# Europeiska unionens L 172/2021

| | ISSN 1977-0820 |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | L 172 |
| | |
| Svensk utgåva | Lagstiftning | 64 årgången17 maj 2021 |

ISSN 1977-0820

Europeiska unionens

officiella tidning

L 172

Svensk utgåva

Lagstiftning

64 årgången17 maj 2021

---

| Innehållsförteckning | | I   Lagstiftningsakter | Sida |
| --- | --- | --- | --- |
| | | FÖRORDNINGAR |
| | * | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/782 av den 29 april 2021 om rättigheter och skyldigheter för tågresenärer (
  1
  ) | 1 |
| | * | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/783 av den 29 april 2021 om inrättande av ett program för miljö och klimatpolitik (Life) samt om upphävande av förordning (EU) nr 1293/2013 (
  1
  ) | 53 |
| | * | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/784 av den 29 april 2021 om åtgärder mot spridning av terrorisminnehåll online  (
  1
  ) | 79 |
| | * | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/785 av den 29 april 2021 om inrättande av unionsprogrammet för bedrägeribekämpning och om upphävande av förordning (EU) nr 250/2014 | 110 |

Innehållsförteckning

I   Lagstiftningsakter

Sida

FÖRORDNINGAR

*

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/782 av den 29 april 2021 om rättigheter och skyldigheter för tågresenärer (
  1
  )

1

1

*

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/783 av den 29 april 2021 om inrättande av ett program för miljö och klimatpolitik (Life) samt om upphävande av förordning (EU) nr 1293/2013 (
  1
  )

1

53

*

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/784 av den 29 april 2021 om åtgärder mot spridning av terrorisminnehåll online  (
  1
  )

1

79

*

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/785 av den 29 april 2021 om inrättande av unionsprogrammet för bedrägeribekämpning och om upphävande av förordning (EU) nr 250/2014

110

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Text av betydelse för EES |

---

(1)   Text av betydelse för EES

1

| SV | De rättsakter vilkas titlar är tryckta med fin stil är sådana rättsakter som har avseende på den löpande handläggningen av jordbrukspolitiska frågor. De har normalt en begränsad giltighetstid.
  Beträffande alla övriga rättsakter gäller att titlarna är tryckta med fetstil och föregås av en asterisk. |
| --- | --- |

SV

De rättsakter vilkas titlar är tryckta med fin stil är sådana rättsakter som har avseende på den löpande handläggningen av jordbrukspolitiska frågor. De har normalt en begränsad giltighetstid.

Beträffande alla övriga rättsakter gäller att titlarna är tryckta med fetstil och föregås av en asterisk.

---

I Lagstiftningsakter

FÖRORDNINGAR

| 17.5.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 172/1 |
| --- | --- | --- | --- |

17.5.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 172/1

---

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) 2021/782

av den 29 april 2021

om rättigheter och skyldigheter för tågresenärer

(omarbetning)

(Text av betydelse för EES)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 91.1,

med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,

efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),

efter att ha hört Regionkommittén,

i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (2), och

av följande skäl:

| (1) | Flera ändringar ska göras i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1371/2007 (3) för att ge resenärer ett bättre skydd och uppmuntra till ett ökat tågresande, samtidigt som artiklarna 11, 12 och 14 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) vederbörligt beaktas. Med anledning av dessa ändringar och av tydlighetsskäl bör förordning (EG) nr 1371/2007 därför omarbetas. |
| --- | --- |

(1)

Flera ändringar ska göras i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1371/2007 (3) för att ge resenärer ett bättre skydd och uppmuntra till ett ökat tågresande, samtidigt som artiklarna 11, 12 och 14 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) vederbörligt beaktas. Med anledning av dessa ändringar och av tydlighetsskäl bör förordning (EG) nr 1371/2007 därför omarbetas.

| (2) | Inom ramen för den gemensamma transportpolitiken är det viktigt att slå vakt om rättigheterna för tågresenärerna och att förbättra kvaliteten och effektiviteten hos persontrafiken på järnväg för att bidra till att öka järnvägstransportens andel i förhållande till andra transportsätt. |
| --- | --- |

(2)

Inom ramen för den gemensamma transportpolitiken är det viktigt att slå vakt om rättigheterna för tågresenärerna och att förbättra kvaliteten och effektiviteten hos persontrafiken på järnväg för att bidra till att öka järnvägstransportens andel i förhållande till andra transportsätt.

| (3) | Trots att betydande framsteg har gjorts när det gäller att skydda konsumenter i unionen, behöver ytterligare förbättringar av skyddet av tågresenärernas rättigheter fortfarande göras. |
| --- | --- |

(3)

Trots att betydande framsteg har gjorts när det gäller att skydda konsumenter i unionen, behöver ytterligare förbättringar av skyddet av tågresenärernas rättigheter fortfarande göras.

| (4) | Särskilt som tågresenären är transportavtalets svagare part, bör man slå vakt om tågresenärens rättigheter. |
| --- | --- |

(4)

Särskilt som tågresenären är transportavtalets svagare part, bör man slå vakt om tågresenärens rättigheter.

| (5) | Beviljandet av samma rättigheter för tågresenärer vid internationella och inrikes resor syftar till att höja nivån på konsumentskyddet i unionen, säkerställa lika villkor för järnvägsföretag och att garantera en enhetlig nivå avseende resenärers rättigheter. Resenärer bör få så precis information som möjligt om sina rättigheter. Eftersom det inte går att skriva ut information fysiskt på vissa moderna biljettformat, bör det vara möjligt att tillhandahålla den information som krävs enligt denna förordning på annat sätt. |
| --- | --- |

(5)

Beviljandet av samma rättigheter för tågresenärer vid internationella och inrikes resor syftar till att höja nivån på konsumentskyddet i unionen, säkerställa lika villkor för järnvägsföretag och att garantera en enhetlig nivå avseende resenärers rättigheter. Resenärer bör få så precis information som möjligt om sina rättigheter. Eftersom det inte går att skriva ut information fysiskt på vissa moderna biljettformat, bör det vara möjligt att tillhandahålla den information som krävs enligt denna förordning på annat sätt.

| (6) | Järnvägstrafik som uteslutande bedrivs för historiska ändamål eller turiständamål tillgodoser vanligtvis inte normala transportbehov. Sådan trafik är isolerad från resten av unionens järnvägssystem och använder teknik som kan begränsa tillgängligheten. Med undantag av vissa bestämmelser som bör tillämpas på all persontrafik på järnväg inom hela unionen, bör medlemsstaterna kunna bevilja dispens från tillämpningen av bestämmelserna i denna förordning för järnvägstrafik som uteslutande bedrivs för historiska ändamål eller turiständamål. |
| --- | --- |

(6)

Järnvägstrafik som uteslutande bedrivs för historiska ändamål eller turiständamål tillgodoser vanligtvis inte normala transportbehov. Sådan trafik är isolerad från resten av unionens järnvägssystem och använder teknik som kan begränsa tillgängligheten. Med undantag av vissa bestämmelser som bör tillämpas på all persontrafik på järnväg inom hela unionen, bör medlemsstaterna kunna bevilja dispens från tillämpningen av bestämmelserna i denna förordning för järnvägstrafik som uteslutande bedrivs för historiska ändamål eller turiständamål.

| (7) | Stads-, förorts- och regionaltrafik som är persontrafik på järnväg skiljer sig från långväga persontrafik på järnväg. Medlemsstaterna bör därför tillåtas att bevilja dispens för sådan trafik från vissa bestämmelser i denna förordning om resenärers rättigheter. Sådana dispenser bör dock inte gälla väsentliga regler, särskilt inte de bestämmelser som avser icke-diskriminerande villkor i transportavtal, rätten att köpa tågbiljett utan otillbörlig svårighet, järnvägsföretagens skadeståndsansvar avseende resenärerna och deras resgods och kravet att järnvägsföretag måste vara tillräckligt försäkrade samt kravet att de ska vidta lämpliga åtgärder för att garantera resenärernas personliga säkerhet på tågstationer och på tåg. Regionaltrafik är i högre grad fullständigt integrerad i resten av unionens järnvägssystem och de berörda resorna är längre. För regional persontrafik på järnväg bör därför eventuella dispenser begränsas ännu mer. När det gäller regional persontrafik på järnväg bör dispenser från de bestämmelser i denna förordning som underlättar användningen av tågtrafik för personer med funktionsnedsättning eller personer med nedsatt rörlighet fasas ut helt, och dispenser bör inte vara tillämpliga på bestämmelser i denna förordning som främjar användningen av cyklar. Vidare bör möjligheten att ge dispens för regionaltrafik från vissa skyldigheter när det gäller tillhandahållandet av direktbiljetter och ombokning begränsas i tid. |
| --- | --- |

(7)

Stads-, förorts- och regionaltrafik som är persontrafik på järnväg skiljer sig från långväga persontrafik på järnväg. Medlemsstaterna bör därför tillåtas att bevilja dispens för sådan trafik från vissa bestämmelser i denna förordning om resenärers rättigheter. Sådana dispenser bör dock inte gälla väsentliga regler, särskilt inte de bestämmelser som avser icke-diskriminerande villkor i transportavtal, rätten att köpa tågbiljett utan otillbörlig svårighet, järnvägsföretagens skadeståndsansvar avseende resenärerna och deras resgods och kravet att järnvägsföretag måste vara tillräckligt försäkrade samt kravet att de ska vidta lämpliga åtgärder för att garantera resenärernas personliga säkerhet på tågstationer och på tåg. Regionaltrafik är i högre grad fullständigt integrerad i resten av unionens järnvägssystem och de berörda resorna är längre. För regional persontrafik på järnväg bör därför eventuella dispenser begränsas ännu mer. När det gäller regional persontrafik på järnväg bör dispenser från de bestämmelser i denna förordning som underlättar användningen av tågtrafik för personer med funktionsnedsättning eller personer med nedsatt rörlighet fasas ut helt, och dispenser bör inte vara tillämpliga på bestämmelser i denna förordning som främjar användningen av cyklar. Vidare bör möjligheten att ge dispens för regionaltrafik från vissa skyldigheter när det gäller tillhandahållandet av direktbiljetter och ombokning begränsas i tid.

| (8) | Ett syfte med denna förordning är att förbättra persontrafiken på järnväg inom unionen. Medlemsstaterna bör därför kunna bevilja dispenser för transporter i regioner där en betydande del av trafiken sker utanför unionen. |
| --- | --- |

(8)

Ett syfte med denna förordning är att förbättra persontrafiken på järnväg inom unionen. Medlemsstaterna bör därför kunna bevilja dispenser för transporter i regioner där en betydande del av trafiken sker utanför unionen.

| (9) | För att möjliggöra en smidig övergång från den ram som upprättats enligt förordning (EG) nr 1371/2007 till den som föreskrivs i den här förordningen bör dessutom de tidigare nationella dispenserna gradvis fasas ut för att säkerställa nödvändig rättslig säkerhet och kontinuitet. Medlemsstater som för närvarande har dispenser enligt artikel 2.4 i förordning (EG) nr 1371/2007 bör endast tillåtas att bevilja dispenser från bestämmelser i denna förordning för inrikes persontrafik på järnväg som kräver betydande anpassningar och, under alla omständigheter, endast för en begränsad tidsperiod. Medlemsstaterna bör också tillåtas att under en övergångsperiod bevilja dispens från skyldigheten att distribuera trafik- och reseinformation till operatörer, men endast där det inte är tekniskt genomförbart för infrastrukturförvaltaren att tillhandahålla informationen i realtid till järnvägsföretag, biljettutfärdare, researrangörer eller stationsförvaltare. En bedömning av vad som är tekniskt genomförbart bör göras minst vartannat år. |
| --- | --- |

(9)

För att möjliggöra en smidig övergång från den ram som upprättats enligt förordning (EG) nr 1371/2007 till den som föreskrivs i den här förordningen bör dessutom de tidigare nationella dispenserna gradvis fasas ut för att säkerställa nödvändig rättslig säkerhet och kontinuitet. Medlemsstater som för närvarande har dispenser enligt artikel 2.4 i förordning (EG) nr 1371/2007 bör endast tillåtas att bevilja dispenser från bestämmelser i denna förordning för inrikes persontrafik på järnväg som kräver betydande anpassningar och, under alla omständigheter, endast för en begränsad tidsperiod. Medlemsstaterna bör också tillåtas att under en övergångsperiod bevilja dispens från skyldigheten att distribuera trafik- och reseinformation till operatörer, men endast där det inte är tekniskt genomförbart för infrastrukturförvaltaren att tillhandahålla informationen i realtid till järnvägsföretag, biljettutfärdare, researrangörer eller stationsförvaltare. En bedömning av vad som är tekniskt genomförbart bör göras minst vartannat år.

| (10) | Medlemsstaterna bör informera kommissionen när de beviljar dispens för persontrafik på järnväg från tillämpningen av vissa bestämmelser i denna förordning. Medlemsstaterna bör, när de informerar kommissionen, förklara varför de beviljar dessa dispenser och vilka åtgärder som vidtagits eller planeras för att uppfylla skyldigheterna enligt denna förordning när de berörda dispenserna löper ut. |
| --- | --- |

(10)

Medlemsstaterna bör informera kommissionen när de beviljar dispens för persontrafik på järnväg från tillämpningen av vissa bestämmelser i denna förordning. Medlemsstaterna bör, när de informerar kommissionen, förklara varför de beviljar dessa dispenser och vilka åtgärder som vidtagits eller planeras för att uppfylla skyldigheterna enligt denna förordning när de berörda dispenserna löper ut.

| (11) | Om det finns flera stationsförvaltare som ansvarar för en station bör medlemsstater ha möjlighet att utse det organ som har ansvaret för de ansvarsområden som avses i denna förordning. |
| --- | --- |

(11)

Om det finns flera stationsförvaltare som ansvarar för en station bör medlemsstater ha möjlighet att utse det organ som har ansvaret för de ansvarsområden som avses i denna förordning.

| (12) | Tillgång till reseinformation i realtid, inbegripet om tariffer, gör tågresor mer tillgängliga för nya kunder och ger dessa fler rese- och tariffalternativ att välja mellan. Järnvägsföretag bör ge andra järnvägsföretag, biljettutfärdare och researrangörer som säljer deras tjänster tillgång till sådan reseinformation och ge dem möjligheten att göra bokningar och avbokningar för att underlätta tågresor. Infrastrukturförvaltare bör distribuera realtidsinformation om tågens ankomst och avgång till järnvägsföretag, stationsförvaltare, biljettutfärdare och researrangörer för att underlätta tågresor. |
| --- | --- |

(12)

Tillgång till reseinformation i realtid, inbegripet om tariffer, gör tågresor mer tillgängliga för nya kunder och ger dessa fler rese- och tariffalternativ att välja mellan. Järnvägsföretag bör ge andra järnvägsföretag, biljettutfärdare och researrangörer som säljer deras tjänster tillgång till sådan reseinformation och ge dem möjligheten att göra bokningar och avbokningar för att underlätta tågresor. Infrastrukturförvaltare bör distribuera realtidsinformation om tågens ankomst och avgång till järnvägsföretag, stationsförvaltare, biljettutfärdare och researrangörer för att underlätta tågresor.

| (13) | Mer detaljerade krav på tillhandahållandet av reseinformation anges i de tekniska specifikationer för driftskompatibilitet som avses i kommissionens förordning (EU) nr 454/2011 (4). |
| --- | --- |

(13)

Mer detaljerade krav på tillhandahållandet av reseinformation anges i de tekniska specifikationer för driftskompatibilitet som avses i kommissionens förordning (EU) nr 454/2011 (4).

| (14) | En förstärkning av rättigheterna för tågresenärer bör bygga på befintlig internationell rätt enligt bihang A – enhetliga rättsregler för avtal om internationell transport av resande på järnväg (CIV) – till fördraget om internationell järnvägstrafik (Cotif) av den 9 maj 1980, ändrat genom protokollet om ändring av fördraget om internationell järnvägstrafik av den 3 juni 1999 (Vilniusprotokollet). Det är emellertid önskvärt att utvidga tillämpningsområdet för denna förordning till att skydda inte endast resenärer i internationell, utan också i inrikes, persontrafik på järnväg. Den 23 februari 2013 anslöt sig unionen till Cotif. |
| --- | --- |

(14)

En förstärkning av rättigheterna för tågresenärer bör bygga på befintlig internationell rätt enligt bihang A – enhetliga rättsregler för avtal om internationell transport av resande på järnväg (CIV) – till fördraget om internationell järnvägstrafik (Cotif) av den 9 maj 1980, ändrat genom protokollet om ändring av fördraget om internationell järnvägstrafik av den 3 juni 1999 (Vilniusprotokollet). Det är emellertid önskvärt att utvidga tillämpningsområdet för denna förordning till att skydda inte endast resenärer i internationell, utan också i inrikes, persontrafik på järnväg. Den 23 februari 2013 anslöt sig unionen till Cotif.

| (15) | Medlemsstaterna bör förbjuda diskriminering på grundval av resenärers nationalitet eller järnvägsföretagets, biljettutfärdarens eller researrangörens etableringsort inom unionen. Sociala tariffer och att uppmuntra ökad användning av kollektivtrafik bör dock inte förbjudas, förutsatt att sådana åtgärder är proportionella och oberoende av de berörda resenärernas nationalitet. Järnvägsföretag, biljettutfärdare och researrangörer kan fritt fastställa sina affärsmetoder, inbegripet användandet av särskilda erbjudanden och marknadsföring av vissa försäljningskanaler. Mot bakgrund av utvecklingen av onlineplattformar för försäljning av biljetter för persontrafik bör medlemsstaterna ägna särskild uppmärksamhet åt att säkerställa att det inte förekommer diskriminering i samband med användning av onlinegränssnitt eller inköp av biljetter. Dessutom bör nivån på skyddet av resenären vara detsamma oavsett hur köpet av en viss typ av biljett sker. |
| --- | --- |

(15)

Medlemsstaterna bör förbjuda diskriminering på grundval av resenärers nationalitet eller järnvägsföretagets, biljettutfärdarens eller researrangörens etableringsort inom unionen. Sociala tariffer och att uppmuntra ökad användning av kollektivtrafik bör dock inte förbjudas, förutsatt att sådana åtgärder är proportionella och oberoende av de berörda resenärernas nationalitet. Järnvägsföretag, biljettutfärdare och researrangörer kan fritt fastställa sina affärsmetoder, inbegripet användandet av särskilda erbjudanden och marknadsföring av vissa försäljningskanaler. Mot bakgrund av utvecklingen av onlineplattformar för försäljning av biljetter för persontrafik bör medlemsstaterna ägna särskild uppmärksamhet åt att säkerställa att det inte förekommer diskriminering i samband med användning av onlinegränssnitt eller inköp av biljetter. Dessutom bör nivån på skyddet av resenären vara detsamma oavsett hur köpet av en viss typ av biljett sker.

| (16) | Cyklingens ökande popularitet i hela unionen påverkar rörlighet och turism generellt. Ökad användning av både järnvägar och cykling i färdmedelsfördelningen minskar miljöpåverkan från transporter. Järnvägsföretag bör därför göra det lättare att kombinera cykel- och tågresor i så hög grad som möjligt. Vid förvärv av ny rullande materiel eller en större uppgradering av befintlig rullande materiel bör de framför allt tillhandahålla tillräckligt antal cykelplatser om inte förvärvet eller uppgraderingen avser restaurangvagnar, sovvagnar eller liggvagnar. För att undvika en negativ påverkan på den befintliga rullande materielens säkerhet bör den skyldigheten endast vara tillämplig vid en större uppgradering som kräver ett nytt godkännande av fordon för utsläppande på marknaden. |
| --- | --- |

(16)

Cyklingens ökande popularitet i hela unionen påverkar rörlighet och turism generellt. Ökad användning av både järnvägar och cykling i färdmedelsfördelningen minskar miljöpåverkan från transporter. Järnvägsföretag bör därför göra det lättare att kombinera cykel- och tågresor i så hög grad som möjligt. Vid förvärv av ny rullande materiel eller en större uppgradering av befintlig rullande materiel bör de framför allt tillhandahålla tillräckligt antal cykelplatser om inte förvärvet eller uppgraderingen avser restaurangvagnar, sovvagnar eller liggvagnar. För att undvika en negativ påverkan på den befintliga rullande materielens säkerhet bör den skyldigheten endast vara tillämplig vid en större uppgradering som kräver ett nytt godkännande av fordon för utsläppande på marknaden.

| (17) | Ett tillräckligt antal cykelplatser för en tågsammansättning bör fastställas med beaktande av tågsammansättningens storlek, vilken typ av trafik som bedrivs och efterfrågan på transport av cyklar. Järnvägsföretagen bör ha möjlighet att upprätta planer med konkreta antal cykelplatser för sina tåg efter samråd med allmänheten Om järnvägsföretagen väljer att inte upprätta planer bör dock det föreskrivna antalet vara tillämpligt. Det föreskrivna antalet bör också tjäna som vägledande för järnvägsföretag när de upprättar sina planer. Ett antal som ligger under det föreskrivna bör anses vara tillräckligt endast om det är motiverat av särskilda omständigheter såsom bedrivande av järnvägstrafik under vintertid då efterfrågan på transport av cyklar uppenbarligen är låg eller obefintlig. Dessutom är efterfrågan på transport av cyklar i vissa medlemsstater särskilt hög när det gäller vissa typer av trafik. Medlemsstaterna bör därför ha möjlighet att fastställa ett lämpligt lägsta antal cykelplatser för vissa typer av trafik. Dessa antal bör ha företräde framför de konkreta antal som anges i järnvägsföretagens planer. Detta bör inte hindra den fria rörligheten för rullande järnvägsmateriel inom unionen. Resenärerna bör informeras om antalet tillgängliga cykelplatser. |
| --- | --- |

(17)

Ett tillräckligt antal cykelplatser för en tågsammansättning bör fastställas med beaktande av tågsammansättningens storlek, vilken typ av trafik som bedrivs och efterfrågan på transport av cyklar. Järnvägsföretagen bör ha möjlighet att upprätta planer med konkreta antal cykelplatser för sina tåg efter samråd med allmänheten Om järnvägsföretagen väljer att inte upprätta planer bör dock det föreskrivna antalet vara tillämpligt. Det föreskrivna antalet bör också tjäna som vägledande för järnvägsföretag när de upprättar sina planer. Ett antal som ligger under det föreskrivna bör anses vara tillräckligt endast om det är motiverat av särskilda omständigheter såsom bedrivande av järnvägstrafik under vintertid då efterfrågan på transport av cyklar uppenbarligen är låg eller obefintlig. Dessutom är efterfrågan på transport av cyklar i vissa medlemsstater särskilt hög när det gäller vissa typer av trafik. Medlemsstaterna bör därför ha möjlighet att fastställa ett lämpligt lägsta antal cykelplatser för vissa typer av trafik. Dessa antal bör ha företräde framför de konkreta antal som anges i järnvägsföretagens planer. Detta bör inte hindra den fria rörligheten för rullande järnvägsmateriel inom unionen. Resenärerna bör informeras om antalet tillgängliga cykelplatser.

| (18) | Rättigheter och skyldigheter i samband med transport av cyklar på tåg bör gälla för cyklar som enkelt kan användas före och efter tågresan. Transport av cyklar i förpackningar och väskor, beroende på vad som är fallet, omfattas av bestämmelserna om resgods i denna förordning. |
| --- | --- |

(18)

Rättigheter och skyldigheter i samband med transport av cyklar på tåg bör gälla för cyklar som enkelt kan användas före och efter tågresan. Transport av cyklar i förpackningar och väskor, beroende på vad som är fallet, omfattas av bestämmelserna om resgods i denna förordning.

| (19) | Tågresenärernas rättigheter omfattar rätt till information om tjänsten före och under resan. Järnvägsföretag, biljettutfärdare och researrangörer bör lämna allmän information om järnvägstrafiken innan resan påbörjas. Informationen bör lämnas i format som är lättillgängliga för personer med funktionsnedsättning eller personer med nedsatt rörlighet. Järnvägsföretag och, där så är möjligt, biljettutfärdare och researrangörer, bör under resan lämna resenären ytterligare information som krävs enligt denna förordning. Om en stationsförvaltare har sådan information bör denne också lämna informationen till resenärerna. |
| --- | --- |

(19)

Tågresenärernas rättigheter omfattar rätt till information om tjänsten före och under resan. Järnvägsföretag, biljettutfärdare och researrangörer bör lämna allmän information om järnvägstrafiken innan resan påbörjas. Informationen bör lämnas i format som är lättillgängliga för personer med funktionsnedsättning eller personer med nedsatt rörlighet. Järnvägsföretag och, där så är möjligt, biljettutfärdare och researrangörer, bör under resan lämna resenären ytterligare information som krävs enligt denna förordning. Om en stationsförvaltare har sådan information bör denne också lämna informationen till resenärerna.

| (20) | Biljettutfärdarnas storlek varierar avsevärt från mikroföretag till stora företag och vissa biljettutfärdare erbjuder sina tjänster endast offline eller endast online. Skyldigheten att tillhandahålla reseinformation till resenärerna bör därför stå i proportion till biljettutfärdarnas olika storlek och därigenom olika kapacitet. |
| --- | --- |

(20)

Biljettutfärdarnas storlek varierar avsevärt från mikroföretag till stora företag och vissa biljettutfärdare erbjuder sina tjänster endast offline eller endast online. Skyldigheten att tillhandahålla reseinformation till resenärerna bör därför stå i proportion till biljettutfärdarnas olika storlek och därigenom olika kapacitet.

| (21) | Denna förordning bör inte hindra järnvägsföretag, researrangörer eller biljettutfärdare från att erbjuda resenärer förmånligare villkor än de som anges i denna förordning. Denna förordning bör dock inte leda till att ett järnvägsföretag blir bundet av förmånligare avtalsvillkor som erbjuds av en researrangör eller biljettutfärdare, såvida inte något annat fastställs i en överenskommelse mellan järnvägsföretaget och researrangören eller biljettutfärdaren. |
| --- | --- |

(21)

Denna förordning bör inte hindra järnvägsföretag, researrangörer eller biljettutfärdare från att erbjuda resenärer förmånligare villkor än de som anges i denna förordning. Denna förordning bör dock inte leda till att ett järnvägsföretag blir bundet av förmånligare avtalsvillkor som erbjuds av en researrangör eller biljettutfärdare, såvida inte något annat fastställs i en överenskommelse mellan järnvägsföretaget och researrangören eller biljettutfärdaren.

| (22) | Direktbiljetter möjliggör smidiga resor för resenärer och alla rimliga åtgärder bör därför vidtas för att erbjuda sådana biljetter för stads-, förorts- och regionaltrafik som är antingen nationell eller inrikes persontrafik på järnväg, inbegripet persontrafik på järnväg som är undantagen enligt denna förordning. Det bör, i syfte att fastställa den totala försening för vilken ersättning är tillgänglig, vara möjligt att undanta förseningstider som inträffat under delar av resan som avser järnvägstrafik som inte omfattas av denna förordning. |
| --- | --- |

(22)

Direktbiljetter möjliggör smidiga resor för resenärer och alla rimliga åtgärder bör därför vidtas för att erbjuda sådana biljetter för stads-, förorts- och regionaltrafik som är antingen nationell eller inrikes persontrafik på järnväg, inbegripet persontrafik på järnväg som är undantagen enligt denna förordning. Det bör, i syfte att fastställa den totala försening för vilken ersättning är tillgänglig, vara möjligt att undanta förseningstider som inträffat under delar av resan som avser järnvägstrafik som inte omfattas av denna förordning.

| (23) | När det gäller tjänster som tillhandahålls av samma järnvägsföretag bör tågresenärers övergång från en tjänst till en annan underlättas genom att en skyldighet att tillhandahålla direktbiljetter införs, eftersom det inte behövs kommersiella avtal mellan järnvägsföretag. Skyldigheten att tillhandahålla direktbiljetter bör också gälla för trafik som bedrivs av järnvägsföretag som tillhör samma ägare eller som är helägda dotterbolag till ett av de järnvägsföretag som bedriver järnvägstrafik som ingår i resan. Järnvägsföretaget bör ha möjlighet att på direktbiljetten ange avgångstiden för varje enskild järnvägsförbindelse, inbegripet regionaltrafik, som direktbiljetten är giltig för. |
| --- | --- |

(23)

När det gäller tjänster som tillhandahålls av samma järnvägsföretag bör tågresenärers övergång från en tjänst till en annan underlättas genom att en skyldighet att tillhandahålla direktbiljetter införs, eftersom det inte behövs kommersiella avtal mellan järnvägsföretag. Skyldigheten att tillhandahålla direktbiljetter bör också gälla för trafik som bedrivs av järnvägsföretag som tillhör samma ägare eller som är helägda dotterbolag till ett av de järnvägsföretag som bedriver järnvägstrafik som ingår i resan. Järnvägsföretaget bör ha möjlighet att på direktbiljetten ange avgångstiden för varje enskild järnvägsförbindelse, inbegripet regionaltrafik, som direktbiljetten är giltig för.

| (24) | Resenärer bör klart och tydligt informeras om huruvida biljetter som säljs av ett järnvägsföretag i en enda affärstransaktion utgör en direktbiljett. Om resenärerna inte får korrekt information bör järnvägsföretaget vara ansvarigt på samma sätt som om dessa biljetter var en direktbiljett. |
| --- | --- |

(24)

Resenärer bör klart och tydligt informeras om huruvida biljetter som säljs av ett järnvägsföretag i en enda affärstransaktion utgör en direktbiljett. Om resenärerna inte får korrekt information bör järnvägsföretaget vara ansvarigt på samma sätt som om dessa biljetter var en direktbiljett.

| (25) | Erbjudandet av direktbiljetter bör främjas. Korrekt information om tågtrafiken är dock nödvändig även när resenärer köper biljetter från en biljettutfärdare eller researrangör. Om biljettutfärdare eller researrangörer säljer separata biljetter i ett paket bör de klart och tydligt informera resenären om att dessa biljetter inte erbjuder samma skyddsnivå som direktbiljetter och att dessa biljetter inte har utfärdats som direktbiljetter av det eller de järnvägsföretag som tillhandahåller trafiken. Om biljettutfärdaren eller researrangören inte uppfyller detta krav bör deras ansvar sträcka sig längre än ersättning av biljetterna. |
| --- | --- |

(25)

Erbjudandet av direktbiljetter bör främjas. Korrekt information om tågtrafiken är dock nödvändig även när resenärer köper biljetter från en biljettutfärdare eller researrangör. Om biljettutfärdare eller researrangörer säljer separata biljetter i ett paket bör de klart och tydligt informera resenären om att dessa biljetter inte erbjuder samma skyddsnivå som direktbiljetter och att dessa biljetter inte har utfärdats som direktbiljetter av det eller de järnvägsföretag som tillhandahåller trafiken. Om biljettutfärdaren eller researrangören inte uppfyller detta krav bör deras ansvar sträcka sig längre än ersättning av biljetterna.

| (26) | Det är viktigt att järnvägsföretag, när de erbjuder direktbiljetter, tar hänsyn till realistiska och tillämpliga minimitider för anslutning vid den ursprungliga bokningen samt alla relevanta faktorer såsom storleken på respektive stationer och plattformar och deras läge. |
| --- | --- |

(26)

Det är viktigt att järnvägsföretag, när de erbjuder direktbiljetter, tar hänsyn till realistiska och tillämpliga minimitider för anslutning vid den ursprungliga bokningen samt alla relevanta faktorer såsom storleken på respektive stationer och plattformar och deras läge.

| (27) | Mot bakgrund av Förenta nationernas konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning, och för att ge personer med funktionsnedsättning och personer med nedsatt rörlighet möjligheter att resa med tåg som kan jämföras med andra medborgares, bör det fastställas regler om icke-diskriminering och assistans under resan. Personer med funktionsnedsättning eller nedsatt rörlighet har samma rätt som alla andra medborgare till fri rörlighet och icke-diskriminering. Särskild uppmärksamhet bör ägnas bland annat åt att informera personer med funktionsnedsättning eller nedsatt rörlighet om deras möjligheter att utnyttja järnvägsförbindelserna, förutsättningarna för att kunna ta sig in och ut ur vagnarna och om vilka hjälpmedel som finns ombord på tågen. För att ge resenärer med sensorisk funktionsnedsättning bästa möjliga information om förseningar bör visuella och hörbara system användas. Personer med funktionsnedsättning bör ges möjlighet att utan extra kostnad köpa biljett ombord på tåget om det inte finns något tillgängligt sätt att köpa en biljett före ombordstigningen på tåget. Det bör dock finnas en möjlighet att begränsa denna rättighet under omständigheter som rör säkerhet eller obligatorisk platsbokning. Personalen bör ha lämplig utbildning för att kunna möta behoven hos personer med funktionsnedsättning och personer med nedsatt rörlighet, särskilt när personalen tillhandahåller assistans. För att säkerställa lika resevillkor bör assistans tillhandahållas sådana personer på stationer och ombord, eller så bör, om utbildad personal som kan fungera som ledsagare ombord på tågen och på stationerna saknas, alla rimliga åtgärder vidtas för att ge dem möjlighet att resa med tåg. |
| --- | --- |

(27)

Mot bakgrund av Förenta nationernas konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning, och för att ge personer med funktionsnedsättning och personer med nedsatt rörlighet möjligheter att resa med tåg som kan jämföras med andra medborgares, bör det fastställas regler om icke-diskriminering och assistans under resan. Personer med funktionsnedsättning eller nedsatt rörlighet har samma rätt som alla andra medborgare till fri rörlighet och icke-diskriminering. Särskild uppmärksamhet bör ägnas bland annat åt att informera personer med funktionsnedsättning eller nedsatt rörlighet om deras möjligheter att utnyttja järnvägsförbindelserna, förutsättningarna för att kunna ta sig in och ut ur vagnarna och om vilka hjälpmedel som finns ombord på tågen. För att ge resenärer med sensorisk funktionsnedsättning bästa möjliga information om förseningar bör visuella och hörbara system användas. Personer med funktionsnedsättning bör ges möjlighet att utan extra kostnad köpa biljett ombord på tåget om det inte finns något tillgängligt sätt att köpa en biljett före ombordstigningen på tåget. Det bör dock finnas en möjlighet att begränsa denna rättighet under omständigheter som rör säkerhet eller obligatorisk platsbokning. Personalen bör ha lämplig utbildning för att kunna möta behoven hos personer med funktionsnedsättning och personer med nedsatt rörlighet, särskilt när personalen tillhandahåller assistans. För att säkerställa lika resevillkor bör assistans tillhandahållas sådana personer på stationer och ombord, eller så bör, om utbildad personal som kan fungera som ledsagare ombord på tågen och på stationerna saknas, alla rimliga åtgärder vidtas för att ge dem möjlighet att resa med tåg.

| (28) | Järnvägsföretag och stationsförvaltare bör aktivt samarbeta med organisationer som företräder personer med funktionsnedsättning i syfte att förbättra transporttjänsternas tillgänglighet. |
| --- | --- |

(28)

Järnvägsföretag och stationsförvaltare bör aktivt samarbeta med organisationer som företräder personer med funktionsnedsättning i syfte att förbättra transporttjänsternas tillgänglighet.

| (29) | För att underlätta tillgången till persontrafik på järnväg för personer med funktionsnedsättning och personer med nedsatt rörlighet bör medlemsstaterna kunna kräva att järnvägsföretag och stationsförvaltare inrättar nationella gemensamma kontaktpunkter för att samordna information och assistans. |
| --- | --- |

(29)

För att underlätta tillgången till persontrafik på järnväg för personer med funktionsnedsättning och personer med nedsatt rörlighet bör medlemsstaterna kunna kräva att järnvägsföretag och stationsförvaltare inrättar nationella gemensamma kontaktpunkter för att samordna information och assistans.

| (30) | För att säkerställa att assistans tillhandahålls till personer med funktionsnedsättning och personer med nedsatt rörlighet är det av praktiska skäl nödvändigt att i förväg underrätta järnvägsföretaget, stationsförvaltaren, biljettutfärdaren eller researrangören om behovet av assistans. I denna förordning fastställs en gemensam maximiperiod för sådana förhandsmeddelanden, men frivilliga arrangemang som tillhandahålls för kortare perioder är värdefulla för att förbättra rörligheten för personer med funktionsnedsättning och personer med nedsatt rörlighet. För att garantera bredast möjliga spridning av information om sådana reducerade perioder är det viktigt att kommissionen i sin rapport om genomförandet och resultaten av denna förordning tar med information om utvecklingen när det gäller arrangemang med kortare tidsfrist för förhandsmeddelanden och spridning av information i samband därmed. |
| --- | --- |

(30)

För att säkerställa att assistans tillhandahålls till personer med funktionsnedsättning och personer med nedsatt rörlighet är det av praktiska skäl nödvändigt att i förväg underrätta järnvägsföretaget, stationsförvaltaren, biljettutfärdaren eller researrangören om behovet av assistans. I denna förordning fastställs en gemensam maximiperiod för sådana förhandsmeddelanden, men frivilliga arrangemang som tillhandahålls för kortare perioder är värdefulla för att förbättra rörligheten för personer med funktionsnedsättning och personer med nedsatt rörlighet. För att garantera bredast möjliga spridning av information om sådana reducerade perioder är det viktigt att kommissionen i sin rapport om genomförandet och resultaten av denna förordning tar med information om utvecklingen när det gäller arrangemang med kortare tidsfrist för förhandsmeddelanden och spridning av information i samband därmed.

| (31) | Järnvägsföretag och stationsförvaltare bör ta hänsyn till personer med funktionsnedsättning eller nedsatt rörlighet genom att följa Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2019/882 (5) och kommissionens förordning (EU) nr 1300/2014 (6). När det i denna förordning hänvisas till bestämmelserna i direktiv (EU) 2019/882 bör de bestämmelserna tillämpas av medlemsstaterna från och med den 28 juni 2025 och i enlighet med övergångsbestämmelserna som fastställs i artikel 32 i det direktivet. När det gäller persontrafik på järnväg fastställs tillämpningsområdet för de bestämmelserna i artikel 2.2 c i det direktivet. |
| --- | --- |

(31)

Järnvägsföretag och stationsförvaltare bör ta hänsyn till personer med funktionsnedsättning eller nedsatt rörlighet genom att följa Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2019/882 (5) och kommissionens förordning (EU) nr 1300/2014 (6). När det i denna förordning hänvisas till bestämmelserna i direktiv (EU) 2019/882 bör de bestämmelserna tillämpas av medlemsstaterna från och med den 28 juni 2025 och i enlighet med övergångsbestämmelserna som fastställs i artikel 32 i det direktivet. När det gäller persontrafik på järnväg fastställs tillämpningsområdet för de bestämmelserna i artikel 2.2 c i det direktivet.

| (32) | Vissa djur är utbildade för att ge stöd till personer med funktionsnedsättning och göra det möjligt för dem att röra sig självständigt. För att de ska kunna åtnjuta sådan rörlighet är det är avgörande att dessa djur kan tas ombord på tågen. I denna förordning fastställs gemensamma rättigheter och skyldigheter vad gäller assistanshundar. Medlemsstaterna bör dock ha möjlighet att genomföra försök med andra assistansdjur för ökad rörlighet och att tillåta dem ombord på tåg i inrikes järnvägstrafik. Det är viktigt att kommissionen följer utvecklingen i denna fråga med tanke på det framtida arbetet med assistansdjur för ökad rörlighet. |
| --- | --- |

(32)

Vissa djur är utbildade för att ge stöd till personer med funktionsnedsättning och göra det möjligt för dem att röra sig självständigt. För att de ska kunna åtnjuta sådan rörlighet är det är avgörande att dessa djur kan tas ombord på tågen. I denna förordning fastställs gemensamma rättigheter och skyldigheter vad gäller assistanshundar. Medlemsstaterna bör dock ha möjlighet att genomföra försök med andra assistansdjur för ökad rörlighet och att tillåta dem ombord på tåg i inrikes järnvägstrafik. Det är viktigt att kommissionen följer utvecklingen i denna fråga med tanke på det framtida arbetet med assistansdjur för ökad rörlighet.

| (33) | Det är önskvärt att denna förordning upprättar ett system för ersättning till resenärer vid förseningar, inbegripet när förseningen har orsakats av en inställd förbindelse eller missad anslutning. Vid förseningar i persontrafik på järnväg bör järnvägsföretag ge resenärer ersättning baserad på en procentandel av biljettpriset. |
| --- | --- |

(33)

Det är önskvärt att denna förordning upprättar ett system för ersättning till resenärer vid förseningar, inbegripet när förseningen har orsakats av en inställd förbindelse eller missad anslutning. Vid förseningar i persontrafik på järnväg bör järnvägsföretag ge resenärer ersättning baserad på en procentandel av biljettpriset.

| (34) | Järnvägsföretag bör ha skyldighet att vara försäkrade eller ha tillräckliga garantier så att de vid en olyckshändelse kan infria sitt skadeståndsansvar gentemot tågresenärer. |
| --- | --- |

(34)

Järnvägsföretag bör ha skyldighet att vara försäkrade eller ha tillräckliga garantier så att de vid en olyckshändelse kan infria sitt skadeståndsansvar gentemot tågresenärer.

| (35) | Förstärkt rätt till ersättning och assistans vid försening, missad anslutning eller inställd förbindelse torde medföra incitament för persontrafikmarknaden till gagn för resenärerna. |
| --- | --- |

(35)

Förstärkt rätt till ersättning och assistans vid försening, missad anslutning eller inställd förbindelse torde medföra incitament för persontrafikmarknaden till gagn för resenärerna.

| (36) | Vid förseningar bör resenärer erbjudas möjligheter till fortsatt resa eller ombokning på likvärdiga transportvillkor. Behoven hos personer med funktionsnedsättning och personer med nedsatt rörlighet bör beaktas i sådana fall. |
| --- | --- |

(36)

Vid förseningar bör resenärer erbjudas möjligheter till fortsatt resa eller ombokning på likvärdiga transportvillkor. Behoven hos personer med funktionsnedsättning och personer med nedsatt rörlighet bör beaktas i sådana fall.

| (37) | Ett järnvägsföretag bör emellertid inte vara skyldigt att betala ersättning om det kan bevisa att förseningen har orsakats av extraordinära omständigheter, såsom extrema väderförhållanden eller större naturkatastrofer som äventyrar säker drift av tjänsten. Sådana händelser bör ha karaktär av en exceptionell naturkatastrof, till skillnad från normala årstidsbetingade väderförhållanden, t.ex. höststormar eller regelbundet förekommande översvämningar i tätortsområden som orsakas av tidvatten eller snösmältning. Därutöver bör ett järnvägsföretag inte vara skyldigt att betala ersättning om det kan visa att förseningen har orsakats av en större folkhälsokris, såsom en pandemi. Om förseningen har orsakats av resenären eller vissa handlingar av tredje part bör järnvägsföretaget inte vara skyldigt att tillhandahålla kompensation för förseningen. Järnvägsföretag bör styrka att de varken kunde förutse eller undvika sådana händelser, eller inte heller kunde förhindra förseningen även om alla rimliga åtgärder skulle ha vidtagits, inbegripet lämpligt förebyggande underhåll av deras rullande materiel. Strejker som genomförs av personal vid järnvägsföretaget och åtgärder eller underlåtenhet från andra järnvägsoperatörer som använder samma infrastruktur, infrastrukturförvaltare eller stationsförvaltare bör inte påverka ansvaret för förseningar. De omständigheter under vilka järnvägsföretag inte är skyldiga att betala ersättning bör vara objektivt motiverade. Om järnvägsföretagen har tillgång till ett meddelande eller en handling från järnvägsinfrastrukturförvaltaren, en offentlig myndighet eller ett annat organ som är självständigt i förhållande till järnvägsföretagen, som anger de omständigheter som järnvägsföretagen åberopar till stöd för att de ska befrias från ersättningsskyldigheten, bör de upplysa resenärerna och, i förekommande fall, de berörda myndigheterna, om dessa meddelanden eller handlingar. |
| --- | --- |

(37)

Ett järnvägsföretag bör emellertid inte vara skyldigt att betala ersättning om det kan bevisa att förseningen har orsakats av extraordinära omständigheter, såsom extrema väderförhållanden eller större naturkatastrofer som äventyrar säker drift av tjänsten. Sådana händelser bör ha karaktär av en exceptionell naturkatastrof, till skillnad från normala årstidsbetingade väderförhållanden, t.ex. höststormar eller regelbundet förekommande översvämningar i tätortsområden som orsakas av tidvatten eller snösmältning. Därutöver bör ett järnvägsföretag inte vara skyldigt att betala ersättning om det kan visa att förseningen har orsakats av en större folkhälsokris, såsom en pandemi. Om förseningen har orsakats av resenären eller vissa handlingar av tredje part bör järnvägsföretaget inte vara skyldigt att tillhandahålla kompensation för förseningen. Järnvägsföretag bör styrka att de varken kunde förutse eller undvika sådana händelser, eller inte heller kunde förhindra förseningen även om alla rimliga åtgärder skulle ha vidtagits, inbegripet lämpligt förebyggande underhåll av deras rullande materiel. Strejker som genomförs av personal vid järnvägsföretaget och åtgärder eller underlåtenhet från andra järnvägsoperatörer som använder samma infrastruktur, infrastrukturförvaltare eller stationsförvaltare bör inte påverka ansvaret för förseningar. De omständigheter under vilka järnvägsföretag inte är skyldiga att betala ersättning bör vara objektivt motiverade. Om järnvägsföretagen har tillgång till ett meddelande eller en handling från järnvägsinfrastrukturförvaltaren, en offentlig myndighet eller ett annat organ som är självständigt i förhållande till järnvägsföretagen, som anger de omständigheter som järnvägsföretagen åberopar till stöd för att de ska befrias från ersättningsskyldigheten, bör de upplysa resenärerna och, i förekommande fall, de berörda myndigheterna, om dessa meddelanden eller handlingar.

| (38) | Järnvägsföretag bör uppmuntras att förenkla det förfarande som resenärer ska använda för att ansöka om ersättning eller återbetalning. Medlemsstaterna bör särskilt ha möjlighet att kräva att järnvägsföretag godtar ansökningar genom vissa kommunikationsmedel, t.ex. via webbplatser eller mobila applikationer, förutsatt att dessa krav inte är diskriminerande. |
| --- | --- |

(38)

Järnvägsföretag bör uppmuntras att förenkla det förfarande som resenärer ska använda för att ansöka om ersättning eller återbetalning. Medlemsstaterna bör särskilt ha möjlighet att kräva att järnvägsföretag godtar ansökningar genom vissa kommunikationsmedel, t.ex. via webbplatser eller mobila applikationer, förutsatt att dessa krav inte är diskriminerande.

| (39) | För att underlätta för resenärerna att begära återbetalning eller ersättning i enlighet med denna förordning bör formulär som är giltiga i hela unionen fastställas för sådana begäranden. Resenärerna bör ha möjlighet att lämna in sina begäranden med hjälp av ett sådant formulär. |
| --- | --- |

(39)

För att underlätta för resenärerna att begära återbetalning eller ersättning i enlighet med denna förordning bör formulär som är giltiga i hela unionen fastställas för sådana begäranden. Resenärerna bör ha möjlighet att lämna in sina begäranden med hjälp av ett sådant formulär.

| (40) | I samarbete med infrastrukturförvaltare och stationsförvaltare bör järnvägsföretag utarbeta beredskapsplaner för att minimera effekten av allvarliga avbrott genom att ge strandsatta resenärer lämplig information och service. |
| --- | --- |

(40)

I samarbete med infrastrukturförvaltare och stationsförvaltare bör järnvägsföretag utarbeta beredskapsplaner för att minimera effekten av allvarliga avbrott genom att ge strandsatta resenärer lämplig information och service.

| (41) | Det är också önskvärt att befria olycksoffer och deras anhöriga från omedelbara ekonomiska problem under perioden direkt efter en olycka. |
| --- | --- |

(41)

Det är också önskvärt att befria olycksoffer och deras anhöriga från omedelbara ekonomiska problem under perioden direkt efter en olycka.

| (42) | Det är av intresse för tågresenärer att lämpliga åtgärder vidtas med de offentliga myndigheternas samtycke för att garantera resenärernas personliga säkerhet på järnvägsstationerna och ombord på tågen. |
| --- | --- |

(42)

Det är av intresse för tågresenärer att lämpliga åtgärder vidtas med de offentliga myndigheternas samtycke för att garantera resenärernas personliga säkerhet på järnvägsstationerna och ombord på tågen.

| (43) | Tågresenärer bör kunna framföra klagomål mot ett järnvägsföretag som berörs, till vissa stationers stationsförvaltare eller, i förekommande fall, till biljettutfärdare och researrangörer när det gäller deras respektive ansvarsområden med avseende på rättigheter och skyldigheter enligt denna förordning. Tågresenärer bör ha rätt att få svar inom rimlig tid. |
| --- | --- |

(43)

Tågresenärer bör kunna framföra klagomål mot ett järnvägsföretag som berörs, till vissa stationers stationsförvaltare eller, i förekommande fall, till biljettutfärdare och researrangörer när det gäller deras respektive ansvarsområden med avseende på rättigheter och skyldigheter enligt denna förordning. Tågresenärer bör ha rätt att få svar inom rimlig tid.

| (44) | För en effektiv hantering av klagomål bör järnvägsföretag och stationsförvaltare ha rätt att inrätta gemensamma kundtjänster och system för klagomålshantering. Information om klagomålshanteringen bör vara allmänt och lätt tillgänglig för alla resenärer. |
| --- | --- |

(44)

För en effektiv hantering av klagomål bör järnvägsföretag och stationsförvaltare ha rätt att inrätta gemensamma kundtjänster och system för klagomålshantering. Information om klagomålshanteringen bör vara allmänt och lätt tillgänglig för alla resenärer.

| (45) | Denna förordning bör inte påverka resenärernas rätt att lämna in ett klagomål till ett nationellt organ eller att begära rättslig prövning genom nationella förfaranden. |
| --- | --- |

(45)

Denna förordning bör inte påverka resenärernas rätt att lämna in ett klagomål till ett nationellt organ eller att begära rättslig prövning genom nationella förfaranden.

| (46) | Järnvägsföretag och stationsförvaltare bör fastställa, förvalta och övervaka tjänstekvalitetsnormer för persontrafik på järnväg. Järnvägsföretag bör också offentliggöra information om kvaliteten på sina tjänster. |
| --- | --- |

(46)

Järnvägsföretag och stationsförvaltare bör fastställa, förvalta och övervaka tjänstekvalitetsnormer för persontrafik på järnväg. Järnvägsföretag bör också offentliggöra information om kvaliteten på sina tjänster.

| (47) | För att upprätthålla en hög konsumentskyddsnivå avseende järnvägstransporter bör medlemsstaterna åläggas att utse nationella tillsynsorgan för att noggrant övervaka tillämpningen av denna förordning samt kontrollera efterlevnaden på nationell nivå. Dessa organ bör kunna vidta en rad olika tillsynsåtgärder. Resenärer bör ha möjlighet att inge klagomål till dessa organ om påstådda överträdelser av förordningen. För att säkerställa en tillfredsställande hantering av sådana klagomål bör organen också samarbeta med andra medlemsstaters nationella tillsynsorgan. |
| --- | --- |

(47)

För att upprätthålla en hög konsumentskyddsnivå avseende järnvägstransporter bör medlemsstaterna åläggas att utse nationella tillsynsorgan för att noggrant övervaka tillämpningen av denna förordning samt kontrollera efterlevnaden på nationell nivå. Dessa organ bör kunna vidta en rad olika tillsynsåtgärder. Resenärer bör ha möjlighet att inge klagomål till dessa organ om påstådda överträdelser av förordningen. För att säkerställa en tillfredsställande hantering av sådana klagomål bör organen också samarbeta med andra medlemsstaters nationella tillsynsorgan.

| (48) | De medlemsstater som inte har något järnvägssystem, och ingen omedelbar möjlighet att ha ett sådant, skulle bära en oproportionell och meningslös börda om de omfattades av de tillsynsskyldigheter avseende stationsförvaltare och infrastrukturförvaltare som föreskrivs i denna förordning. Detsamma gäller för tillsynsskyldigheter avseende järnvägsföretag så länge en medlemsstat inte har beviljat något järnvägsföretag tillstånd. Sådana medlemsstater bör därför undantas från dessa skyldigheter. |
| --- | --- |

(48)

De medlemsstater som inte har något järnvägssystem, och ingen omedelbar möjlighet att ha ett sådant, skulle bära en oproportionell och meningslös börda om de omfattades av de tillsynsskyldigheter avseende stationsförvaltare och infrastrukturförvaltare som föreskrivs i denna förordning. Detsamma gäller för tillsynsskyldigheter avseende järnvägsföretag så länge en medlemsstat inte har beviljat något järnvägsföretag tillstånd. Sådana medlemsstater bör därför undantas från dessa skyldigheter.

| (49) | Behandling av personuppgifter bör genomföras i enlighet med unionsrätten om skydd av personuppgifter, i synnerhet Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/679 (7). |
| --- | --- |

(49)

Behandling av personuppgifter bör genomföras i enlighet med unionsrätten om skydd av personuppgifter, i synnerhet Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/679 (7).

| (50) | Medlemsstaterna bör fastställa sanktioner vid överträdelser av bestämmelserna i denna förordning samt se till att sanktionerna tillämpas. Sanktionerna, som bland annat kan innefatta ersättning till den berörda personen, bör vara effektiva, proportionella och avskräckande. |
| --- | --- |

(50)

Medlemsstaterna bör fastställa sanktioner vid överträdelser av bestämmelserna i denna förordning samt se till att sanktionerna tillämpas. Sanktionerna, som bland annat kan innefatta ersättning till den berörda personen, bör vara effektiva, proportionella och avskräckande.

| (51) | Eftersom målen för denna förordning, nämligen att utveckla unionens järnvägar och stärka rättigheter för tågresenärer, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna utan snarare kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål. |
| --- | --- |

(51)

Eftersom målen för denna förordning, nämligen att utveckla unionens järnvägar och stärka rättigheter för tågresenärer, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna utan snarare kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.

| (52) | För att säkerställa en hög skyddsnivå för resenärer bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget delegeras till kommissionen för att ändra bilaga I avseende de enhetliga rättsreglerna (CIV) och för att anpassa lägsta beloppet för förskottsutbetalningen i händelse av en resenärs död för att ta hänsyn till förändringar i det EU-omspännande harmoniserade indexet för konsumentpriser. Det är särskilt viktigt att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå, och att dessa samråd genomförs i enlighet med principerna i det interinstitutionella avtalet av den 13 april 2016 om bättre lagstiftning (8). För att säkerställa lika stor delaktighet i förberedelsen av delegerade akter erhåller Europaparlamentet och rådet alla handlingar samtidigt som medlemsstaternas experter, och deras experter ges systematiskt tillträde till möten i kommissionens expertgrupper som arbetar med förberedelse av delegerade akter. |
| --- | --- |

(52)

För att säkerställa en hög skyddsnivå för resenärer bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget delegeras till kommissionen för att ändra bilaga I avseende de enhetliga rättsreglerna (CIV) och för att anpassa lägsta beloppet för förskottsutbetalningen i händelse av en resenärs död för att ta hänsyn till förändringar i det EU-omspännande harmoniserade indexet för konsumentpriser. Det är särskilt viktigt att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå, och att dessa samråd genomförs i enlighet med principerna i det interinstitutionella avtalet av den 13 april 2016 om bättre lagstiftning (8). För att säkerställa lika stor delaktighet i förberedelsen av delegerade akter erhåller Europaparlamentet och rådet alla handlingar samtidigt som medlemsstaternas experter, och deras experter ges systematiskt tillträde till möten i kommissionens expertgrupper som arbetar med förberedelse av delegerade akter.

| (53) | För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning, bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (9). |
| --- | --- |

(53)

För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning, bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (9).

| (54) | Denna förordning är förenlig med grundläggande rättigheter och med de principer som erkänns i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, särskilt artiklarna 21, 26, 38 och 47 rörande förbud mot alla former av diskriminering, integrering av personer med funktionsnedsättning, tryggande av en hög nivå i fråga om konsumentskydd samt rätten till ett effektivt rättsmedel och till en opartisk domstol. Medlemsstaternas domstolar ska tillämpa denna förordning med respekt för dessa rättigheter och principer. |
| --- | --- |

(54)

Denna förordning är förenlig med grundläggande rättigheter och med de principer som erkänns i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, särskilt artiklarna 21, 26, 38 och 47 rörande förbud mot alla former av diskriminering, integrering av personer med funktionsnedsättning, tryggande av en hög nivå i fråga om konsumentskydd samt rätten till ett effektivt rättsmedel och till en opartisk domstol. Medlemsstaternas domstolar ska tillämpa denna förordning med respekt för dessa rättigheter och principer.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

KAPITEL I

ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

Artikel 1

Innehåll och mål

I syfte att ge resenärer ett effektivt skydd och uppmuntra till tågresande fastställs i denna förordning regler för järnvägstransport på följande områden:

| a) | Icke-diskriminering mellan resenärer i fråga om transportvillkor och tillhandahållande av biljetter. |
| --- | --- |

a)

Icke-diskriminering mellan resenärer i fråga om transportvillkor och tillhandahållande av biljetter.

| b) | Järnvägsföretagens skadeståndsansvar och deras försäkringsskyldigheter för resenärerna och deras resgods. |
| --- | --- |

b)

Järnvägsföretagens skadeståndsansvar och deras försäkringsskyldigheter för resenärerna och deras resgods.

| c) | Resenärers rättigheter i händelse av en olycka som inträffar till följd av användning av järnvägstjänster och som leder till dödsfall, personskada eller förlust av, eller skada på, deras bagage. |
| --- | --- |

c)

Resenärers rättigheter i händelse av en olycka som inträffar till följd av användning av järnvägstjänster och som leder till dödsfall, personskada eller förlust av, eller skada på, deras bagage.

| d) | Resenärers rättigheter vid störning, såsom inställd resa eller försening, inbegripet deras rätt till ersättning. |
| --- | --- |

d)

Resenärers rättigheter vid störning, såsom inställd resa eller försening, inbegripet deras rätt till ersättning.

| e) | Korrekt minimiinformation inbegripet om utfärdande av biljetter, i ett lättillgängligt format och i rätt tid till resenärer. |
| --- | --- |

e)

Korrekt minimiinformation inbegripet om utfärdande av biljetter, i ett lättillgängligt format och i rätt tid till resenärer.

| f) | Icke-diskriminering av, och assistans till, personer med funktionsnedsättning och personer med nedsatt rörlighet. |
| --- | --- |

f)

Icke-diskriminering av, och assistans till, personer med funktionsnedsättning och personer med nedsatt rörlighet.

| g) | Fastställande och övervakning av tjänstekvalitetsnormer och hantering av risker för resenärernas personliga säkerhet. |
| --- | --- |

g)

Fastställande och övervakning av tjänstekvalitetsnormer och hantering av risker för resenärernas personliga säkerhet.

| h) | Handläggning av klagomål. |
| --- | --- |

h)

Handläggning av klagomål.

| i) | Allmänna regler om kontroll av efterlevnaden. |
| --- | --- |

i)

Allmänna regler om kontroll av efterlevnaden.

