# Europeiska unionens C 92/2017

| | ISSN 1977-1061 |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | C 92 |
| | |
| Svensk utgåva | Meddelanden och upplysningar | 60 årgången24 mars 2017 |

ISSN 1977-1061

Europeiska unionens

officiella tidning

C 92

Svensk utgåva

Meddelanden och upplysningar

60 årgången24 mars 2017

---

| Informationsnummer | Innehållsförteckning | Sida |
| --- | --- | --- |
| | I   Resolutioner, rekommendationer och yttranden |
| | REKOMMENDATIONER |
| | Rådet |
| 2017/C 92/01 | Rådets rekommendation av den 21 mars 2017 om den ekonomiska politiken i euroområdet | 1 |

Informationsnummer

Innehållsförteckning

Sida

I   Resolutioner, rekommendationer och yttranden

REKOMMENDATIONER

Rådet

2017/C 92/01

Rådets rekommendation av den 21 mars 2017 om den ekonomiska politiken i euroområdet

1

---

| | IV   Upplysningar |
| --- | --- |
| | UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN |
| | Europeiska kommissionen |
| 2017/C 92/02 | Eurons växelkurs | 6 |
| 2017/C 92/03 | Kommissionens beslut av den 21 mars 2017 om ersättande av medlem i Refit-plattformens intressentgrupp | 7 |
| 2017/C 92/04 | Förklarande anmärkningar till Europeiska unionens kombinerade nomenklatur | 9 |

IV   Upplysningar

UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN

Europeiska kommissionen

2017/C 92/02

Eurons växelkurs

6

2017/C 92/03

Kommissionens beslut av den 21 mars 2017 om ersättande av medlem i Refit-plattformens intressentgrupp

7

2017/C 92/04

Förklarande anmärkningar till Europeiska unionens kombinerade nomenklatur

9

---

| | V   Yttranden |
| --- | --- |
| | ADMINISTRATIVA FÖRFARANDEN |
| | Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet |
| 2017/C 92/05 | Intresseanmälan för styrelseuppdrag i Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet | 10 |
| | ÖVRIGA AKTER |
| | Europeiska kommissionen |
| 2017/C 92/06 | Offentliggörande av en ansökan i enlighet med artikel 50.2 a i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1151/2012 om kvalitetsordningar för jordbruksprodukter och livsmedel | 14 |

V   Yttranden

ADMINISTRATIVA FÖRFARANDEN

Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet

2017/C 92/05

Intresseanmälan för styrelseuppdrag i Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet

10

ÖVRIGA AKTER

Europeiska kommissionen

2017/C 92/06

Offentliggörande av en ansökan i enlighet med artikel 50.2 a i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1151/2012 om kvalitetsordningar för jordbruksprodukter och livsmedel

14

---

| SV | |
| --- | --- |

SV

---

I Resolutioner, rekommendationer och yttranden

REKOMMENDATIONER

Rådet

| 24.3.2017 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 92/1 |
| --- | --- | --- | --- |

24.3.2017

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 92/1

---

RÅDETS REKOMMENDATION

av den 21 mars 2017

om den ekonomiska politiken i euroområdet

(2017/C 92/01)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 136 jämförd med artikel 121.2,

med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,

med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

av följande skäl:

| (1) | Den ekonomiska återhämtningen i euroområdet fortsätter, men är fortsatt bräcklig. Det har gjorts betydande framsteg de senaste åren; sedan 2015 har bruttonationalprodukten (BNP) i euroområdet nått tillbaka till sin nivå före krisen i reala termer och arbetslösheten har sjunkit till sin lägsta nivå sedan 2010–2011. Den totala efterfrågan är emellertid fortsatt trög och inflationen ligger långt under målet trots europeiska centralbankens mycket ackommoderande penningpolitik, och tillväxten hålls tillbaka av sviterna av krisen, exempelvis kvarvarande makroekonomiska obalanser och en hög skuldsättningsnivå i alla sektorer av ekonomin, vilket påkallar skuldsanering och minskar de tillgängliga resurserna för konsumtion och investeringar. Därtill kommer att den långsiktigt nedåtgående trenden för tillväxtpotentialen i euroområdets ekonomi ytterligare har förstärkts av krisen. Trots vissa tecken på förbättring riskerar det bestående investeringsgapet och den höga arbetslöshetsnivån att ytterligare dämpa tillväxtutsikterna. Ombalanseringen i euroområdets ekonomi förblir osymmetrisk, då endast nettoskuldsatta länder korrigerar sina obalanser, vilket resulterar i att bytesbalansöverskottet ökar. Inom ramen för den övergripande överenskommelsen inom G20 uppmanas medlemsstaterna i euroområdet att använda alla politiska instrument, inklusive finanspolitiska och strukturella – enskilt och gemensamt – för att skapa en stark, hållbar, balanserad och inkluderande tillväxt. |
| --- | --- |

(1)

Den ekonomiska återhämtningen i euroområdet fortsätter, men är fortsatt bräcklig. Det har gjorts betydande framsteg de senaste åren; sedan 2015 har bruttonationalprodukten (BNP) i euroområdet nått tillbaka till sin nivå före krisen i reala termer och arbetslösheten har sjunkit till sin lägsta nivå sedan 2010–2011. Den totala efterfrågan är emellertid fortsatt trög och inflationen ligger långt under målet trots europeiska centralbankens mycket ackommoderande penningpolitik, och tillväxten hålls tillbaka av sviterna av krisen, exempelvis kvarvarande makroekonomiska obalanser och en hög skuldsättningsnivå i alla sektorer av ekonomin, vilket påkallar skuldsanering och minskar de tillgängliga resurserna för konsumtion och investeringar. Därtill kommer att den långsiktigt nedåtgående trenden för tillväxtpotentialen i euroområdets ekonomi ytterligare har förstärkts av krisen. Trots vissa tecken på förbättring riskerar det bestående investeringsgapet och den höga arbetslöshetsnivån att ytterligare dämpa tillväxtutsikterna. Ombalanseringen i euroområdets ekonomi förblir osymmetrisk, då endast nettoskuldsatta länder korrigerar sina obalanser, vilket resulterar i att bytesbalansöverskottet ökar. Inom ramen för den övergripande överenskommelsen inom G20 uppmanas medlemsstaterna i euroområdet att använda alla politiska instrument, inklusive finanspolitiska och strukturella – enskilt och gemensamt – för att skapa en stark, hållbar, balanserad och inkluderande tillväxt.

| (2) | Ambitiösa strukturreformer bör underlätta en smidig och effektiv omfördelning av mänskliga resurser och kapitalresurser samt bidra till att klara de utmaningar som de fortlöpande tekniska och strukturella förändringarna ger upphov till. Det krävs reformer som skapar ett gynnsamt företagsklimat, fullbordar den inre marknaden och undanröjer hinder för investeringar. Dessa ansträngningar är av avgörande betydelse för möjligheten att öka produktiviteten och sysselsättningen, stärka konvergensen och höja tillväxtpotentialen och anpassningsförmågan i euroområdets ekonomi. Genomförande av strukturreformer som skapar effektiva marknader med reaktiva prismekanismer skulle stödja penningpolitiken genom att göra det lättare att överföra den till den reala ekonomin. Reformer som avlägsnar flaskhalsar för investeringar och uppmuntrar till investeringar kan skapa dubbla fördelar genom att stödja den ekonomiska aktiviteten på kort sikt och skapa möjligheter till hållbar och inkluderande tillväxt på lång sikt. Reformer som förbättrar produktiviteten är särskilt viktiga för medlemsstater med stora skuldsaneringsbehov kopplade till hög utlandsskuld, eftersom snabbare tillväxt bidrar till att minska skulden som andel av BNP. Att stimulera såväl kostnadsrelaterad som icke kostnadsrelaterad konkurrenskraft skulle bidra ytterligare till den externa ombalanseringen i dessa länder. Medlemsstater med stora överskott i bytesbalansen kan bidra till en ombalansering i euroområdet genom att införa åtgärder, inklusive strukturreformer, som gör det lättare att kanalisera alltför stora besparingar till inhemsk efterfrågan, särskilt genom att stärka investeringarna. De rådande låga räntorna erbjuder också nya möjligheter i detta hänseende, särskilt i medlemsstater med ett betydande finanspolitiskt utrymme. |
| --- | --- |

(2)

Ambitiösa strukturreformer bör underlätta en smidig och effektiv omfördelning av mänskliga resurser och kapitalresurser samt bidra till att klara de utmaningar som de fortlöpande tekniska och strukturella förändringarna ger upphov till. Det krävs reformer som skapar ett gynnsamt företagsklimat, fullbordar den inre marknaden och undanröjer hinder för investeringar. Dessa ansträngningar är av avgörande betydelse för möjligheten att öka produktiviteten och sysselsättningen, stärka konvergensen och höja tillväxtpotentialen och anpassningsförmågan i euroområdets ekonomi. Genomförande av strukturreformer som skapar effektiva marknader med reaktiva prismekanismer skulle stödja penningpolitiken genom att göra det lättare att överföra den till den reala ekonomin. Reformer som avlägsnar flaskhalsar för investeringar och uppmuntrar till investeringar kan skapa dubbla fördelar genom att stödja den ekonomiska aktiviteten på kort sikt och skapa möjligheter till hållbar och inkluderande tillväxt på lång sikt. Reformer som förbättrar produktiviteten är särskilt viktiga för medlemsstater med stora skuldsaneringsbehov kopplade till hög utlandsskuld, eftersom snabbare tillväxt bidrar till att minska skulden som andel av BNP. Att stimulera såväl kostnadsrelaterad som icke kostnadsrelaterad konkurrenskraft skulle bidra ytterligare till den externa ombalanseringen i dessa länder. Medlemsstater med stora överskott i bytesbalansen kan bidra till en ombalansering i euroområdet genom att införa åtgärder, inklusive strukturreformer, som gör det lättare att kanalisera alltför stora besparingar till inhemsk efterfrågan, särskilt genom att stärka investeringarna. De rådande låga räntorna erbjuder också nya möjligheter i detta hänseende, särskilt i medlemsstater med ett betydande finanspolitiskt utrymme.

| (3) | En bättre samordning av genomförandet av strukturreformer, bland annat de som föreskrivs i de landsspecifika rekommendationerna och de som behövs för att färdigställa den ekonomiska och monetära unionen (EMU) kan skapa positiva spridningseffekter i medlemsstaterna och förstärka deras positiva effekter på kort sikt. Eurogruppens tematiska diskussioner har visat sig vara värdefulla för att bygga upp en gemensam förståelse för prioriterade reformer i euroområdet, utbyta bästa praxis, främja genomförandet av reformer och strukturell konvergens. Dessa diskussioner bör fortsätta i Eurogruppen, och om möjligt förstärkas, bland annat genom att överenskomna gemensamma principer och riktmärken tillämpas på ett effektivt sätt. De bör fortsätta utan att det påverkar pågående diskussioner i berörda rådskonstellationer och, när så är lämpligt, med beaktande av den unionsomfattande relevansen och karaktären hos gemensamma utmaningar och erfarenheter. Som svar på rådets rekommendation av den 20 september 2016 om inrättande av nationella produktivitetsnämnder (1), kan de nationella produktivitetsnämnderna också bidra till att främja ägarskap och genomförandet av de nödvändiga reformerna på nationell nivå. |
| --- | --- |

(3)

En bättre samordning av genomförandet av strukturreformer, bland annat de som föreskrivs i de landsspecifika rekommendationerna och de som behövs för att färdigställa den ekonomiska och monetära unionen (EMU) kan skapa positiva spridningseffekter i medlemsstaterna och förstärka deras positiva effekter på kort sikt. Eurogruppens tematiska diskussioner har visat sig vara värdefulla för att bygga upp en gemensam förståelse för prioriterade reformer i euroområdet, utbyta bästa praxis, främja genomförandet av reformer och strukturell konvergens. Dessa diskussioner bör fortsätta i Eurogruppen, och om möjligt förstärkas, bland annat genom att överenskomna gemensamma principer och riktmärken tillämpas på ett effektivt sätt. De bör fortsätta utan att det påverkar pågående diskussioner i berörda rådskonstellationer och, när så är lämpligt, med beaktande av den unionsomfattande relevansen och karaktären hos gemensamma utmaningar och erfarenheter. Som svar på rådets rekommendation av den 20 september 2016 om inrättande av nationella produktivitetsnämnder (1), kan de nationella produktivitetsnämnderna också bidra till att främja ägarskap och genomförandet av de nödvändiga reformerna på nationell nivå.

