temelju Direktive 2003/55/EZ; i

| — | naloži Komisiji snošenje troškova postupka. |
| --- | --- |

—

naloži Komisiji snošenje troškova postupka.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.

| 1. | Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Odluka Komisije iz 2016. ništava zbog nepostojanja nadležnosti






  — | Članak 36. stavak 9. Direktive 2009/73/EZ ne prenosi na Komisiju nadležnost za potvrdu odluke regulatornog tijela o izmjeni izuzeća koje je to tijelo odobrilo na temelju članka 39. stavka 1., a koje je prethodno odobrila Komisija. |
| --- | --- | --- |

1.

Prvi tužbeni razlog, koji se temelji na tome da je Odluka Komisije iz 2016. ništava zbog nepostojanja nadležnosti

—

Članak 36. stavak 9. Direktive 2009/73/EZ ne prenosi na Komisiju nadležnost za potvrdu odluke regulatornog tijela o izmjeni izuzeća koje je to tijelo odobrilo na temelju članka 39. stavka 1., a koje je prethodno odobrila Komisija.

| — | Podredno, ako postoji nadležnost Komisije za odobrenje takve odluke, ona ima tu nadležnost u ograničenim slučajevima, primjerice kad je riječ o bitnoj promjeni okolnosti od datuma prethodne odluke o odobrenju. U suprotnom bi bilo ugroženo načelo pravne sigurnosti. Komisija nije bila ovlaštena usvojiti Odluku u okolnostima ovog predmeta. |
| --- | --- |

—

Podredno, ako postoji nadležnost Komisije za odobrenje takve odluke, ona ima tu nadležnost u ograničenim slučajevima, primjerice kad je riječ o bitnoj promjeni okolnosti od datuma prethodne odluke o odobrenju. U suprotnom bi bilo ugroženo načelo pravne sigurnosti. Komisija nije bila ovlaštena usvojiti Odluku u okolnostima ovog predmeta.

| 2. | Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 36. stavka 1. Direktive 2009/73/EZ






  — | Podredno, ako je načelno postojala nadležnost Komisije za usvajanje pobijane Odluke, mogla ju je zakonito donijeti samo ako su bile ispunjene pretpostavke iz članka 36. stavka 1. Direktive 2009/73. |
| --- | --- | --- |

2.

Drugi tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 36. stavka 1. Direktive 2009/73/EZ

—

Podredno, ako je načelno postojala nadležnost Komisije za usvajanje pobijane Odluke, mogla ju je zakonito donijeti samo ako su bile ispunjene pretpostavke iz članka 36. stavka 1. Direktive 2009/73.

| — | Usvajanjem Odluke povrijeđen je članak 36. stavak 1. točka (a). Odlukom se neće unaprijediti tržišno natjecanje u opskrbi plinom i neće poboljšati sigurnost opskrbe u zemljama Središnje i Istočne Europe Europske unije i u Energetskoj zajednici. |
| --- | --- |

—

Usvajanjem Odluke povrijeđen je članak 36. stavak 1. točka (a). Odlukom se neće unaprijediti tržišno natjecanje u opskrbi plinom i neće poboljšati sigurnost opskrbe u zemljama Središnje i Istočne Europe Europske unije i u Energetskoj zajednici.

| — | Usvajanjem Odluke povrijeđen je članak 36. stavak 1. točka (b). Ne postoji rizik povezan s ulaganjem jer je relevantni plinovod u funkciji od srpnja 2011. |
| --- | --- |

—

Usvajanjem Odluke povrijeđen je članak 36. stavak 1. točka (b). Ne postoji rizik povezan s ulaganjem jer je relevantni plinovod u funkciji od srpnja 2011.

| — | Usvajanjem Odluke povrijeđen je članak 36. stavak 1. točka (e). Odluka je štetna za tržišno natjecanje i za djelotvorno funkcioniranje unutarnjeg tržišta u Europskoj uniji i Energetskoj zajednici jer može povećati vladajući položaj društva PJSC Gazprom i s njim povezanih društava na mjerodavnom zemljopisnom tržištu i doprinijeti dijeljenju unutarnjeg tržišta prema nacionalnim granicama. |
| --- | --- |

—

Usvajanjem Odluke povrijeđen je članak 36. stavak 1. točka (e). Odluka je štetna za tržišno natjecanje i za djelotvorno funkcioniranje unutarnjeg tržišta u Europskoj uniji i Energetskoj zajednici jer može povećati vladajući položaj društva PJSC Gazprom i s njim povezanih društava na mjerodavnom zemljopisnom tržištu i doprinijeti dijeljenju unutarnjeg tržišta prema nacionalnim granicama.

| 3. | Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi obveze obrazlaganja






  — | Odluka ne sadržava dostatno obrazloženje ni dokaze u prilog Komisijinih zaključaka čime je povrijeđen članak 296. UFEU-a. |
| --- | --- | --- |

3.