Artikel 2

Tillämpningsområde

1.   Denna förordning är tillämplig på internationella och inrikes tågresor och järnvägstjänster i hela unionen som tillhandahålls av ett eller flera järnvägsföretag med tillstånd i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/34/EU (10).

2.   Medlemsstaterna får från denna förordnings tillämpningsområde undanta trafik som uteslutande bedrivs för historiska ändamål eller turiständamål. Detta undantag gäller inte med avseende på artiklarna 13 och 14.

3.   Dispenser som beviljats i enlighet med artikel 2.4 och 2.6 i förordning (EG) nr 1371/2007 före den 6 juni 2021 ska fortsätta att gälla till och med den dag då dessa dispenser löper ut. Dispenser som beviljats i enlighet med artikel 2.5 i förordning (EG) nr 1371/2007 före den 6 juni 2021 ska fortsätta att gälla till och med den 7 juni 2023.

4.   Medlemsstaterna får, innan en dispens som beviljats för inrikes persontrafik på järnväg i enlighet med artikel 2.4 i förordning (EG) nr 1371/2007 löpt ut, bevilja dispens för sådan inrikes persontrafik på järnväg från tillämpningen av artiklarna 15, 17, 19, 20.2 a och b samt 30.2 i den här förordningen för en ytterligare period på högst fem år.

5.   Fram till den 7 juni 2030 får medlemsstaterna föreskriva att artikel 10 inte ska vara tillämplig om det inte är tekniskt möjligt för en infrastrukturförvaltare att distribuera realtidsinformation i den mening som avses i artikel 10.1 till järnvägsföretag, biljettutfärdare, researrangörer eller stationsförvaltare. Åtminstone vartannat år ska medlemsstaterna göra en ny bedömning av i vilken utsträckning det är tekniskt möjligt att distribuera sådan information.

6.   Med förbehåll för punkt 8 får medlemsstaterna bevilja dispens för följande tjänster från tillämpningen av denna förordning:

| a) | Stads-, förorts- och regionaltrafik som är persontrafik på järnväg. |
| --- | --- |

a)

Stads-, förorts- och regionaltrafik som är persontrafik på järnväg.

| b) | Internationell persontrafik på järnväg där en betydande del, inbegripet minst ett stationsuppehåll enligt tidtabell, tillhandahålls utanför unionen. |
| --- | --- |

b)

Internationell persontrafik på järnväg där en betydande del, inbegripet minst ett stationsuppehåll enligt tidtabell, tillhandahålls utanför unionen.

7.   Medlemsstaterna ska underrätta kommissionen om dispenser som beviljas enligt punkterna 2, 4, 5 och 6 och ska ange skälen för dessa dispenser.

8.   Dispenser som beviljats i enlighet med punkt 6 a ska inte vara tillämpliga med avseende på artiklarna 5, 11, 13, 14, 21, 22, 27 och 28.

Om dispenserna avser regional persontrafik på järnväg ska de inte heller vara tillämpliga med avseende på artiklarna 6, 12, 18.3 och kapitel V.

Utan hinder av vad som anges i andra stycket i denna punkt får dispenser från tillämpningen av artiklarna 12.1 och 18.3 för regional persontrafik på järnväg tillämpas längst till och med den 7 juni 2028.

Artikel 3

Definitioner

I denna förordning gäller följande definitioner:

| 1. | järnvägsföretag: järnvägsföretag enligt definitionen i artikel 3.1 i direktiv 2012/34/EU. |
| --- | --- |

1.

järnvägsföretag: järnvägsföretag enligt definitionen i artikel 3.1 i direktiv 2012/34/EU.

järnvägsföretag

| 2. | infrastrukturförvaltare: en infrastrukturförvaltare enligt definitionen i artikel 3.2 i direktiv 2012/34/EU. |
| --- | --- |

2.

infrastrukturförvaltare: en infrastrukturförvaltare enligt definitionen i artikel 3.2 i direktiv 2012/34/EU.

infrastrukturförvaltare

| 3. | stationsförvaltare: en organisatorisk enhet i en medlemsstat som har givits ansvaret för förvaltningen av en eller flera järnvägsstationer. Infrastrukturförvaltaren kan vara stationsförvaltare. |
| --- | --- |

3.

stationsförvaltare: en organisatorisk enhet i en medlemsstat som har givits ansvaret för förvaltningen av en eller flera järnvägsstationer. Infrastrukturförvaltaren kan vara stationsförvaltare.

stationsförvaltare

| 4. | researrangör: en arrangör eller återförsäljare enligt definitionen i artikel 3.8 och 3.9 i Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2015/2302 (11), annan än ett järnvägsföretag. |
| --- | --- |

4.

researrangör: en arrangör eller återförsäljare enligt definitionen i artikel 3.8 och 3.9 i Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2015/2302 (11), annan än ett järnvägsföretag.

researrangör

11

| 5. | biljettutfärdare: varje återförsäljare av järnvägstransporter som säljer biljetter, inbegripet direktbiljetter, på grundval av ett avtal eller annat arrangemang mellan återförsäljaren och ett eller flera järnvägsföretag. |
| --- | --- |

5.

biljettutfärdare: varje återförsäljare av järnvägstransporter som säljer biljetter, inbegripet direktbiljetter, på grundval av ett avtal eller annat arrangemang mellan återförsäljaren och ett eller flera järnvägsföretag.

biljettutfärdare

| 6. | transportavtal: ett avtal om järnvägstransport mot ersättning eller kostnadsfritt mellan ett järnvägsföretag och en resenär om tillhandahållande av en eller flera transporttjänster. |
| --- | --- |

6.

transportavtal: ett avtal om järnvägstransport mot ersättning eller kostnadsfritt mellan ett järnvägsföretag och en resenär om tillhandahållande av en eller flera transporttjänster.

transportavtal

| 7. | biljett: giltigt bevis, oberoende av form, för att ett transportavtal har ingåtts. |
| --- | --- |

7.

biljett: giltigt bevis, oberoende av form, för att ett transportavtal har ingåtts.

biljett

| 8. | bokning: ett tillstånd på papper eller i elektronisk form som berättigar till transport enligt i förväg bekräftade och personligt utformade transportarrangemang. |
| --- | --- |

8.

bokning: ett tillstånd på papper eller i elektronisk form som berättigar till transport enligt i förväg bekräftade och personligt utformade transportarrangemang.

bokning

| 9. | direktbiljett: en direktbiljett enligt definitionen i artikel 3.35 i direktiv 2012/34/EU. |
| --- | --- |

9.

direktbiljett: en direktbiljett enligt definitionen i artikel 3.35 i direktiv 2012/34/EU.

direktbiljett

| 10. | trafik: persontrafik på järnväg som bedrivs mellan järnvägsstationer enligt en tidtabell, inklusive transporttjänster som erbjuds vid ombokning. |
| --- | --- |

10.

trafik: persontrafik på järnväg som bedrivs mellan järnvägsstationer enligt en tidtabell, inklusive transporttjänster som erbjuds vid ombokning.

trafik

| 11. | resa: transport av en resenär mellan en avgångsstation och en ankomststation. |
| --- | --- |

11.

resa: transport av en resenär mellan en avgångsstation och en ankomststation.

resa

| 12. | inrikes persontrafik på järnväg: en tjänst för personbefordran med järnväg som inte korsar en medlemsstatsgräns. |
| --- | --- |

12.

inrikes persontrafik på järnväg: en tjänst för personbefordran med järnväg som inte korsar en medlemsstatsgräns.

inrikes persontrafik på järnväg

| 13. | stads- och förortstrafik som är persontrafik på järnväg: en tjänst för personbefordran med järnväg i den mening som avses i artikel 3.6 i direktiv 2012/34/EU. |
| --- | --- |

13.

stads- och förortstrafik som är persontrafik på järnväg: en tjänst för personbefordran med järnväg i den mening som avses i artikel 3.6 i direktiv 2012/34/EU.

stads- och förortstrafik som är persontrafik på järnväg

| 14. | regional persontrafik på järnväg: en tjänst för personbefordran med järnväg i den mening som avses i artikel 3.7 i direktiv 2012/34/EU. |
| --- | --- |

14.

regional persontrafik på järnväg: en tjänst för personbefordran med järnväg i den mening som avses i artikel 3.7 i direktiv 2012/34/EU.

regional persontrafik på järnväg

| 15. | långväga persontrafik på järnväg: persontrafik på järnväg som inte utgör stads-, förorts- eller regionaltrafik. |
| --- | --- |

15.

långväga persontrafik på järnväg: persontrafik på järnväg som inte utgör stads-, förorts- eller regionaltrafik.

långväga persontrafik på järnväg

| 16. | internationell persontrafik på järnväg: persontrafik på järnväg som passerar minst en medlemsstats gräns, vars främsta syfte är att befordra resenärer mellan stationer i skilda medlemsstater eller i en medlemsstat och ett tredjeland. |
| --- | --- |

16.

internationell persontrafik på järnväg: persontrafik på järnväg som passerar minst en medlemsstats gräns, vars främsta syfte är att befordra resenärer mellan stationer i skilda medlemsstater eller i en medlemsstat och ett tredjeland.

internationell persontrafik på järnväg

| 17. | försening: tidsskillnaden mellan den tidpunkt då resenären planerades anlända enligt den offentliggjorda tidtabellen och tidpunkten för hans eller hennes verkliga eller förväntade ankomst till den slutliga bestämmelsestationen. |
| --- | --- |

17.

försening: tidsskillnaden mellan den tidpunkt då resenären planerades anlända enligt den offentliggjorda tidtabellen och tidpunkten för hans eller hennes verkliga eller förväntade ankomst till den slutliga bestämmelsestationen.

försening

| 18. | ankomst: den tidpunkt då tågets dörrar öppnas vid ankomststationens perrong och det är tillåtet att lämna tåget. |
| --- | --- |

18.

ankomst: den tidpunkt då tågets dörrar öppnas vid ankomststationens perrong och det är tillåtet att lämna tåget.

ankomst

| 19. | periodkort eller abonnemang: en biljett för ett obegränsat antal resor som ger den behörige innehavaren rätt att resa med tåg på en särskild resrutt eller ett särskilt nätverk under en angiven period. |
| --- | --- |

19.

periodkort eller abonnemang: en biljett för ett obegränsat antal resor som ger den behörige innehavaren rätt att resa med tåg på en särskild resrutt eller ett särskilt nätverk under en angiven period.

periodkort

abonnemang

| 20. | utebliven anslutning: en situation där en resenär missar en eller flera förbindelser under en tågresa som har sålts i form av en direktbiljett, till följd av försening eller inställelse av en eller flera tidigare förbindelser, eller till följd av att ett tåg avgått före den planerade avgångstiden. |
| --- | --- |

20.

utebliven anslutning: en situation där en resenär missar en eller flera förbindelser under en tågresa som har sålts i form av en direktbiljett, till följd av försening eller inställelse av en eller flera tidigare förbindelser, eller till följd av att ett tåg avgått före den planerade avgångstiden.

utebliven anslutning

| 21. | person med funktionsnedsättning och person med nedsatt rörlighet: en person som har en bestående eller tillfällig fysisk, psykisk, intellektuell eller sensorisk funktionsnedsättning som, i samspel med olika hinder, kan göra det svårt för personen att fullt ut och effektivt använda transporter på samma villkor som andra resenärer eller vars rörlighet vid användning av transporter är nedsatt på grund av ålder. |
| --- | --- |

21.

person med funktionsnedsättning och person med nedsatt rörlighet: en person som har en bestående eller tillfällig fysisk, psykisk, intellektuell eller sensorisk funktionsnedsättning som, i samspel med olika hinder, kan göra det svårt för personen att fullt ut och effektivt använda transporter på samma villkor som andra resenärer eller vars rörlighet vid användning av transporter är nedsatt på grund av ålder.

person med funktionsnedsättning

person med nedsatt rörlighet

| 22. | station: en trafikplats på en järnväg, som utgör startpunkt, punkt för uppehåll eller slutpunkt för persontrafik på järnväg. |
| --- | --- |

22.

station: en trafikplats på en järnväg, som utgör startpunkt, punkt för uppehåll eller slutpunkt för persontrafik på järnväg.

station

KAPITEL II

TRANSPORTAVTAL, INFORMATION OCH BILJETTER

Artikel 4

Transportavtal

Ingående och genomförande av transportavtal och tillhandahållande av information och biljetter ska ske enligt bestämmelserna i avdelningarna II och III i bilaga I, varvid bestämmelserna i detta kapitel ska iakttas.

Artikel 5

Icke-diskriminerande avtalsvillkor och tariffer

Utan att det påverkar sociala tariffer ska järnvägsföretag, biljettutfärdare eller researrangörer erbjuda allmänheten avtalsvillkor och tariffer utan direkt eller indirekt diskriminering på grundval av resenärens nationalitet eller järnvägsföretagets, biljettutfärdarens eller researrangörens etableringsort inom unionen.

Första stycket i denna artikel är också tillämpligt på järnvägsföretag och biljettutfärdare när de godtar bokningar från resenärer i enlighet med artikel 11.

Artikel 6

Cyklar

1.   Med förbehåll för de begränsningar som anges i punkt 3, och när så är lämplig mot en rimlig avgift, ska resenärerna ha rätt att ta cyklar ombord på tåget.

För tåg där det krävs en bokning ska det vara möjligt att boka transport av en cykel.

Om en resenär har gjort en bokning för en cykel och transporten av cykeln vägras utan vederbörligen motiverat skäl ska resenären ha rätt till ombokning eller återbetalning i enlighet med artikel 18, ersättning i enlighet med artikel 19 och assistans i enlighet med artikel 20.2.

2.   Om det finns särskilda platser för cyklar ombord på tåget ska resenärerna förvara sina cyklar på sådana platser. Om det inte finns sådana platser ska resenärerna hålla uppsikt över sina cyklar och ska vidta alla rimliga åtgärder för att säkerställa att deras cyklar inte orsakar andra resenärer, rörlighetshjälpmedel, bagage eller järnvägsverksamheten skada.

3.   Järnvägsföretag får begränsa passagerares rätt att ta med cyklar ombord på tåget av säkerhetsskäl eller operativa skäl, i synnerhet på grund av kapacitetsbegränsningar som är tillämpliga under rusningstid eller om den rullande materielen inte medger det. Järnvägsföretag får också begränsa transporten av cyklar på grund av de berörda cyklarnas vikt och dimensioner. De ska offentliggöra sina villkor för transport av cyklar, inklusive uppdaterad information om tillgänglig kapacitet, genom att använda de telematikapplikationer som avses i förordning (EU) nr 454/2011 på sina officiella webbplatser.

4.   När järnvägsföretag som inleder upphandlingsförfaranden för ny rullande materiel eller utför en större uppgradering av befintlig rullande materiel som leder till ett behov av ett nytt godkännande av fordon för utsläppande på marknaden enligt artikel 21.12 i Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2016/797 (12) säkerställa att den tågsammansättning där den rullande materielen används är utrustad med ett tillräckligt antal cykelplatser. Detta stycke ska inte vara tillämpligt på restaurangvagnar, sovvagnar eller liggvagnar.

Järnvägsföretagen ska fastställa ett tillräckligt antal cykelplatser med beaktande av tågsammansättningens storlek, vilken typ av trafik som bedrivs och efterfrågan på transport av cyklar. Tillräckligt antal cykelplatser ska fastställas i de planer som avses i punkt 5. Om sådana planer inte finns eller om antalet inte fastställs i planerna, ska varje tågsammansättning ha minst fyra cykelplatser.

Medlemsstaterna får fastställa ett högre antal än fyra som lämpligt lägsta antal för vissa typer av trafik, och det antalet ska i så fall vara tillämpligt i stället för det antal som fastställs i enlighet med andra stycket.

5.   Järnvägsföretagen får upprätta och uppdatera planer för hur man ska öka och förbättra transporten av cyklar, och för andra lösningar som uppmuntrar till kombinerad användning av järnväg och cykel.

De behöriga myndigheterna enligt definitionen i artikel 2 b i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1370/2007 (13) får upprätta sådana planer för tjänster som tillhandahålls enligt avtal om offentliga tjänster. Medlemsstaterna får kräva att sådana planer upprättas av dessa behöriga myndigheter eller av järnvägsföretag som är verksamma på deras territorium.

6.   De planer som avses i punkt 5 ska upprättas efter samråd med allmänheten och relevanta representantorganisationer. Planerna ska offentliggöras på järnvägsföretagets eller den behöriga myndighetens webbplats, beroende på vad som är lämpligt.

Artikel 7

Förbud mot att frångå och begränsa förpliktelserna

1.   Förpliktelser gentemot resenärerna enligt denna förordning får inte begränsas eller frångås, till exempel genom ett undantag eller en begränsande klausul i transportavtalet. Avtalsvillkor som direkt eller indirekt syftar till att upphäva, göra undantag från eller begränsa de rättigheter som följer av denna förordning ska inte vara bindande för resenären.

2.   Järnvägsföretag, researrangörer eller biljettutfärdare får erbjuda avtalsvillkor som är förmånligare för resenären än de villkor som fastställs i denna förordning.

Artikel 8

Skyldighet att informera om att en trafiktjänst upphör

Järnvägsföretag eller, i tillämpliga fall, behöriga myndigheter som är ansvariga för kontrakt om allmän järnvägstrafik, ska på lämpligt sätt, inbegripet i format som är lättillgängliga i enlighet med bestämmelserna i direktiv (EU) 2019/882 och i förordningarna (EU) nr 454/2011 och (EU) nr 1300/2014, och innan besluten genomförs, offentliggöra beslut om att dra in trafiktjänster antingen permanent eller tillfälligt.

Artikel 9

Reseinformation

1.   Järnvägsföretag, researrangörer och biljettutfärdare som erbjuder transportavtal för ett eller flera järnvägsföretags räkning ska på begäran ge resenären åtminstone den information som avses i del I i bilaga II om de resor för vilka ett transportavtal erbjuds av det berörda järnvägsföretaget.

2.   Järnvägsföretagen och, där så är möjligt, biljettutfärdare och researrangörer ska under resan lämna resenären åtminstone den information som avses i del II i bilaga II. Om en stationsförvaltare har sådan information ska denne också lämna informationen till resenärerna.

3.   Den information som avses i punkterna 1 och 2 ska lämnas i den mest lämpliga formen, när så är möjligt baserat på reseinformation i realtid, inbegripet genom användning av lämplig kommunikationsteknik. Särskild uppmärksamhet ska ägnas åt att säkerställa att denna information är tillgänglig i enlighet med bestämmelserna i direktiv (EU) 2019/882 och i förordningarna (EU) nr 454/2011 och (EU) nr 1300/2014.

Artikel 10

Tillgång till trafik- och reseinformation

1.   Infrastrukturförvaltare ska distribuera realtidsinformation om tågens ankomst och avgång till järnvägsföretag, biljettutfärdare, researrangörer och stationsförvaltare.

2.   Järnvägsföretag ska ge andra järnvägsföretag, biljettutfärdare och researrangörer som säljer deras tjänster tillgång till det minimum av reseinformation som anges i delarna I och II i bilaga II, och till de förfaranden i bokningssystem som avses i del III i bilaga II.

3.   Information ska distribueras och tillgång ska ges på ett icke-diskriminerande sätt och utan onödigt dröjsmål. Det ska räcka med en engångsbegäran för att få kontinuerlig tillgång till information. Den infrastrukturförvaltare och det järnvägsföretag som är skyldiga att tillhandahålla information i enlighet med punkterna 1 och 2 får begära att ett avtal eller annat arrangemang ingås som grund för distribuering av eller tillgång till information.

Villkoren i ett avtal eller arrangemang för användning av informationen ska inte i onödan begränsa möjligheterna att återanvända informationen eller användas för konkurrensbegränsning.

Järnvägsföretag får kräva en rättvis, rimlig och proportionell ekonomisk ersättning från andra järnvägsföretag, researrangörer och biljettutfärdare för kostnaderna för att ge tillgång till informationen, och infrastrukturförvaltare får kräva ersättning i enlighet med tillämpliga regler.

4.   Informationen ska distribueras och tillgång ska ges med hjälp av lämpliga tekniska hjälpmedel, såsom programmeringsgränssnitt.

5.   I den mån den information som omfattas av punkt 1 eller 2 tillhandahålls i enlighet med andra unionsrättsakter, särskilt kommissionens delegerade förordning (EU) 2017/1926 (14), ska motsvarande skyldigheter enligt denna artikel anses vara uppfyllda.

Artikel 11

Tillgång till biljetter och bokningar

1.   Järnvägsföretag, biljettutfärdare och researrangörer ska erbjuda biljetter och, när sådana finns att tillgå, direktbiljetter samt bokningar.

2.   Utan att tillämpningen av punkterna 3 och 4 påverkas ska järnvägsföretag sälja, antingen direkt eller genom biljettutfärdare eller researrangörer, biljetter till resenärerna via åtminstone ett av följande försäljningssätt:

| a) | Biljettkontor, andra försäljningsställen eller biljettautomater. |
| --- | --- |

a)

Biljettkontor, andra försäljningsställen eller biljettautomater.

| b) | Telefon, internet eller annan allmänt tillgänglig informationsteknik. |
| --- | --- |

b)

Telefon, internet eller annan allmänt tillgänglig informationsteknik.

| c) | Ombord på tågen. |
| --- | --- |

c)

Ombord på tågen.

De behöriga myndigheterna, enligt definitionen i artikel 2 b i förordning (EG) nr 1370/2007, får kräva att järnvägsföretagen erbjuder biljetter för tjänster som tillhandahålls enligt avtal om offentliga tjänster via mer än ett försäljningssätt.

3.   Om det inte finns något biljettkontor eller någon biljettautomat på avgångsstationen ska resenärerna på järnvägsstationen informeras om

| a) | möjligheten att köpa biljett per telefon, via internet eller ombord på tåget samt hur detta ska göras, |
| --- | --- |

a)

möjligheten att köpa biljett per telefon, via internet eller ombord på tåget samt hur detta ska göras,

| b) | den närmaste järnvägsstation eller plats där det finns biljettkontor eller biljettautomater. |
| --- | --- |

b)

den närmaste järnvägsstation eller plats där det finns biljettkontor eller biljettautomater.

4.   Om det inte finns något biljettkontor eller någon tillgänglig biljettautomat på avgångsstationen eller något annat tillgängligt sätt att köpa en biljett i förväg ska personer med funktionsnedsättning tillåtas att köpa biljetter ombord på tåget utan extra kostnad. Järnvägsföretagen får begränsa eller vägra denna rättighet av motiverade skäl som rör säkerhet eller obligatorisk platsbokning.

Om det inte finns personal ombord på tåget ska järnvägsföretaget informera personer med funktionsnedsättning om huruvida och hur de kan köpa biljett.

Medlemsstaterna får tillåta att järnvägsföretag kräver att personer med funktionsnedsättning erkänns som sådana i enlighet med nationell rätt och praxis i deras hemvistland.

Medlemsstaterna får utvidga den rätt som avses i första stycket till att omfatta alla resenärer. Om medlemsstaterna tillämpar detta alternativ ska de underrätta kommissionen om detta. Europeiska unionens järnvägsbyrå ska offentliggöra information på sin webbplats om tillämpningen av förordningarna (EU) nr 454/2011 och (EU) nr 1300/2014.

Artikel 12

Direktbiljetter

1.   Om långväga persontrafik eller regional persontrafik på järnväg tillhandahålls av ett enda järnvägsföretag ska det företaget erbjuda direktbiljetter för dessa tjänster. För annan persontrafik på järnväg ska järnvägsföretagen vidta alla rimliga åtgärder för att erbjuda direktbiljetter och ska i detta syfte samarbeta med varandra.

Vid tillämpning av första stycket ska begreppet enda järnvägsföretag också innefatta alla järnvägsföretag som antingen är helägda av samma ägare eller helägda dotterföretag till ett av de berörda järnvägsföretagen.

2.   För resor med en eller flera anslutningar ska resenären före biljettköpet informeras om huruvida biljetten eller biljetterna utgör en direktbiljett.

3.   För resor med en eller flera anslutningar ska en eller flera biljetter som köpts i en enda affärstransaktion från ett järnvägsföretag utgöra en direktbiljett och järnvägsföretaget ska vara ansvarigt i enlighet med artiklarna 18, 19 och 20 om resenären missar en eller flera anslutningar.

4.   Om en eller flera biljetter köps i en enda affärstransaktion och biljettutfärdaren eller researrangören på eget initiativ har kombinerat biljetterna ska den biljettutfärdare eller researrangör som sålde biljetten eller biljetterna ansvara för att återbetala det totala belopp som betalats för den transaktionen för biljetten eller biljetterna och dessutom betala ersättning som motsvarar 75 % av det beloppet om resenären missar en eller flera anslutningar.

Den rätt till återbetalning eller till ersättning som avses i första stycket påverkar inte tillämplig nationell rätt som ger resenärer ytterligare ersättning för skador.

5.   Den ansvarsskyldighet som fastställs i punkterna 3 och 4 ska inte gälla om det på biljetterna eller i en annan handling eller på elektronisk väg, på ett sådant sätt att resenären kan återge informationen för framtida bruk, anges att biljetterna utgör separata transportavtal och om resenären informerades om detta före köpet.

6.   Bevisbördan för att passageraren tillhandahölls den information som avses i denna artikel ska ligga hos det järnvägsföretag, den researrangör eller den biljettutfärdare som sålde biljetten eller biljetterna.

7.   Biljettutfärdarna eller researrangörerna ska ansvara för hantering av begäranden och eventuella klagomål från resenärer enligt punkt 4. Den återbetalning och den ersättning som avses i punkt 4 ska betalas ut inom 30 dagar från mottagandet av begäran.

KAPITEL III

JÄRNVÄGSFÖRETAGENS SKADESTÅNDSANSVAR AVSEENDE RESENÄRER OCH DERAS RESGODS

Artikel 13

Skadeståndsansvar avseende resenärer och resgods

Utan att tillämplig nationell rätt som ger resenärerna ytterligare ersättning för skador påverkas ska järnvägsföretagens skadeståndsansvar avseende resenärer och deras resgods regleras genom kapitel I, III och IV i avdelning IV, VI och VII i bilaga I, varvid bestämmelserna i detta kapitel ska följas.

Artikel 14

Försäkring och skadeståndsansvar

Järnvägsföretag ska vara tillräckligt försäkrade eller ha tillräckliga garantier på marknadsvillkor för att täcka dess skadeståndsansvar, i enlighet med artikel 22 i direktiv 2012/34/EU.

Artikel 15

Förskottsutbetalningar

1.   Om en resenär omkommer eller skadas ska det järnvägsföretag som avses i artikel 26.5 i bilaga I omgående, och under inga omständigheter senare än 15 dagar efter det att den ersättningsberättigade fysiska personens identitet har fastställts, göra de förskottsutbetalningar som behövs för att täcka omedelbara ekonomiska behov, i proportion till den skada som lidits.

2.   Vid dödsfall ska förskottsutbetalningen uppgå till minst 21 000 EUR, utan att tillämpningen av punkt 1 påverkas.

3.   En förskottsutbetalning ska inte innebära ett erkännande av skadeståndsansvar och får kvittas mot eventuella senare belopp som utbetalas enligt denna förordning, men kan inte återkrävas annat än om skadan uppstått genom resenärens försumlighet eller vållande, eller när en annan person än den ersättningsberättigade personen har mottagit förskottsutbetalningen.

Artikel 16

Bestridande av skadeståndsansvar

Även om järnvägsföretaget bestrider att det har skadeståndsansvar för kroppsskada som en resenär som färdas med företagets tåg har åsamkats, ska det göra varje rimlig ansträngning för att hjälpa resenären med dennes krav på skadestånd från tredje part.

KAPITEL IV

FÖRSENING, UTEBLIVEN ANSLUTNING OCH INSTÄLLELSE

Artikel 17

Skadeståndsansvar vid förseningar, utebliven anslutning och inställelse

Järnvägsföretagens skadeståndsansvar när det gäller försening, utebliven anslutning och inställelse ska regleras genom kapitel II i avdelning IV i bilaga I, varvid bestämmelserna i detta kapitel ska iakttas.

Artikel 18

Återbetalning och ombokning

1.   Om det rimligen kan förväntas, antingen vid avgång eller i händelse av en utebliven anslutning eller inställelse, att ankomsten till den slutliga bestämmelseorten enligt transportavtalet kommer att försenas med 60 minuter eller mer ska det järnvägsföretag som tillhandahåller den försenade eller inställda tågresan omedelbart erbjuda resenären att välja något av följande valmöjligheter samt ska vidta nödvändiga åtgärder:

| a) | Återbetalning motsvarande hela biljettpriset, enligt samma villkor som vid köpet, för den eller de delar av resan som inte fullföljts och för den eller de delar som fullföljts, om resan blivit meningslös med avseende på resenärens ursprungliga resplan, med en returresa till den första avreseorten snarast möjligt om detta är relevant. |
| --- | --- |

a)

Återbetalning motsvarande hela biljettpriset, enligt samma villkor som vid köpet, för den eller de delar av resan som inte fullföljts och för den eller de delar som fullföljts, om resan blivit meningslös med avseende på resenärens ursprungliga resplan, med en returresa till den första avreseorten snarast möjligt om detta är relevant.

| b) | Fortsatt resa eller ombokning till den slutliga bestämmelseorten snarast möjligt och på likvärdiga transportvillkor. |
| --- | --- |

b)

Fortsatt resa eller ombokning till den slutliga bestämmelseorten snarast möjligt och på likvärdiga transportvillkor.

| c) | Fortsatt resa eller ombokning till den slutliga bestämmelseorten en senare dag som resenären finner lämplig och på likvärdiga transportvillkor. |
| --- | --- |

c)

Fortsatt resa eller ombokning till den slutliga bestämmelseorten en senare dag som resenären finner lämplig och på likvärdiga transportvillkor.

2.   Om likvärdiga ombokningsalternativ vid tillämpningen av punkt 1 b och c tillhandahålls av samma järnvägsföretag, eller ett annat företag får i uppdrag att genomföra ombokningen, ska detta inte medföra extra kostnader för resenären. Denna bestämmelse gäller även om ombokningen omfattar användning av transport i högre tjänsteklass och alternativa transportsätt. Järnvägsföretagen ska vidta rimliga åtgärder för att undvika extra byten och för att säkerställa att förseningen med avseende på den totala restiden blir så kort som möjligt. Resenärer ska inte nedgraderas till transportmedel i en lägre klass såvida inte sådana transportmedel är de enda tillgängliga ombokningsalternativen.

3.   Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 2 får järnvägsföretaget tillåta resenären, på dennes begäran, att ingå avtal med andra leverantörer av transporttjänster som gör det möjligt för resenären att nå slutdestinationen på jämförbara villkor, i vilket fall, järnvägsföretaget ska återbetala resenären de kostnader som har uppkommit för denne.

Om de tillgängliga ombokningsalternativen inte meddelas resenären inom 100 minuter från den planerade avgångstiden för den försenade eller inställda tågresan eller den uteblivna anslutningen ska resenären ha rätt att ingå ett sådant avtal med andra leverantörer av kollektivtrafik via järnväg eller buss. Järnvägsföretaget ska återbetala resenären för nödvändiga, lämpliga och rimliga kostnader som uppkommit för denne.

Denna punkt ska inte påverka nationella lagar och andra författningar som ger resenärerna förmånligare ombokningsvillkor.

4.   Transporttjänstleverantörer som gör ombokningar ska ge personer med funktionsnedsättning och personer med nedsatt rörlighet en likvärdig assistans och tillgänglighet när de erbjuder en alternativ tjänst. Tranporttjänstleverantörer som gör ombokningar får erbjuda personer med funktionsnedsättning och personer med nedsatt rörlighet alternativa tjänster som är anpassade till deras behov och som skiljer sig från dem som erbjuds andra resenärer.

5.   De återbetalningar som avses i punkterna 1 a och 3 ska betalas ut inom 30 dagar från mottagandet av begäran. Medlemsstaterna får kräva att järnvägsföretagen godtar sådana begäranden genom särskilda kommunikationsmedel, förutsatt att begäran inte ger upphov till diskriminering. Återbetalningen får erläggas i form av värdebevis och/eller tillhandahållandet av andra tjänster under förutsättning att villkoren för dessa värdebevis och/eller tjänster är tillräckligt flexibla (särskilt vad gäller giltighetstid och bestämmelseort) och att resenären samtycker till att godta dessa värdebevis och/eller tjänster. Återbetalningen av biljettpriset får inte minskas genom avdrag för transaktionskostnader, till exempel avgifter, telefon- eller portokostnader.

6.   Kommissionen ska anta en genomförandeakt som fastställer ett gemensamt formulär för begäranden om återbetalning enligt denna förordning senast den 7 juni 2023. Det gemensamma formuläret ska fastställas i ett format som är tillgängligt för personer med funktionsnedsättning och personer med nedsatt rörlighet. Denna genomförandeakt ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 38.2.

7.   Resenären ska ha rätt att lämna in sin begäran med hjälp av det gemensamma formulär som avses i punkt 6. Järnvägsföretagen får inte avvisa en begäran om återbetalning enbart på grund av att resenären inte har använt det formuläret. Om en begäran inte är tillräckligt precis ska järnvägsföretaget be resenären att förtydliga sin begäran och ska därvid bistå resenären.

Artikel 19

Ersättning

1.   Resenärer som drabbas av en försening mellan den avreseort och den slutliga bestämmelseort som anges på biljetten eller direktbiljetten för vilken kostnaden inte har återbetalats i enlighet med artikel 18, har rätt till ersättning för en sådan försening från järnvägsföretaget, utan att därmed avsäga sig rätten till transport. Den lägsta ersättningen vid förseningar ska vara

| a) | 25 % av biljettpriset vid 60–119 minuters försening, |
| --- | --- |

a)

25 % av biljettpriset vid 60–119 minuters försening,

| b) | 50 % av biljettpriset vid 120 minuters försening eller mer. |
| --- | --- |

b)

50 % av biljettpriset vid 120 minuters försening eller mer.

2.   Punkt 1 ska också gälla för resenärer som har ett periodkort eller abonnemang. Om dessa resenärer under periodkortets eller abonnemangets giltighetstid upprepade gånger har drabbats av förseningar eller inställd trafik ska de ha rätt till lämplig ersättning i enlighet med järnvägsföretagets ersättningsbestämmelser. Dessa bestämmelser ska ange kriterierna för att definiera förseningar och för att beräkna ersättningen. Om förseningar på mindre än 60 minuter inträffar upprepade gånger under periodkortets eller abonnemangets giltighetstid får förseningarna räknas kumulativt, och resenärer kan få ersättning i enlighet med järnvägsföretagets ersättningsbestämmelser.

3.   Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 2 ska ersättningen för förseningar beräknas i proportion till det totala pris som resenären faktiskt erlagt för den försenade tjänsten. När transportavtalet avser en ut- och återresa ska ersättningen för försening under antingen ut- eller återresan beräknas i proportion till det pris som anges för den delen av resan på biljetten. Om det inte finns någon sådan uppgift om priset för de enskilda delarna av resan ska ersättningen beräknas i förhållande till halva det pris som erlagts för biljetten. Priset för en försenad förbindelse som föreskrivs enligt varje annan form av transportavtal som ger resenären rätt att resa två eller flera påföljande delsträckor ska på samma sätt beräknas i proportion till hela priset.

4.   Vid beräkning av förseningstiden ska hänsyn inte tas till en försening om järnvägsföretaget kan ge belägg för att denna har inträffat utanför unionen.

5.   Kommissionen ska anta en genomförandeakt som fastställer ett gemensamt formulär för begäranden om ersättning enligt denna förordning senast den 7 juni 2023. Det gemensamma formuläret ska fastställas i ett format som är tillgängligt för personer med funktionsnedsättning och personer med nedsatt rörlighet. Denna genomförandeakt ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 38.2.

6.   Medlemsstaterna får kräva att järnvägsföretagen godtar sådana begäranden om ersättning genom särskilda kommunikationsmedel, förutsatt att begäran inte ger upphov till diskriminering. Resenären ska ha rätt att lämna in sin begäran med hjälp av det gemensamma formulär som avses i punkt 5. Järnvägsföretagen får inte avslå en begäran om ersättning enbart på grund av att resenären inte har använt det formuläret. Om en begäran inte är tillräckligt precis ska järnvägsföretaget be resenären att förtydliga sin begäran och ska därvid bistå resenären.

7.   Ersättningen av biljettpriset ska erläggas inom en månad från begäran om ersättning. Ersättningen får erläggas i form av värdebevis och/eller andra tjänster om villkoren är flexibla, särskilt vad gäller giltighetstid och bestämmelseort. Ersättningen ska på resenärens begäran betalas kontant.

8.   Ersättningen av biljettpriset får inte minskas genom avdrag för transaktionskostnader, till exempel avgifter, telefon- eller portokostnader. Järnvägsföretagen får fastställa en lägsta gräns under vilken ingen ersättning ska utgå. Denna gräns får inte överskrida 4 EUR per biljett.

9.   Resenärerna ska inte vara berättigade till ersättning om de har informerats om en försening före inköp av biljetten eller om ankomsttiden har försenats med mindre än 60 minuter genom fortsatt resa med en annan trafiktjänst eller ombokning.

10.   Ett järnvägsföretag ska inte vara skyldigt att betala ut ersättning om det kan bevisa att förseningen, den uteblivna anslutningen eller den inställda resan orsakades direkt av eller till sin natur var förknippade med följande:

| a) | Extraordinära omständigheter som inte är förbundna med järnvägsdriften, såsom extrema väderförhållanden, större naturkatastrofer eller större folkhälsokriser, som järnvägsföretaget inte hade kunnat undvika eller förebygga följderna av, även om järnvägsföretaget hade iakttagit den omsorg som omständigheterna påkallade. |
| --- | --- |

a)

Extraordinära omständigheter som inte är förbundna med järnvägsdriften, såsom extrema väderförhållanden, större naturkatastrofer eller större folkhälsokriser, som järnvägsföretaget inte hade kunnat undvika eller förebygga följderna av, även om järnvägsföretaget hade iakttagit den omsorg som omständigheterna påkallade.

| b) | Fel eller försummelse av resenären. |
| --- | --- |

b)

Fel eller försummelse av resenären.

| c) | Tredje mans beteende, såsom personer på spåret, kabelstöld, nödfall ombord, brottsbekämpande verksamhet, sabotage eller terrorism, som järnvägsföretaget inte hade kunnat undvika eller förebygga följderna av, även om järnvägsföretaget hade iakttagit den omsorg som omständigheterna påkallade. |
| --- | --- |

c)

Tredje mans beteende, såsom personer på spåret, kabelstöld, nödfall ombord, brottsbekämpande verksamhet, sabotage eller terrorism, som järnvägsföretaget inte hade kunnat undvika eller förebygga följderna av, även om järnvägsföretaget hade iakttagit den omsorg som omständigheterna påkallade.

Strejker som genomförs av personal vid järnvägsföretaget, åtgärder eller underlåtenheter från andra företag som använder samma järnvägsinfrastruktur och åtgärder eller underlåtenheter från infrastrukturförvaltare och stationsförvaltare omfattas inte av det undantag som avses i punkt c i första stycket.

Artikel 20

Assistans

1.   Vid försenad ankomst eller avgång eller vid en inställd förbindelse ska järnvägsföretaget eller stationsförvaltaren hålla resenärerna informerade om situationen och om förväntad avgångs- och ankomsttid för förbindelsen eller ersättningsförbindelsen, så snart dessa uppgifter finns att tillgå. Om biljettutfärdare och researrangörer har sådana uppgifter ska de också tillhandahålla dem till resenärerna.

2.   Om den försening som avses i punkt 1 uppgår till 60 minuter eller mer, eller om förbindelsen ställs in, ska det järnvägsföretag som tillhandahåller den försenade eller inställda förbindelsen kostnadsfritt erbjuda resenärerna följande:

| a) | Måltider och förfriskningar, om dessa finns att tillgå ombord på tåget eller på stationen eller rimligen kan erbjudas, som står i skälig proportion till väntetiden, med beaktande av kriterier såsom avståndet från leverantören, den tid som krävs för leverans och kostnaden. |
| --- | --- |

a)

Måltider och förfriskningar, om dessa finns att tillgå ombord på tåget eller på stationen eller rimligen kan erbjudas, som står i skälig proportion till väntetiden, med beaktande av kriterier såsom avståndet från leverantören, den tid som krävs för leverans och kostnaden.

| b) | Hotellrum eller annan inkvartering, samt transport mellan järnvägsstationen och inkvarteringsplatsen, när ett uppehåll på en eller fler nätter, eller ett ytterligare uppehåll blir nödvändigt, där och om detta är fysiskt möjligt. När ett sådant uppehåll blir nödvändigt på grund av de omständigheter som avses i artikel 19.10 får järnvägsföretaget begränsa inkvarteringen till högst tre nätter. Tillgänglighetskraven för personer med funktionsnedsättning och personer med nedsatt rörlighet samt behoven för assistanshundar ska beaktas i möjligaste mån. |
| --- | --- |

b)

Hotellrum eller annan inkvartering, samt transport mellan järnvägsstationen och inkvarteringsplatsen, när ett uppehåll på en eller fler nätter, eller ett ytterligare uppehåll blir nödvändigt, där och om detta är fysiskt möjligt. När ett sådant uppehåll blir nödvändigt på grund av de omständigheter som avses i artikel 19.10 får järnvägsföretaget begränsa inkvarteringen till högst tre nätter. Tillgänglighetskraven för personer med funktionsnedsättning och personer med nedsatt rörlighet samt behoven för assistanshundar ska beaktas i möjligaste mån.

| c) | Transport från tåget till järnvägsstationen, till en alternativ avgångspunkt eller till den slutliga bestämmelseorten för förbindelsen om tåget har blivit stående på linjen, där och om detta är fysiskt möjligt. |
| --- | --- |

c)

Transport från tåget till järnvägsstationen, till en alternativ avgångspunkt eller till den slutliga bestämmelseorten för förbindelsen om tåget har blivit stående på linjen, där och om detta är fysiskt möjligt.

3.   Om förbindelsen avbryts och inte kan slutföras alls eller inte kan fortsätta inom en rimlig period ska järnvägsföretagen så snart som möjligt tillhandahålla resenärer alternativa transporttjänster och vidta nödvändiga åtgärder.

4.   Järnvägsföretagen ska informera de drabbade resenärerna om hur de kan begära intyg om att tågtrafiken varit försenad, att förseningen lett till en utebliven anslutning eller att förbindelsen har ställts in. Detta intyg ska också gälla i samband med bestämmelserna i artikel 19.

5.   Det järnvägsföretag som genomför trafiken ska vid tillämpningen av punkterna 1–4 särskilt uppmärksamma behoven hos personer med funktionsnedsättning och personer med nedsatt rörlighet samt eventuella medföljande personer och assistanshundar.

6.   Om beredskapsplaner har upprättats i enlighet med artikel 13a.3 i direktiv 2012/34/EU ska järnvägsföretaget samarbeta med stationsförvaltaren och infrastrukturförvaltaren så att de kan förbereda sig för eventuella allvarliga avbrott och stora förseningar som leder till att ett betydande antal resenärer blir strandsatta på stationen. Sådana beredskapsplaner ska innehålla tillgänglighetskrav för varnings- och informationssystem.

KAPITEL V

PERSONER MED FUNKTIONSNEDSÄTTNING OCH PERSONER MED NEDSATT RÖRLIGHET

Artikel 21

Rätten till transport

1.   Järnvägsföretag och stationsförvaltare ska, med aktivt deltagande av representantorganisationer och, där så är relevant, företrädare för personer med funktionsnedsättning och personer med nedsatt rörlighet, ha eller fastställa icke-diskriminerande regler om tillgänglighet för befordran av personer med funktionsnedsättning, inbegripet deras personliga assistenter som erkänts som sådana i enlighet med nationell praxis, och personer med nedsatt rörlighet. Dessa regler ska beakta de överenskommelser som avses i punkt 4.4.3 i bilagan till förordning (EU) nr 1300/2014, särskilt vad gäller vilken enhet som ansvarar för att tillhandahålla assistans till personer med funktionsnedsättning och personer med nedsatt rörlighet.

2.   Personer med funktionsnedsättning och personer med nedsatt rörlighet ska utan extra kostnad erbjudas bokningar och biljetter. Järnvägsföretag, biljettutfärdare eller researrangörer får inte vägra att godta en bokning av eller att utfärda en biljett till en person med funktionsnedsättning eller en person med nedsatt rörlighet, eller kräva att en sådan person åtföljs av en annan person, utom när detta är strikt nödvändigt för att uppfylla de regler om tillgång som avses i punkt 1.

Artikel 22

Information till personer med funktionsnedsättning och personer med nedsatt rörlighet

1.   Stationsförvaltaren, järnvägsföretaget, biljettutfärdaren eller researrangören ska på begäran informera personer med funktionsnedsättning och personer med nedsatt rörlighet, inbegripet i lättillgängliga format i enlighet med bestämmelserna i förordningarna (EU) nr 454/2011 och (EU) nr 1300/2014 och i direktiv (EU) 2019/882, om stationens, de tillhörande anläggningarnas och om tågtrafiktjänsternas tillgänglighet och om förutsättningarna för att kunna ta sig in i och ut ur vagnarna i enlighet med reglerna om tillgång i artikel 21.1 samt informera personer med funktionsnedsättning och personer med nedsatt rörlighet om vilka hjälpmedel som finns ombord på tågen.

2.   Ett järnvägsföretag, en biljettutfärdare eller en researrangör som använder sig av undantaget enligt artikel 21.2 ska på begäran skriftligt informera den berörda personen med funktionsnedsättning eller nedsatt rörlighet om sina skäl härtill inom fem arbetsdagar från det att bokning eller utfärdande av biljett nekats eller krav om medföljande person framförts. Järnvägsföretaget, biljettutfärdaren eller researrangören ska göra rimliga ansträngningar för att föreslå en acceptabel alternativ transport för den berörda personen, med beaktande av hans eller hennes tillgänglighetsbehov.

3.   När det gäller obemannade stationer ska järnvägsföretaget och stationsförvaltaren säkerställa att lättillgänglig information, inbegripet i lättillgängliga format i enlighet med bestämmelserna i kommissionens förordningar (EU) nr 454/2011 och (EU) nr 1300/2014 samt i direktiv (EU) 2019/882, finns lätt tillgänglig, och särskilt att den visas i enlighet med reglerna om tillgång i artikel 21.1 beträffande närbelägna, bemannade stationer och omedelbart tillgänglig assistans till personer med funktionsnedsättning och personer med nedsatt rörlighet.

Artikel 23

Assistans på järnvägsstationer och ombord

1.   Personer med funktionsnedsättning och personer med nedsatt rörlighet ska få assistans enligt följande:

| a) | Den personliga assistenten, som erkänts som sådan i enlighet med nationell praxis, får resa med en särskild tariff och, om så är tillämpligt, kostnadsfritt och med sittplats, om det är praktiskt möjligt, bredvid personen med funktionsnedsättning. |
| --- | --- |

a)

Den personliga assistenten, som erkänts som sådan i enlighet med nationell praxis, får resa med en särskild tariff och, om så är tillämpligt, kostnadsfritt och med sittplats, om det är praktiskt möjligt, bredvid personen med funktionsnedsättning.

| b) | Om ett järnvägsföretag kräver att en resenär ledsagas ombord på tåget i enlighet med artikel 21.2 ska den medföljande personen ha rätt att resa kostnadsfritt och med sittplats, om det är praktiskt möjligt, bredvid personen med funktionsnedsättning eller personen med nedsatt rörlighet. |
| --- | --- |

b)

Om ett järnvägsföretag kräver att en resenär ledsagas ombord på tåget i enlighet med artikel 21.2 ska den medföljande personen ha rätt att resa kostnadsfritt och med sittplats, om det är praktiskt möjligt, bredvid personen med funktionsnedsättning eller personen med nedsatt rörlighet.

| c) | Det ska vara tillåtet att ledsagas av en assistanshund i enlighet med eventuell relevant nationell rätt. |
| --- | --- |

c)

Det ska vara tillåtet att ledsagas av en assistanshund i enlighet med eventuell relevant nationell rätt.

| d) | För obemannade tåg ska stationsförvaltare eller järnvägsföretag tillhandahålla kostnadsfri assistans, i enlighet med reglerna om tillgång i artikel 21.1, vid på- och avstigning från ett tåg när det finns utbildad personal i tjänst på stationen. |
| --- | --- |

d)

För obemannade tåg ska stationsförvaltare eller järnvägsföretag tillhandahålla kostnadsfri assistans, i enlighet med reglerna om tillgång i artikel 21.1, vid på- och avstigning från ett tåg när det finns utbildad personal i tjänst på stationen.

| e) | Vid avresa från, tågbyte vid eller ankomst till en bemannad järnvägsstation ska stationsförvaltaren eller järnvägsföretaget tillhandahålla assistans kostnadsfritt på ett sådant sätt att personen kan gå ombord på tåget, byta till anslutande tåg för vilket han eller hon har en biljett eller stiga av tåget, under förutsättning att det finns utbildad personal i tjänst. Om behovet av assistans har meddelats i förväg i enlighet med artikel 24 a ska stationsförvaltaren eller järnvägsföretaget säkerställa att assistans tillhandahålls enligt begäran. |
| --- | --- |

e)

Vid avresa från, tågbyte vid eller ankomst till en bemannad järnvägsstation ska stationsförvaltaren eller järnvägsföretaget tillhandahålla assistans kostnadsfritt på ett sådant sätt att personen kan gå ombord på tåget, byta till anslutande tåg för vilket han eller hon har en biljett eller stiga av tåget, under förutsättning att det finns utbildad personal i tjänst. Om behovet av assistans har meddelats i förväg i enlighet med artikel 24 a ska stationsförvaltaren eller järnvägsföretaget säkerställa att assistans tillhandahålls enligt begäran.

| f) | På obemannade stationer ska järnvägsföretagen tillhandahålla assistans kostnadsfritt ombord på tåget och under på- och avstigning från ett tåg, om det finns utbildad personal på tåget. |
| --- | --- |

f)

På obemannade stationer ska järnvägsföretagen tillhandahålla assistans kostnadsfritt ombord på tåget och under på- och avstigning från ett tåg, om det finns utbildad personal på tåget.

| g) | Om det saknas utbildad personal som kan fungera som ledsagare ombord på tågen och på stationerna ska stationsförvaltarna eller järnvägsföretagen vidta alla rimliga åtgärder för att personer med funktionsnedsättning och personer med nedsatt rörlighet ska ha möjlighet att resa med tåg. |
| --- | --- |

g)

Om det saknas utbildad personal som kan fungera som ledsagare ombord på tågen och på stationerna ska stationsförvaltarna eller järnvägsföretagen vidta alla rimliga åtgärder för att personer med funktionsnedsättning och personer med nedsatt rörlighet ska ha möjlighet att resa med tåg.

| h) | Järnvägsföretag ska vidta alla rimliga åtgärder för att ge personer med funktionsnedsättning eller personer med nedsatt rörlighet tillgång till samma tjänster ombord på tåget som för andra resenärer, i de fall dessa personer inte kan få tillgång till dessa tjänster på ett oberoende och säkert sätt. |
| --- | --- |

h)

Järnvägsföretag ska vidta alla rimliga åtgärder för att ge personer med funktionsnedsättning eller personer med nedsatt rörlighet tillgång till samma tjänster ombord på tåget som för andra resenärer, i de fall dessa personer inte kan få tillgång till dessa tjänster på ett oberoende och säkert sätt.