| (4) | En kraftfull samordning av nationell finanspolitik, baserad på gemensamma regler, är avgörande för att uppnå en lämplig samlad finanspolitisk inriktning och för att den monetära unionen ska fungera väl. De gemensamma finanspolitiska reglerna eftersträvar framför allt hållbar skuldsättning på nationell nivå och ger samtidigt utrymme för makroekonomisk stabilisering. Den nationella och den samlade finanspolitiska inriktningen i euroområdet måste följaktligen skapa jämvikt mellan de båda målsättningarna att säkerställa hållbara offentliga finanser på lång sikt och makroekonomisk stabilisering på kort sikt både på landsnivå och för hela euroområdet. Med tanke på den stora ovissheten när det gäller styrkan i återhämtningen och graden av outnyttjad kapacitet i ekonomin, är det, efter penningpolitikens betydande bidrag, nödvändigt medfinanspolitiska åtgärder för hela euroområdet som kompletterar penningpolitiken, så att man stöder efterfrågan, särskilt investeringar, och tar sig ur den låga inflationen, samtidigt som vederbörlig hänsyn tas till den oro som finns avseende skuldhållbarheten. Verkan av finanspolitiken, inbegripet verkan av spridningseffekter mellan länderna, förstärks av lågräntemiljön. I meddelandet från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska centralbanken, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén ”Mot en positiv finanspolitisk inriktning i euroområdet” den 16 november 2016, bedömer kommissionen för 2017 att det under de nuvarande omständigheterna är önskvärt med en finanspolitisk expansion på upp till 0,5 % av BNP i euroområdet som helhet.
  Eurogruppen kom i juli 2016, med utgångspunkt i kommissionens analys, fram till att den i stort sett neutrala samlade finanspolitiska inriktningen 2017 är väl avvägd. I december 2016 betonade Eurogruppen betydelsen av att nå en lämplig balans mellan behovet av att säkerställa hållbarhet och behovet av att stödja investeringar för att stärka den bräckliga återhämtningen och därmed bidra till en mer balanserad policymix. Samtidigt förblir den offentliga skuldsättningen hög och det finns fortfarande ett behov av att uppnå hållbara offentliga finanser på medellång sikt i en rad medlemsstater. Av detta skäl är det nödvändigt att säkerställa en lämplig differentiering av de finanspolitiska ansträngningarna bland medlemsstaterna, med beaktande av det finanspolitiska utrymmet och spridningseffekterna mellan länder i euroområdet. Medlemsstater som överträffar sina finanspolitiska mål skulle kunna utnyttja sin förmånliga budgetsituation för att ytterligare stärka den inhemska efterfrågan och tillväxtpotentialen, beroende på landsspecifika omständigheter, med respekt för målet på medellång sikt, nationella budgetbefogenheter och nationella krav.
  Ett särskilt verkningsfullt sätt för medlemsstater med finanspolitiskt utrymme att maximera effekterna på den reala ekonomin och återhämtningen i euroområdet är exempelvis att ställa ut garantier till Europeiska fonden för strategiska investeringar, som inrättats genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2015/1017 (2). Medlemsstater som behöver göra ytterligare finanspolitiska anpassningar inom ramen för stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande del bör se till att uppfylla paktens krav för 2017. Inom ramen för paktens korrigerande del måste medlemsstaterna säkerställa en snabb och bestående korrigering av sina alltför stora underskott, för att skapa finanspolitiska buffertar för oförutsedda händelser. Medlemsstaterna bör driva finanspolitiken med full respekt för stabilitets- och tillväxtpakten, samtidigt som man på bästa sätt utnyttjar de befintliga reglernas flexibilitet. Strukturreformer, i synnerhet sådana som ökar produktiviteten, skulle främja tillväxten och förbättra de offentliga finansernas hållbarhet. Dessutom skulle en klar förbättring av sammansättningen och förvaltningen av nationella budgetar, både på intäkts- och utgiftssidan, genom en omfördelning av resurser till materiella och immateriella investeringar öka budgetens effekter på efterfrågan på kort sikt och på produktiviteten på längre sikt. Verkningsfulla nationella finanspolitiska ramar är nödvändiga för att stärka trovärdigheten i medlemsstaternas politik och bidra till att nå rätt balans mellan makroekonomisk stabilisering på kort sikt, hållbar skuldsättning och långsiktig tillväxt. |
| --- | --- |

(4)

En kraftfull samordning av nationell finanspolitik, baserad på gemensamma regler, är avgörande för att uppnå en lämplig samlad finanspolitisk inriktning och för att den monetära unionen ska fungera väl. De gemensamma finanspolitiska reglerna eftersträvar framför allt hållbar skuldsättning på nationell nivå och ger samtidigt utrymme för makroekonomisk stabilisering. Den nationella och den samlade finanspolitiska inriktningen i euroområdet måste följaktligen skapa jämvikt mellan de båda målsättningarna att säkerställa hållbara offentliga finanser på lång sikt och makroekonomisk stabilisering på kort sikt både på landsnivå och för hela euroområdet. Med tanke på den stora ovissheten när det gäller styrkan i återhämtningen och graden av outnyttjad kapacitet i ekonomin, är det, efter penningpolitikens betydande bidrag, nödvändigt medfinanspolitiska åtgärder för hela euroområdet som kompletterar penningpolitiken, så att man stöder efterfrågan, särskilt investeringar, och tar sig ur den låga inflationen, samtidigt som vederbörlig hänsyn tas till den oro som finns avseende skuldhållbarheten. Verkan av finanspolitiken, inbegripet verkan av spridningseffekter mellan länderna, förstärks av lågräntemiljön. I meddelandet från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska centralbanken, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén ”Mot en positiv finanspolitisk inriktning i euroområdet” den 16 november 2016, bedömer kommissionen för 2017 att det under de nuvarande omständigheterna är önskvärt med en finanspolitisk expansion på upp till 0,5 % av BNP i euroområdet som helhet.

Eurogruppen kom i juli 2016, med utgångspunkt i kommissionens analys, fram till att den i stort sett neutrala samlade finanspolitiska inriktningen 2017 är väl avvägd. I december 2016 betonade Eurogruppen betydelsen av att nå en lämplig balans mellan behovet av att säkerställa hållbarhet och behovet av att stödja investeringar för att stärka den bräckliga återhämtningen och därmed bidra till en mer balanserad policymix. Samtidigt förblir den offentliga skuldsättningen hög och det finns fortfarande ett behov av att uppnå hållbara offentliga finanser på medellång sikt i en rad medlemsstater. Av detta skäl är det nödvändigt att säkerställa en lämplig differentiering av de finanspolitiska ansträngningarna bland medlemsstaterna, med beaktande av det finanspolitiska utrymmet och spridningseffekterna mellan länder i euroområdet. Medlemsstater som överträffar sina finanspolitiska mål skulle kunna utnyttja sin förmånliga budgetsituation för att ytterligare stärka den inhemska efterfrågan och tillväxtpotentialen, beroende på landsspecifika omständigheter, med respekt för målet på medellång sikt, nationella budgetbefogenheter och nationella krav.

Ett särskilt verkningsfullt sätt för medlemsstater med finanspolitiskt utrymme att maximera effekterna på den reala ekonomin och återhämtningen i euroområdet är exempelvis att ställa ut garantier till Europeiska fonden för strategiska investeringar, som inrättats genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2015/1017 (2). Medlemsstater som behöver göra ytterligare finanspolitiska anpassningar inom ramen för stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande del bör se till att uppfylla paktens krav för 2017. Inom ramen för paktens korrigerande del måste medlemsstaterna säkerställa en snabb och bestående korrigering av sina alltför stora underskott, för att skapa finanspolitiska buffertar för oförutsedda händelser. Medlemsstaterna bör driva finanspolitiken med full respekt för stabilitets- och tillväxtpakten, samtidigt som man på bästa sätt utnyttjar de befintliga reglernas flexibilitet. Strukturreformer, i synnerhet sådana som ökar produktiviteten, skulle främja tillväxten och förbättra de offentliga finansernas hållbarhet. Dessutom skulle en klar förbättring av sammansättningen och förvaltningen av nationella budgetar, både på intäkts- och utgiftssidan, genom en omfördelning av resurser till materiella och immateriella investeringar öka budgetens effekter på efterfrågan på kort sikt och på produktiviteten på längre sikt. Verkningsfulla nationella finanspolitiska ramar är nödvändiga för att stärka trovärdigheten i medlemsstaternas politik och bidra till att nå rätt balans mellan makroekonomisk stabilisering på kort sikt, hållbar skuldsättning och långsiktig tillväxt.

| (5) | Arbetsmarknaderna i euroområdet fortsätter att gradvis återhämta sig, med en stadig minskning av arbetslösheten. Långtidsarbetslöshet och ungdomsarbetslöshet ligger emellertid kvar på höga nivåer, samtidigt som fattigdom, social utestängning och ojämlikhet förblir ett allvarligt problem i flera medlemsstater. Trots framsteg med reformer för att förbättra arbetsmarknadernas motståndskraft och anpassningskapacitet kvarstår betydande skillnader inom euroområdet, vilka fortfarande utgör en utmaning för euroområdets smidiga funktion. Välutformade, rättvisa och inkluderande arbetsmarknadssystem, system för socialt skydd samt skatte- och förmånssystem är nödvändiga för en friktionsfri och fortlöpande omfördelning av arbetskraft till mer produktiva verksamhetsområden, för att uppmuntra integreringen eller återintegreringen av personer som påverkas av övergångar mellan anställningar eller är utestängda från arbetsmarknaden, minska segmentering och främja ekonomisk och social konvergens, bland annat genom att öka möjligheterna till sysselsättning av god kvalitet. De kommer också att leda till en mer verkningsfull automatisk stabilisering och starkare, hållbar och inkluderande tillväxt och sysselsättning, vilket är viktigt för att hantera de sociala utmaningarna i euroområdet.
  De reformer som krävs inbegriper i) förändringar i lagstiftning om anställningsskydd som syftar till tillförlitliga anställningsavtal som ger flexibilitet och trygghet för såväl arbetstagare som arbetsgivare, främjar övergångar på arbetsmarknaden, förebygger uppkomsten av en tudelad arbetsmarknad och gör det möjligt att anpassa arbetskostnader när så behövs; ett område där reformansträngningarna de senaste åren har varit särskilt intensiva, ii) utveckling av kompetens genom t förbättra utbildningssystemens effektivitet och resultat och de övergripande strategierna för livslångt lärande, med inriktning på arbetsmarknadens behov, iii) verkningsfull och aktiv arbetsmarknadspolitik för att hjälpa arbetslösa, inklusive långtidsarbetslösa, att komma tillbaka in på arbetsmarknaden och därigenom höja arbetsmarknadsdeltagandet och iv) moderna, hållbara och fullgoda system för socialt skydd som under hela livscykeln effektivt och ändamålsenligt bidrar till både social delaktighet och arbetsmarknadsintegration. Arbetsmarknadsresultaten kan också förbättras genom att omfördela beskattningen bort från arbete, särskilt för låginkomsttagare, samt säkerställa rättvisa skattesystem. Medlemsstater i euroområdet som har genomfört sådana reformer är mer motståndskraftiga och visar bättre resultat när det gäller sysselsättning och socialpolitik. Vid utformningen av sådana reformer måste hänsyn tas till deras potentiella sociala konsekvenser. |
| --- | --- |

(5)

Arbetsmarknaderna i euroområdet fortsätter att gradvis återhämta sig, med en stadig minskning av arbetslösheten. Långtidsarbetslöshet och ungdomsarbetslöshet ligger emellertid kvar på höga nivåer, samtidigt som fattigdom, social utestängning och ojämlikhet förblir ett allvarligt problem i flera medlemsstater. Trots framsteg med reformer för att förbättra arbetsmarknadernas motståndskraft och anpassningskapacitet kvarstår betydande skillnader inom euroområdet, vilka fortfarande utgör en utmaning för euroområdets smidiga funktion. Välutformade, rättvisa och inkluderande arbetsmarknadssystem, system för socialt skydd samt skatte- och förmånssystem är nödvändiga för en friktionsfri och fortlöpande omfördelning av arbetskraft till mer produktiva verksamhetsområden, för att uppmuntra integreringen eller återintegreringen av personer som påverkas av övergångar mellan anställningar eller är utestängda från arbetsmarknaden, minska segmentering och främja ekonomisk och social konvergens, bland annat genom att öka möjligheterna till sysselsättning av god kvalitet. De kommer också att leda till en mer verkningsfull automatisk stabilisering och starkare, hållbar och inkluderande tillväxt och sysselsättning, vilket är viktigt för att hantera de sociala utmaningarna i euroområdet.