Treći tužbeni razlog, koji se temelji na povredi obveze obrazlaganja

—

Odluka ne sadržava dostatno obrazloženje ni dokaze u prilog Komisijinih zaključaka čime je povrijeđen članak 296. UFEU-a.

| 4. | Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 216. stavka 2. UFEU-a






  — | Prema članku 216. stavku 2. UFEU-a međunarodni ugovori koje je sklopila Europska unija obvezuju institucije Unije. |
| --- | --- | --- |

4.

Četvrti tužbeni razlog, koji se temelji na povredi članka 216. stavka 2. UFEU-a

—

Prema članku 216. stavku 2. UFEU-a međunarodni ugovori koje je sklopila Europska unija obvezuju institucije Unije.

| — | Odluka može destabilizirati regulatorni i tržišni okvir koji potiče ulaganja u plinske mreže, umanjiti sigurnost opskrbe i zaustaviti razvoj konkurentnosti, čime je povrijeđen članak 6. Ugovora o osnivanju Energetske zajednice. Odluka omogućuje društvu Gazprom zlouporabu vladajućeg položaja na mjerodavnom tržištu, čime je povrijeđen članak 18. Ugovora o Energetskoj zajednici. |
| --- | --- |

—

Odluka može destabilizirati regulatorni i tržišni okvir koji potiče ulaganja u plinske mreže, umanjiti sigurnost opskrbe i zaustaviti razvoj konkurentnosti, čime je povrijeđen članak 6. Ugovora o osnivanju Energetske zajednice. Odluka omogućuje društvu Gazprom zlouporabu vladajućeg položaja na mjerodavnom tržištu, čime je povrijeđen članak 18. Ugovora o Energetskoj zajednici.

| — | Odluka ima štetan učinak na tržišno natjecanje u energetskom sektoru, čime je povrijeđen članak 6. stavak 1. Ugovora o Energetskoj povelji. Odluka društvu Gazprom, kao investitoru, daje povlašteni tretman i ima štetan učinak na ulaganja društva Naftogaz u ukrajinski plinski transportni sustav, čime je povrijeđen članak 10. stavak 1. Energetske povelje. |
| --- | --- |

—

Odluka ima štetan učinak na tržišno natjecanje u energetskom sektoru, čime je povrijeđen članak 6. stavak 1. Ugovora o Energetskoj povelji. Odluka društvu Gazprom, kao investitoru, daje povlašteni tretman i ima štetan učinak na ulaganja društva Naftogaz u ukrajinski plinski transportni sustav, čime je povrijeđen članak 10. stavak 1. Energetske povelje.

| — | Odluka je usvojena a da nije zatraženo mišljenje Ukrajine niti se s njom surađivalo, čime je povrijeđen članak 274. Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju između Europske unije i Ukrajine. |
| --- | --- |

—

Odluka je usvojena a da nije zatraženo mišljenje Ukrajine niti se s njom surađivalo, čime je povrijeđen članak 274. Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju između Europske unije i Ukrajine.

---

| 15.5.2017 | HR | Službeni list Europske unije | C 151/46 |
| --- | --- | --- | --- |

15.5.2017

HR

Službeni list Europske unije

C 151/46

---

Tužba podnesena 28. ožujka 2017. – Abel i dr. protiv Komisije

(Predmet T-197/17)

(2017/C 151/59)

Jezik postupka: francuski

Stranke

Tužitelji: Marc Abel (Montreuil, Francuska) i 1438 drugih tužitelja (zastupnik: J. Assous, odvjetnik)

Tuženik: Europska komisija

Tužbeni zahtjev

Tužitelji od Općeg suda zahtijevaju da:

| — | utvrdi nepravilnost postupanja Europske komisije; |
| --- | --- |

—

utvrdi nepravilnost postupanja Europske komisije;

| — | utvrdi štetu nastalu tužiteljima zbog donošenja Uredbe Komisije (EU) 2016/646 od 20. travnja 2016. o izmjeni Uredbe (EZ) br. 692/2008 u pogledu emisija iz lakih i gospodarskih vozila (Euro 6); |
| --- | --- |

—

utvrdi štetu nastalu tužiteljima zbog donošenja Uredbe Komisije (EU) 2016/646 od 20. travnja 2016. o izmjeni Uredbe (EZ) br. 692/2008 u pogledu emisija iz lakih i gospodarskih vozila (Euro 6);

| — | naloži Europskoj komisiji plaćanje 1 000 eura naknade nematerijalne štete nastale tužiteljima zbog donošenja takve uredbe i simboličnog 1 eura naknade materijalne štete; |
| --- | --- |