2.   Formerna för att utöva de rättigheter som avses i punkt 1 i denna artikel ska fastställas i de regler som avses i artikel 21.1.

Artikel 24

Villkor för assistans

Järnvägsföretag, stationsförvaltare, biljettutfärdare och researrangörer ska samarbeta för att kostnadsfritt lämna assistans till personer med funktionsnedsättning och personer med nedsatt rörlighet på det sätt som anges i artiklarna 21 och 23 och erbjuda en enda mekanism för underrättelse i enlighet med följande:

| a) | Assistans ska lämnas under förutsättning att det järnvägsföretag, den stationsförvaltare, den biljettutfärdare eller den researrangör biljetten köpts hos eller, när så är tillämpligt, den gemensamma kontaktpunkt som avses i led f, underrättas om resenärens behov av sådan assistans minst 24 timmar innan assistansen erfordras. Det ska vara tillräckligt med ett enda meddelande per resa. Sådana meddelanden ska skickas vidare till alla järnvägsföretag och stationsförvaltare som är delaktiga i resan.
  Sådana meddelanden ska godtas utan extra kostnader, oberoende av vilket kommunikationsmedel som används.
  Om en biljett eller ett abonnemang medger flera resor ska ett meddelande vara tillräckligt, under förutsättning att tillräcklig information lämnas om tidpunkten för påföljande resor och att meddelandet skickas minst 24 timmar innan assistans erfordras för första gången. Resenären eller dennes företrädare ska vidta alla rimliga åtgärder för att minst 12 timmar i förväg meddela om en sådan påföljande resa ställs in.
  Medlemsstaterna får tillåta att den 24-timmarsperiod för meddelanden som avses i de första, andra och tredje styckena förlängs upp till 36 timmar, men inte efter den 30 juni 2026. Medlemsstaterna ska i sådana fall informera kommissionen om att de har tillåtit detta och lämna information om de åtgärder som vidtagits för att förkorta perioden. |
| --- | --- |

a)

Assistans ska lämnas under förutsättning att det järnvägsföretag, den stationsförvaltare, den biljettutfärdare eller den researrangör biljetten köpts hos eller, när så är tillämpligt, den gemensamma kontaktpunkt som avses i led f, underrättas om resenärens behov av sådan assistans minst 24 timmar innan assistansen erfordras. Det ska vara tillräckligt med ett enda meddelande per resa. Sådana meddelanden ska skickas vidare till alla järnvägsföretag och stationsförvaltare som är delaktiga i resan.

Sådana meddelanden ska godtas utan extra kostnader, oberoende av vilket kommunikationsmedel som används.

Om en biljett eller ett abonnemang medger flera resor ska ett meddelande vara tillräckligt, under förutsättning att tillräcklig information lämnas om tidpunkten för påföljande resor och att meddelandet skickas minst 24 timmar innan assistans erfordras för första gången. Resenären eller dennes företrädare ska vidta alla rimliga åtgärder för att minst 12 timmar i förväg meddela om en sådan påföljande resa ställs in.

Medlemsstaterna får tillåta att den 24-timmarsperiod för meddelanden som avses i de första, andra och tredje styckena förlängs upp till 36 timmar, men inte efter den 30 juni 2026. Medlemsstaterna ska i sådana fall informera kommissionen om att de har tillåtit detta och lämna information om de åtgärder som vidtagits för att förkorta perioden.

| b) | Järnvägsföretag, stationsförvaltare, biljettutfärdare och researrangörer ska vidta de åtgärder som erfordras för att ta emot dessa meddelanden. Om biljettutfärdare inte kan behandla sådana meddelanden ska de ange alternativa inköpsställen eller alternativa sätt att skicka dessa meddelanden. |
| --- | --- |

b)

Järnvägsföretag, stationsförvaltare, biljettutfärdare och researrangörer ska vidta de åtgärder som erfordras för att ta emot dessa meddelanden. Om biljettutfärdare inte kan behandla sådana meddelanden ska de ange alternativa inköpsställen eller alternativa sätt att skicka dessa meddelanden.

| c) | Om inget meddelande i enlighet med led a lämnas, ska järnvägsföretaget och stationsförvaltaren i all rimlig utsträckning lämna den assistans som erfordras för att personen med funktionsnedsättning eller personen med nedsatt rörlighet ska kunna företa resan. |
| --- | --- |

c)

Om inget meddelande i enlighet med led a lämnas, ska järnvägsföretaget och stationsförvaltaren i all rimlig utsträckning lämna den assistans som erfordras för att personen med funktionsnedsättning eller personen med nedsatt rörlighet ska kunna företa resan.

| d) | Utan att det påverkar tillämpningen av led f i denna artikel ska stationsförvaltaren eller någon annan behörig person utse platser där personer med funktionsnedsättning och personer med nedsatt rörlighet kan anmäla sin ankomst till järnvägsstationen och begära assistans. Ansvaret för att utse sådana platser och tillhandahålla information om dem ska fastställas i de tillgänglighetsregler som avses i artikel 21.1. |
| --- | --- |

d)

Utan att det påverkar tillämpningen av led f i denna artikel ska stationsförvaltaren eller någon annan behörig person utse platser där personer med funktionsnedsättning och personer med nedsatt rörlighet kan anmäla sin ankomst till järnvägsstationen och begära assistans. Ansvaret för att utse sådana platser och tillhandahålla information om dem ska fastställas i de tillgänglighetsregler som avses i artikel 21.1.

| e) | Assistansen ska lämnas under förutsättning att personen med funktionsnedsättning eller personen med nedsatt rörlighet infinner sig på utsedd plats vid den tidpunkt som avtalats med det järnvägsföretag eller den stationsförvaltare som lämnar assistansen. Den avtalade tidpunkten får ligga högst 60 minuter före offentliggjord avgångstid, eller före den tidpunkt då samtliga resenärer uppmanats att checka in. Om det inte finns någon föreskriven tidpunkt vid vilken personen med funktionsnedsättning eller personen med nedsatt rörlighet ska infinna sig, ska personen i fråga infinna sig på den utsedda platsen senast 30 minuter före offentliggjord avgångstid, eller före den tidpunkt då samtliga resenärer uppmanats att checka in. |
| --- | --- |

e)

Assistansen ska lämnas under förutsättning att personen med funktionsnedsättning eller personen med nedsatt rörlighet infinner sig på utsedd plats vid den tidpunkt som avtalats med det järnvägsföretag eller den stationsförvaltare som lämnar assistansen. Den avtalade tidpunkten får ligga högst 60 minuter före offentliggjord avgångstid, eller före den tidpunkt då samtliga resenärer uppmanats att checka in. Om det inte finns någon föreskriven tidpunkt vid vilken personen med funktionsnedsättning eller personen med nedsatt rörlighet ska infinna sig, ska personen i fråga infinna sig på den utsedda platsen senast 30 minuter före offentliggjord avgångstid, eller före den tidpunkt då samtliga resenärer uppmanats att checka in.

| f) | Medlemsstaterna får kräva att stationsförvaltare och järnvägsföretag på deras territorium samarbetar för att upprätta och driva gemensamma kontaktpunkter för personer med funktionsnedsättning och personer med nedsatt rörlighet. Villkoren för driften av de gemensamma kontaktpunkterna ska fastställas i de regler om tillgänglighet som avses i artikel 21.1. Dessa gemensamma kontaktpunkter ska ansvara för att






  i) | acceptera förfrågningar om assistans på stationer, |
| --- | --- | --- |

f)

Medlemsstaterna får kräva att stationsförvaltare och järnvägsföretag på deras territorium samarbetar för att upprätta och driva gemensamma kontaktpunkter för personer med funktionsnedsättning och personer med nedsatt rörlighet. Villkoren för driften av de gemensamma kontaktpunkterna ska fastställas i de regler om tillgänglighet som avses i artikel 21.1. Dessa gemensamma kontaktpunkter ska ansvara för att

i)

acceptera förfrågningar om assistans på stationer,

| ii) | informera stationsförvaltare och järnvägsföretag om enskilda förfrågningar om assistans, och |
| --- | --- |

ii)

informera stationsförvaltare och järnvägsföretag om enskilda förfrågningar om assistans, och

| iii) | tillhandahålla information om tillgänglighet. |
| --- | --- |

iii)

tillhandahålla information om tillgänglighet.

Artikel 25

Ersättning för rörlighetshjälpmedel, andra hjälpmedel och assistanshundar

1.   Om järnvägsföretag och stationsförvaltare orsakar förlust av eller skada på rörlighetshjälpmedel inbegripet rullstolar och andra hjälpmedel eller förlust av eller skada på assistanshundar som används av personer med funktionsnedsättning och personer med nedsatt rörlighet, ska de vara ansvariga för denna skada eller förlust, och ska tillhandahålla ersättning utan onödigt dröjsmål. Den ersättningen ska omfatta

| a) | kostnaden för att ersätta eller reparera det rörlighetshjälpmedel eller de andra hjälpmedel som förlorats eller skadats, |
| --- | --- |

a)

kostnaden för att ersätta eller reparera det rörlighetshjälpmedel eller de andra hjälpmedel som förlorats eller skadats,

| b) | kostnaden för att ersätta eller för att behandla skadan på en assistanshund som förlorats eller skadats, och |
| --- | --- |

b)

kostnaden för att ersätta eller för att behandla skadan på en assistanshund som förlorats eller skadats, och

| c) | rimlig kostnad för tillfälliga ersättningshjälpmedel för rörlighetshjälpmedel, andra hjälpmedel eller assistanshundar om järnvägsföretaget eller stationsförvaltaren inte tillhandahåller sådana ersättningar i enlighet med punkt 2. |
| --- | --- |

c)

rimlig kostnad för tillfälliga ersättningshjälpmedel för rörlighetshjälpmedel, andra hjälpmedel eller assistanshundar om järnvägsföretaget eller stationsförvaltaren inte tillhandahåller sådana ersättningar i enlighet med punkt 2.

2.   Om punkt 1 är tillämplig ska järnvägsföretag och stationsförvaltare snabbt vidta alla rimliga åtgärder för att tillhandahålla tillfälliga ersättningar för rörlighetshjälpmedel eller andra hjälpmedel när de behövs omedelbart. Personen med funktionsnedsättning eller personen med nedsatt rörlighet ska tillåtas att behålla det tillfälliga ersättningshjälpmedlet till dess att den ersättning som avses i punkt 1 har betalats.

Artikel 26

Personalutbildning

1.   Järnvägsföretag och stationsförvaltare ska säkerställa att all personal, inbegripet nyrekryterad personal, som i utförandet av sina ordinarie arbetsuppgifter ger direkt assistans till personer med funktionsnedsättning och personer med nedsatt rörlighet, får utbildning om funktionsnedsättningar så att de vet hur man ska tillgodose behoven hos personer med funktionsnedsättning och personer med nedsatt rörlighet.

De ska också tillhandahålla all personal som arbetar vid stationen eller ombord på tågen, och som har direkt kontakt med resenärerna, utbildning och regelbunden fortbildning för att öka medvetenheten om behoven hos personer med funktionsnedsättning och personer med nedsatt rörlighet.

2.   Järnvägsföretag och stationsförvaltare får låta personal med funktionsnedsättning delta i utbildning som avses i punkt 1, och får överväga att låta resenärer med funktionsnedsättning och resenärer med nedsatt rörlighet och/eller organisationer som företräder dem delta i utbildningen.

KAPITEL VI

SÄKERHET, KLAGOMÅL OCH TJÄNSTEKVALITET

Artikel 27

Resenärernas personliga säkerhet

Järnvägsföretag, infrastrukturförvaltare och stationsförvaltare ska i samförstånd med de offentliga myndigheterna vidta lämpliga åtgärder inom sina respektive ansvarsområden, och anpassa åtgärderna till den säkerhetsnivå som fastställs av dessa myndigheter, för att säkerställa resenärernas personliga säkerhet på järnvägsstationer och ombord på tågen och för att hantera risker. De ska samarbeta och utbyta information om de bästa metoderna för att förebygga handlingar som sannolikt kan försämra säkerhetsnivån.

Artikel 28

Klagomål

1.   Varje järnvägsföretag och stationsförvaltare vid en station som i genomsnitt hanterar fler än 10 000 resenärer per dag under ett år ska inrätta ett system för att hantera klagomål i samband med de rättigheter och skyldigheter som omfattas av denna förordning inom sitt respektive ansvarsområde. De ska se till att resenärerna får god information om deras kontaktuppgifter och arbetsspråk. Detta system ska inte vara tillämpligt med avseende på kapitel III.

2.   Resenärer får lämna in ett klagomål till ett järnvägsföretag eller en stationsförvaltare gällande deras respektive ansvarsområden via de system som avses i punkt 1. Ett sådant klagomål ska framföras inom tre månader från den incident som klagomålet gäller. Mottagaren ska inom en månad efter att ha mottagit klagomålet antingen avge ett motiverat svar eller, när så är berättigat, informera resenären om att denne kommer att mottaga ett svar inom mindre än tre månader från det att klagomålet mottogs. Järnvägsföretag och stationsförvaltare ska bevara de uppgifter som krävs för bedömning av klagomålet under hela förfarandet för hantering av klagomål, inbegripet de förfaranden för hantering av klagomål som avses i artiklarna 33 och 34, och ska på begäran göra de uppgifterna tillgängliga för nationella tillsynsorgan.

3.   Närmare uppgifter om förfarandet för handläggning av klagomål ska vara tillgängliga för allmänheten, inbegripet för personer med funktionsnedsättning och personer med nedsatt rörlighet. Denna information ska på begäran göras tillgänglig på åtminstone det eller de officiella språken i den medlemsstat där järnvägsföretaget verkar.

4.   Järnvägsföretaget ska i den rapport som avses i artikel 29.2 ange hur många och vilka typer av klagomål som har mottagits och som har handlagts, den genomsnittliga handläggningstiden och eventuella förbättringsåtgärder som har vidtagits.

Artikel 29

Tjänstekvalitetsnormer

1.   Järnvägsföretagen ska fastställa tjänstekvalitetsnormer och införa ett system för kvalitetsstyrning för att upprätthålla tjänstekvaliteten. Tjänstekvalitetsnormerna ska åtminstone omfatta de punkter som anges i bilaga III.

2.   Järnvägsföretagen ska övervaka sin verksamhet mot bakgrund av tjänstekvalitetsnormerna. Senast den 30 juni 2023, och därefter vartannat år, ska de offentliggöra en rapport om kvaliteten på sina tjänster på sin webbplats. Sådana rapporter ska även offentliggöras på Europeiska unionens järnvägsbyrås webbplats.

3.   Stationsförvaltare ska fastställa tjänstekvalitetsnormer på grundval av de relevanta punkter som anges i bilaga III. De ska övervaka sina resultat i enlighet med dessa normer och på begäran ge de nationella offentliga myndigheterna tillgång till information om hur de har presterat.

KAPITEL VII

INFORMATION OCH KONTROLL AV EFTERLEVNAD

Artikel 30

Information till resenärerna om deras rättigheter

1.   Järnvägsföretag, stationsförvaltare, biljettutfärdare och researrangörer ska, när de säljer tågbiljetter, informera resenärerna om de rättigheter och skyldigheter som de har enligt denna förordning. För att uppfylla denna informationsskyldighet får de använda en sammanfattning av bestämmelserna i denna förordning, som ställs till deras förfogande och som utarbetas av kommissionen på samtliga officiella språk i unionen. De ska tillhandahålla den informationen, antingen i pappersformat eller i elektroniskt format eller på något annat sätt, inbegripet i lättillgängliga format i enlighet med bestämmelserna i direktiv (EU) 2019/882 och i förordning (EU) nr 1300/2014. De ska ange var sådan information, i händelse av inställelse, utebliven anslutning eller stor försening, kan hämtas.

2.   Järnvägsföretag och stationsförvaltare ska på lämpligt sätt informera resenärerna, inbegripet i lättillgängliga format i enlighet med bestämmelserna i direktiv (EU) 2019/882 och i förordning (EU) nr 1300/2014, på stationen, på tåget och på sin webbplats om de rättigheter och skyldigheter som de har enligt denna förordning, och om kontaktuppgifterna för det organ som medlemsstaterna utsett enligt artikel 31.

Artikel 31

Utnämning av nationella tillsynsorgan

1.   Varje medlemsstat ska utse ett eller flera tillsynsorgan som ska ansvara för att denna förordning efterlevs. Varje organ ska vidta de åtgärder som behövs för att säkerställa att resenärernas rättigheter respekteras.

2.   Varje organ ska i fråga om sin organisation, sina finansieringsbeslut, sin rättsliga struktur och sitt beslutsfattande vara oberoende av infrastrukturförvaltare, tilldelningsorgan och järnvägsföretag.

3.   Medlemsstaterna ska underrätta kommissionen om vilket eller vilka organ som har utsetts enligt denna artikel och om deras respektive uppgifter. Kommissionen och de utsedda organen ska offentliggöra denna information på sina webbplatser.

4.   De tillsynsskyldigheter avseende stationsförvaltare och infrastrukturförvaltare som föreskrivs i detta kapitel ska inte gälla Cypern och Malta, så länge inget järnvägsnät upprättats på deras respektive territorier, och avseende järnvägsföretag så länge inget järnvägsföretag har beviljats tillstånd av en tillståndsmyndighet som är utsedd av Cypern eller Malta i enlighet med artikel 2.1.

Artikel 32

Tillsynsuppgifter

1.   De nationella tillsynsorganen ska noga övervaka efterlevnaden av denna förordning, inbegripet av förordningarna (EU) nr 454/2011 och (EU) nr 1300/2014 i den mån det hänvisas till dessa förordningar i den här förordningen, och ska vidta de åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att resenärernas rättigheter respekteras.

2.   Vid tillämpningen av punkt 1 ska järnvägsföretag, stationsförvaltare, infrastrukturförvaltare, biljettutfärdare och researrangörer utan onödigt dröjsmål och i vilket fall som helst inom en månad från mottagandet av begäran förse de nationella tillsynsorganen med relevanta handlingar och relevant information på deras begäran. I komplicerade fall får det nationella tillsynsorganet förlänga denna period till högst tre månader från mottagandet av begäran. Vid fullgörandet av sina uppgifter ska de nationella tillsynsorganen ta hänsyn till den information som lämnats till dem av det organ som utsetts enligt artikel 33 för att hantera klagomål, om det är ett annat organ. De får också besluta om tillsynsåtgärder på grundval av enskilda klagomål som framförts av ett sådant organ.

3.   Vartannat år ska de nationella tillsynsorganen offentliggöra rapporter med statistik om sin verksamhet, inbegripet sanktioner som tillämpats, senast den 30 juni det påföljande kalenderåret. Dessa rapporter ska offentliggöras på Europeiska unionens järnvägsbyrås webbplats.

4.   Järnvägsföretagen ska lämna sina kontaktuppgifter till de nationella tillsynsorganen i de medlemsstater där de bedriver verksamhet.

Artikel 33

Nationella tillsynsorgans och andra organs hantering av klagomål

1.   Utan att det påverkar konsumenternas rätt att ansöka om alternativ tvistlösning enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/11/EU (15), efter att utan framgång ha ingett klagomål till järnvägsföretaget eller stationsförvaltaren enligt artikel 28, får resenären inge klagomål till det nationella tillsynsorgan eller annat organ som utses enligt punkt 2 i den här artikeln inom tre månader efter det att denne mottagit information om att det ursprungliga klagomålet har avslagits. Om inget svar har mottagits inom tre månader från det att det ursprungliga klagomålet lämnades har resenären rätt att klaga hos det nationella tillsynsorgan eller annat organ som utses enligt punkt 2. Om så krävs ska det organet informera den klagande om dennes rätt att inge klagomål till organ för alternativ tvistlösning för att ansöka om individuell gottgörelse.

2.   En resenär kan lämna klagomål om påstådda överträdelser av denna förordning antingen till det nationella tillsynsorganet eller till något annat organ som utsetts av en medlemsstat för detta ändamål.

3.   Det nationella tillsynsorgan eller annat organ som utsetts enligt punkt 2 ska bekräfta mottagandet av klagomålet inom två veckor efter att ha mottagit det. Förfarandet för klagomålshantering får ta högst tre månader från den dag då klagomålsärendet upprättades. I komplicerade fall får det organet förlänga den perioden till sex månader. I ett sådant fall ska det informera resenären om skälen för förlängningen och den förväntade tid som behövs för att avsluta förfarandet. Endast de ärenden som omfattar rättsliga förfaranden får ta längre tid än sex månader. Om det organet också är ett organ för alternativ tvistlösning i den mening som avses i direktiv 2013/11/EU ska de tidsfrister som fastställs i det direktivet ha företräde.

Förfarandet för hantering av klagomål ska göras tillgängligt för personer med funktionsnedsättning och för personer med nedsatt rörlighet.

4.   Resenärers klagomål om incidenter som inbegriper ett järnvägsföretag ska hanteras av det nationella tillsynsorgan eller annat organ som utsetts enligt punkt 2 i den medlemsstat som beviljade det företagets tillstånd.

5.   När ett klagomål gäller påstådda överträdelser begångna av stationsförvaltare eller infrastrukturförvaltare ska klagomålet hanteras av det nationella tillsynsorgan eller annat organ som utsetts enligt punkt 2 i den medlemsstat på vars territorium incidenten inträffat.

6.   Inom ramen för samarbete enligt artikel 34 får de nationella tillsynsorganen göra undantag från punkterna 4 eller 5 i den här artikeln, eller båda, om detta, av motiverade skäl, i synnerhet sådana som rör språk eller hemvist, är i resenärens intresse.

Artikel 34

Utbyte av information och gränsöverskridande samarbete mellan nationella tillsynsorgan

1.   Om olika organ utses enligt artiklarna 31 och 33 ska rapporteringsmekanismer inrättas för att säkerställa informationsutbyte mellan dem, i enlighet med förordning (EU) 2016/679, i syfte att hjälpa det nationella tillsynsorganet att utföra sina övervaknings- och tillsynsuppgifter, och så att det organ för klagomålshantering som utses enligt artikel 33 kan samla in den information som är nödvändig för granskning av enskilda klagomål.

2.   I samordningssyfte ska nationella tillsynsorgan utbyta information om sitt arbete, sina beslutsprinciper och sin beslutspraxis. Kommissionen ska stödja tillsynsorganen i det arbetet.

3.   I komplicerade fall, exempelvis sådana som rör flera klagomål eller ett antal operatörer, gränsöverskridande resor eller olyckor på territoriet i en annan medlemsstat än den som beviljat företagets tillstånd, och i synnerhet när det är oklart vilket nationellt tillsynsorgan som är behörigt, eller där det skulle underlätta eller påskynda åtgärdandet av klagomålet, ska nationella tillsynsorgan samarbeta för att utse ett ledande organ, som ska fungera som en enda kontaktpunkt för resenärer. Alla inblandade nationella tillsynsorgan ska samarbeta för att underlätta åtgärdandet av klagomålet (inbegripet genom att utbyta information, bistå med översättning av handlingar och tillhandahålla information om omständigheterna vid incidenter). Resenärerna ska informeras om vilket organ som är ledande organ.

KAPITEL VIII

SLUTBESTÄMMELSER

Artikel 35

Sanktioner

1.   Medlemsstaterna ska fastställa regler om sanktioner för överträdelse av bestämmelserna i denna förordning och vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att de tillämpas. Sanktionerna ska vara effektiva, proportionella och avskräckande. Medlemsstaterna ska anmäla dessa regler och åtgärder till kommissionen och ska utan dröjsmål anmäla varje senare ändring av dem.

2.   Inom ramen för samarbete som avses i artikel 34 ska det nationella tillsynsorgan som är behörigt enligt artikel 33.4 eller 33.5, på begäran av det nationella tillsynsorgan som behandlar klagomålet, granska den överträdelse av denna förordning som konstaterats av det organet och, om nödvändigt, påföra sanktioner.

Artikel 36

Delegerade akter

Kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 37 om ändring av denna förordning för att

| a) | anpassa de finansiella belopp som anges i artikel 15.2 för att ta hänsyn till förändringar i det EU-omspännande harmoniserade indexet för konsumentpriser exklusive energi och obearbetade livsmedel som offentliggörs av kommissionen (Eurostat), |
| --- | --- |

a)

anpassa de finansiella belopp som anges i artikel 15.2 för att ta hänsyn till förändringar i det EU-omspännande harmoniserade indexet för konsumentpriser exklusive energi och obearbetade livsmedel som offentliggörs av kommissionen (Eurostat),

| b) | ändra bilaga I i syfte att ta hänsyn till ändringar av de enhetliga rättsreglerna för avtalet om internationell transport av resande på järnväg (CIV), enligt bihang A till fördraget om internationell järnvägstrafik (Cotif). |
| --- | --- |

b)

ändra bilaga I i syfte att ta hänsyn till ändringar av de enhetliga rättsreglerna för avtalet om internationell transport av resande på järnväg (CIV), enligt bihang A till fördraget om internationell järnvägstrafik (Cotif).

Artikel 37

Utövande av delegeringen

1.   Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel.

2.   Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artikel 36 ska ges till kommissionen för en period på fem år från och med den 6 juni 2021. Kommissionen ska utarbeta en rapport om delegeringen av befogenhet senast nio månader före utgången av perioden på fem år. Delegeringen av befogenhet ska genom tyst medgivande förlängas med perioder av samma längd, såvida inte Europaparlamentet eller rådet motsätter sig en sådan förlängning senast tre månader före utgången av perioden i fråga.

3.   Den delegering av befogenhet som avses i artikel 36 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning, eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft.

4.   Innan kommissionen antar en delegerad akt ska den samråda med experter som utsetts av varje medlemsstat i enlighet med principerna i det interinstitutionella avtalet av den 13 april 2016 om bättre lagstiftning.

5.   Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.

6.   En delegerad akt som antas enligt artikel 36 ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period på två månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med två månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ.

Artikel 38

Kommittéförfarande

1.   Kommissionen ska biträdas av en kommitté. Denna kommitté ska vara en kommitté i den mening som avses i förordning (EU) nr 182/2011.

2.   När det hänvisas till denna punkt ska artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas.

Artikel 39

Rapport

Senast den 7 juni 2026 ska kommissionen överlämna en rapport till Europaparlamentet och rådet om genomförandet och resultaten av denna förordning.

Rapporten ska grunda sig på den information som ska lämnas enligt denna förordning. Rapporten ska vid behov åtföljas av lämpliga förslag.

Artikel 40

Upphävande

Förordning (EG) nr 1371/2007 ska upphöra att gälla med verkan från och med den 7 juni 2023.

Hänvisningar till den upphävda förordningen ska anses som hänvisningar till den här förordningen och läsas i enlighet med jämförelsetabellen i bilaga IV.

Artikel 41

Ikraftträdande

Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Europeiska unionens officiella tidning

Den ska tillämpas från och med den 7 juni 2023.

Artikel 6.4 ska dock tillämpas från och med den 7 juni 2025.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 29 april 2021.

På Europaparlamentets vägnar

D.M. SASSOLI

Ordförande

På rådets vägnar

A.P. ZACARIAS

Ordförande

---

(1)  
  EUT C 197, 8.6.2018, s. 66.

1

(2)  Europaparlamentets ståndpunkt av den 15 november 2018 (EUT C 363, 28.10.2020, s. 296) och rådets ståndpunkt vid första behandlingen av den 25 januari 2021 (EUT C 68, 26.2.2021, s. 1). Europaparlamentets ståndpunkt av den 29 april 2021 (ännu inte offentliggjord i EUT).

2

(3)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1371/2007 av den 23 oktober 2007 om rättigheter och skyldigheter för tågresenärer (EUT L 315, 3.12.2007, s. 14).

3

(4)  Kommissionens förordning (EU) nr 454/2011 av den 5 maj 2011 om teknisk specifikation för driftskompatibilitet avseende delsystemet ”Telematikapplikationer för persontrafik” i det transeuropeiska järnvägssystemet (EUT L 123, 12.5.2011, s. 11).

4

(5)  Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2019/882 av den 17 april 2019 om tillgänglighetskrav för produkter och tjänster (EUT L 151, 7.6.2019, s. 70).

5

(6)  Kommissionens förordning (EU) nr 1300/2014 av den 18 november 2014 om tekniska specifikationer för driftskompatibilitet avseende tillgängligheten till Europeiska unionens järnvägssystem för personer med funktionsnedsättningar och personer med nedsatt rörlighet (EUT L 356, 12.12.2014, s. 110).

6

(7)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/679 av den 27 april 2016 om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv 95/46/EG (allmän dataskyddsförordning) (EUT L 119, 4.5.2016, s. 1).

7

(8)  
  EUT L 123, 12.5.2016, s. 1.

8

(9)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter (EUT L 55, 28.2.2011, s. 13).

9

(10)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/34/EU av den 21 november 2012 om inrättande av ett gemensamt europeiskt järnvägsområde (EUT L 343, 14.12.2012, s. 32).

10

(11)  Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2015/2302 av den 25 november 2015 om paketresor och sammanlänkade researrangemang, om ändring av förordning (EG) nr 2006/2004 och Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/83/EU samt om upphävande av rådets direktiv 90/314/EEG (EUT L 326, 11.12.2015, s. 1).

11

(12)  Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2016/797 av den 11 maj 2016 om driftskompatibiliteten hos järnvägssystemet inom Europeiska unionen (EUT L 138, 26.5.2016, s. 44).

12

(13)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1370/2007 av den 23 oktober 2007 om kollektivtrafik på järnväg och väg och om upphävande av rådets förordning (EEG) nr 1191/69 och (EEG) nr 1107/70 (EUT L 315, 3.12.2007, s. 1).

13

(14)  Kommissionens delegerade förordning (EU) 2017/1926 av den 31 maj 2017 om komplettering av Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/40/EU vad gäller tillhandahållande av EU-omfattande multimodala reseinformationstjänster (EUT L 272, 21.10.2017, s. 1).

14

(15)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/11/EU av den 21 maj 2013 om alternativ tvistlösning vid konsumenttvister och om ändring av förordning (EG) nr 2006/2004 och direktiv 2009/22/EG (EUT L 165, 18.6.2013, s. 63).

15

---

BILAGA I

UTDRAG UR ENHETLIGA RÄTTSREGLER FÖR AVTAL OM INTERNATIONELL TRANSPORT AV RESANDE PÅ JÄRNVÄG (CIV)

Bihang A till fördraget om internationell järnvägstrafik (Cotif) av den 9 maj 1980, ändrat genom protokollet om ändring av fördraget om internationell järnvägstrafik av den 3 juni 1999

AVDELNING I

ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

Artikel 3

Definitioner

I dessa enhetliga rättsregler avses med

| a) | transportör: den avtalsenliga transportör med vilken den resande slutit transportavtal enligt dessa enhetliga rättsregler eller den efterföljande transportör som är ansvarig på grundval av detta avtal, |
| --- | --- |

a)

transportör: den avtalsenliga transportör med vilken den resande slutit transportavtal enligt dessa enhetliga rättsregler eller den efterföljande transportör som är ansvarig på grundval av detta avtal,

| b) | faktisk transportör: en transportör som inte har slutit transportavtal med den resande, men som den transportör som avses i a helt eller delvis har anförtrott utförandet av järnvägstransporten, |
| --- | --- |

b)

faktisk transportör: en transportör som inte har slutit transportavtal med den resande, men som den transportör som avses i a helt eller delvis har anförtrott utförandet av järnvägstransporten,

| c) | allmänna transportvillkor: de villkor som gäller för transportören i form av allmänna villkor eller tariffer vilka har laga kraft i alla medlemsstater och blev en integrerad del av transportavtalet när detta ingicks, |
| --- | --- |

c)

allmänna transportvillkor: de villkor som gäller för transportören i form av allmänna villkor eller tariffer vilka har laga kraft i alla medlemsstater och blev en integrerad del av transportavtalet när detta ingicks,

| d) | fordon: ett motorfordon eller släpfordon som transporteras i samband med transport av resande. |
| --- | --- |

d)

fordon: ett motorfordon eller släpfordon som transporteras i samband med transport av resande.

AVDELNING II

INGÅENDE OCH FULLGÖRANDE AV TRANSPORTAVTALET

INGÅENDE OCH FULLGÖRANDE AV TRANSPORTAVTALET

Artikel 6

Transportavtal

1.   Genom transportavtalet förbinder sig transportören att transportera resande och i förekommande fall resgods och fordon till bestämmelseorten och att lämna ut resgodset och fordonen på bestämmelsestationen.

2.   Transportavtalet ska bekräftas genom en eller flera biljetter utfärdade till den resande. Om biljetten saknas, är felaktig eller har gått förlorad ska detta, om inte annat följer av artikel 9, dock inte påverka avtalets bestånd eller giltighet, utan det ska fortfarande lyda under dessa enhetliga rättsregler.

3.   Biljetten ska tills motsatsen bevisats gälla som bevis för ingåendet av och innehållet i transportavtalet.

Artikel 7

Biljett

1.   De allmänna transportvillkoren ska avgöra biljetternas form och innehåll samt det språk och de skrivtecken som ska användas när de trycks och fylls i.

2.   Biljetten ska innehålla åtminstone följande uppgifter:

| a) | Transportören eller transportörerna. |
| --- | --- |

a)

Transportören eller transportörerna.

| b) | En uppgift om att dessa enhetliga rättsregler ska tillämpas på transporten, utan hinder av eventuella klausuler med motsatt innebörd. Detta får anges genom förkortningen CIV. |
| --- | --- |

b)

En uppgift om att dessa enhetliga rättsregler ska tillämpas på transporten, utan hinder av eventuella klausuler med motsatt innebörd. Detta får anges genom förkortningen CIV.

| c) | Alla andra nödvändiga uppgifter som styrker ingåendet av och innehållet i transportavtalet och som gör det möjligt för den resande att hävda sina rättigheter enligt avtalet. |
| --- | --- |

c)

Alla andra nödvändiga uppgifter som styrker ingåendet av och innehållet i transportavtalet och som gör det möjligt för den resande att hävda sina rättigheter enligt avtalet.

3.   När den resande tar emot biljetten ska han förvissa sig om att den stämmer med de uppgifter som han har lämnat.

4.   Biljetten ska kunna överlåtas om den inte är utställd på en namngiven person och resan inte har börjat.

5.   Biljetten får upprättas i elektronisk form som kan omvandlas till läsbara skrivtecken. Förfarandena för registrering och behandling av uppgifterna ska vara likvärdiga i funktionshänseende, i synnerhet i fråga om bevisvärdet hos den biljett som dessa uppgifter utgör.

Artikel 8

Betalning och återbetalning av transportavgift

1.   Om inte annat överenskommits mellan den resande och transportören ska transportavgiften betalas i förväg.

2.   De allmänna transportvillkoren ska avgöra under vilka omständigheter transportavgiften ska återbetalas.

Artikel 9

Rätt till transport – Förlust av rätten till transport

1.   Den resande ska från resans början vara försedd med en giltig biljett och visa upp den vid biljettkontrollen. I de allmänna transportvillkoren får föreskrivas

| a) | att en resande som inte visar upp en giltig biljett ska betala en tilläggsavgift utöver transportavgiften, |
| --- | --- |

a)

att en resande som inte visar upp en giltig biljett ska betala en tilläggsavgift utöver transportavgiften,

| b) | att en resande som vägrar att genast betala transportavgiften eller tilläggsavgiften kan förlora rätten till transport, |
| --- | --- |

b)

att en resande som vägrar att genast betala transportavgiften eller tilläggsavgiften kan förlora rätten till transport,

| c) | om och under vilka omständigheter tilläggsavgiften ska återbetalas. |
| --- | --- |

c)

om och under vilka omständigheter tilläggsavgiften ska återbetalas.

2.   I de allmänna transportvillkoren får föreskrivas att resande som

| a) | utgör en fara för tågtrafikens säkerhet och funktion eller för andra resandes säkerhet, |
| --- | --- |

a)

utgör en fara för tågtrafikens säkerhet och funktion eller för andra resandes säkerhet,

| b) | stör andra resande på ett sätt som inte kan godtas, |
| --- | --- |

b)

stör andra resande på ett sätt som inte kan godtas,

ska förlora rätten till transport eller tvingas avbryta sin resa, och att sådana personer inte har rätt att få tillbaka vare sig transportavgiften eller den avgift de har betalat för transporten av inskrivet resgods.

Artikel 10

Fullgörande av förvaltningsmyndigheters föreskrifter

Den resande är skyldig att följa de föreskrifter som meddelas av tullmyndigheter eller andra förvaltningsmyndigheter.

Artikel 11

Tåginställelse och tågförsening – Utebliven tåganslutning

Transportören ska i förekommande fall på biljetten intyga att tåget har ställts in eller tåganslutningen uteblivit.

AVDELNING III

TRANSPORT AV HANDRESGODS, DJUR, INSKRIVET RESGODS OCH FORDON

TRANSPORT AV HANDRESGODS, DJUR, INSKRIVET RESGODS OCH FORDON

KAPITEL I

KAPITEL I

Allmänna bestämmelser

Allmänna bestämmelser

Artikel 12

Rätt att medföra föremål och djur

1.   Den resande får medföra föremål som lätt kan bäras (handresgods) samt levande djur i enlighet med de allmänna transportvillkoren. Dessutom får den resande medföra skrymmande föremål i enlighet med de särskilda bestämmelserna i de allmänna transportvillkoren. Föremål och djur som kan medföra obehag eller besvär för de resande eller orsaka skada får inte medföras som handresgods.

2.   Den resande får sända föremål och djur som inskrivet resgods i enlighet med de allmänna transportvillkoren.

3.   Transportören får tillåta transport av fordon i samband med transport av resande i enlighet med de särskilda bestämmelserna i de allmänna transportvillkoren.

4.   Transport av farligt gods som handresgods, inskrivet resgods samt i eller på fordon som enligt denna avdelning transporteras på järnväg ska ske i enlighet med Reglementet om internationell järnvägstransport av farligt gods (RID).

Artikel 13

Undersökning

1.   Om det finns grundad anledning att misstänka att villkoren för transporten inte är uppfyllda ska transportören ha rätt att undersöka om de föremål (handresgods, inskrivet resgods, fordon och deras last) och djur som medförs uppfyller transportvillkoren, såvida inte lagar och bestämmelser i den stat där undersökningen ska utföras förbjuder detta. Den resande ska erbjudas att närvara vid undersökningen. Om denne inte infinner sig eller inte kan nås ska transportören tillkalla två oberoende vittnen.

2.   Om det fastställs att villkoren för transporten inte är uppfyllda kan transportören kräva att den resande betalar kostnaderna för undersökningen.

Artikel 14

Fullgörande av förvaltningsmyndigheters föreskrifter

Den resande är skyldig att följa de föreskrifter som meddelas av tullmyndigheter eller andra förvaltningsmyndigheter när han under transport medför föremål (handresgods, inskrivet resgods, fordon och deras last) och djur. Han ska vara närvarande vid undersökningen av dessa föremål om inte undantag medges i tillämpliga nationella bestämmelser.

KAPITEL II

KAPITEL II

Handresgods och djur

Handresgods och djur

Artikel 15

Uppsikt

Den resande ska ha ansvaret för att hålla uppsikt över det handresgods och de djur han medför.

KAPITEL III

KAPITEL III

Inskrivet resgods

Inskrivet resgods

Artikel 16

Inlämning av inskrivet resgods

1.   De avtalsenliga skyldigheterna i fråga om transport av inskrivet resgods ska bekräftas genom ett resgodsbevis som utfärdas till den resande.

2.   Om resgodsbeviset saknas, är felaktigt eller har gått förlorat ska detta, om inte annat följer av artikel 22, dock inte påverka bestånd eller giltighet i fråga om de avtal som rör transport av det inskrivna resgodset, utan de ska fortfarande omfattas av dessa enhetliga rättsregler.

3.   Resgodsbeviset ska tills motsatsen bevisats gälla som bevis för inskrivningen av resgodset och villkoren för dess transport.

4.   Tills motsatsen bevisats ska det antas att det inskrivna resgodset var i gott yttre skick när transportören övertog det och att antalet kollin och deras vikt stämmer med uppgifterna på resgodsbeviset.

Artikel 17

Resgodsbevis

1.   De allmänna transportvillkoren ska avgöra resgodsbevisets form och innehåll samt det språk och de skrivtecken som ska användas när de trycks och fylls i. Artikel 7.5 ska också tillämpas här.

2.   Resgodsbeviset ska innehålla åtminstone följande uppgifter:

| a) | Transportören eller transportörerna. |
| --- | --- |

a)

Transportören eller transportörerna.

| b) | En uppgift om att dessa enhetliga rättsregler ska tillämpas på transporten, utan hinder av eventuella klausuler med motsatt innebörd. Detta får anges genom förkortningen CIV. |
| --- | --- |

b)

En uppgift om att dessa enhetliga rättsregler ska tillämpas på transporten, utan hinder av eventuella klausuler med motsatt innebörd. Detta får anges genom förkortningen CIV.

| c) | Alla andra nödvändiga uppgifter som styrker ingåendet av och innehållet i transportavtalet och som gör det möjligt för den resande att hävda sina rättigheter enligt avtalet. |
| --- | --- |

c)

Alla andra nödvändiga uppgifter som styrker ingåendet av och innehållet i transportavtalet och som gör det möjligt för den resande att hävda sina rättigheter enligt avtalet.

3.   När den resande tar emot resgodsbeviset ska han förvissa sig om att det stämmer med de uppgifter som han har lämnat.

Artikel 18

Inskrivning och transport

1.   Om inte undantag medges i de allmänna transportvillkoren, ska resgods endast skrivas in mot uppvisande av en biljett som gäller minst till resgodsets bestämmelseort. I övrigt ska inskrivningen ske i enlighet med de föreskrifter som gäller på inlämningsplatsen.

2.   När det i de allmänna transportvillkoren anges att resgods får tas emot för transport utan att biljett visas upp, ska dessa enhetliga rättsregler i den del som avser den resandes rättigheter och skyldigheter i fråga om inskrivet resgods också gälla för den som lämnat in resgodset.

3.   Transportören kan sända inskrivet resgods med ett annat tåg eller ett annat transportmedel och via en annan befordringsväg än den som den resande tagit.

Artikel 19

Betalning av transportavgift för inskrivet resgods

Om inte annat överenskommits mellan den resande och transportören ska transportkostnaden för inskrivet resgods betalas vid inskrivningen.

Artikel 20

Märkning av inskrivet resgods

Den resande ska märka varje kolli på väl synlig plats och på ett tillräckligt hållbart och läsbart sätt ange

| a) | namn och adress, |
| --- | --- |

a)

namn och adress,

| b) | bestämmelseorten. |
| --- | --- |

b)

bestämmelseorten.

Artikel 21

Rätt att förfoga över inskrivet resgods

1.   Om omständigheterna medger och om det inte strider mot de föreskrifter som meddelats av tullmyndigheter eller andra förvaltningsmyndigheter kan den resande begära att återfå sitt inskrivna resgods på inlämningsplatsen mot överlämnande av resgodsbeviset och, om det krävs i de allmänna transportvillkoren, mot uppvisande av biljetten.

2.   De allmänna transportvillkoren får innehålla andra bestämmelser om rätten att förfoga över inskrivet resgods, särskilt om ändring av bestämmelseorten och de eventuella kostnaderna för den resande.

Artikel 22

Utlämning

1.   Inskrivet resgods ska lämnas ut mot att resgodsbeviset lämnas tillbaka och att eventuella kostnader för sändningen betalas.

Transportören ska ha rätt men inte skyldighet att undersöka om innehavaren av resgodsbeviset har rätt att få ut resgodset.

2.   Med utlämning till resgodsbevisets innehavare jämställs följande åtgärder, om de är i enlighet med de föreskrifter som gäller på bestämmelseorten:

| a) | Överlämnande av resgodset till en tull- eller skattemyndighet i en tjänste- eller lagerlokal som används av myndigheten och som inte står under transportörens uppsikt. |
| --- | --- |

a)

Överlämnande av resgodset till en tull- eller skattemyndighet i en tjänste- eller lagerlokal som används av myndigheten och som inte står under transportörens uppsikt.

| b) | Överlämnande av levande djur till tredje man för förvaring. |
| --- | --- |

b)

Överlämnande av levande djur till tredje man för förvaring.

3.   Innehavaren av resgodsbeviset får begära att resgodset lämnas ut på bestämmelseorten så snart den överenskomna tiden, och i förekommande fall den tid som krävs för tullmyndigheters och andra förvaltningsmyndigheters behandling av resgodset, har löpt ut.

4.   Om resgodsbeviset inte lämnas tillbaka behöver transportören inte lämna ut resgodset till någon annan än den som styrker sin rätt till godset. Vid otillräckliga bevis får transportören fordra att säkerhet ställs.

5.   Resgodset ska lämnas ut på den bestämmelseort som angivits vid inskrivningen.

6.   Om innehavaren av resgodsbeviset inte får resgodset utlämnat har han rätt att få ett intygande på resgodsbeviset om den dag och det klockslag då han begärde utlämning enligt punkt 3.

7.   Den som har rätt till resgodset får vägra att ta emot detta om transportören inte uppfyller hans begäran om att det ska undersökas för att fastställa om en påstådd skada föreligger.

8.   I övrigt ska utlämningen av resgodset ske enligt de bestämmelser som gäller på bestämmelseorten.

KAPITEL IV

KAPITEL IV

Fordon

Fordon

Artikel 23

Villkor för transport

I de särskilda bestämmelser om transport av fordon som ingår i de allmänna transportvillkoren ska särskilt anges vilka villkor som gäller vid mottagande för transport, inskrivning, lastning, transport, lossning och utlämning samt den resandes skyldigheter.

Artikel 24

Transportdokument

1.   De avtalsenliga skyldigheterna i fråga om transport av fordon ska bekräftas genom ett transportdokument som utfärdas till den resande. Transportdokumentet kan utgöra en del av den resandes biljett.

2.   De särskilda bestämmelser om transport av fordon som ingår i de allmänna transportvillkoren ska avgöra transportdokumentets form och innehåll samt det språk och de skrivtecken som ska användas när det trycks och fylls i. Artikel 7.5 ska också tillämpas här.

3.   Transportdokumentet ska innehålla åtminstone följande uppgifter:

| a) | Transportören eller transportörerna. |
| --- | --- |

a)

Transportören eller transportörerna.

| b) | En uppgift om att dessa enhetliga rättsregler ska tillämpas på transporten, utan hinder av eventuella klausuler med motsatt innebörd. Detta får anges genom förkortningen CIV. |
| --- | --- |

b)

En uppgift om att dessa enhetliga rättsregler ska tillämpas på transporten, utan hinder av eventuella klausuler med motsatt innebörd. Detta får anges genom förkortningen CIV.

| c) | Alla andra nödvändiga uppgifter som styrker de avtalsenliga skyldigheterna enligt transportavtalet och som gör det möjligt för den resande att hävda sina rättigheter enligt avtalet. |
| --- | --- |

c)

Alla andra nödvändiga uppgifter som styrker de avtalsenliga skyldigheterna enligt transportavtalet och som gör det möjligt för den resande att hävda sina rättigheter enligt avtalet.

4.   När den resande tar emot transportdokumentet ska han förvissa sig om att det stämmer med de uppgifter som han har lämnat.

Artikel 25

Tillämplig rätt

Om inte annat följer av bestämmelserna i detta kapitel ska bestämmelserna i kapitel III om transport av inskrivet resgods vara tillämpliga på fordon.

AVDELNING IV

TRANSPORTÖRENS ANSVAR

TRANSPORTÖRENS ANSVAR

KAPITEL I

KAPITEL I

Ansvar i fall då resande dödas eller skadas

Ansvar i fall då resande dödas eller skadas

Artikel 26

Förutsättningar för ansvar

1.   Transportören ska vara ansvarig för skada som uppkommer till följd av att resande dödas eller tillfogas personskada eller annan fysisk eller psykisk skada genom en olyckshändelse som har samband med järnvägsdriften och som inträffar medan den resande uppehåller sig i ett järnvägsfordon eller stiger på eller av ett sådant fordon, oavsett vilken järnvägsinfrastruktur som använts.

2.   Transportören ska vara fri från detta ansvar

| a) | om olyckshändelsen har orsakats av omständigheter som inte kan hänföras till själva järnvägsdriften och som transportören inte hade kunnat undgå eller förebygga följderna av, även om transportören hade iakttagit den omsorg som omständigheterna påkallade, |
| --- | --- |

a)

om olyckshändelsen har orsakats av omständigheter som inte kan hänföras till själva järnvägsdriften och som transportören inte hade kunnat undgå eller förebygga följderna av, även om transportören hade iakttagit den omsorg som omständigheterna påkallade,

| b) | i den utsträckning som olyckshändelsen beror på fel eller försummelse av den resande, |
| --- | --- |

b)

i den utsträckning som olyckshändelsen beror på fel eller försummelse av den resande,

| c) | om olyckshändelsen beror på ett sådant beteende av tredje man som transportören inte hade kunnat undgå eller förebygga följderna av, även om transportören hade iakttagit den omsorg som omständigheterna påkallade. Ett annat företag som använder samma infrastruktur ska inte anses som tredje man. Rätten till återkrav mot tredje man ska inte påverkas. |
| --- | --- |

c)

om olyckshändelsen beror på ett sådant beteende av tredje man som transportören inte hade kunnat undgå eller förebygga följderna av, även om transportören hade iakttagit den omsorg som omständigheterna påkallade. Ett annat företag som använder samma infrastruktur ska inte anses som tredje man. Rätten till återkrav mot tredje man ska inte påverkas.

3.   Om olyckshändelsen beror på ett beteende från tredje man och om transportören trots detta inte helt befrias från ansvar enligt punkt 2 c, ska transportören svara för hela skadan inom de gränser som anges i dessa enhetliga rättsregler men utan inskränkning av den rätt till återkrav som transportören kan ha mot tredje man.

4.   Dessa enhetliga rättsregler ska inte inverka på det ansvar som kan åvila transportören i andra fall än dem som avses i punkt 1.

5.   Om en transport som omfattas av ett enda transportavtal utförs av efterföljande transportörer ska den transportör som det enligt transportavtalet åligger att utföra transporten på den del där olyckshändelsen inträffade vara ansvarig om en resande dödas eller skadas. Om denna transport inte har utförts av transportören utan av en faktisk transportör ska bägge transportörerna vara solidariskt ansvariga i enlighet med dessa enhetliga rättsregler.

Artikel 27

Ersättning vid dödsfall

1.   Om en resande dödas ska ersättningen omfatta

| a) | de nödvändiga kostnader som föranleds av dödsfallet, särskilt kostnaderna för transport av liket och begravningskostnaderna, |
| --- | --- |

a)

de nödvändiga kostnader som föranleds av dödsfallet, särskilt kostnaderna för transport av liket och begravningskostnaderna,

| b) | om döden inte har inträffat omedelbart, de ersättningsposter som anges i artikel 28. |
| --- | --- |

b)

om döden inte har inträffat omedelbart, de ersättningsposter som anges i artikel 28.

2.   Om den resandes död medför att en person, mot vilken den avlidne var eller i framtiden skulle ha blivit underhållsskyldig enligt lag, förlorar sitt underhåll ska ersättning också lämnas för denna förlust. I fråga om ersättningskrav från en person som den avlidne åtagit sig att underhålla utan att vara förpliktad till det enligt lag ska nationell rätt tillämpas.

Artikel 28

Ersättning vid personskada

Om en resande tillfogas personskada eller annan fysisk eller psykisk skada ska ersättningen täcka

| a) | nödvändiga kostnader, särskilt kostnaderna för vård och transport, |
| --- | --- |

a)

nödvändiga kostnader, särskilt kostnaderna för vård och transport,

| b) | inkomstförlust till följd av förlorad eller nedsatt arbetsförmåga och ökning av levnadskostnaderna. |
| --- | --- |

b)

inkomstförlust till följd av förlorad eller nedsatt arbetsförmåga och ökning av levnadskostnaderna.

Artikel 29

Ersättning vid annan personskada

Om och i vilken mån transportören är skyldig att betala ersättning för andra personskador än sådana som avses i artiklarna 27 och 28 ska avgöras enligt nationell rätt.

Artikel 30

Ersättningens form och storlek vid dödsfall eller personskada

1.   Den ersättning som avses i artikel 27.2 och artikel 28 b ska utges som engångsbelopp. Ersättningen ska dock utges som livränta om den nationella rätten tillåter det och den resande som har lidit skadan eller den ersättningsberättigade enligt artikel 27.2 begär det.

2.   Storleken på den ersättning som ska utges enligt punkt 1 ska bestämmas enligt nationell rätt. Vid tillämpningen av dessa enhetliga rättsregler ska dock ett engångsbelopp, eller livränta motsvarande detta belopp, fastställas till högst 175 000 beräkningsenheter per resande, om det i den nationella rätten föreskrivs ett lägre maximibelopp.

Artikel 31

Andra transportmedel

1.   Utom i de fall som avses i punkt 2 ska bestämmelserna om transportörens ansvar i fall då resande dödas eller skadas inte vara tillämpliga på skada som uppkommit under den del av transporten som enligt transportavtalet inte utgjorde järnvägstransport.

2.   Om ett järnvägsfordon transporteras med färja ska dock bestämmelserna i fall då resande dödas eller skadas vara tillämpliga på skada som avses i artikel 26.1 och artikel 33.1, som orsakas av en olyckshändelse som har samband med järnvägsdriften och som inträffar medan den resande uppehåller sig i järnvägsfordonet eller stiger på eller av detta fordon.

3.   Om järnvägsdriften till följd av exceptionella omständigheter är tillfälligt avbruten och de resande transporteras med ett annat transportmedel, ska transportören vara ansvarig enligt dessa enhetliga rättsregler.