De reformer som krävs inbegriper i) förändringar i lagstiftning om anställningsskydd som syftar till tillförlitliga anställningsavtal som ger flexibilitet och trygghet för såväl arbetstagare som arbetsgivare, främjar övergångar på arbetsmarknaden, förebygger uppkomsten av en tudelad arbetsmarknad och gör det möjligt att anpassa arbetskostnader när så behövs; ett område där reformansträngningarna de senaste åren har varit särskilt intensiva, ii) utveckling av kompetens genom t förbättra utbildningssystemens effektivitet och resultat och de övergripande strategierna för livslångt lärande, med inriktning på arbetsmarknadens behov, iii) verkningsfull och aktiv arbetsmarknadspolitik för att hjälpa arbetslösa, inklusive långtidsarbetslösa, att komma tillbaka in på arbetsmarknaden och därigenom höja arbetsmarknadsdeltagandet och iv) moderna, hållbara och fullgoda system för socialt skydd som under hela livscykeln effektivt och ändamålsenligt bidrar till både social delaktighet och arbetsmarknadsintegration. Arbetsmarknadsresultaten kan också förbättras genom att omfördela beskattningen bort från arbete, särskilt för låginkomsttagare, samt säkerställa rättvisa skattesystem. Medlemsstater i euroområdet som har genomfört sådana reformer är mer motståndskraftiga och visar bättre resultat när det gäller sysselsättning och socialpolitik. Vid utformningen av sådana reformer måste hänsyn tas till deras potentiella sociala konsekvenser.

| (6) | Upprättandet av bankunionen har gått framåt, men den har fortfarande inte genomförts till fullo. I linje med färdplanen från juni 2016, såsom den fastställts i rådets slutsatser av den 16 juni 2016, kommer arbetet att fortsätta för att fullborda bankunionen när det gäller riskminskning och riskspridning, inklusive ett europeiskt insättningsgarantisystem, och se till att den gemensamma säkerhetsmekanismen för den gemensamma resolutionsfonden görs operativ senast före utgången av fondens övergångsperiod enligt definitionen i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 806/2014 (3). Samtidigt som euroområdets banksektor totalt sett har blivit mer motståndskraftig sedan krisen, har trycket på bankerna stigit på grund av en rad faktorer, t.ex. en hög andel nödlidande lån, ineffektiva affärsmodeller och överkapacitet i vissa medlemsstater, vilket leder till låg lönsamhet och, i vissa fall, äventyrar livskraften. Detta tryck minskar bankernas förmåga att ge lån till ekonomin. Risker sprider sig även till den reala ekonomin, där både den offentliga och den icke-finansiella privata skuldsättningen förblir hög i vissa medlemsstater. Det finns ett behov av fortsatt ordnad skuldsanering i den privata sektorn genom kartläggning, förvaltning och vid behov omstrukturering av bärkraftiga gäldenärers skuld, när dessa har problem, och genom att lösa bestånd av skulder som inte kommer att återbetalas, så att kapital kan omallokeras snabbare och mer effektivt. Att hantera fortsatt höga nivåer av nödlidande lån och följa gemensamma principer vid utformningen av insolvensramverk för företag och hushåll, bland annat genom att förbättra nationella insolvensförfaranden och ramar för utomrättsliga uppgörelser, utgör i detta sammanhang centrala inslag i en framgångsrik och tillväxtfrämjande skuldsaneringsprocess. |
| --- | --- |

(6)

Upprättandet av bankunionen har gått framåt, men den har fortfarande inte genomförts till fullo. I linje med färdplanen från juni 2016, såsom den fastställts i rådets slutsatser av den 16 juni 2016, kommer arbetet att fortsätta för att fullborda bankunionen när det gäller riskminskning och riskspridning, inklusive ett europeiskt insättningsgarantisystem, och se till att den gemensamma säkerhetsmekanismen för den gemensamma resolutionsfonden görs operativ senast före utgången av fondens övergångsperiod enligt definitionen i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 806/2014 (3). Samtidigt som euroområdets banksektor totalt sett har blivit mer motståndskraftig sedan krisen, har trycket på bankerna stigit på grund av en rad faktorer, t.ex. en hög andel nödlidande lån, ineffektiva affärsmodeller och överkapacitet i vissa medlemsstater, vilket leder till låg lönsamhet och, i vissa fall, äventyrar livskraften. Detta tryck minskar bankernas förmåga att ge lån till ekonomin. Risker sprider sig även till den reala ekonomin, där både den offentliga och den icke-finansiella privata skuldsättningen förblir hög i vissa medlemsstater. Det finns ett behov av fortsatt ordnad skuldsanering i den privata sektorn genom kartläggning, förvaltning och vid behov omstrukturering av bärkraftiga gäldenärers skuld, när dessa har problem, och genom att lösa bestånd av skulder som inte kommer att återbetalas, så att kapital kan omallokeras snabbare och mer effektivt. Att hantera fortsatt höga nivåer av nödlidande lån och följa gemensamma principer vid utformningen av insolvensramverk för företag och hushåll, bland annat genom att förbättra nationella insolvensförfaranden och ramar för utomrättsliga uppgörelser, utgör i detta sammanhang centrala inslag i en framgångsrik och tillväxtfrämjande skuldsaneringsprocess.

| (7) | Under 2016 gjordes vissa framsteg i fråga om de initiativ som presenterades i de fem ordförandenas rapport ”Färdigställandet av EU:s ekonomiska och monetära union” av den 22 juni 2015 som har utarbetats av Europeiska kommissionens ordförande i nära samarbete med ordförandena i Europeiska rådet, i Europeiska centralbanken, i Eurogruppen och i Europaparlamentet, såsom den ökade betydelsen av euroområdesdimensionen i den europeiska planeringsterminen, rådets rekommendation om nationella produktivitetsnämnder och inrättandet av den europeiska finanspolitiska nämnden inom kommissionen. Man arbetar också med att förbättra insynen och minska komplexiteten i det finanspolitiska regelverket och i november 2015 lämnade kommissionen ett förslag till ett europeiskt insättningsgarantisystem. Dessutom finns det mer övergripande utmaningar att hantera i ljuset av de fem ordförandenas rapport. Den 1 mars 2017 lade kommissionen fram en vitbok om EU:s framtid, som även omfattar EMU:s framtid. Enighet om en funktionsduglig väg framåt kräver en gemensam känsla av ägarskap och av att alla arbetar mot samma mål bland euroområdets samtliga medlemsstater och unionens institutioner, och även bland medlemsstater utanför euroområdet, eftersom ett starkt EMU kommer att bidra till att hantera de utmaningar som unionen står inför på ett mer kraftfullt sätt och kommer att få en positiv inverkan även på medlemsstaterna utanför euroområdet. I detta avseende är det viktigt att diskussionerna om färdigställandet av EMU förs på ett sätt som är öppet och transparent gentemot medlemsstater utanför euroområdet, med full respekt för unionens inre marknad, och att relevanta initiativ när så är lämpligt är öppna för medlemsstater utanför euroområdet på likvärdig grund. |
| --- | --- |

(7)

Under 2016 gjordes vissa framsteg i fråga om de initiativ som presenterades i de fem ordförandenas rapport ”Färdigställandet av EU:s ekonomiska och monetära union” av den 22 juni 2015 som har utarbetats av Europeiska kommissionens ordförande i nära samarbete med ordförandena i Europeiska rådet, i Europeiska centralbanken, i Eurogruppen och i Europaparlamentet, såsom den ökade betydelsen av euroområdesdimensionen i den europeiska planeringsterminen, rådets rekommendation om nationella produktivitetsnämnder och inrättandet av den europeiska finanspolitiska nämnden inom kommissionen. Man arbetar också med att förbättra insynen och minska komplexiteten i det finanspolitiska regelverket och i november 2015 lämnade kommissionen ett förslag till ett europeiskt insättningsgarantisystem. Dessutom finns det mer övergripande utmaningar att hantera i ljuset av de fem ordförandenas rapport. Den 1 mars 2017 lade kommissionen fram en vitbok om EU:s framtid, som även omfattar EMU:s framtid. Enighet om en funktionsduglig väg framåt kräver en gemensam känsla av ägarskap och av att alla arbetar mot samma mål bland euroområdets samtliga medlemsstater och unionens institutioner, och även bland medlemsstater utanför euroområdet, eftersom ett starkt EMU kommer att bidra till att hantera de utmaningar som unionen står inför på ett mer kraftfullt sätt och kommer att få en positiv inverkan även på medlemsstaterna utanför euroområdet. I detta avseende är det viktigt att diskussionerna om färdigställandet av EMU förs på ett sätt som är öppet och transparent gentemot medlemsstater utanför euroområdet, med full respekt för unionens inre marknad, och att relevanta initiativ när så är lämpligt är öppna för medlemsstater utanför euroområdet på likvärdig grund.

| (8) | Sysselsättningskommittén och kommittén för socialt skydd har hörts i fråga om de sysselsättningsmässiga och sociala aspekterna av denna rekommendation. |
| --- | --- |

(8)

Sysselsättningskommittén och kommittén för socialt skydd har hörts i fråga om de sysselsättningsmässiga och sociala aspekterna av denna rekommendation.

HÄRIGENOM REKOMMENDERAS medlemsstaterna i euroområdet att under 2017–2018, enskilt och gemensamt, vidta följande åtgärder inom Eurogruppen:

| 1. | Driva en politik som stödjer hållbar och inkluderande tillväxt på kort och lång sikt och förbättrar anpassningsförmåga, ombalansering och konvergens. Prioritera reformer som höjer produktiviteten, förbättrar den institutionella miljön och företagsklimatet, avlägsnar flaskhalsar för investeringar och stöder skapandet av arbetstillfällen. Medlemsstater med underskott i bytesbalansen eller hög utlandsskuld bör höja produktiviteten och samtidigt hålla tillbaka enhetsarbetskostnader. Medlemsstater med stora överskott i bytesbalansen bör prioritera åtgärder, bland annat strukturreformer och främjande av investeringar, som bidrar till att stärka den inhemska efterfrågan och tillväxtpotentialen. |
| --- | --- |

1.

Driva en politik som stödjer hållbar och inkluderande tillväxt på kort och lång sikt och förbättrar anpassningsförmåga, ombalansering och konvergens. Prioritera reformer som höjer produktiviteten, förbättrar den institutionella miljön och företagsklimatet, avlägsnar flaskhalsar för investeringar och stöder skapandet av arbetstillfällen. Medlemsstater med underskott i bytesbalansen eller hög utlandsskuld bör höja produktiviteten och samtidigt hålla tillbaka enhetsarbetskostnader. Medlemsstater med stora överskott i bytesbalansen bör prioritera åtgärder, bland annat strukturreformer och främjande av investeringar, som bidrar till att stärka den inhemska efterfrågan och tillväxtpotentialen.

| 2. | Inom finanspolitiken, sträva efter en lämplig balans mellan behovet av att säkerställa hållbarhet och behovet av att stödja investeringar för att stärka återhämtningen och därmed bidra till en lämplig samlad finanspolitisk inriktning och en mer balanserad policymix. Medlemsstater som enligt kommissionens bedömning riskerar att inte uppfylla sina skyldigheter enligt stabilitets- och tillväxtpakten under 2017 bör på grundval av detta i god tid vidta ytterligare åtgärder för att säkerställa efterlevnad. Omvänt uppmanas medlemsstater som överträffat sina mål på medellång sikt att fortsätta att prioritera investeringar för att ge fart åt den potentiella tillväxten samtidigt som man bevarar de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet. Medlemsstater som generellt väntas uppfylla stabilitets- och tillväxtpakten under 2017 bör säkerställa efterlevnad av pakten inom sina nationella budgetprocesser. Driva finanspolitik med full respekt för stabilitets- och tillväxtpakten, samtidigt som man på bästa sätt utnyttjar de befintliga reglernas flexibilitet. Medlemsstaterna bör rent generellt förbättra de offentliga finansernas sammansättning genom att skapa mer utrymme för materiella och immateriella investeringar och säkerställa att de nationella finanspolitiska ramverken fungerar effektivt. |
| --- | --- |

2.