—

naloži Europskoj komisiji plaćanje 1 000 eura naknade nematerijalne štete nastale tužiteljima zbog donošenja takve uredbe i simboličnog 1 eura naknade materijalne štete;

| — | izda nalog Europskoj komisiji kojom će je obvezati da „konačni faktor sukladnosti” uspostavljen Uredbom (EU) 2016/646 odmah odredi na 1 te da se odrekne „privremenog faktora sukladnosti” određenog na 2,1; |
| --- | --- |

—

izda nalog Europskoj komisiji kojom će je obvezati da „konačni faktor sukladnosti” uspostavljen Uredbom (EU) 2016/646 odmah odredi na 1 te da se odrekne „privremenog faktora sukladnosti” određenog na 2,1;

| — | naloži Europskoj komisiji snošenje svih troškova. |
| --- | --- |

—

naloži Europskoj komisiji snošenje svih troškova.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu sljedeće tužbene razloge:

| 1. | Tuženik je počinio pogreške pri donošenju predmetne uredbe u okviru izvršenja svoje ovlasti koju su mu delegirali Europski parlament i Vijeće Uredbom (EZ) br. 715/2007 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. lipnja 2007. o homologaciji tipa motornih vozila u odnosu na emisije iz lakih osobnih i gospodarskih vozila (Euro 5 i Euro 6) i pristupu podacima za popravke i održavanje vozila (SL 2007., L 171, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 30., str. 284.) u skladu s Odlukom Vijeća 1999/468/EZod 28. lipnja 1999. o utvrđivanju postupaka za izvršavanje provedbenih ovlasti dodijeljenih Komisiji. Konkretno, radi se o:






  — | kršenju normi Unije, primarnih i sekundarnih, u području zaštite okoliša; |
| --- | --- | --- |

1.

Tuženik je počinio pogreške pri donošenju predmetne uredbe u okviru izvršenja svoje ovlasti koju su mu delegirali Europski parlament i Vijeće Uredbom (EZ) br. 715/2007 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. lipnja 2007. o homologaciji tipa motornih vozila u odnosu na emisije iz lakih osobnih i gospodarskih vozila (Euro 5 i Euro 6) i pristupu podacima za popravke i održavanje vozila (SL 2007., L 171, str. 1.) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 13., svezak 30., str. 284.) u skladu s Odlukom Vijeća 1999/468/EZod 28. lipnja 1999. o utvrđivanju postupaka za izvršavanje provedbenih ovlasti dodijeljenih Komisiji. Konkretno, radi se o:

—

kršenju normi Unije, primarnih i sekundarnih, u području zaštite okoliša;

| — | kršenju supsidijarnih normi prava Zajednice, kao što su opća načela mirovanja, predostrožnosti, prevencije, djelovanja na izvoru problema te načela „zagađivač plaća”; |
| --- | --- |

—

kršenju supsidijarnih normi prava Zajednice, kao što su opća načela mirovanja, predostrožnosti, prevencije, djelovanja na izvoru problema te načela „zagađivač plaća”;

| — | zlouporabi postupovnih pravila, zbog toga što Komisija nije smjela koristiti regulatorni postupak s kontrolom kako bi izmijenila ključni element Uredbe (EZ) br. 715/2007; |
| --- | --- |

—

zlouporabi postupovnih pravila, zbog toga što Komisija nije smjela koristiti regulatorni postupak s kontrolom kako bi izmijenila ključni element Uredbe (EZ) br. 715/2007;

| — | bitnoj povredi postupka, zbog toga što predmetna uredba nije koristila demokratska jamstva koja nudi redovni zakonodavni postupak suodlučivanja između Europskog parlamenta i Vijeća. |
| --- | --- |

—

bitnoj povredi postupka, zbog toga što predmetna uredba nije koristila demokratska jamstva koja nudi redovni zakonodavni postupak suodlučivanja između Europskog parlamenta i Vijeća.

| 2. | Postojanje stvarne i određene štete i izravne uzročne veze između postupanja Komisije i navodne štete. |
| --- | --- |

2.

Postojanje stvarne i određene štete i izravne uzročne veze između postupanja Komisije i navodne štete.