KAPITEL II

KAPITEL II

Ansvar när tidtabellen inte hålls

Ansvar när tidtabellen inte hålls

Artikel 32

Ansvar vid tåginställelse, tågförsening eller utebliven tåganslutning

1.   Transportören ska vara ansvarig gentemot den resande för skada som uppkommer på grund av att tåginställelse, tågförsening eller utebliven tåganslutning medför att resan inte kan fortsättas samma dag eller att en fortsatt resa samma dag på grund av omständigheterna inte rimligen kan begäras. Ersättningen ska täcka rimliga kostnader för kost och logi liksom också rimliga kostnader som orsakas av behovet att underrätta personer som väntar på den resande.

2.   Transportören ska vara fri från detta ansvar när inställelsen, förseningen eller den uteblivna anslutningen kan hänföras till följande orsaker:

| a) | Omständigheter som inte är förbundna med järnvägsdriften och som transportören inte hade kunnat undgå eller förebygga följderna av, även om transportören hade iakttagit den omsorg som omständigheterna påkallade. |
| --- | --- |

a)

Omständigheter som inte är förbundna med järnvägsdriften och som transportören inte hade kunnat undgå eller förebygga följderna av, även om transportören hade iakttagit den omsorg som omständigheterna påkallade.

| b) | Fel eller försummelse av resenären. |
| --- | --- |

b)

Fel eller försummelse av resenären.

| c) | Tredje mans beteende som transportören inte hade kunnat undgå eller förebygga följderna av även om transportören hade iakttagit den omsorg som omständigheterna påkallade. Ett annat företag som använder samma infrastruktur ska inte anses som tredje man. Rätten till återkrav mot tredje man ska inte påverkas. |
| --- | --- |

c)

Tredje mans beteende som transportören inte hade kunnat undgå eller förebygga följderna av även om transportören hade iakttagit den omsorg som omständigheterna påkallade. Ett annat företag som använder samma infrastruktur ska inte anses som tredje man. Rätten till återkrav mot tredje man ska inte påverkas.

3.   Om och i vilken mån transportören är skyldig att betala ersättning för annan skada än sådan som avses i punkt 1 ska avgöras enligt nationell rätt. Denna bestämmelse ska inte påverka tillämpningen av artikel 44.

KAPITEL III

KAPITEL III

Ansvar i fråga om handresgods, djur, inskrivet resgods och fordon

Ansvar i fråga om handresgods, djur, inskrivet resgods och fordon

Avsnitt 1

Avsnitt 1

Handresgods och djur

Handresgods och djur

Artikel 33

Ansvar

1.   Om en resande dödas eller skadas ska transportören dessutom vara ansvarig för skada som uppkommer till följd av fullständig eller partiell förlust av eller skada på ett föremål som den resande hade på sig eller medförde som handresgods. Detta ska också gälla för djur som den resande tagit med sig. Artikel 26 ska också tillämpas här.

2.   I övrigt ska transportören inte vara ansvarig för skada som uppkommer till följd av fullständig eller partiell förlust av eller skada på föremål, handresgods eller djur som det enligt artikel 15 åligger den resande att hålla uppsikt över, om inte förlusten eller skadan orsakats genom transportörens fel eller försummelse. De övriga artiklarna i avdelning IV, utom artikel 51, och avdelning VI ska inte vara tillämpliga i detta fall.

Artikel 34

Begränsning av ersättningen vid förlust av föremål eller sakskada

Om transportören är ansvarig enligt artikel 33.1 ska transportören ersätta den uppkomna skadan upp till ett belopp om 1 400 beräkningsenheter per resande.

Artikel 35

Ansvarsbefrielse

Transportören ska vara fri från ansvar gentemot den resande för skada som uppstår som en följd av att den resande inte följer de föreskrifter som meddelas av tullmyndigheter eller andra förvaltningsmyndigheter.

Avsnitt 2

Avsnitt 2

Inskrivet resgods

Inskrivet resgods

Artikel 36

Förutsättningar för ansvar

1.   Transportören ska vara ansvarig för skada som uppkommer till följd av att det inskrivna resgodset går helt eller delvis förlorat eller skadas under tiden från det att resgodset tas emot för transport till dess att det lämnas ut samt för dröjsmål med utlämningen.

2.   Transportören ska vara fri från detta ansvar om förlusten, skadan eller dröjsmålet med utlämningen beror på fel eller försummelse av den resande, på en anvisning som den resande har lämnat och som inte har föranletts av fel eller försummelse från transportörens sida, på fel i själva resgodset eller på omständigheter som transportören inte hade kunnat undgå eller förebygga följderna av.

3.   Transportören ska vara fri från detta ansvar om förlusten eller skadan härrör från en sådan särskild risk som är förbunden med ett eller flera av följande förhållanden:

| a) | Avsaknad av förpackning eller bristfällig förpackning. |
| --- | --- |

a)

Avsaknad av förpackning eller bristfällig förpackning.

| b) | Resgodsets särskilda beskaffenhet. |
| --- | --- |

b)

Resgodsets särskilda beskaffenhet.

| c) | Inlämning av föremål som inte transporteras som inskrivet resgods. |
| --- | --- |

c)

Inlämning av föremål som inte transporteras som inskrivet resgods.

Artikel 37

Bevisskyldighet

1.   Det är transportörens sak att visa att förlusten, skadan eller dröjsmålet har orsakats av ett sådant förhållande som anges i artikel 36.2.

2.   Om transportören visar att förlusten eller skadan med hänsyn till de föreliggande omständigheterna kan vara en följd av en eller flera av de särskilda risker som anges i artikel 36.3, ska det antas att så är fallet. Den som har rätt till ersättning får dock visa att förlusten eller skadan inte alls eller inte uteslutande är en följd av en sådan risk.

Artikel 38

Efterföljande transportörer

När en transport som omfattas av ett enda transportavtal utförs av flera efterföljande transportörer blir varje transportör i och med mottagandet av resgodset med resgodsbeviset eller fordonet med transportdokumentet part i avtalet, såvitt avser transport av resgodset eller fordonet, i enlighet med villkoren i resgodsbeviset eller transportdokumentet och tar på sig de skyldigheter som följer av detta. I ett sådant fall ska varje transportör vara ansvarig för transporten hela vägen intill utlämningen.

Artikel 39

Faktisk transportör

1.   När en transportör helt eller delvis har anförtrott transporten till en faktisk transportör, oavsett om detta sker i enlighet med en möjlighet som medges i transportavtalet eller ej, ska transportören vara ansvarig för hela transporten.

2.   Alla bestämmelser i dessa enhetliga rättsregler som rör transportörens ansvar ska även tillämpas på den faktiska transportörens ansvar för den transport denne utför. Artiklarna 48 och 52 ska tillämpas när talan förs mot de anställda eller andra personer vilkas tjänster den faktiska transportören anlitar för att utföra transporten.

3.   Särskilda överenskommelser genom vilka transportören åtar sig förpliktelser som inte krävs enligt dessa enhetliga rättsregler eller avstår från rättigheter som följer av dessa enhetliga rättsregler ska inte gälla gentemot en faktisk transportör som inte uttryckligen och skriftligen har godtagit dem. Oavsett om den faktiska transportören har godtagit en överenskommelse eller ej ska transportören vara bunden av de skyldigheter eller avståenden som följer av den.

4.   När och i den mån både transportören och den faktiska transportören är ansvariga ska ansvaret vara solidariskt.

5.   Det sammanlagda ersättningsbelopp som ska betalas av transportören eller den faktiska transportören samt deras anställda eller andra personer vilkas tjänster de anlitar för att utföra transporten, ska inte överskrida de gränser som anges i dessa enhetliga rättsregler.

6.   Denna artikel ska inte påverka den rätt till återkrav som kan föreligga mellan transportören och den faktiska transportören.

Artikel 40

Antagande att resgods har gått förlorat

1.   Utan att behöva lägga fram ytterligare bevisning får den som har rätt till godset anse att ett resgodskolli gått förlorat om det inte har lämnats ut eller hållits tillgängligt för honom inom 14 dagar från det att det begärdes utlämnat enligt artikel 22.3.

2.   Om ett resgodskolli som har ansetts förlorat kommer till rätta inom ett år från det att det begärdes utlämnat ska transportören underrätta den som har rätt till godset, om hans adress är känd eller kan utrönas.

3.   Inom 30 dagar från det att den som har rätt till godset har fått den underrättelse som avses i punkt 2 får han begära att kollit lämnas ut till honom. I ett sådant fall är han skyldig att betala kostnaderna för kollits transport från inlämningsplatsen till den plats där utlämningen sker och att betala tillbaka den ersättning som han har fått, i förekommande fall med avdrag för de kostnader som kan ha räknats in i ersättningen. Han ska dock behålla rätten till ersättning för dröjsmål med utlämningen enligt artikel 43.

4.   Om utlämning av ett kolli som kommit till rätta inte begärs inom den tid som anges i punkt 3 eller om ett kolli kommer till rätta senare än ett år efter det att utlämning begärdes, får transportören förfoga över kollit enligt de bestämmelser som gäller på den plats där det finns.

Artikel 41

Ersättning vid förlust

1.   När inskrivet resgods gått helt eller delvis förlorat ska transportören inte vara skyldig att betala någon annan ersättning än

| a) | om skadans storlek är visad, en ersättning som motsvarar skadan, dock högst 80 beräkningsenheter per kilogram av förlusten i bruttovikt eller 1 200 beräkningsenheter per kolli, |
| --- | --- |

a)

om skadans storlek är visad, en ersättning som motsvarar skadan, dock högst 80 beräkningsenheter per kilogram av förlusten i bruttovikt eller 1 200 beräkningsenheter per kolli,

| b) | om skadans storlek inte är visad, en ersättning med sammanlagt 20 beräkningsenheter per kilogram av förlusten i bruttovikt eller 300 beräkningsenheter per kolli. |
| --- | --- |

b)

om skadans storlek inte är visad, en ersättning med sammanlagt 20 beräkningsenheter per kilogram av förlusten i bruttovikt eller 300 beräkningsenheter per kolli.

I de allmänna transportvillkoren ska bestämmas om ersättningen ska beräknas per kilogram av viktförlusten eller per kolli.

2.   Transportören ska vidare betala tillbaka avgiften för resgodstransport och övriga utlägg i samband med transport av det kolli som gått förlorat liksom även redan erlagda tullavgifter och punktskatter.

Artikel 42

Ersättning vid skada

1.   När inskrivet resgods har skadats ska transportören betala ersättning motsvarande minskningen av resgodsets värde, men inget ytterligare skadestånd.

2.   Ersättningen ska inte överstiga följande belopp:

| a) | Om allt resgodset har minskat i värde till följd av skadan, det belopp som skulle ha betalats om resgodset hade gått förlorat. |
| --- | --- |

a)

Om allt resgodset har minskat i värde till följd av skadan, det belopp som skulle ha betalats om resgodset hade gått förlorat.

| b) | Om endast en del av resgodset har minskat i värde till följd av skadan, det belopp som skulle ha betalats om denna del hade gått förlorad. |
| --- | --- |

b)

Om endast en del av resgodset har minskat i värde till följd av skadan, det belopp som skulle ha betalats om denna del hade gått förlorad.

Artikel 43

Ersättning vid dröjsmål med utlämningen

1.   Vid dröjsmål med utlämningen av inskrivet resgods ska transportören för varje påbörjad 24-timmarsperiod räknat från den tidpunkt då resgodset begärdes utlämnat, dock högst för 14 dagar, betala ersättning enligt följande:

| a) | Om den som har rätt till godset visar att skada, varmed förstås även skada på själva resgodset, har uppkommit genom dröjsmålet, betalas en ersättning som motsvarar skadan upp till högst 0,80 beräkningsenheter per kilogram av bruttovikten av det för sent utlämnade resgodset, eller 14 beräkningsenheter för varje kolli. |
| --- | --- |

a)

Om den som har rätt till godset visar att skada, varmed förstås även skada på själva resgodset, har uppkommit genom dröjsmålet, betalas en ersättning som motsvarar skadan upp till högst 0,80 beräkningsenheter per kilogram av bruttovikten av det för sent utlämnade resgodset, eller 14 beräkningsenheter för varje kolli.

| b) | Om den som har rätt till godset inte visar att skada har uppkommit genom dröjsmålet, betalas en ersättning på sammanlagt 0,14 beräkningsenheter per kilogram av bruttovikten av det för sent utlämnade resgodset, eller 2,80 beräkningsenheter för varje kolli. |
| --- | --- |

b)

Om den som har rätt till godset inte visar att skada har uppkommit genom dröjsmålet, betalas en ersättning på sammanlagt 0,14 beräkningsenheter per kilogram av bruttovikten av det för sent utlämnade resgodset, eller 2,80 beräkningsenheter för varje kolli.

I de allmänna transportvillkoren ska det fastställas om ersättningen ska beräknas per kilogram eller per kolli.

2.   Om resgodset har gått helt förlorat ska ersättning enligt punkt 1 inte betalas utöver ersättningen enligt artikel 41.

3.   Om en del av resgodset har gått förlorad ska ersättning enligt punkt 1 endast betalas för den del som inte gått förlorad.

4.   Om skadan på resgodset inte har orsakats av dröjsmålet med utlämningen kan ersättning enligt punkt 1 i förekommande fall betalas utöver ersättningen enligt artikel 42.

5.   Den sammanlagda ersättningen enligt punkt 1 och artiklarna 41 och 42 ska inte i något fall överstiga den ersättning som skulle ha betalats om resgodset hade gått helt förlorat.

Avsnitt 3

Avsnitt 3

Fordon

Fordon

Artikel 44

Ersättning vid försening

1.   Om lastningen av ett fordon blir försenad till följd av en omständighet som kan hänföras till transportören eller om utlämningen av fordonet blir fördröjd ska transportören, om den som har rätt till fordonet visar att det inträffade har medfört skada, ersätta skadan upp till det belopp som motsvarar transportavgiften.

2.   Om den som har rätt till fordonet häver transportavtalet på grund av att lastning inte sker i rätt tid till följd av en omständighet som kan hänföras till transportören, ska transportavgiften betalas tillbaka till honom. Om han visar att han lidit skada genom dröjsmålet får han dessutom kräva ersättning upp till det belopp som motsvarar transportavgiften.

Artikel 45

Ersättning vid förlust

Om ett fordon går helt eller delvis förlorat ska ersättningen för visad skada till den som har rätt till fordonet beräknas efter fordonets bruksvärde. Den ska dock inte överstiga 8 000 beräkningsenheter. Ett släpfordon med eller utan last ska betraktas som ett särskilt fordon.

Artikel 46

Ansvar i fråga om andra föremål

1.   I fråga om föremål som har lämnats i fordonet eller är placerade i bagageutrymmen (t.ex. bagage- eller skidboxar) som är fast monterade, ska transportören endast vara ansvarig för sådan skada som transportören har orsakat genom fel eller försummelse. Den sammanlagda ersättningen ska inte överstiga 1 400 beräkningsenheter.

2.   I fråga om föremål som har spänts fast på utsidan av fordonet inbegripet de bagageutrymmen som avses i punkt 1 ska transportören vara ansvarig för sådan skada endast om det visas att skadan orsakats genom handling eller underlåtenhet antingen i avsikt att vålla en sådan skada eller hänsynslöst och med insikt att en sådan skada sannolikt skulle uppkomma.

Artikel 47

Tillämplig rätt

Om inte annat sägs i detta avsnitt, ska bestämmelserna i avsnitt 2 om ansvar för inskrivet resgods vara tillämpliga på fordon.

KAPITEL IV

KAPITEL IV

Allmänna bestämmelser

Allmänna bestämmelser

Artikel 48

Förlust av rätt att åberopa begränsning av skadeståndsansvar

De begränsningar av skadeståndsansvaret som föreskrivs i dessa enhetliga rättsregler samt de bestämmelser i nationell rätt som begränsar ersättningen till ett fastställt belopp ska inte tillämpas om det visas att transportören orsakat skadan genom handling eller underlåtenhet antingen i avsikt att vålla en sådan skada eller hänsynslöst och med insikt att en sådan skada sannolikt skulle uppkomma.

Artikel 49

Omräkning och ränta

1.   När beräkningen av ersättning medför omräkning av belopp i utländsk valuta ska beräkningen göras enligt kursen den dag och på den plats där ersättningen betalas.

2.   Den som har rätt till ersättning får kräva ränta på ersättningsbeloppet med fem procent per år från och med den dag då krav framställdes enligt artikel 55 eller, om något krav inte framställts, från och med den dag då talan väcks vid domstol.

3.   På ersättning enligt artiklarna 27 och 28 ska dock ränta betalas först från och med dagen för de omständigheter som lades till grund för beräkning av ersättningsbeloppet, om denna dag är senare än den dag då kravet framställdes eller talan väcktes.

4.   I fråga om inskrivet resgods ska ränta betalas endast om ersättningsbeloppet överstiger 16 beräkningsenheter per resgodsbevis.

5.   Om den som har rätt till ersättning för inskrivet resgods inte inom en skälig fastställd tidsfrist till transportören överlämnar de styrkande handlingar som krävs för att kunna slutföra behandlingen av hans krav, ska ränta inte betalas för tiden från det att tidsfristen går ut till dess att handlingarna överlämnas.

Artikel 50

Ansvar vid atomolycka

Transportören ska vara fri från det ansvar som föreskrivs i dessa enhetliga rättsregler, om skadan har orsakats av en atomolycka, och ägaren till atomanläggningen eller någon annan i dennes ställe är ansvarig för skadan enligt en stats lagar och bestämmelser om ansvar på atomenergiområdet.

Artikel 51

Personer som transportören ansvarar för

Transportören ska vara ansvarig för sin personal och för andra personer vilkas tjänster han anlitar för utförandet av transporten när denna personal eller dessa andra personer handlar under fullgörande av sina uppgifter. Förvaltarna av den järnvägsinfrastruktur på vilken transporten utförs ska anses som personer som transportören anlitar för utförandet av transporten.

Artikel 52

Andra grunder för anspråk

1.   I de fall där dessa enhetliga rättsregler är tillämpliga får anspråk på ersättning, oavsett vilken grund som åberopas, göras gällande mot transportören endast under de förutsättningar och med de begränsningar som föreskrivs i dessa enhetliga rättsregler.

2.   Detsamma ska även gälla i fråga om anspråk mot personal och andra personer som transportören ansvarar för enligt artikel 51.

AVDELNING V

DEN RESANDES ANSVAR

DEN RESANDES ANSVAR

Artikel 53

Särskilda principer för ansvar

Den resande ska vara ansvarig gentemot transportören för sådana skador

| a) | som uppstår till följd av att den resande underlåtit att fullgöra sina skyldigheter enligt






  1. | artiklarna 10, 14 och 20, |
| --- | --- | --- |

a)

som uppstår till följd av att den resande underlåtit att fullgöra sina skyldigheter enligt

1.

artiklarna 10, 14 och 20,

| 2. | de särskilda bestämmelserna för transport av fordon som ingår i de allmänna transportvillkoren, eller |
| --- | --- |

2.

de särskilda bestämmelserna för transport av fordon som ingår i de allmänna transportvillkoren, eller

| 3. | reglementet om internationell järnvägstransport av farligt gods (RID), eller |
| --- | --- |

3.

reglementet om internationell järnvägstransport av farligt gods (RID), eller

| b) | som orsakats av föremål och djur som han för med sig. |
| --- | --- |

b)

som orsakats av föremål och djur som han för med sig.

Den resande ska inte vara ansvarig gentemot transportören om han styrker att skadan orsakats av omständigheter som han inte hade kunnat undgå eller förebygga följderna av, även om han hade iakttagit den omsorg som krävs av en ansvarsmedveten resande. Denna bestämmelse ska inte påverka transportörens ansvar enligt artiklarna 26 och 33.1.

AVDELNING VI

FRAMSTÄLLANDE AV ANSPRÅK

FRAMSTÄLLANDE AV ANSPRÅK

Artikel 54

Fastställelse av att egendom har skadats eller delvis gått förlorat

1.   Om transportören upptäcker eller får anledning att anta att egendom (resgods, fordon) som transporteras genom transportörens försorg har skadats eller delvis gått förlorad, eller om den som har rätt till egendomen påstår att så är fallet, ska transportören genast och om möjligt i dennes närvaro upprätta en rapport som alltefter förlustens eller skadans art redovisar egendomens tillstånd och så noga som möjligt anger skadans omfattning, dess orsak och tidpunkten då den inträffade.

2.   En kopia av rapporten ska kostnadsfritt tillställas den som har rätt till egendomen.

3.   Om den som har rätt till egendomen inte godtar uppgifterna i rapporten, kan han begära att resgodsets eller fordonets tillstånd samt skadans orsak och omfattning ska fastställas av en sakkunnig som utses av avtalsparterna eller på rättslig väg. Förfarandet ska genomföras i enlighet med lagar och bestämmelser i den stat där utredningen äger rum.

Artikel 55

Ersättningsanspråk

1.   Ersättningsanspråk med anledning av transportörens ansvar i fall då resande dödas eller skadas ska framställas skriftligen till den transportör mot vilken talan kan väckas. Om en transport som omfattas av ett enda transportavtal genomförs av efterföljande transportörer, får anspråk även riktas mot den första eller sista transportören samt mot den transportör som har sitt huvudkontor eller den filial eller agentur som ingått transportavtalet i den stat där den resande har sitt hemvist eller är stadigvarande bosatt.

2.   Andra anspråk med anledning av ett transportavtal ska vara skriftliga och ställas till den transportör som anges i artikel 56.2 och 56.3.

3.   Handlingar som den som har rätt till ersättning önskar foga till ersättningsanspråket ska inges i original eller i kopia, som om transportören så begär ska vara styrkt. Vid slutlig uppgörelse i fråga om ett anspråk får transportören kräva att biljetten, resgodsbeviset och transportdokumentet lämnas tillbaka.

Artikel 56

Transportörer mot vilka talan får föras

1.   Talan om ersättning i fall då resande dödas eller skadas får endast föras mot den transportör som är ansvarig enligt artikel 26.5.

2.   Om inte annat anges i punkt 4 får annan talan som grundas på transportavtalet endast föras mot den första eller sista transportören eller den transportör som utförde den del av transporten under vilken den omständighet inträffade som talan grundas på.

3.   I fråga om transport som utförs av efterföljande transportörer får talan föras enligt punkt 2 mot den transportör som ska lämna ut resgodset eller fordonet, om denne med sitt medgivande är inskriven i resgodsbeviset eller transportdokumentet, även om transportören varken har mottagit resgodset eller fordonet.

4.   Talan om återbetalning av ett belopp som har betalats i enlighet med transportavtalet får föras mot den transportör som har tagit emot detta belopp eller mot den transportör för vars räkning det har tagits emot.

5.   Som genkäromål eller kvittningsinvändning får talan föras mot en annan transportör än dem som avses i punkterna 2 och 4, om talan grundas på samma transportavtal som huvudyrkandet i målet.

6.   I den mån dessa enhetliga rättsregler ska tillämpas på den faktiska transportören, får talan föras även mot denne.

7.   Om käranden har rätt att välja mellan flera transportörer, ska hans valrätt upphöra när talan väcks mot någon av dessa; detta ska också gälla om käranden har rätt att välja mellan en eller flera transportörer och en faktisk transportör.

Artikel 58

Förlust av rätten att föra talan med anledning av dödsfall eller personskada

1.   Rätten till sådan talan som grundas på transportörens ansvar i fall då resande dödas eller skadas ska upphöra, om inte den som har rätt till ersättning, inom tolv månader från det att han fick kännedom om skadan lämnar meddelande om skadefallet till någon av de transportörer hos vilka ett anspråk kan framställas enligt artikel 55.1. Om den som har rätt till ersättning muntligen lämnar meddelande till transportören, ska denne ge honom ett intyg om det muntliga meddelandet.

2.   Talerätten ska dock inte upphöra om

| a) | den som har rätt till ersättning har framställt ett anspråk hos någon av de transportörer som anges i artikel 55.1, inom den tid som anges i punkt 1, |
| --- | --- |

a)

den som har rätt till ersättning har framställt ett anspråk hos någon av de transportörer som anges i artikel 55.1, inom den tid som anges i punkt 1,

| b) | den ansvariga transportören på något annat sätt har fått kännedom om att en resande har skadats, inom den tid som anges i punkt 1, |
| --- | --- |

b)

den ansvariga transportören på något annat sätt har fått kännedom om att en resande har skadats, inom den tid som anges i punkt 1,

| c) | meddelande om skadefallet inte har lämnats eller inte har lämnats i tid till följd av omständigheter som inte kan läggas den till last som har rätt till ersättning, |
| --- | --- |

c)

meddelande om skadefallet inte har lämnats eller inte har lämnats i tid till följd av omständigheter som inte kan läggas den till last som har rätt till ersättning,

| d) | den som har rätt till ersättning visar att skadefallet har orsakats av fel eller försummelse från transportörens sida. |
| --- | --- |

d)

den som har rätt till ersättning visar att skadefallet har orsakats av fel eller försummelse från transportörens sida.

Artikel 59

Förlust av rätten att föra talan om transport av resgods

1.   När den som har rätt till resgodset har tagit emot detta, upphör rätten att föra talan till följd av transportavtalet mot transportören med anledning av att resgodset gått delvis förlorat, blivit skadat eller lämnats ut för sent.

2.   Talerätten ska dock inte upphöra

| a) | vid delförlust eller skada, om






  1. | förlusten eller skadan har fastställts enligt artikel 54 innan den som har rätt till resgodset tog emot det, |
| --- | --- | --- |

a)

vid delförlust eller skada, om

1.

förlusten eller skadan har fastställts enligt artikel 54 innan den som har rätt till resgodset tog emot det,

| 2. | den fastställelse som borde ha gjorts enligt artikel 54 inte har gjorts, och detta beror enbart på fel eller försummelse från transportörens sida, |
| --- | --- |

2.

den fastställelse som borde ha gjorts enligt artikel 54 inte har gjorts, och detta beror enbart på fel eller försummelse från transportörens sida,

| b) | vid skada som inte kan upptäckas utifrån och som fastställs först efter det att den som har rätt till resgodset tagit emot detta, om han






  1. | begär fastställelse enligt artikel 54 genast efter det att skadan upptäcks och senast tre dagar efter det att han tog emot resgodset, och |
| --- | --- | --- |

b)

vid skada som inte kan upptäckas utifrån och som fastställs först efter det att den som har rätt till resgodset tagit emot detta, om han

1.

begär fastställelse enligt artikel 54 genast efter det att skadan upptäcks och senast tre dagar efter det att han tog emot resgodset, och

| 2. | dessutom visar att skadan har uppkommit under tiden från det att resgodset togs emot av transportören till dess att det lämnades ut, |
| --- | --- |

2.

dessutom visar att skadan har uppkommit under tiden från det att resgodset togs emot av transportören till dess att det lämnades ut,

| c) | vid dröjsmål med utlämningen, om den som har rätt till godset inom 21 dagar har gjort sin rätt gällande hos någon av de transportörer som anges i artikel 56.3, |
| --- | --- |

c)

vid dröjsmål med utlämningen, om den som har rätt till godset inom 21 dagar har gjort sin rätt gällande hos någon av de transportörer som anges i artikel 56.3,

| d) | den som har rätt till godset visar att skadan har orsakats av fel eller försummelse från transportörens sida. |
| --- | --- |

d)

den som har rätt till godset visar att skadan har orsakats av fel eller försummelse från transportörens sida.

Artikel 60

Preskription

1.   En skadeståndsfordran som grundas på transportörens ansvar i fall då resande dödas eller skadas ska preskriberas

| a) | för den resande, efter tre år räknat från dagen efter den dag då den skadevållande händelsen inträffade, |
| --- | --- |

a)

för den resande, efter tre år räknat från dagen efter den dag då den skadevållande händelsen inträffade,

| b) | för andra som har rätt till ersättning, efter tre år räknat från dagen efter den resandes död, dock senast fem år räknat från dagen efter den dag då olyckan inträffade. |
| --- | --- |

b)

för andra som har rätt till ersättning, efter tre år räknat från dagen efter den resandes död, dock senast fem år räknat från dagen efter den dag då olyckan inträffade.

2.   Andra fordringar på grund av ett transportavtal ska preskriberas efter ett år. Preskriptionstiden ska dock vara två år i fråga om en fordran som framställs på grund av en skada som transportören orsakat genom handling eller underlåtenhet antingen i avsikt att vålla en sådan skada eller hänsynslöst och med insikt att en sådan skada sannolikt skulle uppkomma.

3.   Den preskriptionstid som anges i punkt 2 ska räknas i fråga om

| a) | fordran på ersättning för totalförlust: från fjortonde dagen efter utgången av den tid som anges i artikel 22.3, |
| --- | --- |

a)

fordran på ersättning för totalförlust: från fjortonde dagen efter utgången av den tid som anges i artikel 22.3,

| b) | fordran på ersättning för delförlust, skada eller dröjsmål med utlämningen: från dagen för utlämningen, |
| --- | --- |

b)

fordran på ersättning för delförlust, skada eller dröjsmål med utlämningen: från dagen för utlämningen,

| c) | fordran som i något annat avseende rör transport av resande: från den dag då biljettens giltighetstid gick ut. |
| --- | --- |

c)

fordran som i något annat avseende rör transport av resande: från den dag då biljettens giltighetstid gick ut.

I preskriptionstiden inräknas inte den dag som anges som begynnelsedag.

4.   I övrigt ska förlängning av preskriptionstiden och preskriptionsavbrott regleras enligt nationell rätt.

AVDELNING VII

TRANSPORTÖRERNAS INBÖRDES FÖRHÅLLANDEN

TRANSPORTÖRERNAS INBÖRDES FÖRHÅLLANDEN

Artikel 61

Avräkning i fråga om transportavgiften

1.   Varje transportör som har eller borde ha uppburit en transportavgift ska vara skyldig att till de berörda transportörerna betala de andelar som tillkommer dem. Betalningssättet ska bestämmas genom överenskommelse mellan transportörerna.

2.   Artikel 6.3, artikel 16.3 och artikel 25 ska även tillämpas på förhållandena mellan efterföljande transportörer.

Artikel 62

Rätt till återkrav

1.   Om en transportör har betalat ersättning enligt dessa enhetliga rättsregler, ska den gentemot de transportörer som har deltagit i transporten ha rätt till återkrav enligt följande bestämmelser:

| a) | Den transportör som orsakat skadan ska vara ensam ansvarig för den. |
| --- | --- |

a)

Den transportör som orsakat skadan ska vara ensam ansvarig för den.

| b) | Om skadan har orsakats av flera transportörer, ska var och en av dem svara för den del av skadan som den har orsakat. Om en sådan uppdelning inte är möjlig, ska ersättningsskyldigheten fördelas mellan dem enligt c. |
| --- | --- |

b)

Om skadan har orsakats av flera transportörer, ska var och en av dem svara för den del av skadan som den har orsakat. Om en sådan uppdelning inte är möjlig, ska ersättningsskyldigheten fördelas mellan dem enligt c.

| c) | Om det inte kan visas vilken av transportörerna som har orsakat skadan, ska ersättningsskyldigheten fördelas mellan alla transportörer som har deltagit i transporten, med undantag av dem som visar att skadan inte har orsakats av dem. Fördelningen ska ske i förhållande till deras respektive andelar av transportavgiften. |
| --- | --- |

c)

Om det inte kan visas vilken av transportörerna som har orsakat skadan, ska ersättningsskyldigheten fördelas mellan alla transportörer som har deltagit i transporten, med undantag av dem som visar att skadan inte har orsakats av dem. Fördelningen ska ske i förhållande till deras respektive andelar av transportavgiften.

2.   Om någon av transportörerna är på obestånd, ska den obetalda delen av den transportörens andel fördelas mellan de övriga transportörer som har deltagit i transporten i förhållande till deras respektive andelar av transportavgiften.

Artikel 63

Förfarandet i mål om återkrav

1.   En transportör mot vilken återkrav riktas enligt artikel 62 får inte bestrida det befogade i en betalning som den återkravsökande transportören har gjort, om ersättningsbeloppet har fastställts av domstol och den transportör mot vilken återkravet riktas har blivit vederbörligen underrättad om stämningsansökan och beretts tillfälle att inträda som intervenient i målet. Domstolen i huvudmålet ska fastställa de frister inom vilka underrättelsen och ansökan om intervention ska göras.

2.   Den transportör som utövar sin rätt till återkrav ska i en och samma rättegång framföra sina anspråk mot samtliga transportörer med vilka den inte gjort upp i godo. I annat fall ska transportören förlora rätten till återkrav mot de transportörer som inte har stämts in.

3.   Domstolen ska meddela en enda dom i fråga om alla återkrav som den handlägger.

4.   Den transportör som önskar göra sin rätt till återkrav gällande får föra talan vid domstolarna i den stat på vars territorium någon av de transportörer som deltagit i transporten har sitt huvudkontor eller den filial eller agentur som ingått transportavtalet.

5.   Om käromålet avser flera transportörer, får den transportör som utövar rätten till återkrav välja mellan de domstolar som är behöriga enligt punkt 4.

6.   Talan om återkrav får inte tas upp i en rättegång där någon yrkar skadestånd på grund av sin rätt enligt transportavtalet.

Artikel 64

Överenskommelser i fråga om återkrav

Transportörerna ska vara fria att sinsemellan komma överens om bestämmelser som avviker från artiklarna 61 och 62.

---

BILAGA II

MINIMIINFORMATION SOM SKA LÄMNAS AV JÄRNVÄGSFÖRETAG OCH BILJETTUTFÄRDARE

Del I: Information före resan

Allmänna avtalsvillkor

Tidtabeller och villkor för den snabbaste resan

Tidtabeller och villkor för alla tillgängliga biljettpriser, med framhävande av det lägsta biljettpriset

Möjligheterna att utnyttja förbindelserna, villkor för detta och tillgången till hjälpmedel ombord på tågen för personer med funktionsnedsättning och personer med nedsatt rörlighet i enlighet med direktiv (EU) 2019/882 och förordningarna (EU) nr 454/2011 och (EU) nr 1300/2014

Tillgänglig kapacitet för att medföra cyklar samt villkor för detta

Tillgång på platser i första och andra klass samt i ligg- och sovvagnar

Störningar och förseningar (planerade och i realtid)

Tillgång till faciliteter ombord på tågen, inbegripet wifi och toaletter, och till tjänster ombord på tågen, inbegripet den assistans som personalen tillhandahåller resenärerna

Information före köpet om huruvida biljetten eller biljetterna utgör en direktbiljett

Förfaranden för att återfå förlorat resgods

Förfaranden för inlämnande av klagomål

Del II: Information under resan

Tjänster och faciliteter ombord på tågen, inbegripet wifi

Nästa station

Störningar och förseningar (planerade och i realtid)

Viktigare anslutande tåg

Säkerhets- och trygghetsfrågor

Del III: Förfaranden i bokningssystem

Begäranden om tillgång till järnvägstransporttjänster, inbegripet gällande tariffer

Begäranden om bokning av järnvägstransporttjänster

Begäranden om avbokning, helt eller delvis

---

BILAGA III

MINIMINORMER FÖR TJÄNSTEKVALITET

Information och biljetter

Förbindelsernas punktlighet och allmänna principer för hantering av störningar i trafiken

Förseningar

| i) | Totala genomsnittliga förseningar i procent per förbindelsekategori (långväga trafik, regionalt och städer/förorter). |
| --- | --- |

i)

Totala genomsnittliga förseningar i procent per förbindelsekategori (långväga trafik, regionalt och städer/förorter).

| ii) | Andel (i procent) förseningar som är orsakade av omständigheter som avses i artikel 19.10. |
| --- | --- |

ii)

Andel (i procent) förseningar som är orsakade av omständigheter som avses i artikel 19.10.

| iii) | Andel (i procent) förbindelser som är försenade vid avgång. |
| --- | --- |

iii)

Andel (i procent) förbindelser som är försenade vid avgång.

| iv) | Andel (i procent) förbindelser som är försenade vid ankomst:






  — | Andel (i procent) förseningar på mindre än 60 minuter. |
| --- | --- | --- |

iv)

Andel (i procent) förbindelser som är försenade vid ankomst:

—

Andel (i procent) förseningar på mindre än 60 minuter.

| — | Andel (i procent) förseningar på 60–119 minuter. |
| --- | --- |

—

Andel (i procent) förseningar på 60–119 minuter.

| — | Andel (i procent) förseningar på 120 minuter eller mer. |
| --- | --- |

—

Andel (i procent) förseningar på 120 minuter eller mer.

Inställda förbindelser

| i) | Inställda förbindelser i procent per förbindelsekategori (internationellt, inrikes långväga trafik, regionalt och städer/förorter). |
| --- | --- |

i)

Inställda förbindelser i procent per förbindelsekategori (internationellt, inrikes långväga trafik, regionalt och städer/förorter).

| ii) | Inställda förbindelser i procent per förbindelsekategori (internationellt, nationell långväga trafik, regionalt och städer/förorter) som är orsakade av omständigheter som avses i artikel 19.10. |
| --- | --- |

ii)

Inställda förbindelser i procent per förbindelsekategori (internationellt, nationell långväga trafik, regionalt och städer/förorter) som är orsakade av omständigheter som avses i artikel 19.10.

Renhållning av vagnar och stationsområden (luftkvaliteten och temperaturregleringen i vagnarna, toaletternas hygieniska standard etc.)

Enkät om kundtillfredsställelse

Hantering av klagomål, återbetalning och ersättning för bristande kvalitet

Assistans till personer med funktionsnedsättning och personer med nedsatt rörlighet, och diskussioner om denna assistans med representantorganisationer och, där så är relevant, företrädare för personer med funktionsnedsättning och personer med nedsatt rörlighet

---

BILAGA IV

JÄMFÖRELSETABELL

| Förordning (EG) nr 1371/2007 | Denna förordning |
| --- | --- |
| Artikel 1 | Artikel 1 |
| Artikel 1 a | Artikel 1 a |
| Artikel 1 b | Artikel 1 b |
| — | Artikel 1 c |
| Artikel 1 c | Artikel 1 d |
| — | Artikel 1 e |
| Artikel 1 d | Artikel 1 f |
| Artikel 1 e | Artikel 1 g |
| — | Artikel 1 h |
| Artikel 1 f | Artikel 1 i |
| Artikel 2 | Artikel 2 |
| Artikel 2.1 | Artikel 2.1 |
| Artikel 2.2 | — |
| Artikel 2.3 | — |
| Artikel 2.4 | — |
| Artikel 2.5 | Artikel 2.6 a, 2.8 |
| Artikel 2.6 | Artikel 2.6 b |
| Artikel 2.7 | Artikel 2.7 |
| — | Artikel 2.2 |
| — | Artikel 2.3 |
| — | Artikel 2.4 |
| — | Artikel 2.5 |
| Artikel 3 | Artikel 3 |
| Artikel 3.1 | Artikel 3.1 |
| Artikel 3.2, 3.3 | — |
| Artikel 3.4 | Artikel 3.2 |
| Artikel 3.5 | Artikel 3.3 |
| Artikel 3.6 | Artikel 3.4 |
| Artikel 3.7 | Artikel 3.5 |
| Artikel 3.8 | Artikel 3.6 |
| — | Artikel 3.7 |
| Artikel 3.9 | Artikel 3.8 |
| Artikel 3.10 | Artikel 3.9 |
| — | Artikel 3.10 |
| — | Artikel 3.11 |
| Artikel 3.11 | Artikel 3.12 |
| — | Artikel 3.13 |
| — | Artikel 3.14 |
| — | Artikel 3.15 |
| — | Artikel 3.16 |
| Artikel 3.12 | Artikel 3.17 |
| — | Artikel 3.18 |
| Artikel 3.13 | Artikel 3.19 |
| — | Artikel 3.20 |
| Artikel 3.15 | Artikel 3.21 |
| — | Artikel 3.22 |
| Artikel 4 | Artikel 4 |
| — | Artikel 5 |
| Artikel 5 | Artikel 6 |
| Artikel 6 | Artikel 7 |
| Artikel 7 | Artikel 8 |
| Artikel 8 | Artikel 9 |
| — | Artikel 10 |
| Artikel 9 | Artikel 11 |
| — | Artikel 12 |
| Artikel 11 | Artikel 13 |
| Artikel 12 | Artikel 14 |
| Artikel 13 | Artikel 15 |
| Artikel 14 | Artikel 16 |
| Artikel 15 | Artikel 17 |
| Artikel 16 | Artikel 18 |
| — | Artikel 18.2–18.7 |
| Artikel 17.1 | Artikel 19.1–19.4 |
| — | Artikel 19.5, 19.6 |
| Artikel 17.2 | Artikel 19.7 |
| Artikel 17.3 | Artikel 19.8 |
| Artikel 17.4 | Artikel 19.9 |
| — | Artikel 19.10 |
| Artikel 18 | Artikel 20 |
| — | Artikel 20.6 |
| Artikel 19 | Artikel 21 |
| Artikel 20 | Artikel 21 |
| Artikel 21.1 | — |
| Artikel 21.2 | Artikel 23.1 g |
| Artikel 22, artikel 23 | Artikel 23 |
| Artikel 22.2 | — |
| Artikel 24 | Artikel 24 |
| Artikel 25 | Artikel 25.1, 25.2, 25.3 |
| — | Artikel 26 |
| Artikel 26 | Artikel 27 |
| Artikel 27 | Artikel 28 |
| — | Artikel 28.3 |
| Artikel 27.3 | Artikel 28.4 |
| Artikel 28 | Artikel 29 |
| Artikel 29 | Artikel 30 |
| Artikel 30 | Artikel 31 |
| — | Artiklarna 32 och 33 |
| Artikel 31 | Artikel 34 |
| — | Artikel 34.1, 34.3 |
| Artikel 32 | Artikel 35 |
| — | Artikel 35.2 |
| Artikel 33 | — |
| Artikel 34 | Artikel 36 |
| Artikel 35 | Artikel 38 |
| — | Artikel 37 |
| Artikel 36 | Artikel 39 |
| — | Artikel 40 |
| Artikel 37 | Artikel 41 |
| Bilaga I | Bilaga I |
| Bilaga II | Bilaga II |
| Bilaga III | Bilaga III |
| — | Bilaga IV |

Förordning (EG) nr 1371/2007

Denna förordning

Artikel 1

Artikel 1

Artikel 1 a

Artikel 1 a

Artikel 1 b

Artikel 1 b

—

Artikel 1 c

Artikel 1 c

Artikel 1 d

—

Artikel 1 e

Artikel 1 d

Artikel 1 f

Artikel 1 e

Artikel 1 g

—

Artikel 1 h

Artikel 1 f

Artikel 1 i

Artikel 2

Artikel 2

Artikel 2.1

Artikel 2.1

Artikel 2.2

—

Artikel 2.3

—

Artikel 2.4

—

Artikel 2.5

Artikel 2.6 a, 2.8

Artikel 2.6

Artikel 2.6 b

Artikel 2.7

Artikel 2.7

—

Artikel 2.2

—

Artikel 2.3

—

Artikel 2.4

—

Artikel 2.5

Artikel 3

Artikel 3

Artikel 3.1

Artikel 3.1

Artikel 3.2, 3.3

—

Artikel 3.4

Artikel 3.2

Artikel 3.5

Artikel 3.3

Artikel 3.6

Artikel 3.4

Artikel 3.7

Artikel 3.5

Artikel 3.8

Artikel 3.6

—

Artikel 3.7

Artikel 3.9

Artikel 3.8

Artikel 3.10

Artikel 3.9

—

Artikel 3.10

—

Artikel 3.11

Artikel 3.11

Artikel 3.12

—

Artikel 3.13

—

Artikel 3.14

—

Artikel 3.15

—

Artikel 3.16

Artikel 3.12

Artikel 3.17

—

Artikel 3.18

Artikel 3.13

Artikel 3.19

—

Artikel 3.20

Artikel 3.15

Artikel 3.21

—

Artikel 3.22

Artikel 4

Artikel 4

—

Artikel 5

Artikel 5

Artikel 6

Artikel 6

Artikel 7

Artikel 7

Artikel 8

Artikel 8

Artikel 9

—

Artikel 10

Artikel 9

Artikel 11

—

Artikel 12

Artikel 11

Artikel 13

Artikel 12

Artikel 14

Artikel 13

Artikel 15

Artikel 14

Artikel 16

Artikel 15

Artikel 17

Artikel 16

Artikel 18

—

Artikel 18.2–18.7

Artikel 17.1

Artikel 19.1–19.4

—

Artikel 19.5, 19.6

Artikel 17.2

Artikel 19.7

Artikel 17.3

Artikel 19.8

Artikel 17.4

Artikel 19.9

—

Artikel 19.10

Artikel 18

Artikel 20

—

Artikel 20.6

Artikel 19

Artikel 21

Artikel 20

Artikel 21

Artikel 21.1

—

Artikel 21.2

Artikel 23.1 g

Artikel 22, artikel 23

Artikel 23

Artikel 22.2

—

Artikel 24

Artikel 24

Artikel 25

Artikel 25.1, 25.2, 25.3

—

Artikel 26

Artikel 26

Artikel 27

Artikel 27

Artikel 28

—

Artikel 28.3

Artikel 27.3

Artikel 28.4

Artikel 28

Artikel 29

Artikel 29

Artikel 30

Artikel 30

Artikel 31

—

Artiklarna 32 och 33

Artikel 31

Artikel 34

—

Artikel 34.1, 34.3

Artikel 32

Artikel 35

—

Artikel 35.2

Artikel 33

—

Artikel 34

Artikel 36

Artikel 35

Artikel 38

—

Artikel 37

Artikel 36

Artikel 39

—

Artikel 40

Artikel 37

Artikel 41

Bilaga I

Bilaga I

Bilaga II

Bilaga II

Bilaga III

Bilaga III

—

Bilaga IV

---

| 17.5.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 172/53 |
| --- | --- | --- | --- |

17.5.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 172/53

---

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) 2021/783

av den 29 april 2021

om inrättande av ett program för miljö och klimatpolitik (Life) samt om upphävande av förordning (EU) nr 1293/2013

(Text av betydelse för EES)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 192.1,

med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,

efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),

med beaktande av Regionkommitténs yttrande (2),

i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (3), och

av följande skäl:

| (1) | Unionens lagstiftning och politik för miljö, klimat och i relevanta delar för energi har lett till avsevärda förbättringar av miljösituationen. Stora miljö- och klimatutmaningar kvarstår emellertid, och om inget görs kommer de att få betydande negativa konsekvenser för unionen och för unionsmedborgarnas välbefinnande. |
| --- | --- |

(1)

Unionens lagstiftning och politik för miljö, klimat och i relevanta delar för energi har lett till avsevärda förbättringar av miljösituationen. Stora miljö- och klimatutmaningar kvarstår emellertid, och om inget görs kommer de att få betydande negativa konsekvenser för unionen och för unionsmedborgarnas välbefinnande.

| (2) | Programmet för miljö och klimatpolitik (Life), inrättat genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1293/2013 (4), för perioden 2014–2020, är det senaste i en rad unionsprogram sedan 1992 som stöder genomförandet av miljö- och klimatlagstiftningen och politiska prioriteringar för miljö och klimat. I en nyligen gjord halvtidsutvärdering var bedömningen av Life positiv och det ansågs vara ändamålsenligt, effektivt och relevant. Life-programmet 2014–2020 bör därför förlängas, med vissa ändringar som identifierats i halvtidsutvärderingen och i efterföljande bedömningar. Följaktligen bör programmet för miljö och klimatpolitik (Life) (Life-programmet) inrättas för en sjuårsperiod så att dess löptid anpassas till den fleråriga budgetramens löptid, som fastställs i rådets förordning (EU, Euratom) 2020/2093 (5). |
| --- | --- |

(2)

Programmet för miljö och klimatpolitik (Life), inrättat genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1293/2013 (4), för perioden 2014–2020, är det senaste i en rad unionsprogram sedan 1992 som stöder genomförandet av miljö- och klimatlagstiftningen och politiska prioriteringar för miljö och klimat. I en nyligen gjord halvtidsutvärdering var bedömningen av Life positiv och det ansågs vara ändamålsenligt, effektivt och relevant. Life-programmet 2014–2020 bör därför förlängas, med vissa ändringar som identifierats i halvtidsutvärderingen och i efterföljande bedömningar. Följaktligen bör programmet för miljö och klimatpolitik (Life) (Life-programmet) inrättas för en sjuårsperiod så att dess löptid anpassas till den fleråriga budgetramens löptid, som fastställs i rådets förordning (EU, Euratom) 2020/2093 (5).

| (3) | I strävan efter att uppnå de mål som fastställs i unionens lagstiftning, politik och planer, särskilt de mål som anges i kommissionens meddelande av den 11 december 2019 om den europeiska gröna given (den europeiska gröna given), och internationella åtaganden för miljö, klimat och i relevanta delar för energi, bör Life-programmet bidra till en rättvis övergång till en hållbar, cirkulär, energieffektiv, klimatneutral och klimattålig ekonomi baserad på förnybar energi, till skydd, återställande och förbättring av kvaliteten på miljön, inklusive luften, vattnet och marken, och av hälsan, och till att stoppa och vända förlusten av biologisk mångfald, inbegripet genom att stödja genomförandet och förvaltningen av Natura 2000-nätverket och motverka förstöringen av ekosystem, antingen genom direkta insatser eller genom att stödja integreringen av dessa mål i andra politikområden. Life-programmet bör också stödja genomförandet av de allmänna handlingsprogram som antagits i enlighet med artikel 192.3 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget), såsom det sjunde miljöhandlingsprogrammet (6) och eventuellt efterföljande miljöhandlingsprogram för unionen. |
| --- | --- |

(3)

I strävan efter att uppnå de mål som fastställs i unionens lagstiftning, politik och planer, särskilt de mål som anges i kommissionens meddelande av den 11 december 2019 om den europeiska gröna given (den europeiska gröna given), och internationella åtaganden för miljö, klimat och i relevanta delar för energi, bör Life-programmet bidra till en rättvis övergång till en hållbar, cirkulär, energieffektiv, klimatneutral och klimattålig ekonomi baserad på förnybar energi, till skydd, återställande och förbättring av kvaliteten på miljön, inklusive luften, vattnet och marken, och av hälsan, och till att stoppa och vända förlusten av biologisk mångfald, inbegripet genom att stödja genomförandet och förvaltningen av Natura 2000-nätverket och motverka förstöringen av ekosystem, antingen genom direkta insatser eller genom att stödja integreringen av dessa mål i andra politikområden. Life-programmet bör också stödja genomförandet av de allmänna handlingsprogram som antagits i enlighet med artikel 192.3 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget), såsom det sjunde miljöhandlingsprogrammet (6) och eventuellt efterföljande miljöhandlingsprogram för unionen.

| (4) | Unionen har åtagit sig att utveckla ett övergripande svar på målen för hållbar utveckling i Förenta nationernas Agenda 2030 för hållbar utveckling, som lyfter fram det inneboende sambandet mellan förvaltning av naturresurser för att säkerställa deras tillgänglighet på lång sikt och ekosystemtjänster, och kopplingen till både människors hälsa och en hållbar och socialt inkluderande ekonomisk tillväxt. I denna anda bör Life-programmet återspegla principerna om solidaritet, och samtidigt ge ett substantiellt bidrag till både ekonomisk utveckling och social sammanhållning. |
| --- | --- |

(4)

Unionen har åtagit sig att utveckla ett övergripande svar på målen för hållbar utveckling i Förenta nationernas Agenda 2030 för hållbar utveckling, som lyfter fram det inneboende sambandet mellan förvaltning av naturresurser för att säkerställa deras tillgänglighet på lång sikt och ekosystemtjänster, och kopplingen till både människors hälsa och en hållbar och socialt inkluderande ekonomisk tillväxt. I denna anda bör Life-programmet återspegla principerna om solidaritet, och samtidigt ge ett substantiellt bidrag till både ekonomisk utveckling och social sammanhållning.

| (5) | För att främja hållbar utveckling bör miljö- och klimatskyddskraven integreras i definitionen och genomförandet av all unionspolitik och unionsverksamhet. Synergier och komplementaritet med unionens övriga finansieringsprogram bör därför främjas, inbegripet genom att underlätta finansiering av verksamhet som kompletterar strategiska integrerade projekt och strategiska naturprojekt och stöder utnyttjande och reproduktion av lösningar som tas fram inom ramen för Life-programmet. Samordning krävs för att förebygga dubbelfinansiering. Kommissionen och medlemsstaterna bör vidta åtgärder för att förhindra administrativ överlappning och en administrativ börda för stödmottagande projekt som följer av rapporteringsskyldigheter enligt olika finansieringsinstrument. |
| --- | --- |

(5)

För att främja hållbar utveckling bör miljö- och klimatskyddskraven integreras i definitionen och genomförandet av all unionspolitik och unionsverksamhet. Synergier och komplementaritet med unionens övriga finansieringsprogram bör därför främjas, inbegripet genom att underlätta finansiering av verksamhet som kompletterar strategiska integrerade projekt och strategiska naturprojekt och stöder utnyttjande och reproduktion av lösningar som tas fram inom ramen för Life-programmet. Samordning krävs för att förebygga dubbelfinansiering. Kommissionen och medlemsstaterna bör vidta åtgärder för att förhindra administrativ överlappning och en administrativ börda för stödmottagande projekt som följer av rapporteringsskyldigheter enligt olika finansieringsinstrument.

| (6) | Life-programmet bör bidra till hållbar utveckling och till uppnående av målen i unionens lagstiftning, strategier, planer och internationella åtaganden för miljö, klimat och i relevanta delar för energi, i synnerhet avseende Förenta nationernas Agenda 2030 för hållbar utveckling, konventionen om biologisk mångfald (7) och Parisavtalet som antagits inom ramen för Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringar (8) (Parisavtalet om klimatförändringar), och, bland annat, konventionen från FN:s ekonomiska kommission för Europa (Unece) om tillgång till information, allmänhetens deltagande i beslutsprocesser och tillgång till rättslig prövning i miljöfrågor (9) (Århuskonventionen), Uneces konvention om långväga gränsöverskridande luftföroreningar, FN:s Baselkonvention om kontroll av gränsöverskridande transporter och om slutligt omhändertagande av farligt avfall, FN:s Rotterdamkonvention om förfarandet med förhandsgodkännande sedan information lämnats för vissa farliga kemikalier och bekämpningsmedel i internationell handel, och FN:s Stockholmskonvention om långlivade organiska föroreningar. |
| --- | --- |

(6)