Inom finanspolitiken, sträva efter en lämplig balans mellan behovet av att säkerställa hållbarhet och behovet av att stödja investeringar för att stärka återhämtningen och därmed bidra till en lämplig samlad finanspolitisk inriktning och en mer balanserad policymix. Medlemsstater som enligt kommissionens bedömning riskerar att inte uppfylla sina skyldigheter enligt stabilitets- och tillväxtpakten under 2017 bör på grundval av detta i god tid vidta ytterligare åtgärder för att säkerställa efterlevnad. Omvänt uppmanas medlemsstater som överträffat sina mål på medellång sikt att fortsätta att prioritera investeringar för att ge fart åt den potentiella tillväxten samtidigt som man bevarar de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet. Medlemsstater som generellt väntas uppfylla stabilitets- och tillväxtpakten under 2017 bör säkerställa efterlevnad av pakten inom sina nationella budgetprocesser. Driva finanspolitik med full respekt för stabilitets- och tillväxtpakten, samtidigt som man på bästa sätt utnyttjar de befintliga reglernas flexibilitet. Medlemsstaterna bör rent generellt förbättra de offentliga finansernas sammansättning genom att skapa mer utrymme för materiella och immateriella investeringar och säkerställa att de nationella finanspolitiska ramverken fungerar effektivt.

| 3. | Genomföra reformer som främjar konkurrenskraft, skapande av arbetstillfällen, kvalitet i arbetet, motståndskraft och ekonomisk och social konvergens, som underbyggs av en verkningsfull social dialog. Dessa reformer bör förena i) tillförlitliga anställningsavtal som ger flexibilitet och trygghet för arbetstagare och arbetsgivare, ii) kvalitetsinriktade och effektiva utbildnings- och yrkesutbildningssystem samt heltäckande strategier för livslångt lärande inriktade på arbetsmarknadens behov, iii) effektiv och aktiv arbetsmarknadspolitik för att främja arbetsmarknadsdeltagande, iv) moderna, hållbara och fullgoda system för socialt skydd som under hela livscykeln på ett ändamålsenligt och effektivt sätt bidrar till social delaktighet och arbetsmarknadsintegration. Omfördela beskattningen bort från arbete, särskilt för låginkomsttagare och i medlemsstater där kostnadskonkurrenskraften ligger under genomsnittet i euroområdet, och göra omfördelningen budgetneutral i länder som saknar finanspolitiskt manöverutrymme. |
| --- | --- |

3.

Genomföra reformer som främjar konkurrenskraft, skapande av arbetstillfällen, kvalitet i arbetet, motståndskraft och ekonomisk och social konvergens, som underbyggs av en verkningsfull social dialog. Dessa reformer bör förena i) tillförlitliga anställningsavtal som ger flexibilitet och trygghet för arbetstagare och arbetsgivare, ii) kvalitetsinriktade och effektiva utbildnings- och yrkesutbildningssystem samt heltäckande strategier för livslångt lärande inriktade på arbetsmarknadens behov, iii) effektiv och aktiv arbetsmarknadspolitik för att främja arbetsmarknadsdeltagande, iv) moderna, hållbara och fullgoda system för socialt skydd som under hela livscykeln på ett ändamålsenligt och effektivt sätt bidrar till social delaktighet och arbetsmarknadsintegration. Omfördela beskattningen bort från arbete, särskilt för låginkomsttagare och i medlemsstater där kostnadskonkurrenskraften ligger under genomsnittet i euroområdet, och göra omfördelningen budgetneutral i länder som saknar finanspolitiskt manöverutrymme.

| 4. | I linje med färdplanen från juni 2016 fortsätta att arbeta för att fullborda bankunionen på området riskminskning och riskspridning, inklusive ett europeiskt insättningsgarantisystem, och se till att den gemensamma säkerhetsmekanismen för den gemensamma resolutionsfonden görs operativ senast före utgången av fondens övergångsperiod. Utforma och genomföra en verksam strategi för hela euroområdet som komplement till tillsynsåtgärder för att hantera lönsamhetsrisker inom banksektorn, bland annat när det gäller den höga andelen nödlidande lån, ineffektiva affärsmodeller och överkapacitet. Främja en skuldsanering under ordnade former i medlemsstater med hög privat skuldsättning. |
| --- | --- |

4.

I linje med färdplanen från juni 2016 fortsätta att arbeta för att fullborda bankunionen på området riskminskning och riskspridning, inklusive ett europeiskt insättningsgarantisystem, och se till att den gemensamma säkerhetsmekanismen för den gemensamma resolutionsfonden görs operativ senast före utgången av fondens övergångsperiod. Utforma och genomföra en verksam strategi för hela euroområdet som komplement till tillsynsåtgärder för att hantera lönsamhetsrisker inom banksektorn, bland annat när det gäller den höga andelen nödlidande lån, ineffektiva affärsmodeller och överkapacitet. Främja en skuldsanering under ordnade former i medlemsstater med hög privat skuldsättning.

| 5. | Gå vidare med färdigställandet av EMU, med full respekt för unionens inre marknad och på ett öppet och transparent sätt gentemot medlemsstater utanför euroområdet. Fortsätta framåt med pågående initiativ och arbete med långsiktiga frågor avseende EMU, med vederbörlig hänsyn till kommissionens vitbok om EU:s framtid. |
| --- | --- |

5.

Gå vidare med färdigställandet av EMU, med full respekt för unionens inre marknad och på ett öppet och transparent sätt gentemot medlemsstater utanför euroområdet. Fortsätta framåt med pågående initiativ och arbete med långsiktiga frågor avseende EMU, med vederbörlig hänsyn till kommissionens vitbok om EU:s framtid.

Utfärdad i Bryssel den 21 mars 2017.

På rådets vägnar

E. SCICLUNA

Ordförande

---

(1)  Rådets rekommendation av den 20 september 2016 om inrättande av nationella produktivitetsnämnder (2016/C 349/01) (EUT C 349, 24.9.2016, s. 1).

1

(2)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2015/1017 av den 25 juni 2015 om Europeiska fonden för strategiska investeringar, Europeiska centrumet för investeringsrådgivning och portalen för investeringsprojekt på europeisk nivå samt om ändring av förordningarna (EU) nr 1291/2013 och (EU) nr 1316/2013 – Europeiska fonden för strategiska investeringar (EUT L 169, 1.7.2015, s. 1).

2

(3)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 806/2014 av den 15 juli 2014 om fastställande av enhetliga regler och ett enhetligt förfarande för resolution av kreditinstitut och vissa värdepappersföretag inom ramen för en gemensam resolutionsmekanism och en gemensam resolutionsfond och om ändring av förordning (EU) nr 1093/2010 (EUT L 225, 30.7.2014, s. 1).

3

---

IV Upplysningar

UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN

Europeiska kommissionen

| 24.3.2017 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 92/6 |
| --- | --- | --- | --- |

24.3.2017

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 92/6

---

Eurons växelkurs (1)

23 mars 2017

(2017/C 92/02)

1 euro =

| | Valuta | Kurs |
| --- | --- | --- |
| USD | US-dollar | 1,0786 |
| JPY | japansk yen | 119,36 |
| DKK | dansk krona | 7,4356 |
| GBP | pund sterling | 0,86273 |
| SEK | svensk krona | 9,5095 |
| CHF | schweizisk franc | 1,0700 |
| ISK | isländsk krona | |
| NOK | norsk krona | 9,1478 |
| BGN | bulgarisk lev | 1,9558 |
| CZK | tjeckisk koruna | 27,021 |
| HUF | ungersk forint | 309,22 |
| PLN | polsk zloty | 4,2685 |
| RON | rumänsk leu | 4,5555 |
| TRY | turkisk lira | 3,9038 |
| AUD | australisk dollar | 1,4132 |
| CAD | kanadensisk dollar | 1,4387 |
| HKD | Hongkongdollar | 8,3780 |
| NZD | nyzeeländsk dollar | 1,5303 |
| SGD | singaporiansk dollar | 1,5086 |
| KRW | sydkoreansk won | 1 207,38 |
| ZAR | sydafrikansk rand | 13,4933 |
| CNY | kinesisk yuan renminbi | 7,4268 |
| HRK | kroatisk kuna | 7,4178 |
| IDR | indonesisk rupiah | 14 363,72 |
| MYR | malaysisk ringgit | 4,7771 |
| PHP | filippinsk peso | 54,309 |
| RUB | rysk rubel | 62,2001 |
| THB | thailändsk baht | 37,320 |
| BRL | brasiliansk real | 3,3608 |
| MXN | mexikansk peso | 20,5962 |
| INR | indisk rupie | 70,6095 |

Valuta

Kurs

USD

US-dollar

1,0786

JPY

japansk yen

119,36

DKK

dansk krona

7,4356

GBP

pund sterling

0,86273

SEK

svensk krona

9,5095

CHF

schweizisk franc

1,0700

ISK

isländsk krona

NOK

norsk krona

9,1478

BGN

bulgarisk lev

1,9558

CZK

tjeckisk koruna

27,021

HUF

ungersk forint

309,22

PLN

polsk zloty

4,2685

RON

rumänsk leu

4,5555

TRY

turkisk lira

3,9038

AUD

australisk dollar

1,4132

CAD

kanadensisk dollar

1,4387

HKD

Hongkongdollar

8,3780

NZD

nyzeeländsk dollar

1,5303

SGD

singaporiansk dollar

1,5086

KRW

sydkoreansk won

1 207,38

ZAR

sydafrikansk rand

13,4933

CNY

kinesisk yuan renminbi

7,4268

HRK

kroatisk kuna

7,4178

IDR

indonesisk rupiah

14 363,72

MYR

malaysisk ringgit

4,7771

PHP

filippinsk peso

54,309

RUB

rysk rubel

62,2001

THB

thailändsk baht

37,320

BRL

brasiliansk real

3,3608

MXN

mexikansk peso

20,5962

INR

indisk rupie

70,6095

---

(1)  Källa: Referensväxelkurs offentliggjord av Europeiska centralbanken.

---

| 24.3.2017 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 92/7 |
| --- | --- | --- | --- |

24.3.2017

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 92/7

---

KOMMISSIONENS BESLUT

av den 21 mars 2017

om ersättande av medlem i Refit-plattformens intressentgrupp

(2017/C 92/03)

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR BESLUTAT FÖLJANDE

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av Commission Decision C(2015) 3261 final of 19 May 2015 establishing the REFIT Platform (ej översatt till svenska), särskilt artikel 4, och

av följande skäl:

| (1) | I beslut C(2015) 3261 final genom vilket Refit-plattformen (nedan kallad plattformen) inrättas föreskrivs i artikel 4 att plattformen ska bestå av en grupp med företrädare för medlemsstaterna och en intressentgrupp bestående av högst 20 experter med direkt erfarenhet av unionslagstiftningens tillämpning, varav två från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Europeiska regionkommittén och de övriga från näringslivet, inklusive små och medelstora företag, från arbetsmarknadens parter och från det civila samhället. Experterna i intressentgruppen ska antingen ha personliga mandat eller företräda ett gemensamt intresse som delas av flera intressenter. |
| --- | --- |

(1)

I beslut C(2015) 3261 final genom vilket Refit-plattformen (nedan kallad plattformen) inrättas föreskrivs i artikel 4 att plattformen ska bestå av en grupp med företrädare för medlemsstaterna och en intressentgrupp bestående av högst 20 experter med direkt erfarenhet av unionslagstiftningens tillämpning, varav två från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Europeiska regionkommittén och de övriga från näringslivet, inklusive små och medelstora företag, från arbetsmarknadens parter och från det civila samhället. Experterna i intressentgruppen ska antingen ha personliga mandat eller företräda ett gemensamt intresse som delas av flera intressenter.