---

| 15.5.2017 | HR | Službeni list Europske unije | C 151/47 |
| --- | --- | --- | --- |

15.5.2017

HR

Službeni list Europske unije

C 151/47

---

Tužba podnesena 29. ožujka 2017. – EKETA protiv Komisije

(Predmet T-198/17)

(2017/C 151/60)

Jezik postupka: grčki

Stranke

Tužitelj: Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (EKETA) (Thessaloniki, Grčka) (zastupnici: V. Christianos i S. Paliou, odvjetnici)

Tuženik: Europska komisija

Tužbeni zahtjev

Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:

| — | utvrdi da je zahtjev Europske komisije za povrat iznosa od 38 241,00 eura, koji odgovara iznosu koji je primljen za projekt ACTIBIO, upućen ΕΚΕΤΑ-i, to jest zahtjev koji je sadržan u obavijesti o terećenju br. 3241615335/29.11.2016, neosnovan u dijelu koji se odnosi na iznos od 9 353,56 eura; |
| --- | --- |

—

utvrdi da je zahtjev Europske komisije za povrat iznosa od 38 241,00 eura, koji odgovara iznosu koji je primljen za projekt ACTIBIO, upućen ΕΚΕΤΑ-i, to jest zahtjev koji je sadržan u obavijesti o terećenju br. 3241615335/29.11.2016, neosnovan u dijelu koji se odnosi na iznos od 9 353,56 eura;

| — | utvrdi da iznos od 9 353,56 predstavlja prihvatljivi trošak i da ΕΚΕΤΑ nije dužna vratiti navedeni iznos Europskoj komisiji; te |
| --- | --- |

—

utvrdi da iznos od 9 353,56 predstavlja prihvatljivi trošak i da ΕΚΕΤΑ nije dužna vratiti navedeni iznos Europskoj komisiji; te

| — | naloži Europskoj komisiji snošenje troškova postupka koji su nastali tužitelju. |
| --- | --- |

—

naloži Europskoj komisiji snošenje troškova postupka koji su nastali tužitelju.

Tužbeni razlozi i glavni argumenti

| 1. | Predmetnom tužbom Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (u daljnjem tekstu: EKETA) osporava zahtjev Komisije sadržan u obavijesti o terećenju br. 3241615335/29.11.2016, u vezi sa sudjelovanjem u projektu ACTIBIO. Putem takve obavijesti o terećenju Komisija je od ΕΚΕΤΑ-e zatražila povrat dijela iznosa koji je potonja primila za projekt ACTIBIO, to jest iznosa od 38 241,00 eura. Zahtjev je upućen nakon kontrole na licu mjesta koju je u prostorijama tužitelja provela Europska komisija. |
| --- | --- |

1.

Predmetnom tužbom Ethniko Kentro Erevnas kai Technologikis Anaptyxis (u daljnjem tekstu: EKETA) osporava zahtjev Komisije sadržan u obavijesti o terećenju br. 3241615335/29.11.2016, u vezi sa sudjelovanjem u projektu ACTIBIO. Putem takve obavijesti o terećenju Komisija je od ΕΚΕΤΑ-e zatražila povrat dijela iznosa koji je potonja primila za projekt ACTIBIO, to jest iznosa od 38 241,00 eura. Zahtjev je upućen nakon kontrole na licu mjesta koju je u prostorijama tužitelja provela Europska komisija.

| 2. | U tom kontekstu tužitelj zahtjeva da Opći sud, u smislu članka 272. UFEU-a, utvrdi da od gore navedenog iznosa iz obavijesti o terećenju, iznos od 9 353,56 eura predstavlja prihvatljivi trošak i da ga ΕΚΕΤΑ nije dužna vratiti Komisiji. |
| --- | --- |

2.

U tom kontekstu tužitelj zahtjeva da Opći sud, u smislu članka 272. UFEU-a, utvrdi da od gore navedenog iznosa iz obavijesti o terećenju, iznos od 9 353,56 eura predstavlja prihvatljivi trošak i da ga ΕΚΕΤΑ nije dužna vratiti Komisiji.

| 3. | ΕΚΕΤΑ ističe da se navedeni iznos od 9 353,56 eura sastoji od prihvatljivih troškova za osoblje, za podizvođenje i neizravnih troškova koje je Komisija pogrešno odbila kao neprihvatljive troškove. Prihvatljivost tužiteljevih troškova temelji se na okolnostima koje su istaknute Europskoj komisiji prilikom kontrole na licu mjesta, u kasnijoj korespondenciji kao i pred Općim sudom. |
| --- | --- |

3.

ΕΚΕΤΑ ističe da se navedeni iznos od 9 353,56 eura sastoji od prihvatljivih troškova za osoblje, za podizvođenje i neizravnih troškova koje je Komisija pogrešno odbila kao neprihvatljive troškove. Prihvatljivost tužiteljevih troškova temelji se na okolnostima koje su istaknute Europskoj komisiji prilikom kontrole na licu mjesta, u kasnijoj korespondenciji kao i pred Općim sudom.

---