Life-programmet bör bidra till hållbar utveckling och till uppnående av målen i unionens lagstiftning, strategier, planer och internationella åtaganden för miljö, klimat och i relevanta delar för energi, i synnerhet avseende Förenta nationernas Agenda 2030 för hållbar utveckling, konventionen om biologisk mångfald (7) och Parisavtalet som antagits inom ramen för Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringar (8) (Parisavtalet om klimatförändringar), och, bland annat, konventionen från FN:s ekonomiska kommission för Europa (Unece) om tillgång till information, allmänhetens deltagande i beslutsprocesser och tillgång till rättslig prövning i miljöfrågor (9) (Århuskonventionen), Uneces konvention om långväga gränsöverskridande luftföroreningar, FN:s Baselkonvention om kontroll av gränsöverskridande transporter och om slutligt omhändertagande av farligt avfall, FN:s Rotterdamkonvention om förfarandet med förhandsgodkännande sedan information lämnats för vissa farliga kemikalier och bekämpningsmedel i internationell handel, och FN:s Stockholmskonvention om långlivade organiska föroreningar.

| (7) | Unionen fäster stor vikt vid den långsiktiga hållbarheten för resultaten av de projekt som finansieras genom Life-programmet, och vid kapaciteten att säkerställa och upprätthålla dessa resultat efter det att projekten har genomförts, bland annat genom att projekten fortsätter eller genom att resultaten reproduceras eller överförs. |
| --- | --- |

(7)

Unionen fäster stor vikt vid den långsiktiga hållbarheten för resultaten av de projekt som finansieras genom Life-programmet, och vid kapaciteten att säkerställa och upprätthålla dessa resultat efter det att projekten har genomförts, bland annat genom att projekten fortsätter eller genom att resultaten reproduceras eller överförs.

| (8) | För att uppfylla unionens åtaganden enligt Parisavtalet om klimatförändringar krävs att unionen omvandlas till ett hållbart, cirkulärt, energieffektivt, klimatneutralt och klimattåligt samhälle baserat på förnybar energi. En sådan omvandling kräver i sin tur åtgärder som är särskilt inriktade på de sektorer som bidrar mest till de nuvarande nivåerna av växthusgasutsläpp och föroreningar, och åtgärder som främjar energieffektivitet och förnybar energi samt bidrar till genomförandet av ramen för energi- och klimatpolitiken fram till 2030 och medlemsstaternas integrerade nationella energi- och klimatplaner och till genomförandet av unionens långsiktiga klimat- och energistrategi, i linje med de långsiktiga målen i Parisavtalet om klimatförändringar. Life-programmet bör också omfatta åtgärder som bidrar till genomförandet av unionens politik för klimatanpassning för att minska sårbarheten för klimatförändringarnas negativa effekter. |
| --- | --- |

(8)

För att uppfylla unionens åtaganden enligt Parisavtalet om klimatförändringar krävs att unionen omvandlas till ett hållbart, cirkulärt, energieffektivt, klimatneutralt och klimattåligt samhälle baserat på förnybar energi. En sådan omvandling kräver i sin tur åtgärder som är särskilt inriktade på de sektorer som bidrar mest till de nuvarande nivåerna av växthusgasutsläpp och föroreningar, och åtgärder som främjar energieffektivitet och förnybar energi samt bidrar till genomförandet av ramen för energi- och klimatpolitiken fram till 2030 och medlemsstaternas integrerade nationella energi- och klimatplaner och till genomförandet av unionens långsiktiga klimat- och energistrategi, i linje med de långsiktiga målen i Parisavtalet om klimatförändringar. Life-programmet bör också omfatta åtgärder som bidrar till genomförandet av unionens politik för klimatanpassning för att minska sårbarheten för klimatförändringarnas negativa effekter.

| (9) | Projekt inom ramen för Life-programmets nya delprogram Övergång till ren energi bör inriktas på kapacitetsuppbyggnad och spridning av kunskap, färdigheter, innovativa tekniker, metoder och lösningar för att uppnå målen i unionens lagstiftning och politik för övergången till förnybar energi och ökad energieffektivitet. Sådan kapacitetsuppbyggnad och spridning är i regel samordnings- och stödåtgärder med högt mervärde på unionsnivå, som syftar till att undanröja marknadshinder som hämmar den socioekonomiska övergången till hållbar energi, och huvudsakligen avser små och medelstora enheter liksom flera aktörer, inbegripet lokala och regionala myndigheter och ideella organisationer. Sådana åtgärder medför många sidovinster, såsom bekämpning av energifattigdom, förbättrad inomhusluftkvalitet, minskade lokala föroreningar tack vare förbättrad energieffektivitet och ökad spridning av förnybar energi, samt bidrar till positiva lokala ekonomiska effekter och en mer socialt inkluderande tillväxt. |
| --- | --- |

(9)

Projekt inom ramen för Life-programmets nya delprogram Övergång till ren energi bör inriktas på kapacitetsuppbyggnad och spridning av kunskap, färdigheter, innovativa tekniker, metoder och lösningar för att uppnå målen i unionens lagstiftning och politik för övergången till förnybar energi och ökad energieffektivitet. Sådan kapacitetsuppbyggnad och spridning är i regel samordnings- och stödåtgärder med högt mervärde på unionsnivå, som syftar till att undanröja marknadshinder som hämmar den socioekonomiska övergången till hållbar energi, och huvudsakligen avser små och medelstora enheter liksom flera aktörer, inbegripet lokala och regionala myndigheter och ideella organisationer. Sådana åtgärder medför många sidovinster, såsom bekämpning av energifattigdom, förbättrad inomhusluftkvalitet, minskade lokala föroreningar tack vare förbättrad energieffektivitet och ökad spridning av förnybar energi, samt bidrar till positiva lokala ekonomiska effekter och en mer socialt inkluderande tillväxt.

| (10) | För att bidra till begränsningen av klimatförändringarna och till unionens internationella åtaganden vad gäller utfasning av fossila bränslen måste omvandlingen av energisektorn påskyndas. Åtgärder för kapacitetsuppbyggnad som stöder energieffektivitet och förnybar energi, som fram till 2020 finansieras inom ramen för Horisont 2020 (10), bör integreras i Life-programmets nya delprogram Övergång till ren energi, eftersom deras syfte inte är att finansiera spetskompetens och skapa innovation, utan att underlätta utnyttjandet av redan tillgänglig teknik för förnybar energi och energieffektivitet, vilket kommer att bidra till en begränsning av klimatförändringarna. Life-programmet bör involvera alla berörda parter och sektorer som spelar en roll för övergången till ren energi. Införandet av sådana kapacitetsuppbyggande åtgärder i Life-programmet har potential att skapa synergier mellan delprogrammen och ökar den övergripande samstämmigheten i unionsfinansieringen. Därför bör uppgifter om utnyttjandet av befintliga forskningsresultat och innovativa lösningar i projekten inom Life-programmet samlas in och spridas, inbegripet från Horisont Europa-programmet inrättat enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/695 (11) (Horisont Europa) och dess föregångare. |
| --- | --- |

(10)

För att bidra till begränsningen av klimatförändringarna och till unionens internationella åtaganden vad gäller utfasning av fossila bränslen måste omvandlingen av energisektorn påskyndas. Åtgärder för kapacitetsuppbyggnad som stöder energieffektivitet och förnybar energi, som fram till 2020 finansieras inom ramen för Horisont 2020 (10), bör integreras i Life-programmets nya delprogram Övergång till ren energi, eftersom deras syfte inte är att finansiera spetskompetens och skapa innovation, utan att underlätta utnyttjandet av redan tillgänglig teknik för förnybar energi och energieffektivitet, vilket kommer att bidra till en begränsning av klimatförändringarna. Life-programmet bör involvera alla berörda parter och sektorer som spelar en roll för övergången till ren energi. Införandet av sådana kapacitetsuppbyggande åtgärder i Life-programmet har potential att skapa synergier mellan delprogrammen och ökar den övergripande samstämmigheten i unionsfinansieringen. Därför bör uppgifter om utnyttjandet av befintliga forskningsresultat och innovativa lösningar i projekten inom Life-programmet samlas in och spridas, inbegripet från Horisont Europa-programmet inrättat enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/695 (11) (Horisont Europa) och dess föregångare.

| (11) | Enligt den konsekvensbedömning som åtföljer kommissionens förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2018/2002 (12), som ändrade Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/27/EU (13), kommer det att krävas ytterligare investeringar på uppskattningsvis 177 miljarder EUR per år under perioden 2021–2030 för att uppnå unionens energimål för 2030. De största bristerna rör investeringar för minskning av koldioxidutsläppen från byggnader för att öka energieffektivitet och användningen av småskaliga förnybara energikällor, där kapital måste inriktas på projekt av mycket decentraliserad karaktär. Ett av målen med delprogrammet Övergång till ren energi, som omfattar energieffektivitet och ett snabbt införande av förnybar energi, är att bygga upp kapacitet för utvecklingen och aggregeringen av sådana projekt, för att därigenom också bidra till att absorbera medel från de europeiska struktur- och investeringsfonderna och fungera som en katalysator för investeringar i förnybar energi och energieffektivitet, även med hjälp av finansieringsinstrumenten enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/523 (14). |
| --- | --- |

(11)

Enligt den konsekvensbedömning som åtföljer kommissionens förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2018/2002 (12), som ändrade Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/27/EU (13), kommer det att krävas ytterligare investeringar på uppskattningsvis 177 miljarder EUR per år under perioden 2021–2030 för att uppnå unionens energimål för 2030. De största bristerna rör investeringar för minskning av koldioxidutsläppen från byggnader för att öka energieffektivitet och användningen av småskaliga förnybara energikällor, där kapital måste inriktas på projekt av mycket decentraliserad karaktär. Ett av målen med delprogrammet Övergång till ren energi, som omfattar energieffektivitet och ett snabbt införande av förnybar energi, är att bygga upp kapacitet för utvecklingen och aggregeringen av sådana projekt, för att därigenom också bidra till att absorbera medel från de europeiska struktur- och investeringsfonderna och fungera som en katalysator för investeringar i förnybar energi och energieffektivitet, även med hjälp av finansieringsinstrumenten enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/523 (14).

| (12) | Life-programmet är det enda program som är särskilt inriktat på miljö och klimatpolitiken och spelar därför en avgörande roll som stöd i genomförandet av unionens lagstiftning och politik på dessa områden. |
| --- | --- |

(12)

Life-programmet är det enda program som är särskilt inriktat på miljö och klimatpolitiken och spelar därför en avgörande roll som stöd i genomförandet av unionens lagstiftning och politik på dessa områden.

| (13) | Synergier med Horisont Europa bör underlätta identifiering och fastställande av behoven av forskning och innovation vad gäller hantering av miljö-, klimat- och energiutmaningar inom unionen under planeringsprocessen för strategisk forskning och innovation inom Horisont Europa. Life-programmet bör fortsätta att fungera som en katalysator för genomförandet av unionens lagstiftning och politik för miljö, klimat och i relevanta delar för energi, inbegripet genom att integrera och tillämpa forsknings- och innovationsresultat från Horisont Europa och bidra till att de används i större skala om detta kan bidra till att ta itu med miljö-, klimat- eller energiomställningsfrågor. Europeiska innovationsrådet inom Horisont Europa kan ge stöd för att utöka och kommersialisera nya banbrytande idéer som kan uppkomma vid genomförandet av Life-projekt. På samma sätt bör även synergier med innovationsfonden inom ramen för utsläppshandelssystemet, som inrättats enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG (15), beaktas. |
| --- | --- |

(13)

Synergier med Horisont Europa bör underlätta identifiering och fastställande av behoven av forskning och innovation vad gäller hantering av miljö-, klimat- och energiutmaningar inom unionen under planeringsprocessen för strategisk forskning och innovation inom Horisont Europa. Life-programmet bör fortsätta att fungera som en katalysator för genomförandet av unionens lagstiftning och politik för miljö, klimat och i relevanta delar för energi, inbegripet genom att integrera och tillämpa forsknings- och innovationsresultat från Horisont Europa och bidra till att de används i större skala om detta kan bidra till att ta itu med miljö-, klimat- eller energiomställningsfrågor. Europeiska innovationsrådet inom Horisont Europa kan ge stöd för att utöka och kommersialisera nya banbrytande idéer som kan uppkomma vid genomförandet av Life-projekt. På samma sätt bör även synergier med innovationsfonden inom ramen för utsläppshandelssystemet, som inrättats enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG (15), beaktas.

| (14) | En åtgärd som har fått bidrag från Life-programmet bör också kunna erhålla bidrag från andra unionsprogram, förutsatt att sådana bidrag inte täcker samma kostnader. Åtgärder som får kumulativ finansiering från olika unionsprogram bör endast granskas en gång, med beaktande av alla berörda unionsprogram och deras respektive tillämpliga regler. |
| --- | --- |

(14)

En åtgärd som har fått bidrag från Life-programmet bör också kunna erhålla bidrag från andra unionsprogram, förutsatt att sådana bidrag inte täcker samma kostnader. Åtgärder som får kumulativ finansiering från olika unionsprogram bör endast granskas en gång, med beaktande av alla berörda unionsprogram och deras respektive tillämpliga regler.

| (15) | Kommissionens meddelande av den 3 februari 2017 om granskningen av genomförandet av EU:s miljöpolitik: Gemensamma utmaningar och hur vi kan samarbeta för att nå bättre resultat visar att betydande framsteg krävs för att påskynda genomförandet av unionens miljöregelverk och öka integreringen av miljö- och klimatmål i andra politikområden. Life-programmet bör därför fungera som en katalysator för hanteringen av övergripande systemiska utmaningar liksom de bakomliggande orsakerna till de genomförandebrister som fastställts i granskningen av genomförandet av miljöpolitiken och för att åstadkomma de nödvändiga framstegen genom att utveckla, prova och reproducera nya tillvägagångssätt; stödja utarbetande, övervakning och översyn av politiken; förbättra styrningen i frågor som rör miljö, klimatförändringar och den därmed sammanhängande övergången till ren energi, inbegripet genom ökad delaktighet för berörda parter på alla nivåer, kapacitetsuppbyggnad, kommunikation och medvetenhet; mobilisering av investeringar från unionens investeringsprogram eller andra finansieringskällor och genom stödåtgärder för att övervinna de olika hindren för ett ändamålsenligt genomförande av viktiga planer som krävs enligt miljölagstiftningen. |
| --- | --- |

(15)

Kommissionens meddelande av den 3 februari 2017 om granskningen av genomförandet av EU:s miljöpolitik: Gemensamma utmaningar och hur vi kan samarbeta för att nå bättre resultat visar att betydande framsteg krävs för att påskynda genomförandet av unionens miljöregelverk och öka integreringen av miljö- och klimatmål i andra politikområden. Life-programmet bör därför fungera som en katalysator för hanteringen av övergripande systemiska utmaningar liksom de bakomliggande orsakerna till de genomförandebrister som fastställts i granskningen av genomförandet av miljöpolitiken och för att åstadkomma de nödvändiga framstegen genom att utveckla, prova och reproducera nya tillvägagångssätt; stödja utarbetande, övervakning och översyn av politiken; förbättra styrningen i frågor som rör miljö, klimatförändringar och den därmed sammanhängande övergången till ren energi, inbegripet genom ökad delaktighet för berörda parter på alla nivåer, kapacitetsuppbyggnad, kommunikation och medvetenhet; mobilisering av investeringar från unionens investeringsprogram eller andra finansieringskällor och genom stödåtgärder för att övervinna de olika hindren för ett ändamålsenligt genomförande av viktiga planer som krävs enligt miljölagstiftningen.

| (16) | För att stoppa och vända förlusten av biologisk mångfald och förstöringen av ekosystemen, inbegripet i marina ekosystem, krävs stöd till utarbetande, genomförande, upprätthållande och bedömning av unionens relevanta lagstiftning och politik, inbegripet kommissionens meddelande av den 20 maj 2020 om EU:s strategi för biologisk mångfald för 2030 – Ge naturen större plats i våra liv, rådets direktiv 92/43/EEG (16), Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/147/EG (17) och Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1143/2014 (18), särskilt genom utveckling av kunskapsbasen för utarbetande och genomförande av politik och genom utveckling, provning, demonstration och tillämpning av bästa praxis och lösningar, såsom ändamålsenlig förvaltning, i liten skala eller skräddarsydda för särskilda lokala, regionala eller nationella förhållanden, inbegripet integrerade tillvägagångssätt för genomförandet av de prioriterade planer för åtgärder som antagits enligt direktiv 92/43/EEG. Den här förordningen bör bidra till integreringen av åtgärder för biologisk mångfald i unionens politik och till uppnåendet av det övergripande målet att anslå 7,5 % av de årliga utgifterna inom ramen för den fleråriga budgetramen till målen för biologisk mångfald 2024 och 10 % av de årliga utgifterna inom ramen för den fleråriga budgetramen till målen för biologisk mångfald 2026 och 2027, samtidigt som de befintliga överlappningarna mellan klimatmålen och målen för biologisk mångfald beaktas.
  Unionen och medlemsstater bör spåra sina utgifter kopplade till biologisk mångfald för att fullgöra sina rapporteringsskyldigheter enligt konventionen om biologisk mångfald. Kraven på spårning som föreskrivs i annan relevant unionslagstiftning bör också uppfyllas. Unionsutgifter kopplade till biologisk mångfald bör spåras i enlighet med en ändamålsenlig, transparent och övergripande metod som ska fastställas av kommissionen i samarbete med Europaparlamentet och rådet, i enlighet med det interinstitutionella avtalet av den 16 december 2020 mellan Europaparlamentet, Europeiska unionens råd och Europeiska kommissionen om budgetdisciplin, samarbete i budgetfrågor och sund ekonomisk förvaltning samt om nya egna medel, inbegripet en färdplan för införandet av nya egna medel (19). |
| --- | --- |

(16)

För att stoppa och vända förlusten av biologisk mångfald och förstöringen av ekosystemen, inbegripet i marina ekosystem, krävs stöd till utarbetande, genomförande, upprätthållande och bedömning av unionens relevanta lagstiftning och politik, inbegripet kommissionens meddelande av den 20 maj 2020 om EU:s strategi för biologisk mångfald för 2030 – Ge naturen större plats i våra liv, rådets direktiv 92/43/EEG (16), Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/147/EG (17) och Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1143/2014 (18), särskilt genom utveckling av kunskapsbasen för utarbetande och genomförande av politik och genom utveckling, provning, demonstration och tillämpning av bästa praxis och lösningar, såsom ändamålsenlig förvaltning, i liten skala eller skräddarsydda för särskilda lokala, regionala eller nationella förhållanden, inbegripet integrerade tillvägagångssätt för genomförandet av de prioriterade planer för åtgärder som antagits enligt direktiv 92/43/EEG. Den här förordningen bör bidra till integreringen av åtgärder för biologisk mångfald i unionens politik och till uppnåendet av det övergripande målet att anslå 7,5 % av de årliga utgifterna inom ramen för den fleråriga budgetramen till målen för biologisk mångfald 2024 och 10 % av de årliga utgifterna inom ramen för den fleråriga budgetramen till målen för biologisk mångfald 2026 och 2027, samtidigt som de befintliga överlappningarna mellan klimatmålen och målen för biologisk mångfald beaktas.

Unionen och medlemsstater bör spåra sina utgifter kopplade till biologisk mångfald för att fullgöra sina rapporteringsskyldigheter enligt konventionen om biologisk mångfald. Kraven på spårning som föreskrivs i annan relevant unionslagstiftning bör också uppfyllas. Unionsutgifter kopplade till biologisk mångfald bör spåras i enlighet med en ändamålsenlig, transparent och övergripande metod som ska fastställas av kommissionen i samarbete med Europaparlamentet och rådet, i enlighet med det interinstitutionella avtalet av den 16 december 2020 mellan Europaparlamentet, Europeiska unionens råd och Europeiska kommissionen om budgetdisciplin, samarbete i budgetfrågor och sund ekonomisk förvaltning samt om nya egna medel, inbegripet en färdplan för införandet av nya egna medel (19).

| (17) | Den senaste tidens utvärderingar och bedömningar, inbegripet halvtidsöversynen av EU:s strategi för biologisk mångfald fram till 2020 och kontrollen av naturskyddslagstiftningens ändamålsenlighet, visar att en av de främsta underliggande orsakerna till bristande genomförande av unionens naturskyddslagstiftning och strategin för biologisk mångfald är avsaknaden av tillräcklig finansiering.
  Unionens huvudsakliga finansieringsinstrument, inbegripet Europeiska regionala utvecklingsfonden inrättad enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1301/2013 (20) (Europeiska regionala utvecklingsfonden) och Sammanhållningsfonden inrättad enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1300/2013 (21) (Sammanhållningsfonden), Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling inrättad enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1305/2013 (22) (Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling), Europeiska havs-, fiskeri- och vattenbruksfonden inrättad enligt en Europaparlamentets och rådets förordning om Europeiska havs-, fiskeri- och vattenbruksfonden och om upphävande av förordning (EU) nr 508/2014 (Europeiska havs-, fiskeri- och vattenbruksfonden), skulle kunna ge ett viktigt kompletterande bidrag för att tillgodose dessa behov. Life-programmet skulle kunna göra integreringen ännu mer effektiv genom strategiska naturprojekt som är ägnade att fungera som en katalysator för genomförandet av unionens lagstiftning och politik för natur och biologisk mångfald, inbegripet de åtgärder som anges i de prioriterade planer för åtgärder som antagits enligt direktiv 92/43/EEG. De strategiska naturprojekten bör stödja åtgärdsprogram i medlemsstaterna som syftar till att integrera relevanta mål för natur och biologisk mångfald i övriga politikområden och finansieringsprogram, och därigenom säkerställa att tillräckliga medel mobiliseras för att genomföra politiken på dessa områden.
  Medlemsstaterna bör inom sin strategiska plan för den gemensamma jordbrukspolitiken ha rätt att besluta att använda en viss andel av anslagen från Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling för att stärka stödet för åtgärder som kompletterar strategiska naturprojekt enligt vad som definieras i denna förordning. |
| --- | --- |

(17)

Den senaste tidens utvärderingar och bedömningar, inbegripet halvtidsöversynen av EU:s strategi för biologisk mångfald fram till 2020 och kontrollen av naturskyddslagstiftningens ändamålsenlighet, visar att en av de främsta underliggande orsakerna till bristande genomförande av unionens naturskyddslagstiftning och strategin för biologisk mångfald är avsaknaden av tillräcklig finansiering.

Unionens huvudsakliga finansieringsinstrument, inbegripet Europeiska regionala utvecklingsfonden inrättad enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1301/2013 (20) (Europeiska regionala utvecklingsfonden) och Sammanhållningsfonden inrättad enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1300/2013 (21) (Sammanhållningsfonden), Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling inrättad enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1305/2013 (22) (Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling), Europeiska havs-, fiskeri- och vattenbruksfonden inrättad enligt en Europaparlamentets och rådets förordning om Europeiska havs-, fiskeri- och vattenbruksfonden och om upphävande av förordning (EU) nr 508/2014 (Europeiska havs-, fiskeri- och vattenbruksfonden), skulle kunna ge ett viktigt kompletterande bidrag för att tillgodose dessa behov. Life-programmet skulle kunna göra integreringen ännu mer effektiv genom strategiska naturprojekt som är ägnade att fungera som en katalysator för genomförandet av unionens lagstiftning och politik för natur och biologisk mångfald, inbegripet de åtgärder som anges i de prioriterade planer för åtgärder som antagits enligt direktiv 92/43/EEG. De strategiska naturprojekten bör stödja åtgärdsprogram i medlemsstaterna som syftar till att integrera relevanta mål för natur och biologisk mångfald i övriga politikområden och finansieringsprogram, och därigenom säkerställa att tillräckliga medel mobiliseras för att genomföra politiken på dessa områden.

Medlemsstaterna bör inom sin strategiska plan för den gemensamma jordbrukspolitiken ha rätt att besluta att använda en viss andel av anslagen från Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling för att stärka stödet för åtgärder som kompletterar strategiska naturprojekt enligt vad som definieras i denna förordning.

| (18) | Främjande av den cirkulära ekonomin och resurseffektivitet kräver en förändring av det sätt på vilket material och produkter, inbegripet plast, utformas, produceras, konsumeras, repareras, återanvänds, materialåtervinns och bortskaffas, och ett fokus på produkternas hela livscykel. Life-programmet bör bidra till övergången till en cirkulär ekonomisk modell genom ekonomiskt stöd som inriktas på en rad olika aktörer, såsom företag, myndigheter och konsumenter, i synnerhet genom att tillämpa, utveckla och reproducera bästa teknik, praxis och lösningar som är skräddarsydda för lokala, regionala eller nationella förhållanden, inbegripet genom integrerade tillvägagångssätt för tillämpningen av avfallshierarkin och genomförandet av planer för avfallshantering och förebyggande av avfall. Genom att stödja genomförandet av kommissionens meddelande av den 16 januari 2018 om en europeisk strategi för plast i en cirkulär ekonomi skulle åtgärder kunna vidtas i synnerhet för att ta itu med problemet med marint skräp. |
| --- | --- |

(18)

Främjande av den cirkulära ekonomin och resurseffektivitet kräver en förändring av det sätt på vilket material och produkter, inbegripet plast, utformas, produceras, konsumeras, repareras, återanvänds, materialåtervinns och bortskaffas, och ett fokus på produkternas hela livscykel. Life-programmet bör bidra till övergången till en cirkulär ekonomisk modell genom ekonomiskt stöd som inriktas på en rad olika aktörer, såsom företag, myndigheter och konsumenter, i synnerhet genom att tillämpa, utveckla och reproducera bästa teknik, praxis och lösningar som är skräddarsydda för lokala, regionala eller nationella förhållanden, inbegripet genom integrerade tillvägagångssätt för tillämpningen av avfallshierarkin och genomförandet av planer för avfallshantering och förebyggande av avfall. Genom att stödja genomförandet av kommissionens meddelande av den 16 januari 2018 om en europeisk strategi för plast i en cirkulär ekonomi skulle åtgärder kunna vidtas i synnerhet för att ta itu med problemet med marint skräp.

| (19) | En hög nivå av miljöskydd är av grundläggande betydelse för unionsmedborgarnas hälsa och välmående. Life-programmet bör stödja unionens mål vad gäller framställning och användning av kemikalier på sätt som minimerar de betydande negativa effekterna för människors hälsa och miljön, för att uppnå målet om en giftfri miljö i unionen. Life-programmet bör också stödja verksamhet som främjar genomförandet av Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/49/EG (23) i syfte att uppnå bullernivåer som inte medför avsevärda negativa konsekvenser och risker för människors hälsa. |
| --- | --- |

(19)

En hög nivå av miljöskydd är av grundläggande betydelse för unionsmedborgarnas hälsa och välmående. Life-programmet bör stödja unionens mål vad gäller framställning och användning av kemikalier på sätt som minimerar de betydande negativa effekterna för människors hälsa och miljön, för att uppnå målet om en giftfri miljö i unionen. Life-programmet bör också stödja verksamhet som främjar genomförandet av Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/49/EG (23) i syfte att uppnå bullernivåer som inte medför avsevärda negativa konsekvenser och risker för människors hälsa.

| (20) | Unionens långsiktiga mål vad gäller luftpolitiken är att uppnå luftkvalitetsnivåer som inte medför betydande negativa konsekvenser och risker för människors hälsa och för miljön, samtidigt som synergierna mellan förbättringar av luftkvaliteten och minskning av växthusgasutsläppen stärks. Allmänhetens medvetenhet om luftföroreningar är hög, och medborgarna förväntar sig att myndigheterna ska agera, särskilt i områden där befolkningen och ekosystemen utsätts för höga nivåer av luftföroreningar. I Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2016/2284 (24) understryks att unionsfinansiering kan ha betydelse för att uppnå målen för ren luft. Life-programmet bör därför stödja projekt, inbegripet strategiska integrerade projekt, som har potential att mobilisera offentliga och privata medel, att fungera som exempel på bästa praxis samt fungera som en katalysator för genomförandet av planer och lagstiftning för luftkvalitet på lokal, regional, multiregional, nationell och transnationell nivå. |
| --- | --- |

(20)

Unionens långsiktiga mål vad gäller luftpolitiken är att uppnå luftkvalitetsnivåer som inte medför betydande negativa konsekvenser och risker för människors hälsa och för miljön, samtidigt som synergierna mellan förbättringar av luftkvaliteten och minskning av växthusgasutsläppen stärks. Allmänhetens medvetenhet om luftföroreningar är hög, och medborgarna förväntar sig att myndigheterna ska agera, särskilt i områden där befolkningen och ekosystemen utsätts för höga nivåer av luftföroreningar. I Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2016/2284 (24) understryks att unionsfinansiering kan ha betydelse för att uppnå målen för ren luft. Life-programmet bör därför stödja projekt, inbegripet strategiska integrerade projekt, som har potential att mobilisera offentliga och privata medel, att fungera som exempel på bästa praxis samt fungera som en katalysator för genomförandet av planer och lagstiftning för luftkvalitet på lokal, regional, multiregional, nationell och transnationell nivå.

| (21) | I Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/60/EG (25) fastställdes en ram för skyddet av unionens ytvatten, kustvatten, vatten i övergångszon och grundvatten. Målen med det direktivet skulle stödjas av bättre genomförande och ökad integrering av vattenpolitikens mål i andra politikområden. Life-programmet bör därför stödja projekt som medverkar till ett ändamålsenligt genomförande av direktiv 2000/60/EG och andra relevanta delar av unionens vattenlagstiftning som bidrar till att god status uppnås i unionens vattenförekomster genom tillämpning, utveckling och reproduktion av bästa praxis samt genom mobilisering av kompletterande åtgärder inom ramen för andra unionsprogram eller finansieringskällor. |
| --- | --- |

(21)

I Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/60/EG (25) fastställdes en ram för skyddet av unionens ytvatten, kustvatten, vatten i övergångszon och grundvatten. Målen med det direktivet skulle stödjas av bättre genomförande och ökad integrering av vattenpolitikens mål i andra politikområden. Life-programmet bör därför stödja projekt som medverkar till ett ändamålsenligt genomförande av direktiv 2000/60/EG och andra relevanta delar av unionens vattenlagstiftning som bidrar till att god status uppnås i unionens vattenförekomster genom tillämpning, utveckling och reproduktion av bästa praxis samt genom mobilisering av kompletterande åtgärder inom ramen för andra unionsprogram eller finansieringskällor.

| (22) | Skydd och återställande av den marina miljön är ett av de övergripande målen för unionens miljöpolitik. Life-programmet bör stödja följande: förvaltning, bevarande, återställande och övervakning av biologisk mångfald och marina ekosystem, särskilt i marina områden inom Natura 2000, och skydd av arter i enlighet med de prioriterade planer för åtgärder som antagits enligt direktiv 92/43/EEG; uppnående av god miljöstatus i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/56/EG (26); främjande av rena och friska hav; genomförande av kommissionens meddelande av den 16 januari 2018 om en europeisk strategi för plast i en cirkulär ekonomi, i synnerhet för att försöka lösa problemet med förlorade fiskeredskap och marint skräp; och främjande av unionens deltagande i världshavsförvaltningen, som är avgörande för att uppnå målen i Förenta nationernas Agenda 2030 för hållbar utveckling och garantera friska hav för framtida generationer. Life-programmets strategiska integrerade projekt och strategiska naturprojekt bör inkludera relevanta åtgärder som syftar till att skydda den marina miljön. |
| --- | --- |

(22)

Skydd och återställande av den marina miljön är ett av de övergripande målen för unionens miljöpolitik. Life-programmet bör stödja följande: förvaltning, bevarande, återställande och övervakning av biologisk mångfald och marina ekosystem, särskilt i marina områden inom Natura 2000, och skydd av arter i enlighet med de prioriterade planer för åtgärder som antagits enligt direktiv 92/43/EEG; uppnående av god miljöstatus i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/56/EG (26); främjande av rena och friska hav; genomförande av kommissionens meddelande av den 16 januari 2018 om en europeisk strategi för plast i en cirkulär ekonomi, i synnerhet för att försöka lösa problemet med förlorade fiskeredskap och marint skräp; och främjande av unionens deltagande i världshavsförvaltningen, som är avgörande för att uppnå målen i Förenta nationernas Agenda 2030 för hållbar utveckling och garantera friska hav för framtida generationer. Life-programmets strategiska integrerade projekt och strategiska naturprojekt bör inkludera relevanta åtgärder som syftar till att skydda den marina miljön.

| (23) | Förbättrad styrning i miljöfrågor, frågor om klimatförändring och dithörande frågor om energiomställning kräver medverkan från det civila samhället genom ökad medvetenhet bland allmänheten, inbegripet genom en kommunikationsstrategi som tar hänsyn till nya medier och sociala nätverk, konsumentengagemang och ett bredare deltagande från berörda parter, inbegripet icke-statliga organisationer, vid samråd om och genomförande av därmed sammanhängande politik på alla nivåer. Det är därför lämpligt att Life-programmet stöder ett brett spektrum av icke-statliga organisationer och nätverk av ideella enheter som arbetar för mål av allmänt unionsintresse, och som främst är verksamma inom området miljö eller klimatpolitik, genom att på ett konkurrensutsatt och transparent sätt bevilja driftsbidrag i syfte att hjälpa sådana icke-statliga organisationer, nätverk och enheter att på ett ändamålsenligt sätt bidra till unionens politik och bygga upp och stärka sin kapacitet att bli effektivare partner. |
| --- | --- |

(23)

Förbättrad styrning i miljöfrågor, frågor om klimatförändring och dithörande frågor om energiomställning kräver medverkan från det civila samhället genom ökad medvetenhet bland allmänheten, inbegripet genom en kommunikationsstrategi som tar hänsyn till nya medier och sociala nätverk, konsumentengagemang och ett bredare deltagande från berörda parter, inbegripet icke-statliga organisationer, vid samråd om och genomförande av därmed sammanhängande politik på alla nivåer. Det är därför lämpligt att Life-programmet stöder ett brett spektrum av icke-statliga organisationer och nätverk av ideella enheter som arbetar för mål av allmänt unionsintresse, och som främst är verksamma inom området miljö eller klimatpolitik, genom att på ett konkurrensutsatt och transparent sätt bevilja driftsbidrag i syfte att hjälpa sådana icke-statliga organisationer, nätverk och enheter att på ett ändamålsenligt sätt bidra till unionens politik och bygga upp och stärka sin kapacitet att bli effektivare partner.

| (24) | Medan bättre styrning på alla nivåer bör vara ett övergripande mål för Life-programmets alla delprogram, bör Life-programmet stödja utarbetande, genomförande, upprätthållande och efterlevnad av miljö- och klimatregelverk, i synnerhet av den övergripande lagstiftningen om miljöstyrning, inbegripet den lagstiftning som genomför Århuskonventionen. |
| --- | --- |

(24)

Medan bättre styrning på alla nivåer bör vara ett övergripande mål för Life-programmets alla delprogram, bör Life-programmet stödja utarbetande, genomförande, upprätthållande och efterlevnad av miljö- och klimatregelverk, i synnerhet av den övergripande lagstiftningen om miljöstyrning, inbegripet den lagstiftning som genomför Århuskonventionen.

| (25) | Life-programmet bör förbereda marknadsaktörerna för och stödja dem i övergången till en hållbar, cirkulär, energieffektiv, klimatneutral och klimattålig ekonomi baserad på förnybar energi genom att prova nya affärsmöjligheter, förbättra yrkeskunskaper, underlätta konsumenternas tillgång till hållbara produkter och tjänster, engagera och stärka opinionsbildare, och prova nya metoder för att anpassa befintliga processer och företagsklimatet. För att stödja en bredare marknadsspridning av hållbara lösningar bör allmänhetens acceptans och konsumenternas engagemang främjas. |
| --- | --- |

(25)

Life-programmet bör förbereda marknadsaktörerna för och stödja dem i övergången till en hållbar, cirkulär, energieffektiv, klimatneutral och klimattålig ekonomi baserad på förnybar energi genom att prova nya affärsmöjligheter, förbättra yrkeskunskaper, underlätta konsumenternas tillgång till hållbara produkter och tjänster, engagera och stärka opinionsbildare, och prova nya metoder för att anpassa befintliga processer och företagsklimatet. För att stödja en bredare marknadsspridning av hållbara lösningar bör allmänhetens acceptans och konsumenternas engagemang främjas.

| (26) | Life-programmet är utformat för att stödja demonstration av teknik, tillvägagångssätt och bästa praxis som kan reproduceras och utökas. Innovativa lösningar skulle bidra till förbättrad miljöprestanda och hållbarhet, särskilt för framtagandet av hållbara jordbruksmetoder i de områden som är aktiva inom klimat, vatten, mark, biologisk mångfald och avfall. I detta avseende bör synergier med andra program och politikområden betonas, såsom det europeiska innovationspartnerskapet för produktivitet och hållbarhet inom jordbruket och EU:s miljölednings- och miljörevisionsordning. |
| --- | --- |

(26)

Life-programmet är utformat för att stödja demonstration av teknik, tillvägagångssätt och bästa praxis som kan reproduceras och utökas. Innovativa lösningar skulle bidra till förbättrad miljöprestanda och hållbarhet, särskilt för framtagandet av hållbara jordbruksmetoder i de områden som är aktiva inom klimat, vatten, mark, biologisk mångfald och avfall. I detta avseende bör synergier med andra program och politikområden betonas, såsom det europeiska innovationspartnerskapet för produktivitet och hållbarhet inom jordbruket och EU:s miljölednings- och miljörevisionsordning.

| (27) | På unionsnivå finansieras stora investeringar i miljö- och klimatåtgärder huvudsakligen genom unionens stora finansieringsprogram. Det är därför nödvändigt att öka integreringsinsatserna för att säkerställa hållbarhet, säkring av biologisk mångfald och klimatsäkring av verksamhet inom ramen för unionens övriga finansieringsprogram samt integrering av skyddsmekanismer för hållbarhet i alla unionsinstrument. Med tanke på deras funktion som katalysator bör strategiska integrerade projekt och strategiska naturprojekt som utarbetas inom ramen för Life-programmet mobilisera finansieringsmöjligheter inom ramen för dessa finansieringsprogram och andra finansieringskällor, såsom nationell finansiering, och skapa synergier. |
| --- | --- |

(27)

På unionsnivå finansieras stora investeringar i miljö- och klimatåtgärder huvudsakligen genom unionens stora finansieringsprogram. Det är därför nödvändigt att öka integreringsinsatserna för att säkerställa hållbarhet, säkring av biologisk mångfald och klimatsäkring av verksamhet inom ramen för unionens övriga finansieringsprogram samt integrering av skyddsmekanismer för hållbarhet i alla unionsinstrument. Med tanke på deras funktion som katalysator bör strategiska integrerade projekt och strategiska naturprojekt som utarbetas inom ramen för Life-programmet mobilisera finansieringsmöjligheter inom ramen för dessa finansieringsprogram och andra finansieringskällor, såsom nationell finansiering, och skapa synergier.

| (28) | De strategiska naturprojektens och de strategiska integrerade projektens framgång är beroende av ett nära samarbete mellan nationella, regionala och lokala myndigheter och de icke-statliga aktörer som påverkas av Life-programmets mål. Principerna om insyn och offentliggörande bör därför tillämpas när det gäller beslut om utarbetande, genomförande, bedömning och övervakning av projekt, särskilt i fråga om integrering eller när flera finansieringskällor är inblandade. |
| --- | --- |

(28)

De strategiska naturprojektens och de strategiska integrerade projektens framgång är beroende av ett nära samarbete mellan nationella, regionala och lokala myndigheter och de icke-statliga aktörer som påverkas av Life-programmets mål. Principerna om insyn och offentliggörande bör därför tillämpas när det gäller beslut om utarbetande, genomförande, bedömning och övervakning av projekt, särskilt i fråga om integrering eller när flera finansieringskällor är inblandade.

| (29) | För att ge uttryck för vikten av att bekämpa klimatförändringar på ett samordnat och ambitiöst sätt, i linje med unionens åtaganden att genomföra Parisavtalet om klimatförändringar och uppfylla Förenta nationernas mål för hållbar utveckling, kommer Life-programmet att bidra till integreringen av klimatåtgärder och uppnåendet av det övergripande målet att minst 30 % av utgifterna i EU-budgeten ska stödja klimatmål. Åtgärder inom ramen för Life-programmet väntas bidra med 61 % av Life-programmets totala finansieringsram till klimatmål. De berörda åtgärderna kommer att identifieras under Life-programmets utarbetande och genomförande och omprövas i samband med relevanta utvärderingar och översyner. I linje med den europeiska gröna given bör åtgärder inom ramen för Life-programmet respektera principen om att inte vålla skada. |
| --- | --- |

(29)

För att ge uttryck för vikten av att bekämpa klimatförändringar på ett samordnat och ambitiöst sätt, i linje med unionens åtaganden att genomföra Parisavtalet om klimatförändringar och uppfylla Förenta nationernas mål för hållbar utveckling, kommer Life-programmet att bidra till integreringen av klimatåtgärder och uppnåendet av det övergripande målet att minst 30 % av utgifterna i EU-budgeten ska stödja klimatmål. Åtgärder inom ramen för Life-programmet väntas bidra med 61 % av Life-programmets totala finansieringsram till klimatmål. De berörda åtgärderna kommer att identifieras under Life-programmets utarbetande och genomförande och omprövas i samband med relevanta utvärderingar och översyner. I linje med den europeiska gröna given bör åtgärder inom ramen för Life-programmet respektera principen om att inte vålla skada.

| (30) | Vid genomförandet av Life-programmet bör vederbörlig hänsyn tas till strategin för de yttersta randområdena, som återfinns i kommissionens meddelande av den 24 oktober 2017 om ett starkare och förnyat strategiskt partnerskap med EU:s yttersta randområden, med beaktande av artikel 349 i EUF-fördraget och dessa områdens särskilda behov och sårbarhet. Unionens politik på andra områden än miljö, klimat och i relevanta delar energi bör också beaktas. |
| --- | --- |

(30)

Vid genomförandet av Life-programmet bör vederbörlig hänsyn tas till strategin för de yttersta randområdena, som återfinns i kommissionens meddelande av den 24 oktober 2017 om ett starkare och förnyat strategiskt partnerskap med EU:s yttersta randområden, med beaktande av artikel 349 i EUF-fördraget och dessa områdens särskilda behov och sårbarhet. Unionens politik på andra områden än miljö, klimat och i relevanta delar energi bör också beaktas.

| (31) | Till stöd för genomförandet av Life-programmet bör kommissionen samarbeta med Life-programmets nätverk för nationella kontaktpunkter för att stimulera samarbete i syfte att förbättra och göra de nationella kontaktpunkternas tjänster i hela unionen mer ändamålsenliga, för att öka den övergripande kvaliteten på inlämnade förslag, anordna seminarier och workshoppar, offentliggöra förteckningar över projekt som finansierats inom ramen för Life-programmet eller genomföra annan verksamhet, såsom mediekampanjer, för att bättre sprida projektresultaten och underlätta utbyte av erfarenheter, kunskaper och bästa praxis och reproduktion av projektresultat i hela unionen, och därmed främja samarbete och kommunikation. Sådan verksamhet bör särskilt inriktas på medlemsstater med lågt utnyttjande av medel och bör underlätta kommunikation och samarbete mellan bidragsmottagare, sökande och berörda parter för avslutade eller pågående projekt inom samma område. Det är avgörande att sådan kommunikations- och samarbetsverksamhet riktar sig till regionala och lokala myndigheter och till berörda parter. |
| --- | --- |

(31)

Till stöd för genomförandet av Life-programmet bör kommissionen samarbeta med Life-programmets nätverk för nationella kontaktpunkter för att stimulera samarbete i syfte att förbättra och göra de nationella kontaktpunkternas tjänster i hela unionen mer ändamålsenliga, för att öka den övergripande kvaliteten på inlämnade förslag, anordna seminarier och workshoppar, offentliggöra förteckningar över projekt som finansierats inom ramen för Life-programmet eller genomföra annan verksamhet, såsom mediekampanjer, för att bättre sprida projektresultaten och underlätta utbyte av erfarenheter, kunskaper och bästa praxis och reproduktion av projektresultat i hela unionen, och därmed främja samarbete och kommunikation. Sådan verksamhet bör särskilt inriktas på medlemsstater med lågt utnyttjande av medel och bör underlätta kommunikation och samarbete mellan bidragsmottagare, sökande och berörda parter för avslutade eller pågående projekt inom samma område. Det är avgörande att sådan kommunikations- och samarbetsverksamhet riktar sig till regionala och lokala myndigheter och till berörda parter.

| (32) | Kvalitet bör vara det kriterium som styr projektutvärderings- och tilldelningsförfarandet inom Life-programmet. I syfte att underlätta genomförandet av Life-programmets mål i hela unionen och främja projektförslag av hög kvalitet bör finansiering göras tillgänglig för projekt för tekniskt bistånd som syftar till ett verkligt deltagande i Life-programmet. Kommissionen bör eftersträva en verklig, kvalitetsbaserad geografisk täckning i hela unionen, inbegripet genom att bistå medlemsstaterna för att höja projektens kvalitet genom kapacitetsuppbyggnad. Lågt verkligt deltagande, stödberättigande verksamhet samt tilldelningskriterierna för Life-programmet bör specificeras i det fleråriga arbetsprogrammet och bygga på deltagandet av och framgångsgraden för sökande från berörda medlemsstater, med beaktande av bland annat befolkning och befolkningstäthet, den totala arealen Natura 2000-områden i varje medlemsstat uttryckt som andelen av den totala arealen Natura 2000-områden, och andelen av en medlemsstats territorium som täcks av Natura 2000-områden. Stödberättigande verksamhet bör vara av sådant slag att den syftar till att höja projektansökningarnas kvalitet. |
| --- | --- |

(32)

Kvalitet bör vara det kriterium som styr projektutvärderings- och tilldelningsförfarandet inom Life-programmet. I syfte att underlätta genomförandet av Life-programmets mål i hela unionen och främja projektförslag av hög kvalitet bör finansiering göras tillgänglig för projekt för tekniskt bistånd som syftar till ett verkligt deltagande i Life-programmet. Kommissionen bör eftersträva en verklig, kvalitetsbaserad geografisk täckning i hela unionen, inbegripet genom att bistå medlemsstaterna för att höja projektens kvalitet genom kapacitetsuppbyggnad. Lågt verkligt deltagande, stödberättigande verksamhet samt tilldelningskriterierna för Life-programmet bör specificeras i det fleråriga arbetsprogrammet och bygga på deltagandet av och framgångsgraden för sökande från berörda medlemsstater, med beaktande av bland annat befolkning och befolkningstäthet, den totala arealen Natura 2000-områden i varje medlemsstat uttryckt som andelen av den totala arealen Natura 2000-områden, och andelen av en medlemsstats territorium som täcks av Natura 2000-områden. Stödberättigande verksamhet bör vara av sådant slag att den syftar till att höja projektansökningarnas kvalitet.

| (33) | I enlighet med kommissionens meddelande av den 18 januari 2018 om EU:s åtgärder för att förbättra efterlevnaden av miljölagstiftningen och miljöstyrningen, inrättades Europeiska unionens nätverk för genomförande och upprätthållande av miljölagstiftningen (Impel), det europeiska nätverket för miljöåklagare (ENPE) och Europeiska unionens miljödomarförening (EUFJE) för att underlätta samarbetet mellan medlemsstaterna och för att spela en unik roll i upprätthållandet av unionens miljölagstiftning. De bidrar avsevärt till ökad konsekvens i genomförandet och upprätthållandet av unionens miljölagstiftning i hela unionen, varigenom snedvridning av konkurrensen undviks och kvaliteten på miljötillsyn och brottsbekämpningsmekanismer förbättras genom nätverksbildning på både unions- och medlemsstatsnivå, och de tillhandahåller utbyte av information och erfarenheter på olika administrativa nivåer genom utbildning och djupgående diskussioner om miljöfrågor och aspekter på upprätthållande, inbegripet övervaknings- och tillståndsförfaranden. Mot bakgrund av deras bidrag till Life-programmets mål är det lämpligt att tillåta tilldelning av bidrag till Impel, ENPE och EUFJE utan ansökningsomgång i syfte att fortsätta att ge stöd till dessa organs verksamhet. Dessutom finns det andra fall där det kanske inte krävs någon ansökningsomgång enligt de allmänna kraven i Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) 2018/1046 (27) (budgetförordningen), till exempel för organ som utsetts av medlemsstaterna och som verkar under deras ansvar, när dessa medlemsstater identifieras som bidragsmottagare genom en unionsrättsakt. |
| --- | --- |

(33)

I enlighet med kommissionens meddelande av den 18 januari 2018 om EU:s åtgärder för att förbättra efterlevnaden av miljölagstiftningen och miljöstyrningen, inrättades Europeiska unionens nätverk för genomförande och upprätthållande av miljölagstiftningen (Impel), det europeiska nätverket för miljöåklagare (ENPE) och Europeiska unionens miljödomarförening (EUFJE) för att underlätta samarbetet mellan medlemsstaterna och för att spela en unik roll i upprätthållandet av unionens miljölagstiftning. De bidrar avsevärt till ökad konsekvens i genomförandet och upprätthållandet av unionens miljölagstiftning i hela unionen, varigenom snedvridning av konkurrensen undviks och kvaliteten på miljötillsyn och brottsbekämpningsmekanismer förbättras genom nätverksbildning på både unions- och medlemsstatsnivå, och de tillhandahåller utbyte av information och erfarenheter på olika administrativa nivåer genom utbildning och djupgående diskussioner om miljöfrågor och aspekter på upprätthållande, inbegripet övervaknings- och tillståndsförfaranden. Mot bakgrund av deras bidrag till Life-programmets mål är det lämpligt att tillåta tilldelning av bidrag till Impel, ENPE och EUFJE utan ansökningsomgång i syfte att fortsätta att ge stöd till dessa organs verksamhet. Dessutom finns det andra fall där det kanske inte krävs någon ansökningsomgång enligt de allmänna kraven i Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) 2018/1046 (27) (budgetförordningen), till exempel för organ som utsetts av medlemsstaterna och som verkar under deras ansvar, när dessa medlemsstater identifieras som bidragsmottagare genom en unionsrättsakt.

| (34) | Det är lämpligt att fastställa en finansieringsram för Life-programmet som ska utgöra det särskilda referensbeloppet i den mening som avses i punkt 18 i det interinstitutionella avtalet av den 16 december 2020 mellan Europaparlamentet, Europeiska unionens råd och Europeiska kommissionen om budgetdisciplin, samarbete i budgetfrågor och sund ekonomisk förvaltning samt om nya egna medel, inbegripet en färdplan för införandet av nya egna medel, för Europaparlamentet och rådet under det årliga budgetförfarandet. |
| --- | --- |

(34)

Det är lämpligt att fastställa en finansieringsram för Life-programmet som ska utgöra det särskilda referensbeloppet i den mening som avses i punkt 18 i det interinstitutionella avtalet av den 16 december 2020 mellan Europaparlamentet, Europeiska unionens råd och Europeiska kommissionen om budgetdisciplin, samarbete i budgetfrågor och sund ekonomisk förvaltning samt om nya egna medel, inbegripet en färdplan för införandet av nya egna medel, för Europaparlamentet och rådet under det årliga budgetförfarandet.

| (35) | De maximala medfinansieringssatserna för bidrag som finansieras genom Life-programmet bör ligga på de nivåer som krävs för att upprätthålla en ändamålsenlig stödnivå från Life-programmet. I syfte att beakta den nödvändiga anpassbarhet som krävs för att ta hänsyn till det befintliga spektrumet av åtgärder och enheter bör specifika medfinansieringssatser bidra till ökad säkerhet, samtidigt som en viss grad av flexibilitet upprätthålls som står i proportion till specifika behov eller krav. De specifika medfinansieringssatserna bör alltid följa de fastställda relevanta maximala medfinansieringssatserna. |
| --- | --- |

(35)

De maximala medfinansieringssatserna för bidrag som finansieras genom Life-programmet bör ligga på de nivåer som krävs för att upprätthålla en ändamålsenlig stödnivå från Life-programmet. I syfte att beakta den nödvändiga anpassbarhet som krävs för att ta hänsyn till det befintliga spektrumet av åtgärder och enheter bör specifika medfinansieringssatser bidra till ökad säkerhet, samtidigt som en viss grad av flexibilitet upprätthålls som står i proportion till specifika behov eller krav. De specifika medfinansieringssatserna bör alltid följa de fastställda relevanta maximala medfinansieringssatserna.

| (36) | Budgetförordningen som antagits av Europaparlamentet och rådet på grundval av artikel 322 i EUF-fördraget är tillämplig på den här förordningen. I budgetförordningen fastställs regler för genomförande av unionens budget, inklusive regler om bidrag, priser, upphandling, indirekt förvaltning, finansieringsinstrument, budgetgarantier, ekonomiskt stöd och ersättning till externa experter, och det föreskrivs kontroller av ansvaret hos aktörer i budgetförvaltningen. Regler som antas på grundval av artikel 322 i EUF-fördraget innefattar även en generell villkorlighetsordning för skydd av unionens budget. |
| --- | --- |

(36)

Budgetförordningen som antagits av Europaparlamentet och rådet på grundval av artikel 322 i EUF-fördraget är tillämplig på den här förordningen. I budgetförordningen fastställs regler för genomförande av unionens budget, inklusive regler om bidrag, priser, upphandling, indirekt förvaltning, finansieringsinstrument, budgetgarantier, ekonomiskt stöd och ersättning till externa experter, och det föreskrivs kontroller av ansvaret hos aktörer i budgetförvaltningen. Regler som antas på grundval av artikel 322 i EUF-fördraget innefattar även en generell villkorlighetsordning för skydd av unionens budget.

| (37) | I enlighet med budgetförordningen, Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 883/2013 (28) samt rådets förordningar (EG, Euratom) nr 2988/95 (29), (Euratom, EG) nr 2185/96 (30) och (EU) 2017/1939 (31) ska unionens ekonomiska intressen skyddas genom proportionella åtgärder, inbegripet åtgärder avseende förebyggande, upptäckt, korrigering och utredning av oriktigheter, inklusive bedrägerier, avseende krav på återbetalning av medel som förlorats, betalats ut på felaktiga grunder eller använts felaktigt samt, när så är lämpligt, avseende påförande av administrativa sanktioner. I enlighet med förordningarna (Euratom, EG) nr 2185/96 och (EU, Euratom) nr 883/2013 har Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) befogenhet att göra administrativa utredningar, inklusive kontroller och inspektioner på platsen, i syfte att fastställa om det har förekommit bedrägerier, korruption eller annan olaglig verksamhet som riktar sig mot unionens ekonomiska intressen.
  I enlighet med förordning (EU) 2017/1939 har Europeiska åklagarmyndigheten (Eppo) befogenhet att utreda och lagföra brott som skadar unionens ekonomiska intressen, i enlighet med vad som föreskrivs i Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2017/1371 (32). I enlighet med budgetförordningen ska varje person eller enhet som mottar medel från unionen samarbeta till fullo för att skydda unionens ekonomiska intressen, bevilja kommissionen, Olaf, revisionsrätten och – när det gäller de medlemsstater som deltar i fördjupat samarbete enligt förordning (EU) 2017/1939 – Eppo de rättigheter och den tillgång som krävs och säkerställa att tredje parter som är involverade i förvaltningen av medel från unionen beviljar likvärdiga rättigheter. |
| --- | --- |

(37)

I enlighet med budgetförordningen, Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 883/2013 (28) samt rådets förordningar (EG, Euratom) nr 2988/95 (29), (Euratom, EG) nr 2185/96 (30) och (EU) 2017/1939 (31) ska unionens ekonomiska intressen skyddas genom proportionella åtgärder, inbegripet åtgärder avseende förebyggande, upptäckt, korrigering och utredning av oriktigheter, inklusive bedrägerier, avseende krav på återbetalning av medel som förlorats, betalats ut på felaktiga grunder eller använts felaktigt samt, när så är lämpligt, avseende påförande av administrativa sanktioner. I enlighet med förordningarna (Euratom, EG) nr 2185/96 och (EU, Euratom) nr 883/2013 har Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) befogenhet att göra administrativa utredningar, inklusive kontroller och inspektioner på platsen, i syfte att fastställa om det har förekommit bedrägerier, korruption eller annan olaglig verksamhet som riktar sig mot unionens ekonomiska intressen.