| (2) | I artikel 4.4 i beslutet anges att kommissionen på förslag av kommissionens förste vice ordförande ska utnämna medlemmarna i intressentgruppen bland de sökande som har lämnat in en intresseanmälan i samband med ansökningsomgången och har direkt erfarenhet av unionslagstiftningens tillämpning. Vid utnämningarna ska man i möjligaste mån säkerställa en jämn representation från de olika sektorerna, intressena och regionerna i unionen samt en jämn könsfördelning. I artikel 4.5 i beslutet föreskrivs att utnämningarna ska gälla till och med den 31 oktober 2019. Enligt artikel 4.6 i beslutet kan medlemmar som avgår ersättas för återstoden av mandatperioden. |
| --- | --- |

(2)

I artikel 4.4 i beslutet anges att kommissionen på förslag av kommissionens förste vice ordförande ska utnämna medlemmarna i intressentgruppen bland de sökande som har lämnat in en intresseanmälan i samband med ansökningsomgången och har direkt erfarenhet av unionslagstiftningens tillämpning. Vid utnämningarna ska man i möjligaste mån säkerställa en jämn representation från de olika sektorerna, intressena och regionerna i unionen samt en jämn könsfördelning. I artikel 4.5 i beslutet föreskrivs att utnämningarna ska gälla till och med den 31 oktober 2019. Enligt artikel 4.6 i beslutet kan medlemmar som avgår ersättas för återstoden av mandatperioden.

| (3) | I kommissionens beslut C(2015) 9063 final av den 16 december 2015 om utnämning av medlemmar till Refit-plattformens intressentgrupp (1) anges att om en medlem i intressentgruppen upphör att vara medlem under plattformens mandattid får förste vice ordföranden utse en ersättare från den ursprungliga förteckningen över kandidater som lämnat in en intresseanmälan för medlemskap i intressentgruppen. |
| --- | --- |

(3)

I kommissionens beslut C(2015) 9063 final av den 16 december 2015 om utnämning av medlemmar till Refit-plattformens intressentgrupp (1) anges att om en medlem i intressentgruppen upphör att vara medlem under plattformens mandattid får förste vice ordföranden utse en ersättare från den ursprungliga förteckningen över kandidater som lämnat in en intresseanmälan för medlemskap i intressentgruppen.

| (4) | Till följd av Pierre Baussands avgång som medlem i intressentgruppen den 26 september 2016 har kommissionens förste vice ordförande utsett Nina Renshaw att ersätta Pierre Baussand under resten av mandatperioden. |
| --- | --- |

(4)

Till följd av Pierre Baussands avgång som medlem i intressentgruppen den 26 september 2016 har kommissionens förste vice ordförande utsett Nina Renshaw att ersätta Pierre Baussand under resten av mandatperioden.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Enda artikel

Nina Renshaw utnämns till medlem i Refit-plattformens intressentgrupp till och med den 31 oktober 2019.

Utfärdat i Bryssel den 21 mars 2017.

På kommissionens vägnar

Frans TIMMERMANS

Förste vice ordförande

---

(1)  EUT C 425, 18.12.2015, s. 8.

1

---

BILAGA

| Namn | Nationalitet | Företräder ett gemensamt intresse som delas av intressenter inom ett visst politikområde | Nuvarande arbetsgivare |
| --- | --- | --- | --- |
| Nina Renshaw | Förenade kungariket | JA | Europeiska folkhälsoalliansen (EPHA) |

Namn

Nationalitet

Företräder ett gemensamt intresse som delas av intressenter inom ett visst politikområde

Nuvarande arbetsgivare

Nina Renshaw

Förenade kungariket

JA

Europeiska folkhälsoalliansen (EPHA)

---

| 24.3.2017 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 92/9 |
| --- | --- | --- | --- |

24.3.2017

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 92/9

---

Förklarande anmärkningar till Europeiska unionens kombinerade nomenklatur

(2017/C 92/04)

I enlighet med artikel 9.1 a i rådets förordning (EEG) nr 2658/87 (1) ändras härmed de förklarande anmärkningarna till Europeiska unionens kombinerade nomenklatur (2) på följande sätt:

På sidan 95 mellan den förklarande anmärkningen till KN-nummer ”2103 90 30 Aromatisk bitter med en alkoholhalt av 44,2–49,2 volymprocent och innehållande 1,5–6 viktprocent gentiana, kryddor och andra beståndsdelar samt innehållande 4–10 viktprocent socker, i förpackningar med ett innehåll av högst 0,5 liter” och de förklarande anmärkningarna till KN-nummer ”2104 Soppor och buljonger samt beredningar för tillredning av soppor eller buljonger; homogeniserade sammansatta livsmedelsberedningar” ska följande text införas:

| ”2103 90 90 | Andra

  Detta undernummer omfattar produkter som annars skulle omfattas av kapitel 22 som har beretts för att användas för matlagningsändamål och därmed blivit olämpliga som drycker.
  Detta undernummer omfattar särskilt ”matlagningsalkohol” som är produkter som i dagligt tal kallas ”matlagningsvin”, ”matlagningsportvin”, ”matlagningskonjak” och ”matlagningsbrandy”. Matlagningsvin består av vanligt vin eller vin som har avalkoholiserats, eller en blandning av båda, till vilket salt eller en kombination av flera smakgivande ingredienser (t.ex. salt och peppar) har tillsatts, vilket gör produkten olämplig för konsumtion som dryck. Sådana produkter innehåller i allmänhet minst 5 g salt per liter.” |
| --- | --- |

”2103 90 90

Andra

Detta undernummer omfattar produkter som annars skulle omfattas av kapitel 22 som har beretts för att användas för matlagningsändamål och därmed blivit olämpliga som drycker.

Detta undernummer omfattar särskilt ”matlagningsalkohol” som är produkter som i dagligt tal kallas ”matlagningsvin”, ”matlagningsportvin”, ”matlagningskonjak” och ”matlagningsbrandy”. Matlagningsvin består av vanligt vin eller vin som har avalkoholiserats, eller en blandning av båda, till vilket salt eller en kombination av flera smakgivande ingredienser (t.ex. salt och peppar) har tillsatts, vilket gör produkten olämplig för konsumtion som dryck. Sådana produkter innehåller i allmänhet minst 5 g salt per liter.”

---

(1)  Rådets förordning (EEG) nr 2658/87 av den 23 juli 1987 om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan (EGT L 256, 7.9.1987, s. 1).

1

(2)  EUT C 76, 4.3.2015, s. 1.

2

---

V Yttranden

ADMINISTRATIVA FÖRFARANDEN

Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet

| 24.3.2017 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 92/10 |
| --- | --- | --- | --- |

24.3.2017

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 92/10

---

Intresseanmälan för styrelseuppdrag i Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet

(2017/C 92/05)

Härmed uppmanas personer som vill ingå i styrelsen för Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet att inkomma med en intresseanmälan för de 7 av 14 ledamotsplatser som blir lediga. Myndigheten inrättades genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 av den 28 januari 2002 om allmänna principer och krav för livsmedelslagstiftning, om inrättande av Europeiska livsmedelsmyndigheten och om förfaranden i frågor som gäller livsmedelssäkerhet (1). Myndigheten har sitt säte i Parma i Italien.

Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet

Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (Efsa) är en hörnsten i EU:s system för riskbedömning när det gäller livsmedels- och fodersäkerhet. Myndigheten inrättades för att på vetenskaplig grund sammanställa yttranden och underlag för arbetet med att utforma EU:s lagstiftning och politik på områden som kan ha direkt eller indirekt inverkan på livsmedels- och fodersäkerheten, liksom inom närliggande frågor om djurhälsa, djurskydd och växtskydd. Myndigheten tillhandahåller oberoende information i dessa frågor och upplyser om risker. Myndigheten har också i uppdrag att avge vetenskapliga yttranden på skilda områden inom livsmedels- och foderlagstiftning och när detta krävs enligt EU-lagstiftningen. Det kan röra sig om ny livsmedelsteknik, t.ex. genetiskt modifierade organismer. Myndigheten har fått ett brett erkännande som en referensinstans, tack vare att den är ett fristående organ, att den avger yttranden och information till allmänheten av hög vetenskaplig kvalitet, och dess arbete präglas av öppenhet och effektivitet. Utöver experter stöds myndigheten av nätverk bestående av behöriga organisationer inom EU.

Rättslig bakgrund

I artikel 25 i ovannämnda förordning fastställs det att ”styrelsens ledamöter skall utses på ett sådant sätt att de högsta normerna för kompetens, tillämplig expertis inom ett brett spektrum och, som en följd därav, största möjliga geografiska spridning inom unionen säkerställs”. Fyra av ledamöterna ”skall ha sin bakgrund i organisationer som företräder konsumenterna och andra intressegrupper inom livsmedelskedjan”.

Vidare anges i skäl 40 i den ovannämnda förordningen att ”det är också nödvändigt att den samarbetar med medlemsstaterna”, och i skäl 41 att ”styrelsens ledamöter bör därför utses på ett sådant sätt att högsta kompetensnivå, lämplig expertis inom ett brett spektrum, t.ex. inom ledning och offentlig förvaltning, och största möjliga geografiska spridning inom unionen säkerställs. Detta bör underlättas genom rotation mellan styrelseledamöternas hemländer, utan att någon plats reserveras för medborgare i en särskild medlemsstat.”

Styrelsens funktion och verksamhet

I styrelseuppdraget ingår framför allt att

| — | övervaka myndighetens arbete för att säkerställa att den utför sitt uppdrag i enlighet med sitt mandat och i en anda präglad av oberoende och insyn, |
| --- | --- |

—

övervaka myndighetens arbete för att säkerställa att den utför sitt uppdrag i enlighet med sitt mandat och i en anda präglad av oberoende och insyn,

| — | utse verkställande direktör på grundval av en förteckning över kandidater från kommissionen, och vid behov besluta om dennes entledigande, |
| --- | --- |

—

utse verkställande direktör på grundval av en förteckning över kandidater från kommissionen, och vid behov besluta om dennes entledigande,

| — | utse ledamöterna i den vetenskapliga kommittén och panelerna, vilka har till uppgift att utarbeta myndighetens vetenskapliga yttranden, |
| --- | --- |

—

utse ledamöterna i den vetenskapliga kommittén och panelerna, vilka har till uppgift att utarbeta myndighetens vetenskapliga yttranden,

| — | anta myndighetens årliga och fleråriga arbetsprogram samt årsrapport, |
| --- | --- |

—

anta myndighetens årliga och fleråriga arbetsprogram samt årsrapport,

| — | anta en arbetsordning och budgetförordning. |
| --- | --- |

—

anta en arbetsordning och budgetförordning.

Styrelsen verkar genom offentliga sammanträden, enskilda möten och genom skriftväxling. Myndighetens dokument, styrelsens korrespondens och de enskilda mötena hålls på engelska. Styrelsen sammanträder fyra till sex gånger per år, för det mesta i Parma.

Styrelsens sammansättning

Styrelsen består av fjorton ledamöter som utses av rådet i samråd med Europaparlamentet, samt av en företrädare för kommissionen, i enlighet med artikel 25.1 i förordning (EG) nr 178/2002 (2). Fyra av ledamöterna ska ha erfarenheter från konsumentorganisationer eller andra intressegrupper inom livsmedelskedjan. Mandatperioden för sju av den nuvarande styrelsens ledamöter löper ut den 30 juni 2018, i enlighet med rådets beslut 2014/C 192/02 (3). Mandatperioden för de övriga sju styrelseledamöterna löper ut den 30 juni 2020, i enlighet med rådets beslut 2016/C 223/08 (4).

Den sittande styrelsen presenteras på Efsas webbplats: https://www.efsa.europa.eu/en/people/mbmembers

Den här intresseanmälan gäller ansökningar för att ersätta de sju styrelseledamöter vars mandatperiod löper ut den 30 juni 2018.

Kvalifikationer för uppdraget och urvalskriterier

Styrelseledamöterna ska ha högsta tänkbara kompetens med en bred och relevant expertkunskap och måste förbinda sig att agera självständigt.

För att vara behörig som styrelseledamot måste sökanden vara medborgare i ett EU-land och kunna styrka följande:

| 1. | Att han/hon har minst 15 års erfarenhet inom ett eller flera av de fem kompetensområden som anges nedan, varav minst fem år i ledande ställning.






  — | Tillhandahållande av vetenskaplig rådgivning och vetenskapligt och tekniskt stöd för utformningen av Europeiska unionens lagstiftning och politik inom alla områden som direkt eller indirekt inverkar på livsmedels- och fodersäkerheten. |
| --- | --- | --- |

1.