I enlighet med förordning (EU) 2017/1939 har Europeiska åklagarmyndigheten (Eppo) befogenhet att utreda och lagföra brott som skadar unionens ekonomiska intressen, i enlighet med vad som föreskrivs i Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2017/1371 (32). I enlighet med budgetförordningen ska varje person eller enhet som mottar medel från unionen samarbeta till fullo för att skydda unionens ekonomiska intressen, bevilja kommissionen, Olaf, revisionsrätten och – när det gäller de medlemsstater som deltar i fördjupat samarbete enligt förordning (EU) 2017/1939 – Eppo de rättigheter och den tillgång som krävs och säkerställa att tredje parter som är involverade i förvaltningen av medel från unionen beviljar likvärdiga rättigheter.

| (38) | Valet av finansieringstyp och genomförandemetoder för Life-programmets budget bör göras utifrån vad som är bäst för att uppnå åtgärdernas specifika mål och för att åstadkomma resultat, med beaktande särskilt av kostnaderna för kontroller, den administrativa bördan och den förväntade risken för bristande regelefterlevnad. Vad gäller bidrag bör även användning av enhetsbelopp, schablonsatser och skalor för enhetskostnader beaktas. Kommissionen bör säkerställa att genomförandet är lättförståeligt och arbeta för en verklig förenkling till förmån för projektutvecklare. |
| --- | --- |

(38)

Valet av finansieringstyp och genomförandemetoder för Life-programmets budget bör göras utifrån vad som är bäst för att uppnå åtgärdernas specifika mål och för att åstadkomma resultat, med beaktande särskilt av kostnaderna för kontroller, den administrativa bördan och den förväntade risken för bristande regelefterlevnad. Vad gäller bidrag bör även användning av enhetsbelopp, schablonsatser och skalor för enhetskostnader beaktas. Kommissionen bör säkerställa att genomförandet är lättförståeligt och arbeta för en verklig förenkling till förmån för projektutvecklare.

| (39) | När så är lämpligt bör Life-programmets politiska mål också hanteras med hjälp av finansieringsinstrument och budgetgarantier enligt förordning (EU) 2021/523, inbegripet genom det anslagna beloppet från Life-programmet, enligt vad som anges i de fleråriga arbetsprogrammen inom det programmet. |
| --- | --- |

(39)

När så är lämpligt bör Life-programmets politiska mål också hanteras med hjälp av finansieringsinstrument och budgetgarantier enligt förordning (EU) 2021/523, inbegripet genom det anslagna beloppet från Life-programmet, enligt vad som anges i de fleråriga arbetsprogrammen inom det programmet.

| (40) | Enligt artikel 94 i rådets beslut 2013/755/EU (33) är enheter i utomeuropeiska länder och territorier berättigade till finansiering i enlighet med Life-programmets regler och mål och eventuella ordningar som är tillämpliga för den medlemsstat till vilken det berörda utomeuropeiska landet eller territoriet är knutet. Sådana enheters deltagande i Life-programmet bör främst inriktas på projekt som faller inom ramen för delprogrammet Natur och biologisk mångfald. |
| --- | --- |

(40)

Enligt artikel 94 i rådets beslut 2013/755/EU (33) är enheter i utomeuropeiska länder och territorier berättigade till finansiering i enlighet med Life-programmets regler och mål och eventuella ordningar som är tillämpliga för den medlemsstat till vilken det berörda utomeuropeiska landet eller territoriet är knutet. Sådana enheters deltagande i Life-programmet bör främst inriktas på projekt som faller inom ramen för delprogrammet Natur och biologisk mångfald.

| (41) | Det frivilliga systemet för biologisk mångfald och ekosystemtjänster i utomeuropeiska territorier (Best) främjar bevarande av biologisk mångfald, inklusive marin biologisk mångfald, och hållbar användning av ekosystemtjänster, inbegripet ekosystembaserade tillvägagångssätt för anpassning till och begränsning av klimatförändringar i unionens yttersta randområden och utomeuropeiska länder och territorier. Genom den förberedande Best-åtgärden som antogs 2011 och de efterföljande Best 2.0-programmet och Best-projektet för de yttersta randområdena (BEST RUP) har Best bidragit till att öka medvetenheten om den ekologiska betydelsen av de yttersta randområdena och de utomeuropeiska länderna och territorierna och deras nyckelroll i bevarandet av den biologiska mångfalden på global nivå. Kommissionen uppskattar att behovet av ekonomiskt stöd för projekt på plats i dessa territorier uppgår till 8 miljoner EUR per år. I sina ministerförklaringar från 2017 och 2018 har de utomeuropeiska länderna och territorierna uttryckt sin uppskattning för detta system med små bidrag för biologisk mångfald. Det är därför lämpligt att Life-programmet finansierar små bidrag för biologisk mångfald, inbegripet kapacitetsuppbyggnad och åtgärder som har en katalytisk effekt, i både de yttersta randområdena och de utomeuropeiska länderna och territorierna. |
| --- | --- |

(41)

Det frivilliga systemet för biologisk mångfald och ekosystemtjänster i utomeuropeiska territorier (Best) främjar bevarande av biologisk mångfald, inklusive marin biologisk mångfald, och hållbar användning av ekosystemtjänster, inbegripet ekosystembaserade tillvägagångssätt för anpassning till och begränsning av klimatförändringar i unionens yttersta randområden och utomeuropeiska länder och territorier. Genom den förberedande Best-åtgärden som antogs 2011 och de efterföljande Best 2.0-programmet och Best-projektet för de yttersta randområdena (BEST RUP) har Best bidragit till att öka medvetenheten om den ekologiska betydelsen av de yttersta randområdena och de utomeuropeiska länderna och territorierna och deras nyckelroll i bevarandet av den biologiska mångfalden på global nivå. Kommissionen uppskattar att behovet av ekonomiskt stöd för projekt på plats i dessa territorier uppgår till 8 miljoner EUR per år. I sina ministerförklaringar från 2017 och 2018 har de utomeuropeiska länderna och territorierna uttryckt sin uppskattning för detta system med små bidrag för biologisk mångfald. Det är därför lämpligt att Life-programmet finansierar små bidrag för biologisk mångfald, inbegripet kapacitetsuppbyggnad och åtgärder som har en katalytisk effekt, i både de yttersta randområdena och de utomeuropeiska länderna och territorierna.

| (42) | Life-programmet bör vara öppet för tredjeländer i enlighet med de avtal mellan unionen och dessa länder som fastställer de särskilda villkoren för deras deltagande. |
| --- | --- |

(42)

Life-programmet bör vara öppet för tredjeländer i enlighet med de avtal mellan unionen och dessa länder som fastställer de särskilda villkoren för deras deltagande.

| (43) | Tredjeländer som är medlemmar i Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) får delta i unionens program inom ramen för det samarbete som inrättas genom avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (34), av vilket följer att programmen ska genomföras på grundval av ett beslut antaget inom ramen för det avtalet. Tredjeländer får också delta på grundval av andra rättsliga instrument. En särskild bestämmelse bör införas i denna förordning som kräver att tredjeländer beviljar de rättigheter och den tillgång som krävs för att den behöriga utanordnaren, Olaf och revisionsrätten ska kunna utöva sina respektive befogenheter på ett heltäckande sätt. |
| --- | --- |

(43)

Tredjeländer som är medlemmar i Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) får delta i unionens program inom ramen för det samarbete som inrättas genom avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (34), av vilket följer att programmen ska genomföras på grundval av ett beslut antaget inom ramen för det avtalet. Tredjeländer får också delta på grundval av andra rättsliga instrument. En särskild bestämmelse bör införas i denna förordning som kräver att tredjeländer beviljar de rättigheter och den tillgång som krävs för att den behöriga utanordnaren, Olaf och revisionsrätten ska kunna utöva sina respektive befogenheter på ett heltäckande sätt.

| (44) | Enligt punkterna 22 och 23 i det interinstitutionella avtalet av den 13 april 2016 om bättre lagstiftning (35) bör Life-programmet utvärderas på grundval av information som samlats in i enlighet med särskilda övervakningskrav, samtidigt som en administrativ börda, särskilt för medlemsstaterna, och överreglering undviks. Dessa krav bör när så är lämpligt innefatta mätbara indikatorer som kan användas som utgångspunkt för utvärdering av Life-programmets faktiska konsekvenser. Life-programmets fulla effekt uppstår genom indirekta, långsiktiga och svårmätbara bidrag till uppnåendet av unionens samtliga miljö- och klimatmål. För övervakningen av Life-programmet bör direkta outputindikatorer och spårningskrav som föreskrivs i denna förordning kompletteras genom aggregering av särskilda indikatorer på projektnivå som ska anges i fleråriga arbetsprogram eller i meddelanden om ansökningsomgångar, bland annat när det gäller Natura 2000 och utsläpp av vissa luftföroreningar. |
| --- | --- |

(44)

Enligt punkterna 22 och 23 i det interinstitutionella avtalet av den 13 april 2016 om bättre lagstiftning (35) bör Life-programmet utvärderas på grundval av information som samlats in i enlighet med särskilda övervakningskrav, samtidigt som en administrativ börda, särskilt för medlemsstaterna, och överreglering undviks. Dessa krav bör när så är lämpligt innefatta mätbara indikatorer som kan användas som utgångspunkt för utvärdering av Life-programmets faktiska konsekvenser. Life-programmets fulla effekt uppstår genom indirekta, långsiktiga och svårmätbara bidrag till uppnåendet av unionens samtliga miljö- och klimatmål. För övervakningen av Life-programmet bör direkta outputindikatorer och spårningskrav som föreskrivs i denna förordning kompletteras genom aggregering av särskilda indikatorer på projektnivå som ska anges i fleråriga arbetsprogram eller i meddelanden om ansökningsomgångar, bland annat när det gäller Natura 2000 och utsläpp av vissa luftföroreningar.

| (45) | För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning i fråga om antagandet av de fleråriga arbetsprogrammen bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (36). |
| --- | --- |

(45)

För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning i fråga om antagandet av de fleråriga arbetsprogrammen bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (36).

| (46) | I syfte att säkerställa att stöd från och genomförande av Life-programmet är förenligt med unionens politik och prioriteringar bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget delegeras till kommissionen med avseende på att ändra denna förordning genom att se över eller komplettera indikatorerna eller att komplettera denna förordning genom att definiera specifika indikatorer för varje delprogram och typ av projekt och genom att inrätta en ram för övervakning och utvärdering. Det är särskilt viktigt att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå, och att dessa samråd genomförs i enlighet med principerna i det interinstitutionella avtalet av den 13 april 2016 om bättre lagstiftning. För att säkerställa lika stor delaktighet i förberedelsen av delegerade akter erhåller Europaparlamentet och rådet alla handlingar samtidigt som medlemsstaternas experter, och deras experter ges systematiskt tillträde till möten i kommissionens expertgrupper som arbetar med förberedelse av delegerade akter. |
| --- | --- |

(46)

I syfte att säkerställa att stöd från och genomförande av Life-programmet är förenligt med unionens politik och prioriteringar bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget delegeras till kommissionen med avseende på att ändra denna förordning genom att se över eller komplettera indikatorerna eller att komplettera denna förordning genom att definiera specifika indikatorer för varje delprogram och typ av projekt och genom att inrätta en ram för övervakning och utvärdering. Det är särskilt viktigt att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå, och att dessa samråd genomförs i enlighet med principerna i det interinstitutionella avtalet av den 13 april 2016 om bättre lagstiftning. För att säkerställa lika stor delaktighet i förberedelsen av delegerade akter erhåller Europaparlamentet och rådet alla handlingar samtidigt som medlemsstaternas experter, och deras experter ges systematiskt tillträde till möten i kommissionens expertgrupper som arbetar med förberedelse av delegerade akter.

| (47) | Eftersom målen för denna förordning, nämligen att genom god styrning och en flerpartsstrategi bidra till en hög nivå av miljöskydd och en ambitiös klimatpolitik, till hållbar utveckling och till uppnående av målen i unionens lagstiftning, strategier, planer och internationella åtaganden för miljö, biologisk mångfald, klimat, cirkulär ekonomi och i relevanta delar för förnybar energi och energieffektivitet, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna utan snarare, på grund av denna förordnings omfattning och verkningar, kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål. |
| --- | --- |

(47)

Eftersom målen för denna förordning, nämligen att genom god styrning och en flerpartsstrategi bidra till en hög nivå av miljöskydd och en ambitiös klimatpolitik, till hållbar utveckling och till uppnående av målen i unionens lagstiftning, strategier, planer och internationella åtaganden för miljö, biologisk mångfald, klimat, cirkulär ekonomi och i relevanta delar för förnybar energi och energieffektivitet, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna utan snarare, på grund av denna förordnings omfattning och verkningar, kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.

| (48) | Förordning (EU) nr 1293/2013 bör därför upphävas. |
| --- | --- |

(48)

Förordning (EU) nr 1293/2013 bör därför upphävas.

| (49) | Det bör säkerställas en smidig, oavbruten övergång mellan det tidigare programmet för miljö och klimatpolitik (Life) och Life-programmet, och en anpassning av Life-programmets start till inledningen av den fleråriga budgetramens genomförande enligt förordning (EU, Euratom) 2020/2093. Denna förordning bör därför skyndsamt träda i kraft och bör tillämpas med retroaktiv verkan från och med den 1 januari 2021. |
| --- | --- |

(49)

Det bör säkerställas en smidig, oavbruten övergång mellan det tidigare programmet för miljö och klimatpolitik (Life) och Life-programmet, och en anpassning av Life-programmets start till inledningen av den fleråriga budgetramens genomförande enligt förordning (EU, Euratom) 2020/2093. Denna förordning bör därför skyndsamt träda i kraft och bör tillämpas med retroaktiv verkan från och med den 1 januari 2021.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

KAPITEL I

Allmänna bestämmelser

Artikel 1

Innehåll

Genom denna förordning inrättas ett program för miljö och klimatpolitik (Life) (Life-programmet) under perioden för den fleråriga budgetramen 2021–2027. Life-programmets löptid är anpassad till den fleråriga budgetramens löptid.

Life-programmet

I denna förordning fastställs även Life-programmets mål, dess budget för perioden 2021–2027, formerna för unionsfinansiering och reglerna för tillhandahållande av sådan finansiering.

Artikel 2

Definitioner

I denna förordning gäller följande definitioner:

| 1. | strategiska naturprojekt: projekt som stöder uppnåendet av unionens mål för natur och biologisk mångfald genom att genomföra enhetliga åtgärdsprogram i medlemsstaterna för att integrera dessa mål och prioriteringar i andra politikområden och finansieringsinstrument, inbegripet genom ett samordnat genomförande av de prioriterade planer för åtgärder som antagits enligt direktiv 92/43/EEG. |
| --- | --- |

1.

strategiska naturprojekt: projekt som stöder uppnåendet av unionens mål för natur och biologisk mångfald genom att genomföra enhetliga åtgärdsprogram i medlemsstaterna för att integrera dessa mål och prioriteringar i andra politikområden och finansieringsinstrument, inbegripet genom ett samordnat genomförande av de prioriterade planer för åtgärder som antagits enligt direktiv 92/43/EEG.

strategiska naturprojekt

| 2. | strategiska integrerade projekt: projekt som på regional, multiregional, nationell eller transnationell nivå genomför strategier eller handlingsplaner för miljö eller klimat som utarbetats av medlemsstaternas myndigheter och som krävs enligt särskild unionslagstiftning eller unionspolitik för miljö, klimat eller i relevanta delar för energi, samtidigt som de säkerställer berörda parters medverkan och främjar samordning med och mobilisering av minst en annan nationell eller privat finansieringskälla eller andra unionsmedel. |
| --- | --- |

2.

strategiska integrerade projekt: projekt som på regional, multiregional, nationell eller transnationell nivå genomför strategier eller handlingsplaner för miljö eller klimat som utarbetats av medlemsstaternas myndigheter och som krävs enligt särskild unionslagstiftning eller unionspolitik för miljö, klimat eller i relevanta delar för energi, samtidigt som de säkerställer berörda parters medverkan och främjar samordning med och mobilisering av minst en annan nationell eller privat finansieringskälla eller andra unionsmedel.

strategiska integrerade projekt

| 3. | projekt för tekniskt bistånd: projekt som stöder utvecklingen av kapacitet för deltagande i standardåtgärdsprojekt, förberedelser av strategiska naturprojekt och strategiska integrerade projekt, förberedelser för att få tillgång till unionens övriga finansieringsinstrument, eller andra åtgärder som är nödvändiga för att förbereda en utökning eller reproduktion av resultat från andra projekt som finansierats genom Life-programmet, dess föregångare eller andra unionsprogram, i syfte att uppnå de mål för Life-programmet som anges i artikel 3; sådana projekt kan även inbegripa kapacitetsuppbyggnad med anknytning till den verksamhet som medlemsstaternas myndigheter bedriver för ett verkligt deltagande i Life-programmet. |
| --- | --- |

3.

projekt för tekniskt bistånd: projekt som stöder utvecklingen av kapacitet för deltagande i standardåtgärdsprojekt, förberedelser av strategiska naturprojekt och strategiska integrerade projekt, förberedelser för att få tillgång till unionens övriga finansieringsinstrument, eller andra åtgärder som är nödvändiga för att förbereda en utökning eller reproduktion av resultat från andra projekt som finansierats genom Life-programmet, dess föregångare eller andra unionsprogram, i syfte att uppnå de mål för Life-programmet som anges i artikel 3; sådana projekt kan även inbegripa kapacitetsuppbyggnad med anknytning till den verksamhet som medlemsstaternas myndigheter bedriver för ett verkligt deltagande i Life-programmet.

projekt för tekniskt bistånd

| 4. | standardåtgärdsprojekt: projekt, förutom strategiska integrerade projekt, strategiska naturprojekt eller projekt för tekniskt bistånd, som syftar till att uppnå Life-programmets specifika mål. |
| --- | --- |

4.

standardåtgärdsprojekt: projekt, förutom strategiska integrerade projekt, strategiska naturprojekt eller projekt för tekniskt bistånd, som syftar till att uppnå Life-programmets specifika mål.

standardåtgärdsprojekt

| 5. | blandfinansieringsinsatser: åtgärder som stöds genom unionens budget, inbegripet inom ramen för blandfinansieringsinstrument enligt artikel 2.6 i budgetförordningen, i vilka icke-återbetalningspliktiga former av stöd, finansieringsinstrument, eller både och, från unionens budget kombineras med återbetalningspliktiga former av stöd från institutioner för utvecklingsfinansiering eller andra offentliga finansinstitut, kommersiella finansiella institut och investerare. |
| --- | --- |

5.

blandfinansieringsinsatser: åtgärder som stöds genom unionens budget, inbegripet inom ramen för blandfinansieringsinstrument enligt artikel 2.6 i budgetförordningen, i vilka icke-återbetalningspliktiga former av stöd, finansieringsinstrument, eller både och, från unionens budget kombineras med återbetalningspliktiga former av stöd från institutioner för utvecklingsfinansiering eller andra offentliga finansinstitut, kommersiella finansiella institut och investerare.

blandfinansieringsinsatser

| 6. | rättslig enhet: varje fysisk eller juridisk person som inrättats och erkänts som sådan enligt nationell rätt, unionsrätt eller internationell rätt, som har rättskapacitet och kapacitet att för egen räkning utöva rättigheter och ha skyldigheter, eller varje enhet som saknar rättskapacitet i enlighet med artikel 197.2 c i budgetförordningen. |
| --- | --- |

6.

rättslig enhet: varje fysisk eller juridisk person som inrättats och erkänts som sådan enligt nationell rätt, unionsrätt eller internationell rätt, som har rättskapacitet och kapacitet att för egen räkning utöva rättigheter och ha skyldigheter, eller varje enhet som saknar rättskapacitet i enlighet med artikel 197.2 c i budgetförordningen.

rättslig enhet

Artikel 3

Mål

1.   Life-programmets allmänna mål ska vara att bidra till övergången till en hållbar, cirkulär, energieffektiv, klimatneutral och klimattålig ekonomi baserad på förnybar energi, för att skydda, återställa och förbättra kvaliteten på miljön, inklusive luften, vattnet och marken, och att stoppa och vända förlusten av biologisk mångfald samt till att bekämpa förstöringen av ekosystem, inbegripet genom att stödja genomförandet och förvaltningen av Natura 2000-nätverket, för att därigenom bidra till hållbar utveckling. Life-programmet ska också stödja genomförandet av allmänna handlingsprogram som antagits i enlighet med artikel 192.3 i EUF-fördraget.

2.   Life-programmet ska ha följande specifika mål:

| a) | Att utveckla, demonstrera och främja innovativa tekniker, metoder och tillvägagångssätt för att uppnå målen i unionens lagstiftning och politik på miljöområdet, inbegripet natur och biologisk mångfald, och klimatområdet, inbegripet övergången till förnybar energi och ökad energieffektivitet, och att bidra till kunskapsbasen och tillämpningen av bästa praxis, i synnerhet när det gäller natur och biologisk mångfald, inbegripet genom stöd till Natura 2000-nätverket. |
| --- | --- |

a)

Att utveckla, demonstrera och främja innovativa tekniker, metoder och tillvägagångssätt för att uppnå målen i unionens lagstiftning och politik på miljöområdet, inbegripet natur och biologisk mångfald, och klimatområdet, inbegripet övergången till förnybar energi och ökad energieffektivitet, och att bidra till kunskapsbasen och tillämpningen av bästa praxis, i synnerhet när det gäller natur och biologisk mångfald, inbegripet genom stöd till Natura 2000-nätverket.

| b) | Att stödja utarbetandet, genomförandet, övervakningen och upprätthållandet av unionens relevanta lagstiftning och politik på miljöområdet, inbegripet natur och biologisk mångfald, och på klimatområdet och avseende övergången till förnybar energi eller ökad energieffektivitet, inbegripet genom att förbättra styrningen på alla nivåer, i synnerhet genom att öka de offentliga och privata aktörernas kapacitet och det civila samhällets deltagande. |
| --- | --- |

b)

Att stödja utarbetandet, genomförandet, övervakningen och upprätthållandet av unionens relevanta lagstiftning och politik på miljöområdet, inbegripet natur och biologisk mångfald, och på klimatområdet och avseende övergången till förnybar energi eller ökad energieffektivitet, inbegripet genom att förbättra styrningen på alla nivåer, i synnerhet genom att öka de offentliga och privata aktörernas kapacitet och det civila samhällets deltagande.

| c) | Att fungera som en katalysator för det storskaliga införandet av framgångsrika tekniska och politikrelaterade lösningar för att genomföra unionens relevanta lagstiftning och politik på miljöområdet, inbegripet natur och biologisk mångfald, och på klimatområdet och avseende övergången till förnybar energi eller ökad energieffektivitet, genom att reproducera resultat, integrera dithörande mål i andra politikområden samt i den offentliga och privata sektorns verksamhet, mobilisera investeringar och förbättra tillgången till finansiering. |
| --- | --- |

c)

Att fungera som en katalysator för det storskaliga införandet av framgångsrika tekniska och politikrelaterade lösningar för att genomföra unionens relevanta lagstiftning och politik på miljöområdet, inbegripet natur och biologisk mångfald, och på klimatområdet och avseende övergången till förnybar energi eller ökad energieffektivitet, genom att reproducera resultat, integrera dithörande mål i andra politikområden samt i den offentliga och privata sektorns verksamhet, mobilisera investeringar och förbättra tillgången till finansiering.

Artikel 4

Struktur

Life-programmet ska ha följande struktur:

| 1. | Området Miljö, som omfattar






  a) | delprogrammet Natur och biologisk mångfald, |
| --- | --- | --- |

1.

Området Miljö, som omfattar

Miljö

a)

delprogrammet Natur och biologisk mångfald,

Natur och biologisk mångfald

| b) | delprogrammet Cirkulär ekonomi och livskvalitet. |
| --- | --- |

b)

delprogrammet Cirkulär ekonomi och livskvalitet.

Cirkulär ekonomi och livskvalitet

| 2. | Området Klimatpolitik, som omfattar






  a) | delprogrammet Begränsning av och anpassning till klimatförändringar, |
| --- | --- | --- |

2.

Området Klimatpolitik, som omfattar

Klimatpolitik

a)

delprogrammet Begränsning av och anpassning till klimatförändringar,

Begränsning av och anpassning till klimatförändringar

| b) | delprogrammet Övergång till ren energi. |
| --- | --- |

b)

delprogrammet Övergång till ren energi.

Övergång till ren energi

Artikel 5

Budget

1.   Finansieringsramen för genomförandet av Life-programmet för perioden 1 januari 2021–31 december 2027 ska vara 5 432 000 000 EUR i löpande priser.

2.   Den vägledande fördelningen av det belopp som anges i punkt 1 ska vara

| a) | 3 488 000 000 EUR för området Miljö, varav






  i) | 2 143 000 000 EUR för delprogrammet Natur och biologisk mångfald, och |
| --- | --- | --- |

a)

3 488 000 000 EUR för området Miljö, varav

i)

2 143 000 000 EUR för delprogrammet Natur och biologisk mångfald, och

| ii) | 1 345 000 000 EUR för delprogrammet Cirkulär ekonomi och livskvalitet, |
| --- | --- |

ii)

1 345 000 000 EUR för delprogrammet Cirkulär ekonomi och livskvalitet,

| b) | 1 944 000 000 EUR för området Klimatpolitik, varav






  i) | 947 000 000 EUR för delprogrammet Begränsning av och anpassning till klimatförändringar, och |
| --- | --- | --- |

b)

1 944 000 000 EUR för området Klimatpolitik, varav

i)

947 000 000 EUR för delprogrammet Begränsning av och anpassning till klimatförändringar, och

| ii) | 997 000 000 EUR för delprogrammet Övergång till ren energi. |
| --- | --- |

ii)

997 000 000 EUR för delprogrammet Övergång till ren energi.

3.   De belopp som anges i punkterna 1 och 2 ska inte påverka tillämpningen av bestämmelserna om flexibilitet i förordning (EU, Euratom) 2020/2093 och i budgetförordningen.

4.   Utan hinder av vad som sägs i punkt 2 ska minst 60 % av de budgetmedel som tilldelas projekt som stöds genom verksamhetsbidrag på området Miljö som avses i punkt 2 a anslås till bidrag för projekt som stöder delprogrammet Natur och biologisk mångfald som avses i punkt 2 a i.

5.   Life-programmet får finansiera kommissionens verksamhet avseende tekniskt och administrativt bistånd för dess genomförande, såsom verksamhet som rör förberedelser, övervakning, kontroll, revision och utvärdering, inklusive om centrala informationstekniska system, och nätverksverksamhet till stöd för Life-programmets nationella kontaktpunkter, inbegripet utbildning, verksamhet för ömsesidigt lärande och evenemang för att utbyta erfarenheter.

6.   Life-programmet får finansiera verksamhet som genomförs av kommissionen till stöd för utarbetandet, genomförandet och integreringen av unionens lagstiftning och politik för miljö, klimat eller i relevanta delar för energi i syfte att uppnå de mål som anges i artikel 3. Sådan verksamhet kan innefatta följande:

| a) | Information och kommunikation, inbegripet kampanjer för att öka medvetenheten, och gemensam kommunikation om unionens politiska prioriteringar samt om genomförande- och införlivandestatusen för unionslagstiftning för miljö, klimat eller i relevanta delar för energi. |
| --- | --- |

a)

Information och kommunikation, inbegripet kampanjer för att öka medvetenheten, och gemensam kommunikation om unionens politiska prioriteringar samt om genomförande- och införlivandestatusen för unionslagstiftning för miljö, klimat eller i relevanta delar för energi.

| b) | Studier, undersökningar samt utveckling av modeller och scenarier. |
| --- | --- |

b)

Studier, undersökningar samt utveckling av modeller och scenarier.

| c) | Förberedelser, genomförande, övervakning, kontroll och utvärdering av lagstiftning, politik och program samt bedömning och analys av projekt som inte finansieras genom Life-programmet, om de bidrar till de mål som anges i artikel 3. |
| --- | --- |

c)

Förberedelser, genomförande, övervakning, kontroll och utvärdering av lagstiftning, politik och program samt bedömning och analys av projekt som inte finansieras genom Life-programmet, om de bidrar till de mål som anges i artikel 3.

| d) | Workshoppar, konferenser och möten. |
| --- | --- |

d)

Workshoppar, konferenser och möten.

| e) | Nätverksbyggande och plattformar för bästa praxis. |
| --- | --- |

e)

Nätverksbyggande och plattformar för bästa praxis.

| f) | Andra verksamheter, såsom utdelning av priser. |
| --- | --- |

f)

Andra verksamheter, såsom utdelning av priser.

Artikel 6

Tredjeländer som är associerade till Life-programmet

1.   Life-programmet ska vara öppet för deltagande för följande tredjeländer:

| a) | Medlemmar av Europeiska frihandelssammanslutningen som är medlemmar i Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES), i enlighet med villkoren i avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet. |
| --- | --- |

a)

Medlemmar av Europeiska frihandelssammanslutningen som är medlemmar i Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES), i enlighet med villkoren i avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet.

| b) | Anslutande länder, kandidatländer och potentiella kandidater, i enlighet med de allmänna principer och allmänna villkor för dessa länders deltagande i unionsprogram som fastställs i respektive ramavtal och associeringsrådsbeslut eller i liknande avtal, och i enlighet med de särskilda villkor som föreskrivs i avtal mellan unionen och dessa länder. |
| --- | --- |

b)

Anslutande länder, kandidatländer och potentiella kandidater, i enlighet med de allmänna principer och allmänna villkor för dessa länders deltagande i unionsprogram som fastställs i respektive ramavtal och associeringsrådsbeslut eller i liknande avtal, och i enlighet med de särskilda villkor som föreskrivs i avtal mellan unionen och dessa länder.

| c) | Länder som omfattas av den europeiska grannskapspolitiken, i enlighet med de allmänna principer och allmänna villkor för dessa länders deltagande i unionsprogram som fastställs i respektive ramavtal och associeringsrådsbeslut eller i liknande avtal, och i enlighet med de särskilda villkor som föreskrivs i avtal mellan unionen och dessa länder. |
| --- | --- |

c)

Länder som omfattas av den europeiska grannskapspolitiken, i enlighet med de allmänna principer och allmänna villkor för dessa länders deltagande i unionsprogram som fastställs i respektive ramavtal och associeringsrådsbeslut eller i liknande avtal, och i enlighet med de särskilda villkor som föreskrivs i avtal mellan unionen och dessa länder.

| d) | Andra tredjeländer, i enlighet med de villkor som fastställs i ett särskilt avtal som omfattar tredjelandets deltagande i unionsprogram, förutsatt att avtalet






  i) | säkerställer en rättvis balans vad gäller bidrag från och förmåner till det tredjeland som deltar i unionsprogrammen, |
| --- | --- | --- |

d)

Andra tredjeländer, i enlighet med de villkor som fastställs i ett särskilt avtal som omfattar tredjelandets deltagande i unionsprogram, förutsatt att avtalet

i)

säkerställer en rättvis balans vad gäller bidrag från och förmåner till det tredjeland som deltar i unionsprogrammen,

| ii) | föreskriver villkoren för deltagande i programmen, inbegripet beräkning av ekonomiska bidrag till enskilda program, och deras administrativa kostnader, |
| --- | --- |

ii)

föreskriver villkoren för deltagande i programmen, inbegripet beräkning av ekonomiska bidrag till enskilda program, och deras administrativa kostnader,

| iii) | inte ger tredjelandet någon beslutsbefogenhet i fråga om unionsprogrammet, |
| --- | --- |

iii)

inte ger tredjelandet någon beslutsbefogenhet i fråga om unionsprogrammet,

| iv) | garanterar unionens rätt att säkerställa en sund ekonomisk förvaltning och att skydda sina ekonomiska intressen. |
| --- | --- |

iv)

garanterar unionens rätt att säkerställa en sund ekonomisk förvaltning och att skydda sina ekonomiska intressen.

De bidrag som avses i första stycket d ii ska utgöra inkomster avsatta för särskilda ändamål i enlighet med artikel 21.5 i budgetförordningen.

2.   När ett tredjeland deltar i Life-programmet genom ett beslut antaget enligt ett internationellt avtal eller på grundval av något annat rättsligt instrument ska tredjelandet bevilja de rättigheter och den tillgång som krävs för att den behöriga utanordnaren, Olaf och revisionsrätten ska kunna utöva sina respektive befogenheter på ett heltäckande sätt. När det gäller Olaf ska dessa rättigheter innefatta rätten att göra utredningar, inklusive kontroller och inspektioner på platsen, i enlighet med förordning (EU, Euratom) nr 883/2013.

Artikel 7

Internationellt samarbete

Under Life-programmets genomförande ska samarbete med berörda internationella organisationer, och med deras institutioner och organ, vara möjligt om det krävs för att uppnå de mål som anges i artikel 3.

Artikel 8

Synergier med andra unionsprogram

Kommissionen ska underlätta ett konsekvent genomförande av Life-programmet. Kommissionen och medlemsstaterna ska underlätta samordning och samstämmighet med Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden+ inrättad enligt en Europaparlamentets och rådets förordning om Europeiska socialfonden+ (ESF+) (Europeiska socialfonden+), Sammanhållningsfonden, Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling och Europeiska havs-, fiskeri. och vattenbruksfonden, Horisont Europa, Fonden för ett sammanlänkat Europa inrättad enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1316/2013 (37) och InvestEU-programmet inrättat enligt förordning (EU) 2021/523, för att skapa synergier, särskilt vad gäller strategiska naturprojekt och strategiska integrerade projekt, och för att stödja utnyttjande och reproduktion av lösningar som utvecklats inom ramen för Life-programmet. Kommissionen och medlemsstaterna ska eftersträva komplementaritet på alla nivåer.

Europeiska socialfonden+

37

Artikel 9

Genomförande och former för unionsfinansiering

1.   Kommissionen ska genomföra Life-programmet genom direkt förvaltning eller indirekt förvaltning med organ som avses i artikel 62.1 c i budgetförordningen.

2.   Life-programmet får tillhandahålla finansiering i alla former som anges i budgetförordningen, särskilt bidrag, priser och upphandling. Det får också tillhandahålla finansiering i form av finansieringsinstrument inom blandfinansieringsinsatser.

3.   Minst 85 % av Life-programmets budget ska anslås

| a) | till de bidrag som avses i artikel 11.2 och 11.6, |
| --- | --- |

a)

till de bidrag som avses i artikel 11.2 och 11.6,

| b) | till projekt som finansieras genom andra finansieringsformer i den omfattning som anges i det fleråriga arbetsprogram som avses i artikel 18, eller, |
| --- | --- |

b)

till projekt som finansieras genom andra finansieringsformer i den omfattning som anges i det fleråriga arbetsprogram som avses i artikel 18, eller,

| c) | när så är lämpligt och i den omfattning som anges i det fleråriga arbetsprogram som avses i artikel 18, till finansiering i form av finansieringsinstrument inom blandfinansieringsinsatser som avses i punkt 2 i den här artikeln. |
| --- | --- |

c)

när så är lämpligt och i den omfattning som anges i det fleråriga arbetsprogram som avses i artikel 18, till finansiering i form av finansieringsinstrument inom blandfinansieringsinsatser som avses i punkt 2 i den här artikeln.

Kommissionen ska säkerställa att de projekt som finansieras genom andra finansieringsformer är helt i linje med de mål som anges i artikel 3.

Det högsta belopp som anslås till de bidrag som avses i artikel 11.4 ska uppgå till 15 miljoner EUR.

4.   De högsta medfinansieringssatserna för de stödberättigande åtgärder som avses i artikel 11.2 a–d i denna förordning ska vara upp till 60 % av de stödberättigande kostnaderna och upp till 75 % för de projekt som finansieras inom delprogrammet Natur och biologisk mångfald, särskilt de som rör prioriterade livsmiljöer eller arter som en del i genomförandet av direktiv 92/43/EEG, eller som rör de fågelarter som prioriteras för finansiering av den kommitté för anpassning till den tekniska och vetenskapliga utvecklingen som inrättats enligt artikel 16 i direktiv 2009/147/EG, när det är nödvändigt för att uppnå bevarandemålet. För de åtgärder som avses i artikel 11.6 i denna förordning ska den högsta medfinansieringssatsen vara 70 % av de stödberättigande kostnaderna. Utan att det påverkar tillämpningen av de relevanta och på förhand fastställda högsta medfinansieringssatserna ska specifika satser preciseras närmare i det fleråriga arbetsprogram som avses i artikel 18 i denna förordning. De specifika satserna får anpassas i enlighet med kraven för varje delprogram, projekttyp eller bidragstyp.

För de projekt som avses i artikel 11.4 ska de högsta medfinansieringssatserna inte överstiga 95 % av de stödberättigande kostnaderna under den period som omfattas av det första fleråriga arbetsprogrammet; för det andra fleråriga arbetsprogrammet och med förbehåll för bekräftelse i det arbetsprogrammet ska medfinansieringssatsen vara 75 % av de stödberättigande kostnaderna.

5.   Kvalitet ska vara det kriterium som styr projektutvärderings- och tilldelningsförfarandet inom Life-programmet. Kommissionen ska eftersträva verklig, kvalitetsbaserad geografisk täckning i hela unionen, inbegripet genom att stödja medlemsstaterna för att höja projektens kvalitet genom kapacitetsuppbyggnad.

KAPITEL II

Stödberättigande

Artikel 10

Bidrag

Bidrag inom ramen för Life-programmet ska tilldelas och förvaltas i enlighet med avdelning VIII i budgetförordningen.

Artikel 11

Stödberättigande åtgärder

1.   Endast åtgärder som genomför de mål som anges i artikel 3 ska berättiga till finansiering.

2.   Bidrag får finansiera följande typer av åtgärder:

| a) | Strategiska naturprojekt inom det delprogram som avses i artikel 4.1 a. |
| --- | --- |

a)

Strategiska naturprojekt inom det delprogram som avses i artikel 4.1 a.

| b) | Strategiska integrerade projekt inom de delprogram som avses i artikel 4.1 b, 4.2 a och 4.2 b. |
| --- | --- |

b)

Strategiska integrerade projekt inom de delprogram som avses i artikel 4.1 b, 4.2 a och 4.2 b.

| c) | Projekt för tekniskt bistånd. |
| --- | --- |

c)

Projekt för tekniskt bistånd.

| d) | Standardåtgärdsprojekt. |
| --- | --- |

d)

Standardåtgärdsprojekt.

| e) | Andra åtgärder som krävs för att uppnå det allmänna mål som anges i artikel 3.1, inbegripet samordnings- och stödåtgärder för kapacitetsuppbyggnad, spridning av information och kunskap samt medvetandehöjande åtgärder för att stödja övergången till förnybar energi och ökad energieffektivitet. |
| --- | --- |

e)

Andra åtgärder som krävs för att uppnå det allmänna mål som anges i artikel 3.1, inbegripet samordnings- och stödåtgärder för kapacitetsuppbyggnad, spridning av information och kunskap samt medvetandehöjande åtgärder för att stödja övergången till förnybar energi och ökad energieffektivitet.

3.   Projekt inom delprogrammet Natur och biologisk mångfald som gäller förvaltning, återställande och övervakning av Natura 2000-områden i enlighet med direktiven 92/43/EEG och 2009/147/EG ska beakta prioriteringar som anges i nationella och regionala planer, strategier och nationell och regional politik om bevarande av natur och biologisk mångfald, inbegripet i de prioriterade planer för åtgärder som antagits enligt direktiv 92/43/EEG.

4.   Projekt för tekniskt bistånd för kapacitetsuppbyggnad med anknytning till den verksamhet som medlemsstaternas myndigheter bedriver för att förbättra det verkliga deltagandet i Life-programmet ska stödja verksamhet i de medlemsstater där det verkliga deltagandet är lågt, i syfte att förbättra de nationella kontaktpunkternas tjänster i hela unionen och öka de inlämnade förslagens övergripande kvalitet.

5.   Bidrag får finansiera verksamhet utanför en medlemsstat eller ett utomeuropeiskt land eller territorium som är knutet till den, under förutsättning att projektet eftersträvar unionens miljö- och klimatmål och att denna verksamhet är nödvändig för att säkerställa ändamålsenligheten hos insatser som genomförs i en medlemsstat eller i ett utomeuropeiskt land eller territorium som är knutet till den, eller för att stödja internationella avtal som unionen är part i genom bidrag till anordnandet av multilaterala konferenser. Det högsta bidraget till internationella överenskommelser för anordnandet av multilaterala konferenser ska vara 3,5 miljoner EUR för Life-programmets löptid enligt artikel 1, och sådana bidrag ska inte räknas med i det tröskelvärde som avses i artikel 9.3 första stycket.

6.   Driftsbidrag ska stödja ideella enheter som deltar i utarbetandet, genomförandet och upprätthållandet av unionens lagstiftning och politik och som främst är verksamma inom området miljö eller klimatpolitik, inbegripet energiomställning, i linje med Life-programmets mål som anges i artikel 3.

Artikel 12

Stödberättigade enheter

1.   Utöver de kriterier som anges i artikel 197 i budgetförordningen ska de urvalskriterier som anges i punkterna 2 och 3 i den här artikeln tillämpas på enheter.

2.   Följande enheter ska vara stödberättigade:

| a) | Rättsliga enheter som är etablerade i något av följande länder eller territorier:






  i) | En medlemsstat eller ett utomeuropeiskt land eller territorium som är knutet till den. |
| --- | --- | --- |

a)

Rättsliga enheter som är etablerade i något av följande länder eller territorier:

i)

En medlemsstat eller ett utomeuropeiskt land eller territorium som är knutet till den.

| ii) | Ett tredjeland som är associerat till Life-programmet. |
| --- | --- |

ii)

Ett tredjeland som är associerat till Life-programmet.

| iii) | Andra tredjeländer som förtecknas i det fleråriga arbetsprogram som avses i artikel 18, på de villkor som anges i punkterna 4 och 5 i den här artikeln. |
| --- | --- |

iii)

Andra tredjeländer som förtecknas i det fleråriga arbetsprogram som avses i artikel 18, på de villkor som anges i punkterna 4 och 5 i den här artikeln.

| b) | Varje rättslig enhet som inrättats enligt unionsrätten eller varje internationell organisation. |
| --- | --- |

b)

Varje rättslig enhet som inrättats enligt unionsrätten eller varje internationell organisation.

3.   Fysiska personer ska inte vara stödberättigade.

4.   Rättsliga enheter som är etablerade i ett tredjeland som inte är associerat till Life-programmet ska i undantagsfall vara stödberättigade när det är nödvändigt för att nå målen för en viss åtgärd i syfte att säkerställa att de insatser som genomförs i unionen är ändamålsenliga.

5.   Rättsliga enheter som är etablerade i ett tredjeland som inte är associerat till Life-programmet ska i princip bära kostnaderna för sitt deltagande.

Artikel 13

Direkt tilldelning

Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 188 i budgetförordningen får bidrag tilldelas utan ansökningsomgång till de organ som förtecknas i bilaga I till den här förordningen.

Artikel 14

Specificering av tilldelningskriterierna

Kommissionen ska ange tilldelningskriterierna i det fleråriga arbetsprogram som avses i artikel 18 och i meddelandena om ansökningsomgångar, med beaktande av följande principer:

| a) | Projekt som finansieras genom Life-programmet ska vara av unionsintresse genom att de på ett betydande sätt bidrar till uppnåendet av Life-programmets allmänna och specifika mål som anges i artikel 3, ska inte undergräva dessa mål och ska, närhelst detta är möjligt, främja användning av miljöanpassad offentlig upphandling. |
| --- | --- |

a)

Projekt som finansieras genom Life-programmet ska vara av unionsintresse genom att de på ett betydande sätt bidrar till uppnåendet av Life-programmets allmänna och specifika mål som anges i artikel 3, ska inte undergräva dessa mål och ska, närhelst detta är möjligt, främja användning av miljöanpassad offentlig upphandling.

| b) | Projekten ska säkerställa ett kostnadseffektivt tillvägagångssätt och vara tekniskt och finansiellt enhetliga. |
| --- | --- |

b)

Projekten ska säkerställa ett kostnadseffektivt tillvägagångssätt och vara tekniskt och finansiellt enhetliga.

| c) | De projekt som har störst potential att bidra till att uppnå de mål som anges i artikel 3 ska prioriteras. |
| --- | --- |

c)

De projekt som har störst potential att bidra till att uppnå de mål som anges i artikel 3 ska prioriteras.

| d) | De projekt som ger sidovinster och främjar synergier mellan de olika delprogram som anges i artikel 4 ska få en bonus i utvärderingen. |
| --- | --- |

d)

De projekt som ger sidovinster och främjar synergier mellan de olika delprogram som anges i artikel 4 ska få en bonus i utvärderingen.

| e) | De projekt som har störst potential att reproduceras och utnyttjas av den offentliga eller privata sektorn eller att mobilisera de största investeringarna eller finansiella resurserna (potential att fungera som en katalysator) ska få en bonus i utvärderingen. |
| --- | --- |

e)

De projekt som har störst potential att reproduceras och utnyttjas av den offentliga eller privata sektorn eller att mobilisera de största investeringarna eller finansiella resurserna (potential att fungera som en katalysator) ska få en bonus i utvärderingen.

| f) | Det ska säkerställas att resultaten från standardåtgärdsprojekt kan reproduceras. |
| --- | --- |

f)

Det ska säkerställas att resultaten från standardåtgärdsprojekt kan reproduceras.

| g) | De projekt som bygger på eller utökar resultaten från andra projekt som finansieras genom Life-programmet, dess föregångare eller andra unionsmedel ska få en bonus i utvärderingen. |
| --- | --- |

g)

De projekt som bygger på eller utökar resultaten från andra projekt som finansieras genom Life-programmet, dess föregångare eller andra unionsmedel ska få en bonus i utvärderingen.

| h) | När så är lämpligt ska särskild uppmärksamhet ges till projekt i geografiska områden med särskilda behov eller särskild sårbarhet, såsom områden med specifika miljöutmaningar eller naturliga begränsningar, gränsöverskridande områden, områden med högt naturvärde och yttersta randområden. |
| --- | --- |

h)

När så är lämpligt ska särskild uppmärksamhet ges till projekt i geografiska områden med särskilda behov eller särskild sårbarhet, såsom områden med specifika miljöutmaningar eller naturliga begränsningar, gränsöverskridande områden, områden med högt naturvärde och yttersta randområden.

Artikel 15

Stödberättigande kostnader för förvärv av mark

Utöver de kriterier som anges i artikel 186 i budgetförordningen, ska kostnader för förvärv av mark anses stödberättigande förutsatt att följande villkor är uppfyllda:

| a) | Förvärvet bidrar till att förbättra, bevara och återställa integriteten hos det Natura 2000-nätverk som upprättats enligt artikel 3 i direktiv 92/43/EEG, inbegripet genom att förbättra konnektiviteten genom skapande av korridorer, förbindelsefunktioner eller andra delar av grön infrastruktur. |
| --- | --- |

a)

Förvärvet bidrar till att förbättra, bevara och återställa integriteten hos det Natura 2000-nätverk som upprättats enligt artikel 3 i direktiv 92/43/EEG, inbegripet genom att förbättra konnektiviteten genom skapande av korridorer, förbindelsefunktioner eller andra delar av grön infrastruktur.

| b) | Förvärv av mark är det enda eller det mest kostnadseffektiva sättet att uppnå det eftersträvade bevaranderesultatet. |
| --- | --- |

b)

Förvärv av mark är det enda eller det mest kostnadseffektiva sättet att uppnå det eftersträvade bevaranderesultatet.

| c) | Den förvärvade marken reserveras på lång sikt för sådan användning som är förenlig med Life-programmets specifika mål. |
| --- | --- |

c)

Den förvärvade marken reserveras på lång sikt för sådan användning som är förenlig med Life-programmets specifika mål.

| d) | Den berörda medlemsstaten säkerställer, genom överföring eller på annat sätt, att marken långsiktigt avsätts för naturbevarande ändamål. |
| --- | --- |

d)

Den berörda medlemsstaten säkerställer, genom överföring eller på annat sätt, att marken långsiktigt avsätts för naturbevarande ändamål.

Artikel 16

Kumulativ och alternativ finansiering

1.   En åtgärd som har fått bidrag från något annat unionsprogram får också erhålla bidrag genom Life-programmet, förutsatt att bidragen inte täcker samma kostnader och att åtgärden strävar efter att uppnå de miljö- eller klimatmål som anges i artikel 3 och inte undergräver något av dem. Reglerna för det relevanta unionsprogrammet ska tillämpas för det motsvarande bidraget till åtgärden. Den kumulativa finansieringen får inte överstiga de totala stödberättigande kostnaderna för åtgärden. Stödet från de olika unionsprogrammen får beräknas proportionellt i enlighet med de dokument som anger villkoren för stödet.

2.   Stöd från Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden+ eller Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling, i enlighet med de relevanta bestämmelserna i en Europaparlamentets och rådets förordning om fastställande av gemensamma bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden+, Sammanhållningsfonden, Fonden för en rättvis omställning samt Europeiska havs-, fiskeri- och vattenbruksfonden, och om finansiella regler för dessa fonder och för Asyl-, migrations-och integreringsfonden, Fonden för inre säkerhet och Instrumentet för gränsförvaltning och visering samt de relevanta bestämmelserna i en Europaparlamentets och rådets förordning om fastställande av regler för stöd till de strategiska planer som medlemsstaterna ska upprätta inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken (strategiska planer för den gemensamma jordbrukspolitiken) och som finansieras av Europeiska garantifonden för jordbruket (EGFJ) och Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (Ejflu) samt om upphävande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1305/2013 och Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1307/2013, får tilldelas åtgärder som certifierats med en spetskompetensstämpel inom ramen för Life-programmet genom att de uppfyller följande kumulativa villkor:

| a) | De har bedömts i en ansökningsomgång inom ramen för Life-programmet. |
| --- | --- |

a)

De har bedömts i en ansökningsomgång inom ramen för Life-programmet.

| b) | De uppfyller minimikvalitetskraven i den ansökningsomgången. |
| --- | --- |

b)

De uppfyller minimikvalitetskraven i den ansökningsomgången.

| c) | De kan inte finansieras i den ansökningsomgången på grund av budgetbegränsningar. |
| --- | --- |

c)

De kan inte finansieras i den ansökningsomgången på grund av budgetbegränsningar.

KAPITEL III

Blandfinansieringsinsatser

Artikel 17

Blandfinansieringsinsatser

Blandfinansieringsinsatser inom ramen för Life-programmet ska genomföras i enlighet med förordning (EU) 2021/523 och avdelning X i budgetförordningen, med vederbörlig hänsyn tagen till kraven om hållbarhet och insyn.

KAPITEL IV

Programplanering, övervakning, rapportering och utvärdering

Artikel 18

Flerårigt arbetsprogram

1.   Kommissionen ska genom genomförandeakter anta fleråriga arbetsprogram för Life-programmet. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 22.2.

2.   Varje flerårigt arbetsprogram ska i enlighet med de mål som anges i artikel 3 innehålla uppgifter om följande:

| a) | Belopp som ska fördelas mellan behov inom varje delprogram och mellan olika typer av finansiering, samt det högsta totala belopp som ska anslås till de bidrag som avses i artikel 11.2 a och b. |
| --- | --- |

a)

Belopp som ska fördelas mellan behov inom varje delprogram och mellan olika typer av finansiering, samt det högsta totala belopp som ska anslås till de bidrag som avses i artikel 11.2 a och b.

| b) | Det högsta totala beloppet för finansiering i form av finansieringsinstrument som ingår i blandfinansieringsinsatser inom ramen för Life-programmet, i tillämpliga fall. |
| --- | --- |

b)

Det högsta totala beloppet för finansiering i form av finansieringsinstrument som ingår i blandfinansieringsinsatser inom ramen för Life-programmet, i tillämpliga fall.

| c) | Det högsta totala beloppet för bidrag som ska tilldelas de organ som förtecknas i bilaga I i enlighet med artikel 13. |
| --- | --- |

c)

Det högsta totala beloppet för bidrag som ska tilldelas de organ som förtecknas i bilaga I i enlighet med artikel 13.

| d) | De projektämnen eller särskilda behov för vilka det finns en förhandstilldelning av medel för de projekt som avses i artikel 11.2 c och d. |
| --- | --- |

d)

De projektämnen eller särskilda behov för vilka det finns en förhandstilldelning av medel för de projekt som avses i artikel 11.2 c och d.

| e) | De strategier och planer som strategiska integrerade projekt är inriktade på och för vilka medel kan sökas för de projekt som avses i artikel 11.2 b. |
| --- | --- |

e)

De strategier och planer som strategiska integrerade projekt är inriktade på och för vilka medel kan sökas för de projekt som avses i artikel 11.2 b.

| f) | Den maximala stödberättigande perioden för projektens genomförande. |
| --- | --- |

f)

Den maximala stödberättigande perioden för projektens genomförande.

| g) | Vägledande tidsplaner för ansökningsomgångarna för den period som omfattas av det fleråriga arbetsprogrammet. |
| --- | --- |

g)

Vägledande tidsplaner för ansökningsomgångarna för den period som omfattas av det fleråriga arbetsprogrammet.

| h) | Den tekniska metoden för förfarandet för inlämning och urval av projekt och tilldelningskriterierna i enlighet med de principer som avses i artikel 14. |
| --- | --- |

h)

Den tekniska metoden för förfarandet för inlämning och urval av projekt och tilldelningskriterierna i enlighet med de principer som avses i artikel 14.

| i) | De medfinansieringssatser som avses i artikel 9.4. |
| --- | --- |

i)

De medfinansieringssatser som avses i artikel 9.4.

| j) | De högsta medfinansieringssatserna för de stödberättigande åtgärder som avses i artikel 11.2 e. |
| --- | --- |

j)

De högsta medfinansieringssatserna för de stödberättigande åtgärder som avses i artikel 11.2 e.

| k) | I förekommande fall, närmare regler om tillämpningen av kumulativ och alternativ finansiering. |
| --- | --- |

k)

I förekommande fall, närmare regler om tillämpningen av kumulativ och alternativ finansiering.

| l) | Lågt verkligt deltagande och stödberättigande verksamhet samt tilldelningskriterier för projekt för tekniskt bistånd för kapacitetsuppbyggnad med anknytning till den verksamhet som medlemsstaternas myndigheter bedriver för ett verkligt deltagande i Life-programmet. |
| --- | --- |

l)

Lågt verkligt deltagande och stödberättigande verksamhet samt tilldelningskriterier för projekt för tekniskt bistånd för kapacitetsuppbyggnad med anknytning till den verksamhet som medlemsstaternas myndigheter bedriver för ett verkligt deltagande i Life-programmet.