Att han/hon har minst 15 års erfarenhet inom ett eller flera av de fem kompetensområden som anges nedan, varav minst fem år i ledande ställning.

—

Tillhandahållande av vetenskaplig rådgivning och vetenskapligt och tekniskt stöd för utformningen av Europeiska unionens lagstiftning och politik inom alla områden som direkt eller indirekt inverkar på livsmedels- och fodersäkerheten.

| — | Ledningsarbete och offentlig förvaltning (inklusive personalförvaltning, juridik och ekonomi). |
| --- | --- |

—

Ledningsarbete och offentlig förvaltning (inklusive personalförvaltning, juridik och ekonomi).

| — | Utformning av politik som säkerställer integritet, oberoende, öppenhet, etik och vetenskaplig rådgivning av hög kvalitet och som samtidigt upprätthåller förtroendet gentemot berörda parter. |
| --- | --- |

—

Utformning av politik som säkerställer integritet, oberoende, öppenhet, etik och vetenskaplig rådgivning av hög kvalitet och som samtidigt upprätthåller förtroendet gentemot berörda parter.

| — | Effektivt kommunikations- och informationsarbete om forskningsarbete till allmänheten. |
| --- | --- |

—

Effektivt kommunikations- och informationsarbete om forskningsarbete till allmänheten.

| — | Säkerställande av den samstämmighet som krävs mellan riskbedömnings-, riskhanterings- och riskkommunikationsfunktioner. |
| --- | --- |

—

Säkerställande av den samstämmighet som krävs mellan riskbedömnings-, riskhanterings- och riskkommunikationsfunktioner.

| 2. | Att han/hon har minst fem års erfarenhet från arbete med livsmedels- eller fodersäkerhet, alternativt andra områden med anknytning till myndighetens uppdrag, i synnerhet från områden som djurhälsa, djurskydd, miljöskydd, växtskydd och nutritionsfrågor. |
| --- | --- |

2.

Att han/hon har minst fem års erfarenhet från arbete med livsmedels- eller fodersäkerhet, alternativt andra områden med anknytning till myndighetens uppdrag, i synnerhet från områden som djurhälsa, djurskydd, miljöskydd, växtskydd och nutritionsfrågor.

| 3. | Att han/hon kan arbeta i en flerspråkig, mångkulturell och tvärvetenskaplig miljö. |
| --- | --- |

3.

Att han/hon kan arbeta i en flerspråkig, mångkulturell och tvärvetenskaplig miljö.

| 4. | Att han/hon kan förbinda sig att agera oberoende.
  Han/hon förväntas iaktta högsta etiska standard, agera ärligt, självständigt, opartiskt, diskret och utan att ta hänsyn till egna intressen. Han/hon ska också undvika varje situation som kan ge upphov till intressekonflikter. |
| --- | --- |

4.

Att han/hon kan förbinda sig att agera oberoende.

Han/hon förväntas iaktta högsta etiska standard, agera ärligt, självständigt, opartiskt, diskret och utan att ta hänsyn till egna intressen. Han/hon ska också undvika varje situation som kan ge upphov till intressekonflikter.

Följande kriterier kommer att tillämpas för granskningen av de sökande, som kommer att bedömas på grundval av en jämförelse av meriter och deras åtagande att agera oberoende:

| — | Expertkunskaper och förmåga att faktiskt bidra till ett eller flera av de kompetensområden som anges ovan. |
| --- | --- |

—

Expertkunskaper och förmåga att faktiskt bidra till ett eller flera av de kompetensområden som anges ovan.

| — | Expertkunskaper om livsmedels- och fodersäkerhet eller om andra områden som hänför sig till myndighetens uppdrag. |
| --- | --- |

—

Expertkunskaper om livsmedels- och fodersäkerhet eller om andra områden som hänför sig till myndighetens uppdrag.

| — | Förmåga att arbeta i en flerspråkig, mångkulturell och tvärvetenskaplig miljö. |
| --- | --- |

—

Förmåga att arbeta i en flerspråkig, mångkulturell och tvärvetenskaplig miljö.

Den slutliga listan över sökande kommer också att granskas utifrån följande krav på sammansättning av styrelsen:

| — | Väl balanserade expertkunskaper bland styrelseledamöterna som helhet. |
| --- | --- |

—

Väl balanserade expertkunskaper bland styrelseledamöterna som helhet.

| — | Största möjliga geografiska spridning på grundval av en rotation av nationaliteter bland styrelseledamöterna. |
| --- | --- |

—

Största möjliga geografiska spridning på grundval av en rotation av nationaliteter bland styrelseledamöterna.

Sökandena ska fylla i en elektronisk ansökningsblankett och en intresseförsäkran som innehåller särskilda åtaganden samt en försäkran. När styrelseledamöterna har utnämnts av rådet måste de varje år lämna en skriftlig intresseförsäkran och vid varje styrelsemöte redogöra för eventuella intressen som kan anses påverka deras oberoende ställning när det gäller frågor på dagordningen.

Syftet med intresseförsäkran är att sökanden ska styrka sin förmåga att fungera som styrelseledamot i Efsas styrelse i enlighet med dess interna regler om oberoende (http://www.efsa.europa.eu/en/values/independence.htm) och styrelsens uppförandekod (http://www.efsa.europa.eu/en/efsawho/mb.htm). I dessa regler anges att styrelseledamöterna inte får medverka i någon verksamhet som skulle kunna leda till en intressekonflikt eller som kan uppfattas som en intressekonflikt hos allmänheten.

Den särskilda situationen när någon ansöker om att få bli styrelseledamot och har en bakgrund i organisationer som företräder konsumenter eller har andra intressen i livsmedelskedjan kommer att beaktas. Se nedanstående avsnitt: ”Ledamöter med tidigare erfarenhet från konsumentorganisationer eller andra intressegrupper inom livsmedelskedjan”.

Deltagande i styrelsemöten – Ersättning och arvoden

Det förutsätts att ledamöterna visar stort intresse för att delta i styrelsens sammanträden. De uppmanas att i ansökan bekräfta om de har möjlighet att delta aktivt i styrelsearbetet. Styrelsen beräknas sammanträda mellan fyra och sex gånger per år. Inget arvode utgår till styrelseledamöterna, men de kommer att få ersättning för normala resekostnader och de har rätt till dagtraktamente. Övernattningskostnaderna betalas direkt av Efsa. De kommer också att få ersättning för deltagande i sammanträdet i enlighet med artikel 3 i ersättningsbestämmelserna: ”Där sägs det att den särskilda ersättningen är 385 euro för ett heldagsmöte, och att halva ersättningen betalas för ett halvdagsmöte eller närvaro under halva dagen.”

Ledamöter med tidigare erfarenhet från konsumentorganisationer eller andra intressegrupper inom livsmedelskedjan

Sökandena ombeds ange om intresseanmälan gäller styrelseuppdrag reserverade för de fyra ledamöter som har tidigare erfarenheter från konsumentorganisationer eller andra intressegrupper inom livsmedelskedjan, och de ska kunna styrka sin bakgrund i sådana organisationer.

Tillsättning och mandatperiod

Med undantag av kommissionens företrädare, som utses av kommissionen, utses styrelsens ledamöter av rådet, i samråd med Europaparlamentet, utifrån en förteckning som kommissionen upprättar på grundval av denna intresseanmälan. Mandatperioden ska vara fyra år och får förnyas en gång. Sökandena bör observera att kommissionens förteckning kommer att offentliggöras, och att de har rätt att motsätta sig att deras namn offentliggörs genom att kontakta kommissionen på den adress som anges i den särskilda förklaringen om skydd av personuppgifter för denna intresseanmälan (se avsnittet ”Skydd av personuppgifter”). Utnyttjandet av denna rätt kommer inte att påverka sökandens ansökan. Personer på kommissionens förteckning som inte utses, kan tillfrågas om de vill föras upp på en reservförteckning att användas om en ledamot inte kan slutföra sitt uppdrag och behöver ersättas.

Jämställdhet

Stor vikt kommer att läggas vid att undvika varje form av diskriminering och vi ser gärna kvinnliga sökande.

Ansökningsförfarande och sista ansökningsdag

För att ansökningarna ska beaktas måste de uppfylla följande krav:

| 1. | Ansökan kan lämnas in på https://ec.europa.eu/food/efsa/management-board_en
  Två bilagor måste bifogas ansökan:






  a) | En intresseförsäkran, undertecknad för hand, som kan laddas ner på https://ec.europa.eu/food/efsa/management-board_en |
| --- | --- | --- |

1.

Ansökan kan lämnas in på https://ec.europa.eu/food/efsa/management-board_en

Två bilagor måste bifogas ansökan:

a)

En intresseförsäkran, undertecknad för hand, som kan laddas ner på https://ec.europa.eu/food/efsa/management-board_en

| b) | En meritförteckning på minst 1,5 sidor och högst 3 sidor. |
| --- | --- |

b)

En meritförteckning på minst 1,5 sidor och högst 3 sidor.

| 2. | När webbansökan lämnats in, genererar webbsystemet ett registreringsnummer. Om inget registreringsnummer genereras har ansökan inte registrerats.
  Vid tekniska problem, skicka e-post till sante-call-management-board-efsa@ec.europa.eu. Det är inte möjligt att bevaka hur behandlingen av ansökan fortskrider online. |
| --- | --- |

2.

När webbansökan lämnats in, genererar webbsystemet ett registreringsnummer. Om inget registreringsnummer genereras har ansökan inte registrerats.

Vid tekniska problem, skicka e-post till sante-call-management-board-efsa@ec.europa.eu. Det är inte möjligt att bevaka hur behandlingen av ansökan fortskrider online.

| 3. | Ansökningsblanketten, intresseförsäkran, meritförteckningen och eventuella styrkande handlingar måste vara skrivna på något av EU:s officiella språk. Det är önskvärt att den sökande bifogar en sammanfattning av sina erfarenheter och annan relevant information på engelska för att förenkla urvalsförfarandet. Detta är dock inget krav. Alla ansökningar kommer att behandlas konfidentiellt. Styrkande handlingar ska på begäran skickas in vid ett senare tillfälle. |
| --- | --- |

3.

Ansökningsblanketten, intresseförsäkran, meritförteckningen och eventuella styrkande handlingar måste vara skrivna på något av EU:s officiella språk. Det är önskvärt att den sökande bifogar en sammanfattning av sina erfarenheter och annan relevant information på engelska för att förenkla urvalsförfarandet. Detta är dock inget krav. Alla ansökningar kommer att behandlas konfidentiellt. Styrkande handlingar ska på begäran skickas in vid ett senare tillfälle.

| 4. | Om du vill skicka in din anmälan på ett annat officiellt EU-språk än engelska, kan du fylla i ansökningsformuläret på det språket eller kontakta sekretariatet via e-post (sante-call-management-board-efsa@ec.europa.eu) och fråga efter ett ansökningsformulär på det språket. Sekretariatet kan då skicka ett ansökningsformulär i Word-format. |
| --- | --- |

4.

Om du vill skicka in din anmälan på ett annat officiellt EU-språk än engelska, kan du fylla i ansökningsformuläret på det språket eller kontakta sekretariatet via e-post (sante-call-management-board-efsa@ec.europa.eu) och fråga efter ett ansökningsformulär på det språket. Sekretariatet kan då skicka ett ansökningsformulär i Word-format.

| 5. | Alla intresseanmälningar kommer att behandlas konfidentiellt. |
| --- | --- |

5.

Alla intresseanmälningar kommer att behandlas konfidentiellt.

| 6. | Tidsfristen för att lämna in en ansökan är den 19 maj 2017 kl. 12.00 (lokal tid Bryssel). |
| --- | --- |

6.

Tidsfristen för att lämna in en ansökan är den 19 maj 2017 kl. 12.00 (lokal tid Bryssel).

| 7. | Alla punkter måste fyllas i omsorgsfullt, och tidsfristen måste respekteras. Vänta inte till de sista dagarna med ansökan, eftersom det kan bli svårt att lämna in ansökan i tid om det skulle uppstå några problem med internetanslutningen. Inga ansökningar tas emot efter tidsfristen. |
| --- | --- |

7.

Alla punkter måste fyllas i omsorgsfullt, och tidsfristen måste respekteras. Vänta inte till de sista dagarna med ansökan, eftersom det kan bli svårt att lämna in ansökan i tid om det skulle uppstå några problem med internetanslutningen. Inga ansökningar tas emot efter tidsfristen.

| 8. | Ansökningar som skickas per e-post och som uppfyller kraven i punkt 3 kommer att godtas. Ansökningar som skickas per post eller fax eller som levereras personligen godtas i allmänhet inte. Inte heller godtas ansökningar som skicks direkt till Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet. |
| --- | --- |

8.

Ansökningar som skickas per e-post och som uppfyller kraven i punkt 3 kommer att godtas. Ansökningar som skickas per post eller fax eller som levereras personligen godtas i allmänhet inte. Inte heller godtas ansökningar som skicks direkt till Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet.

| 9. | Genom att lämna in en ansökan godtar den sökande de förfaranden och villkor som beskrivs i detta dokument och i de dokument som det hänvisas till. Sökanden får under inga omständigheter i ansökan hänvisa till handlingar som bifogats tidigare ansökningar (t.ex. godtas inte kopior av tidigare ansökningar). En oriktig framställning av de begärda uppgifterna kan leda till att sökanden utesluts från ansökningsförfarandet. |
| --- | --- |

9.

Genom att lämna in en ansökan godtar den sökande de förfaranden och villkor som beskrivs i detta dokument och i de dokument som det hänvisas till. Sökanden får under inga omständigheter i ansökan hänvisa till handlingar som bifogats tidigare ansökningar (t.ex. godtas inte kopior av tidigare ansökningar). En oriktig framställning av de begärda uppgifterna kan leda till att sökanden utesluts från ansökningsförfarandet.

| 10. | Alla kandidater som inkommer med ansökan inom ramen för denna intresseanmälan kommer att underrättas om resultatet av urvalsprocessen. |
| --- | --- |

10.

Alla kandidater som inkommer med ansökan inom ramen för denna intresseanmälan kommer att underrättas om resultatet av urvalsprocessen.

Skydd av personuppgifter

Kommissionen kommer att se till att sökandenas personuppgifter behandlas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 45/2001 av den 18 december 2000 om skydd för enskilda då gemenskapsinstitutionerna och gemenskapsorganen behandlar personuppgifter och om den fria rörligheten för sådana uppgifter (5). Detta gäller i synnerhet sekretessen och säkerheten kring sådana uppgifter. Ytterligare information om varför, hur och i vilken omfattning personuppgifter kommer att bearbetas inom ramen för denna intresseanmälan finns i den särskilda förklaringen om skydd av personuppgifter på https://ec.europa.eu/food/efsa/management-board_en.

---

(1)  EGT L 31, 1.2.2002, s. 1.

(2)  EGT L 31, 1.2.2002, s. 13.

(3)  EUT C 192, 21.6.2014, s. 2.

(4)  EUT C 223, 21.6.2016, s. 7.

(5)  EGT L 8, 12.1.2001, s. 1.

---

ÖVRIGA AKTER

Europeiska kommissionen

| 24.3.2017 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 92/14 |
| --- | --- | --- | --- |

24.3.2017

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 92/14

---

Offentliggörande av en ansökan i enlighet med artikel 50.2 a i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1151/2012 om kvalitetsordningar för jordbruksprodukter och livsmedel

(2017/C 92/06)

Genom detta offentliggörande tillgodoses den rätt att göra invändningar som fastställs i artikel 51 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1151/2012 (1).

SAMMANFATTANDE DOKUMENT

”THYM DE PROVENCE”

EU-nr: FR-PGI-0005-01364 – 18.9.2015

SUB ( ) SGB ( X )

1.   Namn

”Thym de Provence”

2.   Medlemsstat eller tredjeland

Frankrike

3.   Beskrivning av jordbruksprodukten eller livsmedlet

3.1   Produkttyp

Klass 1.8 Övriga produkter i bilaga I till fördraget (kryddor etc.)

3.2   Beskrivning av den produkt för vilken namnet i punkt 1 är tillämpligt

”Thym de Provence” är en aromatisk växt som tillhör arten Thymus vulgaris L. i familjen Lamiaceae. Den är en 10–30 cm hög aromatisk halvbuske med tät förgrening och vedartade lägre grendelar. Växtsättet formas ofta i tuvor eller i små, mycket täta buskar.

De städsegröna bladen är gråa eller gröna beroende på årstid, och i de unga grenarna och blomfodret finns körtlar med eterisk olja. Den eteriska oljan innehåller fenol vars viktigaste komponenter är karvakrol (minst 15 %), tymol och para-cymen (deras förstadium).

”Thym de Provence” är flerårig och odlas på friland eller skördas inom ett godkänt område i naturen.

”Thym de Provence” produceras från följande sorter: VP83 (populationssort), Carvalia och Thymlia.

Förteckningen över godkända sorter kan ändras på grundval av ett revisionsprotokoll som syftar till att säkerställa följande egenskaper:

| — | fenolprofil (karvakrol + tymol + para-cymen > 50 %), |
| --- | --- |

—

fenolprofil (karvakrol + tymol + para-cymen > 50 %),

| — | karvakrolhalt på minst 15 %, |
| --- | --- |

—

karvakrolhalt på minst 15 %,

| — | raka och vedartade plantor. |
| --- | --- |

—

raka och vedartade plantor.

Efter varje ändring skickas förteckningen ut till producenterna, kontrollorganet och behöriga tillsynsmyndigheter.

”Thym de Provence” säljs som torkade eller frysta blad, eller som färska eller torkade kvistar. Kvistarna får säljas i bulk eller i buketter.

”Thym de Provence” har följande egenskaper:

| — | Oavsett i vilken form produkten säljs ska den eteriska oljan innehålla minst 15 % karvakrol. |
| --- | --- |

—

Oavsett i vilken form produkten säljs ska den eteriska oljan innehålla minst 15 % karvakrol.

Beroende på form ska produkten dessutom ha följande egenskaper:

| — | För färska kvistar: en maximal grenlängd på 16 cm. |
| --- | --- |

—

För färska kvistar: en maximal grenlängd på 16 cm.

| — | För torkade kvistar: en maximal grenlängd på 16 cm och en högsta vattenhalt på 12 %. |
| --- | --- |

—

För torkade kvistar: en maximal grenlängd på 16 cm och en högsta vattenhalt på 12 %.

| — | För torkade blad: en högsta vattenhalt på 12 %, en maximal andel gren på 4 %, och en maximal andel småpartiklar på 2 %. |
| --- | --- |

—

För torkade blad: en högsta vattenhalt på 12 %, en maximal andel gren på 4 %, och en maximal andel småpartiklar på 2 %.

| — | För frysta blad: en maximal andel gren på 4 % och en maximal andel småpartiklar på 2 %. |
| --- | --- |

—

För frysta blad: en maximal andel gren på 4 % och en maximal andel småpartiklar på 2 %.

3.3   Foder (endast för produkter av animaliskt ursprung) och råvaror (endast för bearbetade produkter)

—

3.4   Särskilda steg i produktionsprocessen som måste äga rum i det avgränsade geografiska området

Följande arbetsfaser måste äga rum i det geografiska området: skörd, bearbetning (torkning/tröskning, sortering, frysning) och tillverkning av buketter.

3.5   Särskilda regler för skivning, rivning, förpackning osv. av den produkt som det registrerade namnet avser

—

3.6   Särskilda regler för märkning av den produkt som det registrerade namnet avser

Utöver de obligatoriska uppgifterna som föreskrivs i gällande lagstiftning ska de etiketter som fästs på konsumentförpackningar med ”Thym de Provence” innehålla ”bäst före”-datum och orden ”certifierad av” följt av certifieringsorganets namn och adress.

4.   Kort beskrivning av det geografiska området

Departementet Vaucluse: samtliga kommuner.

Departementet Bouches-du-Rhône:

| — | Följande kantoner i sin helhet: Aix-en-Provence (1 och 2), Allauch, Aubagne, Berre-l'Étang, Châteaurenard, Ciotat, Gardanne, Marignane, Marseille (1 till 10), Martigues, Pélissanne, Salon-de-Provence (1 och 2), Trets, Vitrolles. |
| --- | --- |

—

Följande kantoner i sin helhet: Aix-en-Provence (1 och 2), Allauch, Aubagne, Berre-l'Étang, Châteaurenard, Ciotat, Gardanne, Marignane, Marseille (1 till 10), Martigues, Pélissanne, Salon-de-Provence (1 och 2), Trets, Vitrolles.

| — | Kantonen Istres, med undantag för kommunen Fos-sur-Mer. |
| --- | --- |

—

Kantonen Istres, med undantag för kommunen Fos-sur-Mer.

Departementet Gard:

| — | Följande kantoner i sin helhet: Bagnols-sur-Cèze, Pont-Saint-Esprit, Redessan, Roquemaure, Uzès, Villeneuve-lès-Avignon. |
| --- | --- |

—

Följande kantoner i sin helhet: Bagnols-sur-Cèze, Pont-Saint-Esprit, Redessan, Roquemaure, Uzès, Villeneuve-lès-Avignon.

| — | Kantonen Alès-2: kommunerna Belvézet, Bouquet, Fons-sur-Lussan, Lussan, Seynes, Vallérargues. |
| --- | --- |

—

Kantonen Alès-2: kommunerna Belvézet, Bouquet, Fons-sur-Lussan, Lussan, Seynes, Vallérargues.

| — | Kantonen Alès-3: kommunen Castelnau-Valence. |
| --- | --- |

—

Kantonen Alès-3: kommunen Castelnau-Valence.

| — | Kantonen Beaucaire, med undantag för kommunerna Bellegarde och Fourques. |
| --- | --- |

—

Kantonen Beaucaire, med undantag för kommunerna Bellegarde och Fourques.

| — | Kantonen Marguerittes: kommunerna Manduel, Marguerittes, Poulx. |
| --- | --- |

—

Kantonen Marguerittes: kommunerna Manduel, Marguerittes, Poulx.

| — | Kantonen Rousson: kommunerna Barjac, Méjannes-le-Clap, Saint-Jean-de-Maruéjols-et-Avéjan, Saint-Privat-de-Champclos, Tharaux. |
| --- | --- |

—

Kantonen Rousson: kommunerna Barjac, Méjannes-le-Clap, Saint-Jean-de-Maruéjols-et-Avéjan, Saint-Privat-de-Champclos, Tharaux.

Departementet Alpes-de-Haute-Provence:

| — | Följande kantoner i sin helhet: Château-Arnoux-Saint-Auban, Forcalquier, Manosque (1 till 3), Oraison, Reillanne, Valensole. |
| --- | --- |

—

Följande kantoner i sin helhet: Château-Arnoux-Saint-Auban, Forcalquier, Manosque (1 till 3), Oraison, Reillanne, Valensole.

| — | Kantonen Digne-les-Bains-2, med undantag för kommunerna Champtercier, Digne-les-Bains. |
| --- | --- |

—

Kantonen Digne-les-Bains-2, med undantag för kommunerna Champtercier, Digne-les-Bains.

| — | Kantonen Sisteron, med undantag för kommunerna Authon och Saint-Geniez. |
| --- | --- |

—

Kantonen Sisteron, med undantag för kommunerna Authon och Saint-Geniez.

| — | Kantonen Riez: kommunerna Bras-d'Asse, Le Castellet, Le Chaffaut-Saint-Jurson, Entrevennes, Estoublon, Mézel, Moustiers-Sainte-Marie, Puimichel, Puimoisson, Riez, Roumoules, Saint-Jeannet, Saint-Julien-d'Asse, Saint-Jurs. |
| --- | --- |

—

Kantonen Riez: kommunerna Bras-d'Asse, Le Castellet, Le Chaffaut-Saint-Jurson, Entrevennes, Estoublon, Mézel, Moustiers-Sainte-Marie, Puimichel, Puimoisson, Riez, Roumoules, Saint-Jeannet, Saint-Julien-d'Asse, Saint-Jurs.

| — | Kantonen Seyne: kommunerna Claret, Melve, Sigoyer, Thèze, Valernes, Vaumeilh. |
| --- | --- |

—

Kantonen Seyne: kommunerna Claret, Melve, Sigoyer, Thèze, Valernes, Vaumeilh.