3.   Löptiden för det första fleråriga arbetsprogrammet ska vara fyra år, och löptiden för det andra fleråriga arbetsprogrammet ska vara tre år.

4.   Inom ramen för de fleråriga arbetsprogrammen ska kommissionen offentliggöra meddelanden om ansökningsomgångar för den berörda perioden. Kommissionen ska säkerställa att outnyttjade medel i en viss ansökningsomgång omfördelas mellan de olika typer av åtgärder som avses i artikel 11.2 inom samma område.

5.   Kommissionen ska säkerställa att det hålls samråd med berörda parter under utarbetandet av de fleråriga arbetsprogrammen.

Artikel 19

Övervakning och rapportering

1.   Kommissionen ska, på grundval av de indikatorer som anges i bilaga II, rapportera om Life-programmets framsteg när det gäller att uppnå de mål som anges i artikel 3.

2.   För att säkerställa en ändamålsenlig bedömning av Life-programmets framsteg när det gäller att uppnå dess mål ges kommissionen befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 23 i syfte att ändra bilaga II för att se över eller komplettera indikatorerna där det anses nödvändigt, inbegripet för att säkerställa överensstämmelsen med de indikatorer som anges för andra unionsprogram, och i syfte att komplettera denna förordning med bestämmelser om inrättande av en ram för övervakning och utvärdering.

3.   Kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 23 med avseende på att komplettera denna förordning genom att, på grundval av bilaga II, fastställa specifika indikatorer för varje delprogram och projekttyp.

4.   Kommissionen ska säkerställa att uppgifter för övervakning av programmets genomförande och resultat samlas in effektivt, på ett ändamålsenligt sätt och rättidigt. I detta syfte och i enlighet med relevanta metoder ska proportionella rapporteringskrav ställas på mottagarna av unionsmedel för att möjliggöra insamling av aggregerbara output- och effektindikatorer på projektnivå för alla relevanta specifika miljö- och klimatpolitiska mål, inbegripet rörande Natura 2000 och utsläppen av vissa luftföroreningar, inbegripet koldioxid.

5.   Kommissionen ska regelbundet övervaka och rapportera om integrering av målen för klimat och biologisk mångfald, inklusive utgiftsbeloppet. Med beaktande av Life-programmets efterfrågestyrda karaktär förväntas 61 % av det totala beloppet för Life-programmet enligt definitionen i artikel 5 bidra till budgetmålet att minst 30 % av utgifterna i budgeten ska bidra till klimatmålen. Detta bidrag ska spåras genom unionens system för klimatmarkörer. Denna förordning ska bidra till integreringen av åtgärder för biologisk mångfald i unionens politik och till uppnåendet av det övergripande målet att anslå 7,5 % av de årliga utgifterna inom ramen för den fleråriga budgetramen till målen för biologisk mångfald 2024 och 10 % av de årliga utgifterna inom ramen för den fleråriga budgetramen till målen för biologisk mångfald 2026 och 2027, samtidigt som de befintliga överlappningarna mellan klimatmålen och målen för biologisk mångfald beaktas.

Utgifter som rör biologisk mångfald ska spåras med användning av en ändamålsenlig, transparent och övergripande metod som ska fastställas av kommissionen i samarbete med Europaparlamentet och rådet, i enlighet med det interinstitutionella avtalet av den 16 december 2020 mellan Europaparlamentet, Europeiska unionens råd och Europeiska kommissionen om budgetdisciplin, samarbete i budgetfrågor och sund ekonomisk förvaltning samt om nya egna medel, inbegripet en färdplan för införandet av nya egna medel. Dessa spårningsmetoder ska användas för att kvantifiera de åtagandebemyndiganden som väntas bidra till mål för klimat och biologisk mångfald under den fleråriga budgetramen för 2021–2027 på lämplig uppdelningsnivå. Utgifterna ska redovisas varje år i programförklaringen. Life-programmets bidrag till unionens mål för klimat och biologisk mångfald ska rapporteras regelbundet inom ramen för utvärderingar och den årliga rapporten.

6.   Kommissionen ska bedöma synergierna mellan Life-programmet och andra kompletterande unionsprogram och mellan dess delprogram.

Artikel 20

Utvärdering

1.   Kommissionen ska utföra utvärderingar som föreskrivs i den här förordningen rättidigt så att de kan användas i beslutsprocessen, med vederbörlig hänsyn till samstämmighet, synergier, mervärde för unionen och långsiktig hållbarhet, och med beaktande av unionens klimat- och miljöprioriteringar.

2.   Kommissionen ska utföra halvtidsutvärderingen av Life-programmet när det finns tillräcklig information om dess genomförande, dock senast 42 månader efter det att genomförandet av Life-programmet inleddes, med hjälp av de indikatorer som anges i enlighet med bilaga II.

Utvärderingen ska åtminstone omfatta följande:

| a) | De kvalitativa och kvantitativa aspekterna av Life-programmets genomförande. |
| --- | --- |

a)

De kvalitativa och kvantitativa aspekterna av Life-programmets genomförande.

| b) | Resursanvändningens effektivitet. |
| --- | --- |

b)

Resursanvändningens effektivitet.

| c) | I vilken utsträckning målen för samtliga åtgärder har uppnåtts, om möjligt med uppgift om resultat och effekter. |
| --- | --- |

c)

I vilken utsträckning målen för samtliga åtgärder har uppnåtts, om möjligt med uppgift om resultat och effekter.

| d) | Projektens faktiska eller förväntade framgång när det gäller att mobilisera andra unionsmedel, med särskilt beaktande av fördelarna med ökad samstämmighet med unionens övriga finansieringsinstrument. |
| --- | --- |

d)

Projektens faktiska eller förväntade framgång när det gäller att mobilisera andra unionsmedel, med särskilt beaktande av fördelarna med ökad samstämmighet med unionens övriga finansieringsinstrument.

| e) | I vilken utsträckning synergier mellan målen har uppnåtts och Life-programmets komplementaritet med andra relevanta unionsprogram. |
| --- | --- |

e)

I vilken utsträckning synergier mellan målen har uppnåtts och Life-programmets komplementaritet med andra relevanta unionsprogram.

| f) | Life-programmets mervärde för unionen och långsiktiga effekter, i syfte att fatta beslut om förlängning, ändring eller tillfälligt upphävande av åtgärder. |
| --- | --- |

f)

Life-programmets mervärde för unionen och långsiktiga effekter, i syfte att fatta beslut om förlängning, ändring eller tillfälligt upphävande av åtgärder.

| g) | I vilken utsträckning berörda parter har involverats. |
| --- | --- |

g)

I vilken utsträckning berörda parter har involverats.

| h) | En kvantitativ och kvalitativ analys av Life-programmets bidrag till bevarandestatusen för de livsmiljöer och arter som förtecknas i direktiven 92/43/EEG och 2009/147/EG. |
| --- | --- |

h)

En kvantitativ och kvalitativ analys av Life-programmets bidrag till bevarandestatusen för de livsmiljöer och arter som förtecknas i direktiven 92/43/EEG och 2009/147/EG.

| i) | En analys av den geografiska täckningen i hela unionen som avses i artikel 9.5, och, om ingen sådan täckning uppnås, en analys av de bakomliggande orsakerna till en sådan avsaknad av täckning. |
| --- | --- |

i)

En analys av den geografiska täckningen i hela unionen som avses i artikel 9.5, och, om ingen sådan täckning uppnås, en analys av de bakomliggande orsakerna till en sådan avsaknad av täckning.

3.   Vid slutet av Life-programmets genomförande, dock senast fyra år efter slutet av den period som anges i artikel 1 andra stycket, ska kommissionen göra en slutlig utvärdering av Life-programmet.

4.   Kommissionen ska lägga fram slutsatserna från utvärderingarna tillsammans med sina egna iakttagelser för Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén. Kommissionen ska göra resultaten av utvärderingarna allmänt tillgängliga.

KAPITEL V

Övergångsbestämmelser och slutbestämmelser

Artikel 21

Information, kommunikation och publicitet

1.   Mottagarna av unionsfinansiering ska framhålla att finansieringen kommer från unionen och säkerställa unionsfinansieringens synlighet, i synnerhet när de främjar projekten och deras resultat, genom att tillhandahålla enhetlig, ändamålsenlig och proportionell riktad information till olika målgrupper, däribland medierna och allmänheten. I detta syfte ska mottagarna använda Life-programmets logotyp som avbildas i bilaga III. Alla varaktiga konsumtionsvaror som erhålls inom ramen för Life-programmet ska bära Life-programmets logotyp såvida inte kommissionen har angett något annat. När användningen av Life-programmets logotyp inte är möjlig, ska Life-programmet nämnas i all kommunikationsverksamhet, inbegripet på anslagstavlor på strategiska platser som är synliga för allmänheten.

2.   Kommissionen ska genomföra informations- och kommunikationsåtgärder avseende Life-programmet, åtgärder som vidtagits inom ramen för Life-programmet och uppnådda resultat. Finansiella medel som tilldelas Life-programmet ska också bidra till den gemensamma kommunikationen om unionens politiska prioriteringar, i den mån dessa prioriteringar har anknytning till de mål som anges i artikel 3.

Artikel 22

Kommittéförfarande

1.   Kommissionen ska biträdas av kommittén för Life-programmet. Denna kommitté ska vara en kommitté i den mening som avses i förordning (EU) nr 182/2011.

2.   När det hänvisas till denna punkt ska artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas.

3.   Om kommittén inte avger något yttrande, ska kommissionen inte anta utkastet till genomförandeakt och artikel 5.4 tredje stycket i förordning (EU) nr 182/2011 ska tillämpas.

4.   Kommissionen ska årligen rapportera till kommittén om de övergripande framstegen med att genomföra Life-programmets delprogram och om särskilda åtgärder inom ramen för Life-programmet, bland annat om blandfinansieringsinsatser som genomförts med budgetmedel som anslagits från Life-programmet.

Artikel 23

Utövande av delegeringen

1.   Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel.

2.   Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artikel 19.2 och 19.3 ges till kommissionen till och med den 31 december 2028.

3.   Den delegering av befogenhet som avses i artikel 19.2 och 19.3 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning, eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft.

4.   Innan kommissionen antar en delegerad akt ska den samråda med experter som utsetts av varje medlemsstat i enlighet med principerna i det interinstitutionella avtalet av den 13 april 2016 om bättre lagstiftning.

5.   Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.

6.   En delegerad akt som antas enligt artikel 19.2 och 19.3 ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period på två månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med två månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ.

Artikel 24

Upphävande

Förordning (EU) nr 1293/2013 upphör att gälla med verkan från och med den 1 januari 2021.

Artikel 25

Övergångsbestämmelser

1.   Denna förordning påverkar inte fortsatt genomförande eller ändringar av åtgärder som inletts enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 614/2007 (38) och förordning (EU) nr 1293/2013, som ska fortsätta att tillämpas för de berörda projekten fram till dess att de avslutas.

2.   Finansieringsramen för Life-programmet får också omfatta de utgifter för tekniskt och administrativt stöd som är nödvändiga för att säkerställa övergången mellan Life-programmet och de åtgärder som antagits enligt förordningarna (EG) nr 614/2007 och (EU) nr 1293/2013.

3.   Vid behov får anslag föras in i unionens budget efter 2027 för att täcka de utgifter som föreskrivs i artikel 5.5, i syfte att möjliggöra förvaltning av projekt som inte slutförts senast den 31 december 2027.

4.   Återflöden från finansieringsinstrument som inrättats genom förordning (EU) nr 1293/2013 får investeras i finansieringsinstrument som inrättats genom förordning (EU) 2021/523.

5.   Anslag som motsvarar inkomster avsatta för särskilda ändamål som uppkommit genom återbetalningar av belopp som betalats ut på felaktiga grunder enligt förordning (EG) nr 614/2007 eller (EU) nr 1293/2013 ska, i enlighet med artikel 21 i budgetförordningen, användas för att finansiera Life-programmet.

Artikel 26

Ikraftträdande och tillämpning

Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.

Europeiska unionens officiella tidning

Denna förordning ska tillämpas från och med den 1 januari 2021.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 29 april 2021.

På Europaparlamentets vägnar

D.M. SASSOLI

Ordförande

På rådets vägnar

A.P. ZACARIAS

Ordförande

---

(1)  
  EUT C 62, 15.2.2019, s. 226.

1

(2)  
  EUT C 461, 21.12.2018, s. 156.

2

(3)  Europaparlamentets ståndpunkt av den 17 april 2019 (ännu inte offentliggjord i EUT) och rådets ståndpunkt vid första behandlingen av den 16 mars 2021 (ännu inte offentliggjord i EUT). Europaparlamentets ståndpunkt av den 26 april 2021 (ännu inte offentliggjord i EUT).

3

(4)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1293/2013 av den 11 december 2013 om inrättandet av ett program för miljö och klimatpolitik (Life) samt om upphävande av förordning (EG) nr 614/2007 (EUT L 347, 20.12.2013, s. 185).

4

(5)  Rådets förordning (EU, Euratom) 2020/2093 av den 17 december 2020 om den fleråriga budgetramen 2021–2027 (EUT L 433I, 22.12.2020, s. 11).

5

(6)  Europaparlamentets och rådets beslut nr 1386/2013/EU av den 20 november 2013 om ett allmänt miljöhandlingsprogram för unionen till 2020 – Att leva gott inom planetens gränser (EUT L 354, 28.12.2013, s. 171).

6

(7)  Rådets beslut 93/626/EEG av den 25 oktober 1993 om ingående av konventionen om biologisk mångfald (EGT L 309, 13.12.1993, s. 1).

7

(8)  
  EUT L 282, 19.10.2016, s. 4.

8

(9)  
  EUT L 124, 17.5.2005, s. 4.

9

(10)  Rådets beslut 2013/743/EU av den 3 december 2013 om inrättande av det särskilda programmet för genomförande av Horisont 2020 – ramprogrammet för forskning och innovation (2014–2020) och om upphävande av beslut 2006/971/EG, 2006/972/EG, 2006/973/EG, 2006/974/EG och 2006/975/EG (EUT L 347, 20.12.2013, s. 965).

10

(11)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/695 av den 28 april 2021 om inrättande av Horisont Europa – ramprogrammet för forskning och innovation, om fastställande av dess regler för deltagande och spridning och om upphävande av förordningarna (EU) nr 1290/2013 och (EU) nr 1291/2013 (EUT L 170, 12.5.2021, s. 1).

11

(12)  Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2018/2002 av den 11 december 2018 om ändring av direktiv 2012/27/EU om energieffektivitet (EUT L 328, 21.12.2018, s. 210).

12

(13)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/27/EU av den 25 oktober 2012 om energieffektivitet, om ändring av direktiven 2009/125/EG och 2010/30/EU och om upphävande av direktiven 2004/8/EG och 2006/32/EG (EUT L 315, 14.11.2012, s. 1).

13

(14)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/523 av den 24 mars 2021 om inrättande av InvestEU-programmet och om ändring av förordning (EU) 2015/1017 (EUT L 107, 26.3.2021, s. 30).

14

(15)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG av den 13 oktober 2003 om ett system för handel med utsläppsrätter för växthusgaser inom unionen och om ändring av rådets direktiv 96/61/EG (EUT L 275, 25.10.2003, s. 32).

15

(16)  Rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter (EGT L 206, 22.7.1992, s. 7).

16

(17)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/147/EG av den 30 november 2009 om bevarande av vilda fåglar (EUT L 20, 26.1.2010, s. 7).

17

(18)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1143/2014 av den 22 oktober 2014 om förebyggande och hantering av introduktion och spridning av invasiva främmande arter (EUT L 317, 4.11.2014, s. 35).

18

(19)  
  EUT L 433I, 22.12.2020, s. 28.

19

(20)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1301/2013 av den 17 december 2013 om Europeiska regionala utvecklingsfonden och om särskilda bestämmelser för målet Investering för tillväxt och sysselsättning samt om upphävande av förordning (EG) nr 1080/2006 (EUT L 347, 20.12.2013, s. 289).

20

(21)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1300/2013 av den 17 december 2013 om Sammanhållningsfonden och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 1084/2006 (EUT L 347, 20.12.2013, s. 281).

21

(22)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1305/2013 av den 17 december 2013 om stöd för landsbygdsutveckling från Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (Ejflu) och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 1698/2005 (EUT L 347, 20.12.2013, s. 487).

22

(23)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/49/EG av den 25 juni 2002 om bedömning och hantering av omgivningsbuller (EGT L 189, 18.7.2002, s. 12).

23

(24)  Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2016/2284 av den 14 december 2016 om minskning av nationella utsläpp av vissa luftföroreningar, om ändring av direktiv 2003/35/EG och om upphävande av direktiv 2001/81/EG (EUT L 344, 17.12.2016, s. 1).

24

(25)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/60/EG av den 23 oktober 2000 om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens område (EGT L 327, 22.12.2000, s. 1).

25

(26)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/56/EG av den 17 juni 2008 om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på havsmiljöpolitikens område (Ramdirektiv om en marin strategi) (EUT L 164, 25.6.2008, s. 19).

26

(27)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) 2018/1046 av den 18 juli 2018 om finansiella regler för unionens allmänna budget, om ändring av förordningarna (EU) nr 1296/2013, (EU) nr 1301/2013, (EU) nr 1303/2013, (EU) nr 1304/2013, (EU) nr 1309/2013, (EU) nr 1316/2013, (EU) nr 223/2014, (EU) nr 283/2014 och beslut nr 541/2014/EU samt om upphävande av förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 (EUT L 193, 30.7.2018, s. 1).

27

(28)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 883/2013 av den 11 september 2013 om utredningar som utförs av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) och om upphävande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1073/1999 och rådets förordning (Euratom) nr 1074/1999 (EUT L 248, 18.9.2013, s. 1).

28

(29)  Rådets förordning (EG, Euratom) nr 2988/95 av den 18 december 1995 om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen (EGT L 312, 23.12.1995, s. 1).

29

(30)  Rådets förordning (Euratom, EG) nr 2185/96 av den 11 november 1996 om de kontroller och inspektioner på platsen som kommissionen utför för att skydda Europeiska gemenskapernas finansiella intressen mot bedrägerier och andra oegentligheter (EGT L 292, 15.11.1996, s. 2).

30

(31)  Rådets förordning (EU) 2017/1939 av den 12 oktober 2017 om genomförande av fördjupat samarbete om inrättande av Europeiska åklagarmyndigheten (EUT L 283, 31.10.2017, s. 1).

31

(32)  Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2017/1371 av den 5 juli 2017 om bekämpande genom straffrättsliga bestämmelser av bedrägeri som riktar sig mot unionens finansiella intressen (EUT L 198, 28.7.2017, s. 29).

32

(33)  Rådets beslut 2013/755/EU av den 25 november 2013 om associering av de utomeuropeiska länderna och territorierna med Europeiska unionen (ULT-beslutet) (EUT L 344, 19.12.2013, s. 1).

33

(34)  
  EGT L 1, 3.1.1994, s. 3.

34

(35)  
  EUT L 123, 12.5.2016, s. 1.

35

(36)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter (EUT L 55, 28.2.2011, s. 13).

36

(37)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1316/2013 av den 11 december 2013 om inrättande av Fonden för ett sammanlänkat Europa, om ändring av förordning (EU) nr 913/2010 och om upphävande av förordningarna (EG) nr 680/2007 och (EG) nr 67/2010 (EUT L 348, 20.12.2013, s. 129).

37

(38)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 614/2007 av den 23 maj 2007 om det finansiella instrumentet för miljön (Life+) (EUT L 149, 9.6.2007, s. 1).

38

---

BILAGA I

ORGAN SOM FÅR TILLDELAS BIDRAG UTAN ANSÖKNINGSOMGÅNG

1.

Europeiska unionens nätverk för genomförande och upprätthållande av miljölagstiftningen (Impel)

2.

Det europeiska nätverket för miljöåklagare (ENPE)

3.

Europeiska unionens miljödomarförening (EUFJE)

---

BILAGA II

INDIKATORER

1.   Outputindikatorer

| 1.1 | Antal projekt som utvecklar, demonstrerar och främjar innovativa tekniker och tillvägagångssätt. |
| --- | --- |

1.1

| 1.2 | Antal projekt som tillämpar bästa praxis när det gäller natur och biologisk mångfald. |
| --- | --- |

1.2

| 1.3 | Antal projekt för utarbetande, genomförande, övervakning eller upprätthållande av unionens relevanta lagstiftning och politik. |
| --- | --- |

1.3

| 1.4 | Antal projekt som förbättrar styrningen genom att öka de offentliga och privata aktörernas kapacitet och det civila samhällets deltagande. |
| --- | --- |

1.4

| 1.5 | Antal projekt, inbegripet strategiska integrerade projekt och strategiska naturprojekt, som genomför






  — | viktiga planer eller strategier, |
| --- | --- | --- |

1.5

—

viktiga planer eller strategier,

| — | handlingsprogram för integrering av Natur och biologisk mångfald. |
| --- | --- |

—

handlingsprogram för integrering av Natur och biologisk mångfald.

2.   Resultatindikatorer

| 2.1 | Nettoförändring för miljön och klimatet, på grundval av aggregeringen av indikatorer på projektnivå som ska specificeras i meddelandena om ansökningsomgångar inom delprogrammen:






  — | Natur och biologisk mångfald. |
| --- | --- | --- |

2.1

—

Natur och biologisk mångfald.

| — | Cirkulär ekonomi och livskvalitet omfattande minst följande:






  — | Luftkvalitet. |
| --- | --- | --- |

—

Cirkulär ekonomi och livskvalitet omfattande minst följande:

—

Luftkvalitet.

| — | Mark. |
| --- | --- |

—

Mark.

| — | Vatten. |
| --- | --- |

—

Vatten.

| — | Avfall. |
| --- | --- |

—

Avfall.

| — | Kemikalier. |
| --- | --- |

—

Kemikalier.

| — | Buller. |
| --- | --- |

—

Buller.

| — | Resursanvändning och resurseffektivitet. |
| --- | --- |

—

Resursanvändning och resurseffektivitet.

| — | Begränsning av och anpassning till klimatförändringar. |
| --- | --- |

—

Begränsning av och anpassning till klimatförändringar.

| — | Övergång till ren energi. |
| --- | --- |

—

Övergång till ren energi.

| 2.2 | Kumulativa investeringar till följd av projekten eller tillgång till finansiering (miljoner EUR). |
| --- | --- |

2.2

| 2.3 | Antal organisationer som deltar i projekt eller erhåller driftsbidrag. |
| --- | --- |

2.3

| 2.4 | Andel projekt som har fungerat som en katalysator efter projektets slutdatum. |
| --- | --- |

2.4

---

BILAGA III

LIFE-PROGRAMMETS LOGOTYP

---

| 17.5.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 172/79 |
| --- | --- | --- | --- |

17.5.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 172/79

---

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) 2021/784

av den 29 april 2021

om åtgärder mot spridning av terrorisminnehåll online

(Text av betydelse för EES)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 114,

med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,

efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),

i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (2), och

av följande skäl:

| (1) | Denna förordning syftar till att säkerställa att den digitala inre marknaden fungerar smidigt i ett öppet och demokratiskt samhälle, genom att motverka att värdtjänster missbrukas för terrorismändamål samt bidra till den allmänna säkerheten i hela unionen. Den digitala inre marknadens funktion bör förbättras genom att rättssäkerheten ökas för värdtjänstleverantörer och användarnas förtroende för onlinemiljön stärks, samt genom att skyddet för yttrandefriheten förbättras, inbegripet friheten att ta emot och sprida information och idéer i ett öppet och demokratiskt samhälle och mediernas frihet och mångfald. |
| --- | --- |

(1)

Denna förordning syftar till att säkerställa att den digitala inre marknaden fungerar smidigt i ett öppet och demokratiskt samhälle, genom att motverka att värdtjänster missbrukas för terrorismändamål samt bidra till den allmänna säkerheten i hela unionen. Den digitala inre marknadens funktion bör förbättras genom att rättssäkerheten ökas för värdtjänstleverantörer och användarnas förtroende för onlinemiljön stärks, samt genom att skyddet för yttrandefriheten förbättras, inbegripet friheten att ta emot och sprida information och idéer i ett öppet och demokratiskt samhälle och mediernas frihet och mångfald.

| (2) | Regleringsåtgärder för att åtgärda spridningen av terrorisminnehåll online bör kompletteras med strategier från medlemsstaternas sida för att ta itu med terrorism, inbegripet förstärkning av mediekompetens och kritiskt tänkande, utveckling av alternativa budskap och motbudskap samt andra initiativ för att minska effekterna av och mottagligheten för terrorisminnehåll online, liksom investeringar i socialt arbete, avradikaliseringsinitiativ och fördjupade kontakter med berörda samhällsgrupper, för att på ett hållbart sätt förebygga radikalisering i samhället. |
| --- | --- |

(2)

Regleringsåtgärder för att åtgärda spridningen av terrorisminnehåll online bör kompletteras med strategier från medlemsstaternas sida för att ta itu med terrorism, inbegripet förstärkning av mediekompetens och kritiskt tänkande, utveckling av alternativa budskap och motbudskap samt andra initiativ för att minska effekterna av och mottagligheten för terrorisminnehåll online, liksom investeringar i socialt arbete, avradikaliseringsinitiativ och fördjupade kontakter med berörda samhällsgrupper, för att på ett hållbart sätt förebygga radikalisering i samhället.

| (3) | Åtgärder mot terrorisminnehåll online, som är en aspekt av ett större problem med olagligt innehåll online, kräver en kombination av lagstiftningsåtgärder, andra åtgärder än lagstiftningsåtgärder samt frivilliga åtgärder som bygger på samarbete mellan myndigheter och värdtjänstleverantörer, på ett sätt som säkerställer fullständig respekt för grundläggande rättigheter. |
| --- | --- |

(3)

Åtgärder mot terrorisminnehåll online, som är en aspekt av ett större problem med olagligt innehåll online, kräver en kombination av lagstiftningsåtgärder, andra åtgärder än lagstiftningsåtgärder samt frivilliga åtgärder som bygger på samarbete mellan myndigheter och värdtjänstleverantörer, på ett sätt som säkerställer fullständig respekt för grundläggande rättigheter.

| (4) | Värdtjänstleverantörer som är aktiva på internet spelar en viktig roll i den digitala ekonomin genom att koppla samman företag och medborgare samt genom att underlätta den offentliga debatten och spridningen och mottagandet av information, åsikter och idéer, vilket i hög grad bidrar till innovation, ekonomisk tillväxt och skapande av arbetstillfällen i unionen. Värdtjänstleverantörers tjänster missbrukas dock i vissa fall av tredje parter för ändamålet att bedriva olaglig verksamhet online. Särskilt oroande är att terroristgrupper och deras anhängare missbrukar dessa tjänster för att sprida terrorisminnehåll online i syfte att få ut sitt budskap, radikalisera och rekrytera följare samt för att främja och styra terroristverksamhet. |
| --- | --- |

(4)

Värdtjänstleverantörer som är aktiva på internet spelar en viktig roll i den digitala ekonomin genom att koppla samman företag och medborgare samt genom att underlätta den offentliga debatten och spridningen och mottagandet av information, åsikter och idéer, vilket i hög grad bidrar till innovation, ekonomisk tillväxt och skapande av arbetstillfällen i unionen. Värdtjänstleverantörers tjänster missbrukas dock i vissa fall av tredje parter för ändamålet att bedriva olaglig verksamhet online. Särskilt oroande är att terroristgrupper och deras anhängare missbrukar dessa tjänster för att sprida terrorisminnehåll online i syfte att få ut sitt budskap, radikalisera och rekrytera följare samt för att främja och styra terroristverksamhet.

| (5) | Även om förekomsten av terrorisminnehåll online inte är den enda faktorn, har den visat sig vara en katalysator för radikalisering av enskilda personer som kan leda till terroristgärningar och får därför allvarliga negativa konsekvenser för användare, medborgare och samhället i stort samt för de leverantörer av onlinetjänster som hyser sådant innehåll, eftersom det undergräver användarnas förtroende och skadar deras affärsmodeller. Med tanke på värdtjänstleverantörernas centrala roll och de tekniska resurser och den tekniska kapacitet som förknippas med de tjänster de tillhandahåller har värdtjänstleverantörerna ett särskilt samhällsansvar att skydda sina tjänster mot missbruk av terrorister och att bidra till att ta itu med terrorisminnehåll som sprids online via deras tjänster, och samtidigt beakta yttrandefrihetens grundläggande betydelse, inbegripet friheten att ta emot och sprida information och idéer i ett öppet och demokratiskt samhälle. |
| --- | --- |

(5)

Även om förekomsten av terrorisminnehåll online inte är den enda faktorn, har den visat sig vara en katalysator för radikalisering av enskilda personer som kan leda till terroristgärningar och får därför allvarliga negativa konsekvenser för användare, medborgare och samhället i stort samt för de leverantörer av onlinetjänster som hyser sådant innehåll, eftersom det undergräver användarnas förtroende och skadar deras affärsmodeller. Med tanke på värdtjänstleverantörernas centrala roll och de tekniska resurser och den tekniska kapacitet som förknippas med de tjänster de tillhandahåller har värdtjänstleverantörerna ett särskilt samhällsansvar att skydda sina tjänster mot missbruk av terrorister och att bidra till att ta itu med terrorisminnehåll som sprids online via deras tjänster, och samtidigt beakta yttrandefrihetens grundläggande betydelse, inbegripet friheten att ta emot och sprida information och idéer i ett öppet och demokratiskt samhälle.

| (6) | Insatser på unionsnivå för att motverka terrorisminnehåll online inleddes 2015 genom en ram för frivilligt samarbete mellan medlemsstater och värdtjänstleverantörer. Dessa insatser behöver kompletteras med en tydlig rättslig ram för att ytterligare minska tillgången till terrorisminnehåll online och på lämpligt sätt ta itu med ett snabbt växande problem. Avsikten med den rättsliga ramen är att bygga vidare på frivilliga insatser, som förstärktes genom kommissionens rekommendation (EU) 2018/334 (3), och tillmötesgå uppmaningarna från Europaparlamentet att vidta kraftigare åtgärder mot olagligt och skadligt innehåll online i överensstämmelse med den övergripande ram som inrättades genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/31/EG (4), liksom från Europeiska rådet för att förbättra upptäckten och avlägsnandet av innehåll online som anstiftar till terroristgärningar. |
| --- | --- |

(6)

Insatser på unionsnivå för att motverka terrorisminnehåll online inleddes 2015 genom en ram för frivilligt samarbete mellan medlemsstater och värdtjänstleverantörer. Dessa insatser behöver kompletteras med en tydlig rättslig ram för att ytterligare minska tillgången till terrorisminnehåll online och på lämpligt sätt ta itu med ett snabbt växande problem. Avsikten med den rättsliga ramen är att bygga vidare på frivilliga insatser, som förstärktes genom kommissionens rekommendation (EU) 2018/334 (3), och tillmötesgå uppmaningarna från Europaparlamentet att vidta kraftigare åtgärder mot olagligt och skadligt innehåll online i överensstämmelse med den övergripande ram som inrättades genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/31/EG (4), liksom från Europeiska rådet för att förbättra upptäckten och avlägsnandet av innehåll online som anstiftar till terroristgärningar.

| (7) | Denna förordning bör inte påverka tillämpningen av direktiv 2000/31/EG. I synnerhet bör inga åtgärder som en värdtjänstleverantör vidtar i enlighet med denna förordning, inbegripet specifika åtgärder, i sig leda till att den värdtjänstleverantören förlorar möjligheten till det undantag från ansvar som föreskrivs i det direktivet. Denna förordning påverkar inte de nationella myndigheternas och domstolarnas befogenheter att fastställa värdtjänstleverantörernas ansvar när villkoren för undantag från ansvar i det direktivet inte är uppfyllda. |
| --- | --- |

(7)

Denna förordning bör inte påverka tillämpningen av direktiv 2000/31/EG. I synnerhet bör inga åtgärder som en värdtjänstleverantör vidtar i enlighet med denna förordning, inbegripet specifika åtgärder, i sig leda till att den värdtjänstleverantören förlorar möjligheten till det undantag från ansvar som föreskrivs i det direktivet. Denna förordning påverkar inte de nationella myndigheternas och domstolarnas befogenheter att fastställa värdtjänstleverantörernas ansvar när villkoren för undantag från ansvar i det direktivet inte är uppfyllda.

| (8) | Om denna förordning står i konflikt med Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/13/EU (5) när det gäller bestämmelser om audiovisuella medietjänster enligt definitionen i artikel 1.1 a i det direktivet bör direktiv 2010/13/EU ha företräde. Detta bör inte påverka skyldigheterna enligt denna förordning, i synnerhet vad gäller leverantörer av videodelningsplattformar. |
| --- | --- |

(8)

Om denna förordning står i konflikt med Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/13/EU (5) när det gäller bestämmelser om audiovisuella medietjänster enligt definitionen i artikel 1.1 a i det direktivet bör direktiv 2010/13/EU ha företräde. Detta bör inte påverka skyldigheterna enligt denna förordning, i synnerhet vad gäller leverantörer av videodelningsplattformar.

| (9) | Denna förordning bör fastställa regler som ska motverka att värdtjänster missbrukas för spridning av terrorisminnehåll online i syfte att garantera att den inre marknaden fungerar smidigt. Dessa regler bör fullt ut respektera de grundläggande rättigheter som skyddas i unionen och i synnerhet de som garanteras i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (stadgan). |
| --- | --- |

(9)

Denna förordning bör fastställa regler som ska motverka att värdtjänster missbrukas för spridning av terrorisminnehåll online i syfte att garantera att den inre marknaden fungerar smidigt. Dessa regler bör fullt ut respektera de grundläggande rättigheter som skyddas i unionen och i synnerhet de som garanteras i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (stadgan).

| (10) | Syftet med denna förordning är att bidra till att skydda den allmänna säkerheten, samtidigt som lämpliga och stabila skyddsåtgärder fastställs för att säkerställa skyddet av grundläggande rättigheter, inbegripet rätten till respekt för privatlivet, till skydd av personuppgifter, till yttrandefrihet, inklusive friheten att ta emot och sprida information, näringsfriheten samt rätten till ett effektivt rättsmedel. Dessutom är all diskriminering förbjuden. Behöriga myndigheter och värdtjänstleverantörer bör endast anta åtgärder som är nödvändiga, lämpliga och proportionella i ett demokratiskt samhälle, med beaktande av den särskilda vikt som tillmäts yttrande- och informationsfriheten samt mediernas frihet och mångfald, vilka är själva grunden för ett pluralistiskt och demokratiskt samhälle och utgör värden som unionen bygger på. Åtgärder som påverkar yttrande- och informationsfriheten bör vara strikt riktade för att åtgärda spridning av terrorisminnehåll online, samtidigt som rätten att lagligen ta emot och sprida information respekteras, med beaktande av värdtjänstleverantörernas centrala roll i att främja offentlig debatt samt delande och mottagande av fakta, åsikter och idéer, i enlighet med lagen. Effektiva åtgärder online för bekämpning av terrorisminnehåll online och skyddet av yttrande- och informationsfriheten utgör inte motstridiga mål, utan kompletterar och ömsesidigt förstärker varandra. |
| --- | --- |

(10)

Syftet med denna förordning är att bidra till att skydda den allmänna säkerheten, samtidigt som lämpliga och stabila skyddsåtgärder fastställs för att säkerställa skyddet av grundläggande rättigheter, inbegripet rätten till respekt för privatlivet, till skydd av personuppgifter, till yttrandefrihet, inklusive friheten att ta emot och sprida information, näringsfriheten samt rätten till ett effektivt rättsmedel. Dessutom är all diskriminering förbjuden. Behöriga myndigheter och värdtjänstleverantörer bör endast anta åtgärder som är nödvändiga, lämpliga och proportionella i ett demokratiskt samhälle, med beaktande av den särskilda vikt som tillmäts yttrande- och informationsfriheten samt mediernas frihet och mångfald, vilka är själva grunden för ett pluralistiskt och demokratiskt samhälle och utgör värden som unionen bygger på. Åtgärder som påverkar yttrande- och informationsfriheten bör vara strikt riktade för att åtgärda spridning av terrorisminnehåll online, samtidigt som rätten att lagligen ta emot och sprida information respekteras, med beaktande av värdtjänstleverantörernas centrala roll i att främja offentlig debatt samt delande och mottagande av fakta, åsikter och idéer, i enlighet med lagen. Effektiva åtgärder online för bekämpning av terrorisminnehåll online och skyddet av yttrande- och informationsfriheten utgör inte motstridiga mål, utan kompletterar och ömsesidigt förstärker varandra.

| (11) | För att ge klarhet om de åtgärder som både värdtjänstleverantörer och behöriga myndigheter ska vidta för att åtgärda spridningen av terrorisminnehåll online bör denna förordning innehålla en definition av terrorisminnehåll i förebyggande syfte, som överensstämmer med definitionerna av relevanta brott i Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2017/541 (6). Med tanke på behovet av att motverka den skadligaste terroristpropagandan online bör den definitionen omfatta material som anstiftar eller värvar någon för att begå eller bidra till att terroristbrott begås, värvar någon för att delta i en terroristgrupps verksamhet, eller förhärligar terroristverksamhet inbegripet genom spridning av material som skildrar en terroristattack. Definitionen bör även omfatta material som ger instruktioner om tillverkning eller användning av sprängämnen, skjutvapen eller andra vapen eller skadliga eller farliga ämnen samt kemiska, biologiska, radiologiska och nukleära (CBRN) ämnen, eller om andra särskilda metoder eller tekniker, inbegripet val av mål i syfte att begå eller bidra till begående av terroristbrott. Sådant material inbegriper text, bilder, ljudupptagningar och videor samt direktsändning av terroristbrott, som innebär en risk för att fler sådana brott begås. Vid bedömningen av huruvida material utgör terrorisminnehåll i den mening som avses i denna förordning bör de behöriga myndigheterna och värdtjänstleverantörerna ta hänsyn till sådana faktorer som karaktären hos och formuleringen av uttalanden, i vilket sammanhang uttalandena gjordes samt deras potential att få skadliga konsekvenser för människors säkerhet. Det faktum att materialet producerats av, kan tillskrivas eller sprids på uppdrag av en person, grupp eller enhet som ingår i unionens förteckning över personer, grupper och enheter som är delaktiga i terroristgärningar och föremål för restriktiva åtgärder bör utgöra en viktig faktor i bedömningen. |
| --- | --- |

(11)

För att ge klarhet om de åtgärder som både värdtjänstleverantörer och behöriga myndigheter ska vidta för att åtgärda spridningen av terrorisminnehåll online bör denna förordning innehålla en definition av terrorisminnehåll i förebyggande syfte, som överensstämmer med definitionerna av relevanta brott i Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2017/541 (6). Med tanke på behovet av att motverka den skadligaste terroristpropagandan online bör den definitionen omfatta material som anstiftar eller värvar någon för att begå eller bidra till att terroristbrott begås, värvar någon för att delta i en terroristgrupps verksamhet, eller förhärligar terroristverksamhet inbegripet genom spridning av material som skildrar en terroristattack. Definitionen bör även omfatta material som ger instruktioner om tillverkning eller användning av sprängämnen, skjutvapen eller andra vapen eller skadliga eller farliga ämnen samt kemiska, biologiska, radiologiska och nukleära (CBRN) ämnen, eller om andra särskilda metoder eller tekniker, inbegripet val av mål i syfte att begå eller bidra till begående av terroristbrott. Sådant material inbegriper text, bilder, ljudupptagningar och videor samt direktsändning av terroristbrott, som innebär en risk för att fler sådana brott begås. Vid bedömningen av huruvida material utgör terrorisminnehåll i den mening som avses i denna förordning bör de behöriga myndigheterna och värdtjänstleverantörerna ta hänsyn till sådana faktorer som karaktären hos och formuleringen av uttalanden, i vilket sammanhang uttalandena gjordes samt deras potential att få skadliga konsekvenser för människors säkerhet. Det faktum att materialet producerats av, kan tillskrivas eller sprids på uppdrag av en person, grupp eller enhet som ingår i unionens förteckning över personer, grupper och enheter som är delaktiga i terroristgärningar och föremål för restriktiva åtgärder bör utgöra en viktig faktor i bedömningen.

| (12) | Material som sprids i utbildningssyfte, journalistiskt syfte, konstnärligt syfte eller forskningssyfte eller för att öka medvetenheten om terroristverksamhet bör inte anses vara terrorisminnehåll. Vid fastställande av huruvida material som tillhandahålls av en innehållsleverantör utgör terrorisminnehåll enligt definitionen i denna förordning bör rätten till yttrande- och informationsfrihet, inbegripet mediernas frihet och mångfald samt konstens och vetenskapens frihet särskilt beaktas. I synnerhet i fall där innehållsleverantören har ett redaktionellt ansvar bör varje beslut om avlägsnande av det spridda materialet beakta de publicistiska normer som fastställts genom press- eller mediereglering i enlighet med unionsrätten, inbegripet stadgan. Dessutom bör det gå att uttrycka radikala, polemiska eller kontroversiella åsikter i den offentliga debatten om känsliga politiska frågor utan att detta ska anses vara terrorisminnehåll. |
| --- | --- |

(12)

Material som sprids i utbildningssyfte, journalistiskt syfte, konstnärligt syfte eller forskningssyfte eller för att öka medvetenheten om terroristverksamhet bör inte anses vara terrorisminnehåll. Vid fastställande av huruvida material som tillhandahålls av en innehållsleverantör utgör terrorisminnehåll enligt definitionen i denna förordning bör rätten till yttrande- och informationsfrihet, inbegripet mediernas frihet och mångfald samt konstens och vetenskapens frihet särskilt beaktas. I synnerhet i fall där innehållsleverantören har ett redaktionellt ansvar bör varje beslut om avlägsnande av det spridda materialet beakta de publicistiska normer som fastställts genom press- eller mediereglering i enlighet med unionsrätten, inbegripet stadgan. Dessutom bör det gå att uttrycka radikala, polemiska eller kontroversiella åsikter i den offentliga debatten om känsliga politiska frågor utan att detta ska anses vara terrorisminnehåll.

| (13) | För att effektivt åtgärda spridningen av terrorisminnehåll online – samtidigt som respekten för enskilda personers privatliv säkerställs – bör denna förordning tillämpas på sådana leverantörer av informationssamhällets tjänster som på begäran lagrar och till allmänheten sprider information och material som tillhandahållits av en användare av tjänsten, oavsett om lagringen och spridningen till allmänheten av sådan information och sådant material är av rent teknisk, automatisk och passiv karaktär. Begreppet lagring bör förstås som förvaring av data i minnet hos en fysisk eller virtuell server. Leverantörer av vidarebefordranstjänster eller cachelagringstjänster samt andra tjänster som tillhandahålls på andra nivåer av internetinfrastrukturen och som inte innefattar lagring, såsom register och registratorer samt leverantörer av domännamnssystem (DNS), betalningstjänster eller skyddstjänster mot samordnad överbelastningsattack (DdoS), bör därför inte omfattas av denna förordnings tillämpningsområde. |
| --- | --- |

(13)

För att effektivt åtgärda spridningen av terrorisminnehåll online – samtidigt som respekten för enskilda personers privatliv säkerställs – bör denna förordning tillämpas på sådana leverantörer av informationssamhällets tjänster som på begäran lagrar och till allmänheten sprider information och material som tillhandahållits av en användare av tjänsten, oavsett om lagringen och spridningen till allmänheten av sådan information och sådant material är av rent teknisk, automatisk och passiv karaktär. Begreppet lagring bör förstås som förvaring av data i minnet hos en fysisk eller virtuell server. Leverantörer av vidarebefordranstjänster eller cachelagringstjänster samt andra tjänster som tillhandahålls på andra nivåer av internetinfrastrukturen och som inte innefattar lagring, såsom register och registratorer samt leverantörer av domännamnssystem (DNS), betalningstjänster eller skyddstjänster mot samordnad överbelastningsattack (DdoS), bör därför inte omfattas av denna förordnings tillämpningsområde.

| (14) | Begreppet spridning till allmänheten bör innebära att information görs tillgänglig för ett potentiellt obegränsat antal personer, det vill säga att information görs lätt tillgänglig för användare i allmänhet utan att det krävs någon ytterligare åtgärd från innehållsleverantörens sida, oberoende av huruvida dessa personer verkligen tar del av informationen i fråga. Om tillgång till information kräver registrering eller tillträde till en grupp av användare bör den informationen därför anses spridd till allmänheten endast när användare som söker tillgång till informationen automatiskt registreras eller ges tillträde utan att en person beslutar om eller väljer ut vem som ska ges tillgång till informationen. Interpersonella kommunikationstjänster enligt definitionen i artikel 2.5 i Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2018/1972 (7), såsom e-post eller privata meddelandetjänster, bör inte omfattas av denna förordnings tillämpningsområde. Information bör anses lagrad och spridd till allmänheten i den mening som avses i denna förordning endast när detta sker på direkt begäran av innehållsleverantören. Leverantörer av tjänster, såsom molninfrastruktur, vilka tillhandahålls på begäran av andra parter än innehållsleverantörerna och endast indirekt är till nytta för de sistnämnda, bör därför inte omfattas av denna förordning. Denna förordning bör exempelvis omfatta leverantörer av sociala medietjänster, video-, bild- och ljuddelningstjänster, samt fildelningstjänster och andra molntjänster, i den mån som dessa tjänster används för att göra den lagrade informationen tillgänglig för allmänheten på direkt begäran av innehållsleverantören. Om en värdtjänstleverantör tillhandahåller flera tjänster bör denna förordning endast tillämpas på de tjänster som faller inom dess tillämpningsområde. |
| --- | --- |

(14)

Begreppet spridning till allmänheten bör innebära att information görs tillgänglig för ett potentiellt obegränsat antal personer, det vill säga att information görs lätt tillgänglig för användare i allmänhet utan att det krävs någon ytterligare åtgärd från innehållsleverantörens sida, oberoende av huruvida dessa personer verkligen tar del av informationen i fråga. Om tillgång till information kräver registrering eller tillträde till en grupp av användare bör den informationen därför anses spridd till allmänheten endast när användare som söker tillgång till informationen automatiskt registreras eller ges tillträde utan att en person beslutar om eller väljer ut vem som ska ges tillgång till informationen. Interpersonella kommunikationstjänster enligt definitionen i artikel 2.5 i Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2018/1972 (7), såsom e-post eller privata meddelandetjänster, bör inte omfattas av denna förordnings tillämpningsområde. Information bör anses lagrad och spridd till allmänheten i den mening som avses i denna förordning endast när detta sker på direkt begäran av innehållsleverantören. Leverantörer av tjänster, såsom molninfrastruktur, vilka tillhandahålls på begäran av andra parter än innehållsleverantörerna och endast indirekt är till nytta för de sistnämnda, bör därför inte omfattas av denna förordning. Denna förordning bör exempelvis omfatta leverantörer av sociala medietjänster, video-, bild- och ljuddelningstjänster, samt fildelningstjänster och andra molntjänster, i den mån som dessa tjänster används för att göra den lagrade informationen tillgänglig för allmänheten på direkt begäran av innehållsleverantören. Om en värdtjänstleverantör tillhandahåller flera tjänster bör denna förordning endast tillämpas på de tjänster som faller inom dess tillämpningsområde.

| (15) | Terrorisminnehåll sprids ofta till allmänheten via tjänster som tillhandhålls av värdtjänstleverantörer etablerade i tredjeländer. För att skydda användare i unionen och säkerställa att samtliga värdtjänstleverantörer som verkar inom den digitala inre marknaden omfattas av samma krav bör denna förordning vara tillämplig på alla leverantörer av relevanta tjänster som erbjuds i unionen, oberoende av i vilket land de har sitt huvudsakliga verksamhetsställe. En värdtjänstleverantör bör anses erbjuda tjänster i unionen om den gör det möjligt för fysiska eller juridiska personer i en eller flera medlemsstater att använda dess tjänster samt har en betydande anknytning till den eller de medlemsstaterna. |
| --- | --- |

(15)

Terrorisminnehåll sprids ofta till allmänheten via tjänster som tillhandhålls av värdtjänstleverantörer etablerade i tredjeländer. För att skydda användare i unionen och säkerställa att samtliga värdtjänstleverantörer som verkar inom den digitala inre marknaden omfattas av samma krav bör denna förordning vara tillämplig på alla leverantörer av relevanta tjänster som erbjuds i unionen, oberoende av i vilket land de har sitt huvudsakliga verksamhetsställe. En värdtjänstleverantör bör anses erbjuda tjänster i unionen om den gör det möjligt för fysiska eller juridiska personer i en eller flera medlemsstater att använda dess tjänster samt har en betydande anknytning till den eller de medlemsstaterna.

| (16) | En betydande anknytning till unionen bör föreligga om värdtjänstleverantören har ett verksamhetsställe i unionen, om dess tjänster används av ett betydande antal användare i en eller flera medlemsstater, eller om dess verksamhet riktas till en eller flera medlemsstater. Huruvida verksamheten är riktad till en eller flera medlemsstater bör avgöras på grundval av samtliga relevanta omständigheter, inbegripet faktorer som användning av ett språk eller en valuta som i allmänhet används i den berörda medlemsstaten, eller möjligheten att beställa varor eller tjänster från medlemsstaten. En sådan riktad karaktär skulle också kunna härröra från det faktum att en app finns tillgänglig i berörd nationell appstore, att lokal marknadsföring eller reklam görs på ett språk som vanligen används i den berörda medlemsstaten eller att kundkontakter, såsom kundtjänst, sköts på ett språk som vanligen används i den medlemsstaten. En betydande anknytning bör också antas föreligga om en värdtjänstleverantör riktar sin verksamhet till en eller flera medlemsstater i den mening som avses i artikel 17.1 c i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1215/2012 (8). Enbart det faktum att en värdtjänstleverantörs webbplats, en e-postadress eller andra kontaktuppgifter är tillgängliga i en eller flera medlemsstater bör inte i sig vara tillräckligt för att utgöra en betydande anknytning. Dessutom bör det inte kunna anses föreligga en betydande anknytning till unionen på grund av att en tjänst tillhandahålls i det enda syftet att efterleva det förbud mot diskriminering som fastställs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/302 (9). |
| --- | --- |

(16)

En betydande anknytning till unionen bör föreligga om värdtjänstleverantören har ett verksamhetsställe i unionen, om dess tjänster används av ett betydande antal användare i en eller flera medlemsstater, eller om dess verksamhet riktas till en eller flera medlemsstater. Huruvida verksamheten är riktad till en eller flera medlemsstater bör avgöras på grundval av samtliga relevanta omständigheter, inbegripet faktorer som användning av ett språk eller en valuta som i allmänhet används i den berörda medlemsstaten, eller möjligheten att beställa varor eller tjänster från medlemsstaten. En sådan riktad karaktär skulle också kunna härröra från det faktum att en app finns tillgänglig i berörd nationell appstore, att lokal marknadsföring eller reklam görs på ett språk som vanligen används i den berörda medlemsstaten eller att kundkontakter, såsom kundtjänst, sköts på ett språk som vanligen används i den medlemsstaten. En betydande anknytning bör också antas föreligga om en värdtjänstleverantör riktar sin verksamhet till en eller flera medlemsstater i den mening som avses i artikel 17.1 c i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1215/2012 (8). Enbart det faktum att en värdtjänstleverantörs webbplats, en e-postadress eller andra kontaktuppgifter är tillgängliga i en eller flera medlemsstater bör inte i sig vara tillräckligt för att utgöra en betydande anknytning. Dessutom bör det inte kunna anses föreligga en betydande anknytning till unionen på grund av att en tjänst tillhandahålls i det enda syftet att efterleva det förbud mot diskriminering som fastställs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/302 (9).

| (17) | En harmonisering bör ske av förfarandet för och de skyldigheter som följer av avlägsnandeorder som ålägger värdtjänstleverantörer att avlägsna terrorisminnehåll eller göra det oåtkomligt efter en bedömning av de behöriga myndigheterna. Med tanke på hur snabbt terrorisminnehåll sprids via onlinetjänster bör värdtjänstleverantörerna åläggas en skyldighet att säkerställa att det terrorisminnehåll som anges i avlägsnandeordern avlägsnas eller att det görs oåtkomligt i samtliga medlemsstater inom en timme från mottagandet av avlägsnandeordern. Utom i vederbörligen motiverade brådskande fall bör den behöriga myndigheten tillhandahålla värdtjänstleverantören information om förfaranden och tillämpliga tidsfrister minst tolv timmar innan en avlägsnandeorder för första gången utfärdas till den värdtjänstleverantören. Vederbörligen motiverade brådskande fall föreligger när det faktum att terrorisminnehållet avlägsnas eller görs oåtkomligt senare än en timme efter mottagandet av avlägsnandeordern skulle medföra allvarlig skada, såsom i situationer där det finns ett överhängande hot mot en persons liv eller fysiska integritet eller när sådant innehåll skildrar pågående händelseförlopp som resulterar i skada på en persons liv eller fysiska integritet. Den behöriga myndigheten bör avgöra huruvida enskilda fall utgör brådskande fall och vederbörligen motivera sitt beslut i avlägsnandeordern. Om värdtjänstleverantören på grund av force majeure eller faktisk omöjlighet inte kan följa avlägsnandeordern inom en timme från det att den mottagits, inbegripet på grund av objektivt motiverade tekniska eller operativa skäl, bör den snarast möjligt informera den utfärdande behöriga myndigheten om detta och följa avlägsnandeordern så snart situationen har lösts. |
| --- | --- |

(17)