Departementet Ardèche:

| — | Kantonen Bourg-Saint-Andéol i sin helhet. |
| --- | --- |

—

Kantonen Bourg-Saint-Andéol i sin helhet.

| — | Kantonen Pouzin: kommunen Rochemaure. |
| --- | --- |

—

Kantonen Pouzin: kommunen Rochemaure.

| — | Kantonen Teil: kommunerna Alba-la-Romaine, Aubignas, Saint-Andéol-de-Berg, Saint-Maurice-d'Ibie, Saint-Thomé, Le Teil, Valvignères. |
| --- | --- |

—

Kantonen Teil: kommunerna Alba-la-Romaine, Aubignas, Saint-Andéol-de-Berg, Saint-Maurice-d'Ibie, Saint-Thomé, Le Teil, Valvignères.

| — | Kantonen Vallon-Pont-d'Arc: kommunerna Labastide-de-Virac, Orgnac-l'Aven, Saint-Remèze. |
| --- | --- |

—

Kantonen Vallon-Pont-d'Arc: kommunerna Labastide-de-Virac, Orgnac-l'Aven, Saint-Remèze.

Departementet Var:

| — | Följande kantoner i sin helhet: Brignoles, Draguignan, Garde, Garéoult, Hyères, Ollioules, Saint-Cyr-sur-Mer, Saint-Maximin-la-Sainte-Baume, Seyne-sur-Mer (1 och 2), Solliès-Pont, Toulon (1 till 4). |
| --- | --- |

—

Följande kantoner i sin helhet: Brignoles, Draguignan, Garde, Garéoult, Hyères, Ollioules, Saint-Cyr-sur-Mer, Saint-Maximin-la-Sainte-Baume, Seyne-sur-Mer (1 och 2), Solliès-Pont, Toulon (1 till 4).

| — | Kantonen Crau: kommunerna Hyères, La Crau. |
| --- | --- |

—

Kantonen Crau: kommunerna Hyères, La Crau.

| — | Kantonen Flayosc, med undantag för kommunerna Bargème, Bargemon, Brenon, Châteauvieux, Claviers, Comps-sur-Artuby, La Bastide, Le Bourguet, La Martre, La Roque-Esclapon, Trigance. |
| --- | --- |

—

Kantonen Flayosc, med undantag för kommunerna Bargème, Bargemon, Brenon, Châteauvieux, Claviers, Comps-sur-Artuby, La Bastide, Le Bourguet, La Martre, La Roque-Esclapon, Trigance.

| — | Kantonen Luc, med undantag för kommunerna Collobrières, La Garde-Freinet. |
| --- | --- |

—

Kantonen Luc, med undantag för kommunerna Collobrières, La Garde-Freinet.

| — | Kantonen Vidauban, med undantag för kommunen Le Muy. |
| --- | --- |

—

Kantonen Vidauban, med undantag för kommunen Le Muy.

Departementet Hautes-Alpes:

| — | Kantonen Laragne-Montéglin i sin helhet. |
| --- | --- |

—

Kantonen Laragne-Montéglin i sin helhet.

| — | Kantonen Serres: kommunerna Le Bersac, Bruis, Chanousse, L’Épine, Étoile-Saint-Cyrice, Eyguians, Lagrand, Méreuil, Montclus, Montjay, Montmorin, Montrond, Moydans, Nossage-et-Bénévent, Orpierre, Ribeyret, Rosans, Saint-André-de-Rosans, Sainte-Colombe, Sainte-Marie, Saint-Genis, Saléon, Savournon, Serres, Sorbiers, Trescléoux. |
| --- | --- |

—

Kantonen Serres: kommunerna Le Bersac, Bruis, Chanousse, L’Épine, Étoile-Saint-Cyrice, Eyguians, Lagrand, Méreuil, Montclus, Montjay, Montmorin, Montrond, Moydans, Nossage-et-Bénévent, Orpierre, Ribeyret, Rosans, Saint-André-de-Rosans, Sainte-Colombe, Sainte-Marie, Saint-Genis, Saléon, Savournon, Serres, Sorbiers, Trescléoux.

Departementet Drôme:

| — | Följande kantoner i sin helhet: Grignan, Tricastin, Montelimar-2. |
| --- | --- |

—

Följande kantoner i sin helhet: Grignan, Tricastin, Montelimar-2.

| — | Kantonen Dieulefit, med undantag för kommunerna Bézaudun-sur-Bîne, Bourdeaux, Bouvières, Comps, Crupies, Félines-sur-Rimandoule, Francillon-sur-Roubion, Mornans, Le Poët-Célard, Les Tonils, Orcinas, Rochebaudin, Saou, Soyans, Truinas. |
| --- | --- |

—

Kantonen Dieulefit, med undantag för kommunerna Bézaudun-sur-Bîne, Bourdeaux, Bouvières, Comps, Crupies, Félines-sur-Rimandoule, Francillon-sur-Roubion, Mornans, Le Poët-Célard, Les Tonils, Orcinas, Rochebaudin, Saou, Soyans, Truinas.

| — | Kantonerna Nyons et Baronnies, med undantag för kommunen Chaudebonne. |
| --- | --- |

—

Kantonerna Nyons et Baronnies, med undantag för kommunen Chaudebonne.

| — | Kantonen Diois: kommunerna La Motte-Chalancon, Rottier. |
| --- | --- |

—

Kantonen Diois: kommunerna La Motte-Chalancon, Rottier.

| — | Kantonen Montelimar-1: kommunerna Ancône, Montelimar, Savasse. |
| --- | --- |

—

Kantonen Montelimar-1: kommunerna Ancône, Montelimar, Savasse.

5.   Samband med det geografiska området

Specifika uppgifter om området

Det geografiska området för ”Thym de Provence” är en del av ett område som ofta kallas Provence och som är beläget i sydöstra Frankrike.

De vanligast förekommande jordarterna är lerhaltiga kalkjordar med varierande densitet. Jordarterna har god genomsläpplighet eller avrinning vid regn. Jordarna är mycket ofta steniga. Dessa öppna, kalkhaltiga, torra och soliga miljöer kallas garrigue och är typiska för Provence.

Det geografiska området kännetecknas också av medelhavsklimat med varma, torra somrar och milda vintrar. Antalet soltimmar är stort under flera perioder, och den tidvis ofta återkommande och ihållande nordliga till nordvästliga vinden (mistral) håller luftfuktigheten låg. Vintrarna i Provence kännetecknas av sällsynta perioder av frost, men dessa är vanligtvis korta och milda.

Det geografiska området präglas av täta områden med naturligt växande fenolhaltig timjan som innehåller en betydande andel karvakrol. Områdena består nästan uteslutande av timjan, som sprider sig mer eller mindre i cirkelform.

Till följd av en lång och fortfarande levande tradition av att plocka vildväxande timjan och traditionella metoder för att torka, sortera och göra buketter av den har särskild fackkunskap utvecklats i det geografiska området.

Producenterna av ”Thym de Provence” har genom sorturval sett till att den timjan som av sig själv bildar populationer och som växer naturligt i området reproduceras i form av fenolhaltiga timjansorter med en eterisk olja som innehåller mer än 15 % karvakrol.

På de odlade skiftena begränsar producenterna även bevattningen för att åstadkomma en odlingsmetod som påminner om de naturliga förhållandena.

Utnyttjandet av de odlade skiftena är begränsat, eftersom grenarna på timjanplantan efter en viss ålder blir alltför grova och utbytet av blad i förhållande till den vedartade delens (de grova grenarnas) vikt blir otillräckligt. När det gäller vildväxande timjan gör plockarna en fackmässig bedömning av storleken på de plantor som kan plockas för att garantera samma resultat.

Producenterna är i övrigt väldigt noga med att optimera skördestadiet och att timjanplantorna lagras i ventilerade utrymmen före bearbetning och torkning, varvid de förlitar sig på det geografiska områdets torra klimat.

Producenternas fackkunskap rör i synnerhet den snabba bearbetningen av timjan efter skörd (torkning av timjanblad eller frysning av timjan, beroende på i vilken form produkten framställs).

Torkning är också ett viktigt steg som bidrar till att reglera fukthalten och därefter möjliggör hantering av produkten utan att den riskerar att försämras. Om produkten inte är tillräckligt torr kan den inte bearbetas på ett korrekt sätt (bladen lossnar inte från grenarna), och om den är alltför torr bryts alltför många grenar under tröskningen. Torkningsfasen utförs med hänsyn till de yttre klimatförhållandena, och den avgör produktens utseende och hållbarhet. Torkningsfasen baseras på genuin fackkunskap och användning av mycket specialiserad utrustning (visuell bedömning av den färska produkten, partispecifik sortering och så vidare).

Tillverkningen av buketter kräver också särskilt kunnande från producenternas sida. De bedömer fukthalten i produkten för att begränsa förlust av blad och försämring av kvaliteten. Denna fackkunskap krävs för att kunna producera den förväntade slutprodukten.

Genom att utnyttja sin erfarenhet och den speciella utrustningen kan de lokala producenterna använda särskilt effektiva och noggranna sorteringsmetoder. Kunskaperna om produkten ger dem möjlighet att välja ut de verktyg som krävs för att garantera optimal sortering av timjanplantorna och eliminera oönskade partiklar så långt det är möjligt.

Specifika uppgifter om produkten

”Thym de Provence” kännetecknas av en stark och karakteristisk doft och smak som är varm och skarp.

Den skiljer sig från andra typer av timjan som i de flesta fall är milda timjansorter eller trädgårdssorter med en ren tymolkemotyp och svagare doft, och i mindre utsträckning cineolhaltig timjan (Thymus mastichina L. cineolifera).

Andra kännetecken som utmärker ”Thym de Provence” är bland annat följande: renheten, den jämna bladstorleken, den nästan totala avsaknaden av orenheter (hos timjan som säljs i bladform).

När timjanplantorna säljs i buketter är dessa regelbundna, välformade och bladrika.

Dessa utmärkande egenskaper har gett ”Thym de Provence” ett gott anseende.

Orsakssamband

De väldränerade jordarterna i det geografiska området och temperaturförhållandena är gynnsamma för den naturliga förekomsten och odlingen av ”Thym de Provence”. För att växtförhållandena för ”Thym de Provence” ska vara gynnsamma och för att produktens doftstyrka ska utvecklas krävs den värme och sol som finns i det geografiska området.

De traditionella sorterna som väljs ut, och som är specifika för klimatet i området, främjar utsöndring av en mycket karakteristisk eterisk olja som är rik på karvakrol och som framhäver den varma och starka doft som kännetecknar ”Thym de Provence”. Den stora mängden karvakrol i den eteriska oljan i bladen är en sekundär egenskap som utvecklats på grund av att växten anpassat sig till omgivningen, som särskilt utmärks av mycket torra somrar.

Den kontrollerade bevattningen gör det möjligt att begränsa användningen av täckgröda (vilket påverkar den färdiga produktens renhet) och bibehålla låga fuktighetsnivåer som påminner om förhållandena i den naturliga miljön.

Producenterna skördar ”Thym de Provence” i exakt rätt tid, vilket tar fram doften på ett bättre sätt och påverkar produktens renhet.

Metoden för att snabbt torka eller frysa timjanplantorna efter skörd och den ventilerade lagringen ger en homogen färg och bidrar till att dofterna hålls kvar. De här viktiga stegen gynnas av de lokala producenternas erfarenheter, särskilt deras förmåga att snabbt göra en visuell bedömning av kvaliteten hos den nyskördade produkten.

Produktens renhet säkerställs genom fackkunskapen om bearbetning och sortering, vilket spelar en viktig roll för att rensa plantorna från det mesta av grenmaterialet och hindra att de bryts i alltför stor utsträckning.

”Thym de Provence” säljs i regelbundna, välformade och bladrika buketter. Här drar man nytta av den fackkunskap som krävs för att undvika tjocka grenar och för att bedöma fukthalt, samt för att välja rätt tidpunkt för tillverkning av buketterna.

Förekomsten av timjan i Provence och de särskilda doft- och smakmässiga egenskaperna hos ”Thym de Provence” nämns ofta i litteraturen, från Plinius d.ä. under det första århundradet till samtida författare så som Marcel Pagnol (i Les Bucoliques, Grasset, 1958). ”Thym de Provence” är en hörnsten i det gastronomiska arvet i Provence, och produkten saluförs allmänt i olika former.

Hänvisning till offentliggörandet av produktspecifikationen

(artikel 6.1 andra stycket i denna förordning)

https://www.inao.gouv.fr/fichier/CDC-IGP-ThymdeProvence.pdf

---

(1)  EUT L 343, 14.12.2012, s. 1.

---