En harmonisering bör ske av förfarandet för och de skyldigheter som följer av avlägsnandeorder som ålägger värdtjänstleverantörer att avlägsna terrorisminnehåll eller göra det oåtkomligt efter en bedömning av de behöriga myndigheterna. Med tanke på hur snabbt terrorisminnehåll sprids via onlinetjänster bör värdtjänstleverantörerna åläggas en skyldighet att säkerställa att det terrorisminnehåll som anges i avlägsnandeordern avlägsnas eller att det görs oåtkomligt i samtliga medlemsstater inom en timme från mottagandet av avlägsnandeordern. Utom i vederbörligen motiverade brådskande fall bör den behöriga myndigheten tillhandahålla värdtjänstleverantören information om förfaranden och tillämpliga tidsfrister minst tolv timmar innan en avlägsnandeorder för första gången utfärdas till den värdtjänstleverantören. Vederbörligen motiverade brådskande fall föreligger när det faktum att terrorisminnehållet avlägsnas eller görs oåtkomligt senare än en timme efter mottagandet av avlägsnandeordern skulle medföra allvarlig skada, såsom i situationer där det finns ett överhängande hot mot en persons liv eller fysiska integritet eller när sådant innehåll skildrar pågående händelseförlopp som resulterar i skada på en persons liv eller fysiska integritet. Den behöriga myndigheten bör avgöra huruvida enskilda fall utgör brådskande fall och vederbörligen motivera sitt beslut i avlägsnandeordern. Om värdtjänstleverantören på grund av force majeure eller faktisk omöjlighet inte kan följa avlägsnandeordern inom en timme från det att den mottagits, inbegripet på grund av objektivt motiverade tekniska eller operativa skäl, bör den snarast möjligt informera den utfärdande behöriga myndigheten om detta och följa avlägsnandeordern så snart situationen har lösts.

| (18) | Avlägsnandeordern bör innehålla en motivering som klassificerar det material som ska avlägsnas eller göras oåtkomligt som terrorisminnehåll och ge tillräcklig information för att lokalisera innehållet genom att ange den exakta webbadressen och, när så krävs, eventuell ytterligare information, såsom en skärmdump av innehållet i fråga. Den motiveringen bör göra det möjligt för värdtjänstleverantören och, i slutändan, innehållsleverantören, att faktiskt utöva sin rätt till rättslig prövning. Motiveringen bör inte innebära utlämnande av känslig information som skulle kunna äventyra pågående utredningar. |
| --- | --- |

(18)

Avlägsnandeordern bör innehålla en motivering som klassificerar det material som ska avlägsnas eller göras oåtkomligt som terrorisminnehåll och ge tillräcklig information för att lokalisera innehållet genom att ange den exakta webbadressen och, när så krävs, eventuell ytterligare information, såsom en skärmdump av innehållet i fråga. Den motiveringen bör göra det möjligt för värdtjänstleverantören och, i slutändan, innehållsleverantören, att faktiskt utöva sin rätt till rättslig prövning. Motiveringen bör inte innebära utlämnande av känslig information som skulle kunna äventyra pågående utredningar.

| (19) | Den behöriga myndigheten bör lämna avlägsnandeordern direkt till den kontaktpunkt som utsetts eller inrättats av värdtjänstleverantören för tillämpningen av denna förordning, på ett elektroniskt sätt som gör det möjligt att få en skriftlig uppteckning och som ger förutsättningar för värdtjänstleverantören att fastställa att ordern är autentisk – även att datum och tidpunkt för sändandet och mottagandet av ordern är korrekta – såsom genom säkrad e-post eller säkrade plattformar eller andra säkra kanaler, även sådana som tillhandahålls av värdtjänstleverantören, i enlighet med unionsrätt om skydd av personuppgifter. Detta krav bör bland annat kunna uppfyllas genom användning av kvalificerade elektroniska tjänster för rekommenderad leverans i den mening som avses i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 910/2014 (10). Om värdtjänstleverantören har sitt huvudsakliga verksamhetsställe, eller dess rättsliga företrädare är bosatt eller etablerad, i en annan medlemsstat än den utfärdande behöriga myndighetens medlemsstat bör en kopia av avlägsnandeordern lämnas samtidigt till den behöriga myndigheten i den medlemsstaten. |
| --- | --- |

(19)

Den behöriga myndigheten bör lämna avlägsnandeordern direkt till den kontaktpunkt som utsetts eller inrättats av värdtjänstleverantören för tillämpningen av denna förordning, på ett elektroniskt sätt som gör det möjligt att få en skriftlig uppteckning och som ger förutsättningar för värdtjänstleverantören att fastställa att ordern är autentisk – även att datum och tidpunkt för sändandet och mottagandet av ordern är korrekta – såsom genom säkrad e-post eller säkrade plattformar eller andra säkra kanaler, även sådana som tillhandahålls av värdtjänstleverantören, i enlighet med unionsrätt om skydd av personuppgifter. Detta krav bör bland annat kunna uppfyllas genom användning av kvalificerade elektroniska tjänster för rekommenderad leverans i den mening som avses i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 910/2014 (10). Om värdtjänstleverantören har sitt huvudsakliga verksamhetsställe, eller dess rättsliga företrädare är bosatt eller etablerad, i en annan medlemsstat än den utfärdande behöriga myndighetens medlemsstat bör en kopia av avlägsnandeordern lämnas samtidigt till den behöriga myndigheten i den medlemsstaten.

| (20) | Den behöriga myndigheten i den medlemsstat där värdtjänstleverantören har sitt huvudsakliga verksamhetsställe eller där dess rättsliga företrädare är bosatt eller etablerad bör ha möjlighet att granska den avlägsnandeorder som utfärdats av behöriga myndigheter i en annan medlemsstat för att fastställa huruvida den på ett allvarligt eller uppenbart sätt är oförenlig med denna förordning eller de grundläggande rättigheterna i stadgan. Både innehållsleverantören och värdtjänstleverantören bör ha rätt att begära att den behöriga myndigheten i den medlemsstat där värdtjänstleverantören har sitt huvudsakliga verksamhetsställe eller där dess rättsliga företrädare är bosatt eller etablerad ska göra en sådan granskning. När en sådan begäran görs bör den behöriga myndigheten anta ett beslut om huruvida avlägsnandeordern innefattar en sådan oförenlighet. Om en sådan oförenlighet konstateras i det beslutet bör avlägsnandeordern inte längre ha rättsverkan. Granskningen bör utföras snabbt för att säkerställa att innehåll som avlägsnats eller gjorts oåtkomligt på felaktig grund återställs så snart som möjligt. |
| --- | --- |

(20)

Den behöriga myndigheten i den medlemsstat där värdtjänstleverantören har sitt huvudsakliga verksamhetsställe eller där dess rättsliga företrädare är bosatt eller etablerad bör ha möjlighet att granska den avlägsnandeorder som utfärdats av behöriga myndigheter i en annan medlemsstat för att fastställa huruvida den på ett allvarligt eller uppenbart sätt är oförenlig med denna förordning eller de grundläggande rättigheterna i stadgan. Både innehållsleverantören och värdtjänstleverantören bör ha rätt att begära att den behöriga myndigheten i den medlemsstat där värdtjänstleverantören har sitt huvudsakliga verksamhetsställe eller där dess rättsliga företrädare är bosatt eller etablerad ska göra en sådan granskning. När en sådan begäran görs bör den behöriga myndigheten anta ett beslut om huruvida avlägsnandeordern innefattar en sådan oförenlighet. Om en sådan oförenlighet konstateras i det beslutet bör avlägsnandeordern inte längre ha rättsverkan. Granskningen bör utföras snabbt för att säkerställa att innehåll som avlägsnats eller gjorts oåtkomligt på felaktig grund återställs så snart som möjligt.

| (21) | Värdtjänstleverantörer som är utsatta för terrorisminnehåll och som tillämpar användarvillkor bör i dessa inkludera bestämmelser om åtgärder mot missbruk av deras tjänster för spridning av terrorisminnehåll till allmänheten. De bör tillämpa dessa bestämmelser på ett omsorgsfullt, transparent, proportionellt och icke-diskriminerande sätt. |
| --- | --- |

(21)

Värdtjänstleverantörer som är utsatta för terrorisminnehåll och som tillämpar användarvillkor bör i dessa inkludera bestämmelser om åtgärder mot missbruk av deras tjänster för spridning av terrorisminnehåll till allmänheten. De bör tillämpa dessa bestämmelser på ett omsorgsfullt, transparent, proportionellt och icke-diskriminerande sätt.

| (22) | Med tanke på problemets omfattning och den snabbhet som krävs för att effektivt identifiera och avlägsna terrorisminnehåll är effektiva och proportionella specifika åtgärder en avgörande beståndsdel i kampen mot terrorisminnehåll online. I syfte att minska tillgången till terrorisminnehåll på sina tjänster bör värdtjänstleverantörer som är exponerade för terrorisminnehåll införa specifika åtgärder med beaktande av riskerna för och graden av exponering för terrorisminnehåll samt inverkan på tredje parters rättigheter och allmänhetens intresse av information. Värdtjänstleverantörer bör fastställa vilken lämplig, ändamålsenlig och proportionell specifik åtgärd som bör införas för att identifiera och avlägsna terrorisminnehåll. Specifika åtgärder skulle kunna inbegripa lämpliga tekniska eller operativa åtgärder eller lämplig teknisk eller operativ kapacitet, såsom personal eller tekniska medel för att identifiera och snabbt avlägsna terrorisminnehåll eller göra det oåtkomligt, mekanismer varmed användare kan rapportera eller flagga föregivet terrorisminnehåll, eller varje annan åtgärd som värdtjänstleverantören finner lämplig och effektiv för att åtgärda tillgängligheten av terrorisminnehåll på dess tjänster. |
| --- | --- |

(22)

Med tanke på problemets omfattning och den snabbhet som krävs för att effektivt identifiera och avlägsna terrorisminnehåll är effektiva och proportionella specifika åtgärder en avgörande beståndsdel i kampen mot terrorisminnehåll online. I syfte att minska tillgången till terrorisminnehåll på sina tjänster bör värdtjänstleverantörer som är exponerade för terrorisminnehåll införa specifika åtgärder med beaktande av riskerna för och graden av exponering för terrorisminnehåll samt inverkan på tredje parters rättigheter och allmänhetens intresse av information. Värdtjänstleverantörer bör fastställa vilken lämplig, ändamålsenlig och proportionell specifik åtgärd som bör införas för att identifiera och avlägsna terrorisminnehåll. Specifika åtgärder skulle kunna inbegripa lämpliga tekniska eller operativa åtgärder eller lämplig teknisk eller operativ kapacitet, såsom personal eller tekniska medel för att identifiera och snabbt avlägsna terrorisminnehåll eller göra det oåtkomligt, mekanismer varmed användare kan rapportera eller flagga föregivet terrorisminnehåll, eller varje annan åtgärd som värdtjänstleverantören finner lämplig och effektiv för att åtgärda tillgängligheten av terrorisminnehåll på dess tjänster.

| (23) | När specifika åtgärder införs bör värdtjänstleverantörerna säkerställa att användares rätt till yttrande- och informationsfrihet samt mediernas frihet och mångfald som skyddas i stadgan bibehålls. Utöver de krav som fastställs i lag, inbegripet lagstiftningen om skydd av personuppgifter, bör värdtjänstleverantörer agera med tillbörlig aktsamhet och vidta skyddsåtgärder, när så är lämpligt, inbegripet mänsklig tillsyn och kontroll, för att undvika oavsiktliga eller felaktiga beslut som leder till att innehåll som inte är terrorisminnehåll avlägsnas eller görs oåtkomligt. |
| --- | --- |

(23)

När specifika åtgärder införs bör värdtjänstleverantörerna säkerställa att användares rätt till yttrande- och informationsfrihet samt mediernas frihet och mångfald som skyddas i stadgan bibehålls. Utöver de krav som fastställs i lag, inbegripet lagstiftningen om skydd av personuppgifter, bör värdtjänstleverantörer agera med tillbörlig aktsamhet och vidta skyddsåtgärder, när så är lämpligt, inbegripet mänsklig tillsyn och kontroll, för att undvika oavsiktliga eller felaktiga beslut som leder till att innehåll som inte är terrorisminnehåll avlägsnas eller görs oåtkomligt.

| (24) | Värdtjänstleverantören bör till den behöriga myndigheten rapportera om de specifika åtgärder som införts för att göra det möjligt för den myndigheten att avgöra huruvida åtgärderna är ändamålsenliga och proportionella och, om automatiska metoder används, huruvida värdtjänstleverantören har den nödvändiga kapaciteten för mänsklig tillsyn och kontroll. Vid bedömningen av åtgärdernas ändamålsenlighet och proportionalitet bör de behöriga myndigheterna beakta relevanta parametrar, däribland det antal avlägsnandeorder som utfärdats till värdtjänstleverantören, värdtjänstleverantörens storlek och ekonomiska kapacitet och inverkan av dess tjänster på spridningen av terrorisminnehåll, till exempel på grundval av antalet användare i unionen, samt de skyddsåtgärder som införts för att åtgärda missbruk av dess tjänster för spridning av terrorisminnehåll online. |
| --- | --- |

(24)

Värdtjänstleverantören bör till den behöriga myndigheten rapportera om de specifika åtgärder som införts för att göra det möjligt för den myndigheten att avgöra huruvida åtgärderna är ändamålsenliga och proportionella och, om automatiska metoder används, huruvida värdtjänstleverantören har den nödvändiga kapaciteten för mänsklig tillsyn och kontroll. Vid bedömningen av åtgärdernas ändamålsenlighet och proportionalitet bör de behöriga myndigheterna beakta relevanta parametrar, däribland det antal avlägsnandeorder som utfärdats till värdtjänstleverantören, värdtjänstleverantörens storlek och ekonomiska kapacitet och inverkan av dess tjänster på spridningen av terrorisminnehåll, till exempel på grundval av antalet användare i unionen, samt de skyddsåtgärder som införts för att åtgärda missbruk av dess tjänster för spridning av terrorisminnehåll online.

| (25) | Om den behöriga myndigheten anser att de specifika åtgärder som införts är otillräckliga för att hantera riskerna bör den kunna kräva att ytterligare lämpliga, ändamålsenliga och proportionella specifika åtgärder antas. Kravet på införande av sådana ytterligare specifika åtgärder bör inte medföra en allmän skyldighet att övervaka eller en skyldighet att aktivt efterforska fakta i den mening som avses i artikel 15.1 i direktiv 2000/31/EG och inte heller något krav på att använda automatiska verktyg. Värdtjänstleverantörer bör emellertid kunna besluta att använda automatiska verktyg om de anser det lämpligt och nödvändigt för att på ett effektivt sätt åtgärda missbruk av deras tjänster för spridning av terrorisminnehåll online. |
| --- | --- |

(25)

Om den behöriga myndigheten anser att de specifika åtgärder som införts är otillräckliga för att hantera riskerna bör den kunna kräva att ytterligare lämpliga, ändamålsenliga och proportionella specifika åtgärder antas. Kravet på införande av sådana ytterligare specifika åtgärder bör inte medföra en allmän skyldighet att övervaka eller en skyldighet att aktivt efterforska fakta i den mening som avses i artikel 15.1 i direktiv 2000/31/EG och inte heller något krav på att använda automatiska verktyg. Värdtjänstleverantörer bör emellertid kunna besluta att använda automatiska verktyg om de anser det lämpligt och nödvändigt för att på ett effektivt sätt åtgärda missbruk av deras tjänster för spridning av terrorisminnehåll online.

| (26) | Värdtjänstleverantörernas skyldighet att bevara avlägsnat innehåll och därtill hörande data bör fastställas för specifika ändamål och begränsas till den tidsperiod som är nödvändig. Det finns ett behov av att utvidga bevarandekravet till därtill hörande data i den mån sådana data annars skulle gå förlorade till följd av att det berörda terrorisminnehållet avlägsnas. Därtill hörande data kan omfatta data såsom abonnentdata, särskilt uppgifter om innehållsleverantörens identitet, och åtkomstdata, inbegripet uppgifter om datum och tidpunkt för innehållsleverantörens användning av och inloggning till och utloggning från tjänsten, tillsammans med den ip-adress som internetleverantören har tilldelat innehållsleverantören. |
| --- | --- |

(26)

Värdtjänstleverantörernas skyldighet att bevara avlägsnat innehåll och därtill hörande data bör fastställas för specifika ändamål och begränsas till den tidsperiod som är nödvändig. Det finns ett behov av att utvidga bevarandekravet till därtill hörande data i den mån sådana data annars skulle gå förlorade till följd av att det berörda terrorisminnehållet avlägsnas. Därtill hörande data kan omfatta data såsom abonnentdata, särskilt uppgifter om innehållsleverantörens identitet, och åtkomstdata, inbegripet uppgifter om datum och tidpunkt för innehållsleverantörens användning av och inloggning till och utloggning från tjänsten, tillsammans med den ip-adress som internetleverantören har tilldelat innehållsleverantören.

| (27) | Skyldigheten att bevara innehållet för administrativa eller rättsliga prövningsförfaranden är nödvändig och motiverad med hänsyn till behovet av att säkerställa att det finns effektiva rättsmedel för innehållsleverantörer vars innehåll har avlägsnats eller gjorts oåtkomligt samt för att säkerställa att innehållet kan återställas beroende på resultatet av dessa förfaranden. Skyldigheten att bevara material för utrednings- eller lagföringsändamål är motiverad och nödvändig med tanke på det värde som materialet kan tillföra för att störa eller förhindra terroristverksamhet. Därför bör bevarande av avlägsnat terrorisminnehåll för att förebygga, förhindra, upptäcka, utreda och lagföra terroristbrott också anses vara motiverat. Terrorisminnehållet och därtill hörande data bör endast lagras under den tidsperiod som är nödvändig för att de brottsbekämpande myndigheterna ska kunna kontrollera det terrorisminnehållet och besluta om det behövs för dessa ändamål. För förebyggande, förhindrande, upptäckt, utredning och lagföring av terroristbrott bör kravet på att bevara data vara begränsat till data som sannolikt har en koppling till terroristbrott och därmed skulle kunna bidra till att lagföra terroristbrott eller förhindra allvarliga risker för den allmänna säkerheten. När värdtjänstleverantörer avlägsnar material eller gör det oåtkomligt, särskilt genom egna specifika åtgärder, bör de omgående informera de behöriga myndigheterna om innehåll som innehåller information som innefattar ett överhängande hot mot en eller flera personers liv eller ett misstänkt terroristbrott. |
| --- | --- |

(27)

Skyldigheten att bevara innehållet för administrativa eller rättsliga prövningsförfaranden är nödvändig och motiverad med hänsyn till behovet av att säkerställa att det finns effektiva rättsmedel för innehållsleverantörer vars innehåll har avlägsnats eller gjorts oåtkomligt samt för att säkerställa att innehållet kan återställas beroende på resultatet av dessa förfaranden. Skyldigheten att bevara material för utrednings- eller lagföringsändamål är motiverad och nödvändig med tanke på det värde som materialet kan tillföra för att störa eller förhindra terroristverksamhet. Därför bör bevarande av avlägsnat terrorisminnehåll för att förebygga, förhindra, upptäcka, utreda och lagföra terroristbrott också anses vara motiverat. Terrorisminnehållet och därtill hörande data bör endast lagras under den tidsperiod som är nödvändig för att de brottsbekämpande myndigheterna ska kunna kontrollera det terrorisminnehållet och besluta om det behövs för dessa ändamål. För förebyggande, förhindrande, upptäckt, utredning och lagföring av terroristbrott bör kravet på att bevara data vara begränsat till data som sannolikt har en koppling till terroristbrott och därmed skulle kunna bidra till att lagföra terroristbrott eller förhindra allvarliga risker för den allmänna säkerheten. När värdtjänstleverantörer avlägsnar material eller gör det oåtkomligt, särskilt genom egna specifika åtgärder, bör de omgående informera de behöriga myndigheterna om innehåll som innehåller information som innefattar ett överhängande hot mot en eller flera personers liv eller ett misstänkt terroristbrott.

| (28) | För att säkerställa proportionalitet bör perioden för bevarande vara begränsad till sex månader så att innehållsleverantörerna får tillräckligt med tid för att inleda administrativa eller rättsliga prövningsförfaranden och för att brottsbekämpande myndigheter ska kunna få åtkomst till relevanta data för utredning och lagföring av terroristbrott. Det bör dock, på begäran av den behöriga myndigheten eller domstolen, vara möjligt att förlänga denna period med den tid som är nödvändig i fall då dessa förfaranden inleds men inte avslutas inom den sexmånadersperioden. Perioden för bevarande bör vara tillräcklig för att de brottsbekämpande myndigheterna ska kunna bevara material som är nödvändigt för utredningar och lagföring, samtidigt som balansen i förhållande till de grundläggande rättigheterna säkerställs. |
| --- | --- |

(28)

För att säkerställa proportionalitet bör perioden för bevarande vara begränsad till sex månader så att innehållsleverantörerna får tillräckligt med tid för att inleda administrativa eller rättsliga prövningsförfaranden och för att brottsbekämpande myndigheter ska kunna få åtkomst till relevanta data för utredning och lagföring av terroristbrott. Det bör dock, på begäran av den behöriga myndigheten eller domstolen, vara möjligt att förlänga denna period med den tid som är nödvändig i fall då dessa förfaranden inleds men inte avslutas inom den sexmånadersperioden. Perioden för bevarande bör vara tillräcklig för att de brottsbekämpande myndigheterna ska kunna bevara material som är nödvändigt för utredningar och lagföring, samtidigt som balansen i förhållande till de grundläggande rättigheterna säkerställs.

| (29) | Denna förordning bör inte påverka de förfarandegarantier eller processuella utredningsåtgärder som rör åtkomst till innehåll och därtill hörande data som bevarats för att utreda och lagföra terroristbrott, vilka fastställs i unionsrätt eller nationell rätt. |
| --- | --- |

(29)

Denna förordning bör inte påverka de förfarandegarantier eller processuella utredningsåtgärder som rör åtkomst till innehåll och därtill hörande data som bevarats för att utreda och lagföra terroristbrott, vilka fastställs i unionsrätt eller nationell rätt.

| (30) | Transparens i värdtjänstleverantörernas strategier för terrorisminnehåll är avgörande för att öka deras ansvarighet gentemot användarna och stärka medborgarnas förtroende för den digitala inre marknaden. Värdtjänstleverantörer som har vidtagit åtgärder eller ålagts att vidta åtgärder enligt denna förordning under ett visst kalenderår bör offentliggöra årliga transparensrapporter som innehåller information om åtgärder som vidtagits för att identifiera och avlägsna terrorisminnehåll. |
| --- | --- |

(30)

Transparens i värdtjänstleverantörernas strategier för terrorisminnehåll är avgörande för att öka deras ansvarighet gentemot användarna och stärka medborgarnas förtroende för den digitala inre marknaden. Värdtjänstleverantörer som har vidtagit åtgärder eller ålagts att vidta åtgärder enligt denna förordning under ett visst kalenderår bör offentliggöra årliga transparensrapporter som innehåller information om åtgärder som vidtagits för att identifiera och avlägsna terrorisminnehåll.

| (31) | De behöriga myndigheterna bör offentliggöra årliga transparensrapporter med information om antalet avlägsnandeorder, antalet fall där en order inte verkställdes, antalet beslut avseende specifika åtgärder, antalet fall som är föremål för administrativa eller rättsliga prövningsförfaranden och antalet beslut om att påföra sanktioner. |
| --- | --- |

(31)

De behöriga myndigheterna bör offentliggöra årliga transparensrapporter med information om antalet avlägsnandeorder, antalet fall där en order inte verkställdes, antalet beslut avseende specifika åtgärder, antalet fall som är föremål för administrativa eller rättsliga prövningsförfaranden och antalet beslut om att påföra sanktioner.

| (32) | Rätten till ett effektivt rättsmedel stadfästs i artikel 19 i fördraget om Europeiska unionen (EU-fördraget) och artikel 47 i stadgan. Varje fysisk eller juridisk person har rätt till ett effektivt rättsmedel inför behörig nationell domstol mot alla åtgärder som vidtas enligt denna förordning och som kan inverka negativt på den personens rättigheter. Den rätten bör särskilt inbegripa en möjlighet för värdtjänstleverantörer och innehållsleverantörer att effektivt bestrida avlägsnandeorder eller beslut till följd av granskning av avlägsnandeorder enligt denna förordning inför domstol i den medlemsstat vars behöriga myndighet utfärdade avlägsnandeordern eller fattade beslutet, och en möjlighet för värdtjänstleverantörer att effektivt bestrida ett beslut om specifika åtgärder eller sanktioner inför domstol i den medlemsstat vars behöriga myndighet fattade det beslutet. |
| --- | --- |

(32)

Rätten till ett effektivt rättsmedel stadfästs i artikel 19 i fördraget om Europeiska unionen (EU-fördraget) och artikel 47 i stadgan. Varje fysisk eller juridisk person har rätt till ett effektivt rättsmedel inför behörig nationell domstol mot alla åtgärder som vidtas enligt denna förordning och som kan inverka negativt på den personens rättigheter. Den rätten bör särskilt inbegripa en möjlighet för värdtjänstleverantörer och innehållsleverantörer att effektivt bestrida avlägsnandeorder eller beslut till följd av granskning av avlägsnandeorder enligt denna förordning inför domstol i den medlemsstat vars behöriga myndighet utfärdade avlägsnandeordern eller fattade beslutet, och en möjlighet för värdtjänstleverantörer att effektivt bestrida ett beslut om specifika åtgärder eller sanktioner inför domstol i den medlemsstat vars behöriga myndighet fattade det beslutet.

| (33) | Klagomålsförfaranden utgör en nödvändig skyddsåtgärd mot att innehåll online felaktigt avlägsnas eller görs oåtkomligt när sådant innehåll är skyddat genom yttrande- och informationsfriheten. Värdtjänstleverantörer bör därför upprätta användarvänliga klagomålsmekanismer och säkerställa att klagomål hanteras snabbt och med full transparens gentemot innehållsleverantören. Kravet på att värdtjänstleverantören ska återställa innehåll som felaktigt har avlägsnats eller gjorts oåtkomligt bör inte påverka värdtjänstleverantörens möjlighet att genomdriva sina egna användarvillkor. |
| --- | --- |

(33)

Klagomålsförfaranden utgör en nödvändig skyddsåtgärd mot att innehåll online felaktigt avlägsnas eller görs oåtkomligt när sådant innehåll är skyddat genom yttrande- och informationsfriheten. Värdtjänstleverantörer bör därför upprätta användarvänliga klagomålsmekanismer och säkerställa att klagomål hanteras snabbt och med full transparens gentemot innehållsleverantören. Kravet på att värdtjänstleverantören ska återställa innehåll som felaktigt har avlägsnats eller gjorts oåtkomligt bör inte påverka värdtjänstleverantörens möjlighet att genomdriva sina egna användarvillkor.

| (34) | Ett effektivt rättsligt skydd i enlighet med artikel 19 i EU-fördraget och artikel 47 i stadgan förutsätter att innehållsleverantörer kan utröna av vilka orsaker det innehåll de tillhandahåller har avlägsnats eller gjorts oåtkomligt. För detta ändamål bör värdtjänstleverantören tillhandahålla innehållsleverantören information för bestridande av att innehållet avlägsnats eller gjorts oåtkomligt. Beroende på omständigheterna skulle värdtjänstleverantörer kunna ersätta innehåll som har avlägsnats eller gjorts oåtkomligt med ett meddelande om att innehållet har avlägsnats eller gjorts oåtkomligt i enlighet med denna förordning. Ytterligare information om orsakerna till att innehållet avlägsnats eller gjorts oåtkomligt samt om rättsmedel för detta bör tillhandahållas på begäran från innehållsleverantören. Om de behöriga myndigheterna beslutar att det av hänsyn till allmän säkerhet, inbegripet inom ramen för en utredning, är olämpligt eller kontraproduktivt att direkt underrätta innehållsleverantören om att innehåll har avlägsnats eller gjorts oåtkomligt bör de informera värdtjänstleverantören i enlighet därmed. |
| --- | --- |

(34)

Ett effektivt rättsligt skydd i enlighet med artikel 19 i EU-fördraget och artikel 47 i stadgan förutsätter att innehållsleverantörer kan utröna av vilka orsaker det innehåll de tillhandahåller har avlägsnats eller gjorts oåtkomligt. För detta ändamål bör värdtjänstleverantören tillhandahålla innehållsleverantören information för bestridande av att innehållet avlägsnats eller gjorts oåtkomligt. Beroende på omständigheterna skulle värdtjänstleverantörer kunna ersätta innehåll som har avlägsnats eller gjorts oåtkomligt med ett meddelande om att innehållet har avlägsnats eller gjorts oåtkomligt i enlighet med denna förordning. Ytterligare information om orsakerna till att innehållet avlägsnats eller gjorts oåtkomligt samt om rättsmedel för detta bör tillhandahållas på begäran från innehållsleverantören. Om de behöriga myndigheterna beslutar att det av hänsyn till allmän säkerhet, inbegripet inom ramen för en utredning, är olämpligt eller kontraproduktivt att direkt underrätta innehållsleverantören om att innehåll har avlägsnats eller gjorts oåtkomligt bör de informera värdtjänstleverantören i enlighet därmed.

| (35) | Medlemsstaterna bör utse behöriga myndigheter för tillämpningen av denna förordning. Detta bör inte nödvändigtvis innebära att en ny myndighet måste inrättas, och det bör vara möjligt att anförtro ett befintligt organ de funktioner som föreskrivs i denna förordning. Det bör enligt denna förordning finnas krav på att det utses myndigheter som har befogenhet att utfärda avlägsnandeorder, granska avlägsnandeorder, övervaka specifika åtgärder och påföra sanktioner, medan varje medlemsstat bör kunna bestämma hur många behöriga myndigheter som ska utses och om de ska vara administrativa, brottsbekämpande eller rättsliga. Medlemsstaterna bör säkerställa att de behöriga myndigheterna utför sina uppgifter på ett objektivt och icke-diskriminerande sätt och inte efterfrågar eller tar emot instruktioner från något annat organ när det gäller utförandet av uppgifter enligt denna förordning. Detta bör inte förhindra tillsyn i enlighet med nationell konstitutionell rätt. Medlemsstaterna bör underrätta kommissionen om de behöriga myndigheter som utsetts enligt denna förordning, och kommissionen bör offentliggöra ett register online med en förteckning över de behöriga myndigheterna. Det onlineregistret bör vara lätt tillgängligt, så att värdtjänstleverantörer snabbt kan kontrollera att en avlägsnandeorder är autentisk. |
| --- | --- |

(35)

Medlemsstaterna bör utse behöriga myndigheter för tillämpningen av denna förordning. Detta bör inte nödvändigtvis innebära att en ny myndighet måste inrättas, och det bör vara möjligt att anförtro ett befintligt organ de funktioner som föreskrivs i denna förordning. Det bör enligt denna förordning finnas krav på att det utses myndigheter som har befogenhet att utfärda avlägsnandeorder, granska avlägsnandeorder, övervaka specifika åtgärder och påföra sanktioner, medan varje medlemsstat bör kunna bestämma hur många behöriga myndigheter som ska utses och om de ska vara administrativa, brottsbekämpande eller rättsliga. Medlemsstaterna bör säkerställa att de behöriga myndigheterna utför sina uppgifter på ett objektivt och icke-diskriminerande sätt och inte efterfrågar eller tar emot instruktioner från något annat organ när det gäller utförandet av uppgifter enligt denna förordning. Detta bör inte förhindra tillsyn i enlighet med nationell konstitutionell rätt. Medlemsstaterna bör underrätta kommissionen om de behöriga myndigheter som utsetts enligt denna förordning, och kommissionen bör offentliggöra ett register online med en förteckning över de behöriga myndigheterna. Det onlineregistret bör vara lätt tillgängligt, så att värdtjänstleverantörer snabbt kan kontrollera att en avlägsnandeorder är autentisk.

| (36) | För att undvika dubbelarbete och möjlig störning av utredningar samt för att minimera bördan för berörda värdtjänstleverantörer bör de behöriga myndigheterna utbyta information, samordna sig med och samarbeta med varandra och, när så är lämpligt, med Europol, innan de utfärdar avlägsnandeorder. När den fattar beslut om huruvida en avlägsnandeorder ska utfärdas bör den behöriga myndigheten ta vederbörlig hänsyn till eventuella anmälningar om en konflikt med ett utredningsmässigt intresse (konfliktlösning). Om en behörig myndighet får information från en behörig myndighet i en annan medlemsstat om en befintlig avlägsnandeorder bör den inte utfärda en avlägsnandeorder avseende samma sak. Vid genomförandet av bestämmelserna i denna förordning kan Europol tillhandahålla stöd i enlighet med dess nuvarande mandat och befintliga rättsliga ram. |
| --- | --- |

(36)

För att undvika dubbelarbete och möjlig störning av utredningar samt för att minimera bördan för berörda värdtjänstleverantörer bör de behöriga myndigheterna utbyta information, samordna sig med och samarbeta med varandra och, när så är lämpligt, med Europol, innan de utfärdar avlägsnandeorder. När den fattar beslut om huruvida en avlägsnandeorder ska utfärdas bör den behöriga myndigheten ta vederbörlig hänsyn till eventuella anmälningar om en konflikt med ett utredningsmässigt intresse (konfliktlösning). Om en behörig myndighet får information från en behörig myndighet i en annan medlemsstat om en befintlig avlägsnandeorder bör den inte utfärda en avlägsnandeorder avseende samma sak. Vid genomförandet av bestämmelserna i denna förordning kan Europol tillhandahålla stöd i enlighet med dess nuvarande mandat och befintliga rättsliga ram.

| (37) | I syfte att säkerställa ett effektivt och tillräckligt enhetligt genomförande av specifika åtgärder som vidtas av värdtjänstleverantörer bör de behöriga myndigheterna samordna sig och samarbeta med varandra i fråga om de utbyten som de har med värdtjänstleverantörer avseende avlägsnandeorder samt identifiering, genomförande och bedömning av specifika åtgärder. Samordning och samarbete behövs också i samband med andra åtgärder för genomförande av denna förordning, inbegripet med avseende på antagande av regler om sanktioner och påförande av sanktioner. Kommissionen bör underlätta sådan samordning och sådant samarbete. |
| --- | --- |

(37)

I syfte att säkerställa ett effektivt och tillräckligt enhetligt genomförande av specifika åtgärder som vidtas av värdtjänstleverantörer bör de behöriga myndigheterna samordna sig och samarbeta med varandra i fråga om de utbyten som de har med värdtjänstleverantörer avseende avlägsnandeorder samt identifiering, genomförande och bedömning av specifika åtgärder. Samordning och samarbete behövs också i samband med andra åtgärder för genomförande av denna förordning, inbegripet med avseende på antagande av regler om sanktioner och påförande av sanktioner. Kommissionen bör underlätta sådan samordning och sådant samarbete.

| (38) | Det är viktigt att den behöriga myndigheten i den medlemsstat som ansvarar för att påföra sanktioner är fullständigt informerad om utfärdandet av avlägsnandeorder och efterföljande utbyten mellan värdtjänstleverantören och behöriga myndigheter i andra medlemsstater. För det ändamålet bör medlemsstaterna säkerställa lämpliga och säkra kommunikationskanaler och mekanismer som gör det möjligt att dela relevant information i rätt tid. |
| --- | --- |

(38)

Det är viktigt att den behöriga myndigheten i den medlemsstat som ansvarar för att påföra sanktioner är fullständigt informerad om utfärdandet av avlägsnandeorder och efterföljande utbyten mellan värdtjänstleverantören och behöriga myndigheter i andra medlemsstater. För det ändamålet bör medlemsstaterna säkerställa lämpliga och säkra kommunikationskanaler och mekanismer som gör det möjligt att dela relevant information i rätt tid.

| (39) | För att underlätta ett snabbt utbyte mellan behöriga myndigheter och med värdtjänstleverantörer, och för att undvika dubbelarbete, bör medlemsstaterna uppmuntras att använda sig av de särskilda verktyg som utvecklats av Europol, såsom den befintliga applikationen för hantering av anmälan av innehåll på internet (Internet Referral Management application) eller dess efterföljare. |
| --- | --- |

(39)

För att underlätta ett snabbt utbyte mellan behöriga myndigheter och med värdtjänstleverantörer, och för att undvika dubbelarbete, bör medlemsstaterna uppmuntras att använda sig av de särskilda verktyg som utvecklats av Europol, såsom den befintliga applikationen för hantering av anmälan av innehåll på internet (Internet Referral Management application) eller dess efterföljare.

| (40) | Anmälningar från medlemsstaterna och Europol har visat sig utgöra ett effektivt och snabbt sätt att öka värdtjänstleverantörers medvetenhet om specifikt innehåll som är tillgängligt via deras tjänster och göra det möjligt för dem att snabbt vidta åtgärder. Sådana anmälningar, som är en mekanism för att uppmärksamma värdtjänstleverantörer på information som skulle kunna anses utgöra terrorisminnehåll, så att de frivilligt kan bedöma om det innehållet är förenligt med deras egna användarvillkor, bör förbli tillgängliga vid sidan av avlägsnandeorder. Det är alltjämt värdtjänstleverantören som fattar det slutliga beslutet om huruvida innehållet ska avlägsnas på grund av att det är oförenligt med dess användarvillkor. Denna förordning bör inte påverka Europols mandat som fastställs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/794 (11). Ingenting i den här förordningen bör därför tolkas som att det skulle hindra medlemsstaterna och Europol från att använda anmälningar som ett verktyg för åtgärdande av terrorisminnehåll online. |
| --- | --- |

(40)

Anmälningar från medlemsstaterna och Europol har visat sig utgöra ett effektivt och snabbt sätt att öka värdtjänstleverantörers medvetenhet om specifikt innehåll som är tillgängligt via deras tjänster och göra det möjligt för dem att snabbt vidta åtgärder. Sådana anmälningar, som är en mekanism för att uppmärksamma värdtjänstleverantörer på information som skulle kunna anses utgöra terrorisminnehåll, så att de frivilligt kan bedöma om det innehållet är förenligt med deras egna användarvillkor, bör förbli tillgängliga vid sidan av avlägsnandeorder. Det är alltjämt värdtjänstleverantören som fattar det slutliga beslutet om huruvida innehållet ska avlägsnas på grund av att det är oförenligt med dess användarvillkor. Denna förordning bör inte påverka Europols mandat som fastställs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/794 (11). Ingenting i den här förordningen bör därför tolkas som att det skulle hindra medlemsstaterna och Europol från att använda anmälningar som ett verktyg för åtgärdande av terrorisminnehåll online.

| (41) | Med tanke på de särskilt allvarliga konsekvenserna av visst terrorisminnehåll online bör värdtjänstleverantörer omgående informera de relevanta myndigheterna i den berörda medlemsstaten eller de behöriga myndigheterna i den medlemsstat där de är etablerade eller har en rättslig företrädare om terrorisminnehåll som innefattar ett överhängande hot mot en eller flera personers liv eller ett misstänkt terroristbrott. För att säkerställa proportionalitet bör den skyldigheten vara begränsad till terroristbrott enligt definitionen i artikel 3.1 i direktiv (EU) 2017/541. Den skyldigheten att informera bör inte innebära att värdtjänstleverantörer är skyldiga att aktivt söka bevis på sådana överhängande hot mot en eller flera personers liv eller ett misstänkt terroristbrott. Den berörda medlemsstaten bör förstås som den medlemsstat som har jurisdiktion över utredning och lagföring av de terroristbrotten på grundval av gärningsmannens eller det potentiella brottsoffrets nationalitet eller målplatsen för terroristgärningen. Om det råder tvivel bör värdtjänstleverantörer lämna informationen till Europol som bör tillhandahålla relevanta uppföljningsåtgärder i enlighet med sitt mandat, inbegripet genom att vidarebefordra den informationen till de relevanta nationella myndigheterna. Medlemsstaternas behöriga myndigheter bör ha rätt att använda sådan information för att vidta utredningsåtgärder som föreskrivs i unionsrätt eller nationell rätt. |
| --- | --- |

(41)

Med tanke på de särskilt allvarliga konsekvenserna av visst terrorisminnehåll online bör värdtjänstleverantörer omgående informera de relevanta myndigheterna i den berörda medlemsstaten eller de behöriga myndigheterna i den medlemsstat där de är etablerade eller har en rättslig företrädare om terrorisminnehåll som innefattar ett överhängande hot mot en eller flera personers liv eller ett misstänkt terroristbrott. För att säkerställa proportionalitet bör den skyldigheten vara begränsad till terroristbrott enligt definitionen i artikel 3.1 i direktiv (EU) 2017/541. Den skyldigheten att informera bör inte innebära att värdtjänstleverantörer är skyldiga att aktivt söka bevis på sådana överhängande hot mot en eller flera personers liv eller ett misstänkt terroristbrott. Den berörda medlemsstaten bör förstås som den medlemsstat som har jurisdiktion över utredning och lagföring av de terroristbrotten på grundval av gärningsmannens eller det potentiella brottsoffrets nationalitet eller målplatsen för terroristgärningen. Om det råder tvivel bör värdtjänstleverantörer lämna informationen till Europol som bör tillhandahålla relevanta uppföljningsåtgärder i enlighet med sitt mandat, inbegripet genom att vidarebefordra den informationen till de relevanta nationella myndigheterna. Medlemsstaternas behöriga myndigheter bör ha rätt att använda sådan information för att vidta utredningsåtgärder som föreskrivs i unionsrätt eller nationell rätt.

| (42) | Värdtjänstleverantörer bör utse eller inrätta kontaktpunkter för att underlätta snabb handläggning av avlägsnandeorder. Kontaktpunkten bör endast tjäna operativa syften. Kontaktpunkten bör bestå av någon typ av särskilda medel, interna eller externa, som möjliggör elektronisk inlämning av avlägsnandeorder och av tekniska resurser eller personalresurser som möjliggör snabb handläggning av dem. Kontaktpunkten måste inte vara belägen i unionen. Värdtjänstleverantören bör vara fri att använda en befintlig kontaktpunkt vid tillämpningen av denna förordning, under förutsättning att kontaktpunkten klarar av att fullgöra de funktioner som föreskrivs i denna förordning. I syfte att säkerställa att terrorisminnehåll avlägsnas eller görs oåtkomligt inom en timme från mottagandet av en avlägsnandeorder bör kontaktpunkten för värdtjänstleverantörer som är exponerade för terrorisminnehåll vara tillgänglig vid alla tidpunkter. Informationen om kontaktpunkten bör inbegripa information om vilket språk kontaktpunkten kan kontaktas på. För att underlätta kommunikationen mellan värdtjänstleverantörerna och de behöriga myndigheterna uppmuntras värdtjänstleverantörer att tillåta kommunikation på ett av unionsinstitutionernas officiella språk som deras användarvillkor finns tillgängliga på. |
| --- | --- |

(42)

Värdtjänstleverantörer bör utse eller inrätta kontaktpunkter för att underlätta snabb handläggning av avlägsnandeorder. Kontaktpunkten bör endast tjäna operativa syften. Kontaktpunkten bör bestå av någon typ av särskilda medel, interna eller externa, som möjliggör elektronisk inlämning av avlägsnandeorder och av tekniska resurser eller personalresurser som möjliggör snabb handläggning av dem. Kontaktpunkten måste inte vara belägen i unionen. Värdtjänstleverantören bör vara fri att använda en befintlig kontaktpunkt vid tillämpningen av denna förordning, under förutsättning att kontaktpunkten klarar av att fullgöra de funktioner som föreskrivs i denna förordning. I syfte att säkerställa att terrorisminnehåll avlägsnas eller görs oåtkomligt inom en timme från mottagandet av en avlägsnandeorder bör kontaktpunkten för värdtjänstleverantörer som är exponerade för terrorisminnehåll vara tillgänglig vid alla tidpunkter. Informationen om kontaktpunkten bör inbegripa information om vilket språk kontaktpunkten kan kontaktas på. För att underlätta kommunikationen mellan värdtjänstleverantörerna och de behöriga myndigheterna uppmuntras värdtjänstleverantörer att tillåta kommunikation på ett av unionsinstitutionernas officiella språk som deras användarvillkor finns tillgängliga på.

| (43) | Då det inte finns något allmänt krav på att värdtjänstleverantörer måste säkerställa fysisk närvaro inom unionens territorium, finns det ett behov av att säkerställa klarhet om vilken medlemsstats jurisdiktion den värdtjänstleverantör som erbjuder tjänster inom unionen omfattas av. Som en allmän regel omfattas värdtjänstleverantören av jurisdiktionen i den medlemsstat där dess huvudsakliga verksamhetsställe är beläget eller där dess rättsliga företrädare är bosatt eller etablerad. Detta bör inte påverka de bestämmelser om behörighet som fastställs för avlägsnandeorder och beslut som följer av granskningen av avlägsnandeorder enligt denna förordning. När det gäller en värdtjänstleverantör som inte har något verksamhetsställe i unionen och som inte utser en rättslig företrädare bör varje medlemsstat ändå ha jurisdiktion och därmed kunna påföra sanktioner, under förutsättning att principen ne bis in idem respekteras. |
| --- | --- |

(43)

Då det inte finns något allmänt krav på att värdtjänstleverantörer måste säkerställa fysisk närvaro inom unionens territorium, finns det ett behov av att säkerställa klarhet om vilken medlemsstats jurisdiktion den värdtjänstleverantör som erbjuder tjänster inom unionen omfattas av. Som en allmän regel omfattas värdtjänstleverantören av jurisdiktionen i den medlemsstat där dess huvudsakliga verksamhetsställe är beläget eller där dess rättsliga företrädare är bosatt eller etablerad. Detta bör inte påverka de bestämmelser om behörighet som fastställs för avlägsnandeorder och beslut som följer av granskningen av avlägsnandeorder enligt denna förordning. När det gäller en värdtjänstleverantör som inte har något verksamhetsställe i unionen och som inte utser en rättslig företrädare bör varje medlemsstat ändå ha jurisdiktion och därmed kunna påföra sanktioner, under förutsättning att principen ne bis in idem respekteras.

| (44) | Värdtjänstleverantörer som inte är etablerade i unionen bör skriftligen utse en rättslig företrädare för att säkerställa att skyldigheterna enligt denna förordning efterlevs och verkställs. Värdtjänstleverantörer bör för tillämpningen av denna förordning kunna utse en rättslig företrädare som redan är utsedd för andra ändamål, under förutsättning att denna rättsliga företrädare kan fullgöra de funktioner som föreskrivs i denna förordning. Den rättsliga företrädaren bör ha befogenhet att agera på värdtjänstleverantörens vägnar. |
| --- | --- |

(44)

Värdtjänstleverantörer som inte är etablerade i unionen bör skriftligen utse en rättslig företrädare för att säkerställa att skyldigheterna enligt denna förordning efterlevs och verkställs. Värdtjänstleverantörer bör för tillämpningen av denna förordning kunna utse en rättslig företrädare som redan är utsedd för andra ändamål, under förutsättning att denna rättsliga företrädare kan fullgöra de funktioner som föreskrivs i denna förordning. Den rättsliga företrädaren bör ha befogenhet att agera på värdtjänstleverantörens vägnar.

| (45) | Sanktioner är nödvändiga för att säkerställa värdtjänstleverantörernas effektiva genomförande av denna förordning. Medlemsstaterna bör anta regler om sanktioner, som kan vara av administrativ eller straffrättslig art, samt riktlinjer för bötfällning när så är lämpligt. Bristande efterlevnad i enskilda fall kan bli föremål för sanktioner, med respekt för principen ne bis in idem och proportionalitetsprincipen, samt med säkerställande av att sådana sanktioner påförs med beaktande av systematisk underlåtenhet. Sanktioner kan ta sig olika former, inbegripet formella varningar vid smärre överträdelser eller böter vid allvarligare eller systematiska överträdelser. Särskilt stränga sanktioner bör fastställas om värdtjänstleverantören systematiskt eller fortgående underlåter att avlägsna terrorisminnehåll eller göra det oåtkomligt inom en timme från mottagandet av en avlägsnandeorder. För att säkerställa rättssäkerhet bör det i denna förordning anges vilka överträdelser som kan bli föremål för sanktioner och vilka omständigheter som är relevanta för att bedöma sanktionernas typ och nivå. Vid fastställande av huruvida böter ska åläggas bör vederbörlig hänsyn tas till värdtjänstleverantörens ekonomiska resurser. Den behöriga myndigheten bör vidare ta hänsyn till huruvida värdtjänstleverantören är ett nystartat företag eller ett mikroföretag, litet eller medelstort företag enligt definitionen i kommissionens rekommendation 2003/361/EG (12). Ytterligare omständigheter bör beaktas, exempelvis huruvida värdtjänstleverantörens handlande objektivt sett varit oförsiktigt eller klandervärt eller huruvida överträdelsen har orsakats av vårdslöshet eller varit avsiktlig. Medlemsstaterna bör säkerställa att de sanktioner som påförs för överträdelser av denna förordning inte uppmuntrar till avlägsnande av material som inte är terrorisminnehåll. |
| --- | --- |

(45)

Sanktioner är nödvändiga för att säkerställa värdtjänstleverantörernas effektiva genomförande av denna förordning. Medlemsstaterna bör anta regler om sanktioner, som kan vara av administrativ eller straffrättslig art, samt riktlinjer för bötfällning när så är lämpligt. Bristande efterlevnad i enskilda fall kan bli föremål för sanktioner, med respekt för principen ne bis in idem och proportionalitetsprincipen, samt med säkerställande av att sådana sanktioner påförs med beaktande av systematisk underlåtenhet. Sanktioner kan ta sig olika former, inbegripet formella varningar vid smärre överträdelser eller böter vid allvarligare eller systematiska överträdelser. Särskilt stränga sanktioner bör fastställas om värdtjänstleverantören systematiskt eller fortgående underlåter att avlägsna terrorisminnehåll eller göra det oåtkomligt inom en timme från mottagandet av en avlägsnandeorder. För att säkerställa rättssäkerhet bör det i denna förordning anges vilka överträdelser som kan bli föremål för sanktioner och vilka omständigheter som är relevanta för att bedöma sanktionernas typ och nivå. Vid fastställande av huruvida böter ska åläggas bör vederbörlig hänsyn tas till värdtjänstleverantörens ekonomiska resurser. Den behöriga myndigheten bör vidare ta hänsyn till huruvida värdtjänstleverantören är ett nystartat företag eller ett mikroföretag, litet eller medelstort företag enligt definitionen i kommissionens rekommendation 2003/361/EG (12). Ytterligare omständigheter bör beaktas, exempelvis huruvida värdtjänstleverantörens handlande objektivt sett varit oförsiktigt eller klandervärt eller huruvida överträdelsen har orsakats av vårdslöshet eller varit avsiktlig. Medlemsstaterna bör säkerställa att de sanktioner som påförs för överträdelser av denna förordning inte uppmuntrar till avlägsnande av material som inte är terrorisminnehåll.

| (46) | Användningen av standardiserade mallar underlättar samarbete och informationsutbyte mellan behöriga myndigheter och värdtjänstleverantörer, och gör det möjligt för dem att kommunicera snabbare och mer effektivt. Det är särskilt viktigt att säkerställa snabba åtgärder efter mottagandet av en avlägsnandeorder. Mallar minskar översättningskostnaderna och bidrar till en högre standard för processen. Mallar för återkoppling möjliggör ett standardiserat informationsutbyte och är särskilt viktiga om värdtjänstleverantörerna inte kan följa avlägsnandeorder. Autentiserade inlämningskanaler kan garantera att avlägsnandeordern är autentisk, liksom att datum och tidpunkt för sändande och mottagande av ordern är korrekta. |
| --- | --- |

(46)

Användningen av standardiserade mallar underlättar samarbete och informationsutbyte mellan behöriga myndigheter och värdtjänstleverantörer, och gör det möjligt för dem att kommunicera snabbare och mer effektivt. Det är särskilt viktigt att säkerställa snabba åtgärder efter mottagandet av en avlägsnandeorder. Mallar minskar översättningskostnaderna och bidrar till en högre standard för processen. Mallar för återkoppling möjliggör ett standardiserat informationsutbyte och är särskilt viktiga om värdtjänstleverantörerna inte kan följa avlägsnandeorder. Autentiserade inlämningskanaler kan garantera att avlägsnandeordern är autentisk, liksom att datum och tidpunkt för sändande och mottagande av ordern är korrekta.

| (47) | För att vid behov möjliggöra en snabb ändring av innehållet i de mallar som ska användas vid tillämpningen av denna förordning bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt delegeras till kommissionen med avseende på ändringar av bilagorna till denna förordning. För att kunna ta hänsyn till den tekniska utvecklingen och utvecklingen av den relaterade rättsliga ramen bör kommissionen också ges befogenhet att anta delegerade akter för att komplettera denna förordning med tekniska krav på de elektroniska medel som de behöriga myndigheterna ska använda för att översända avlägsnandeorder. Det är särskilt viktigt att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inbegripet på expertnivå, och att dessa samråd genomförs i enlighet med principerna i det interinstitutionella avtalet av den 13 april 2016 om bättre lagstiftning (13). För att säkerställa lika stor delaktighet i förberedelsen av delegerade akter erhåller Europaparlamentet och rådet alla handlingar samtidigt som medlemsstaternas experter, och deras experter ges systematiskt tillträde till möten i kommissionens expertgrupper som arbetar med förberedelse av delegerade akter. |
| --- | --- |

(47)

För att vid behov möjliggöra en snabb ändring av innehållet i de mallar som ska användas vid tillämpningen av denna förordning bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt delegeras till kommissionen med avseende på ändringar av bilagorna till denna förordning. För att kunna ta hänsyn till den tekniska utvecklingen och utvecklingen av den relaterade rättsliga ramen bör kommissionen också ges befogenhet att anta delegerade akter för att komplettera denna förordning med tekniska krav på de elektroniska medel som de behöriga myndigheterna ska använda för att översända avlägsnandeorder. Det är särskilt viktigt att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inbegripet på expertnivå, och att dessa samråd genomförs i enlighet med principerna i det interinstitutionella avtalet av den 13 april 2016 om bättre lagstiftning (13). För att säkerställa lika stor delaktighet i förberedelsen av delegerade akter erhåller Europaparlamentet och rådet alla handlingar samtidigt som medlemsstaternas experter, och deras experter ges systematiskt tillträde till möten i kommissionens expertgrupper som arbetar med förberedelse av delegerade akter.

| (48) | Medlemsstaterna bör samla in information om genomförandet av denna förordning. Medlemsstaterna bör ha möjlighet att använda sig av värdtjänstleverantörernas transparensrapporter och vid behov komplettera med mer detaljerad information, såsom deras egna transparensrapporter enligt denna förordning. Ett detaljerat program för övervakning av denna förordnings utfall, resultat och effekter bör inrättas som underlag för en utvärdering av genomförandet av denna förordning. |
| --- | --- |

(48)

Medlemsstaterna bör samla in information om genomförandet av denna förordning. Medlemsstaterna bör ha möjlighet att använda sig av värdtjänstleverantörernas transparensrapporter och vid behov komplettera med mer detaljerad information, såsom deras egna transparensrapporter enligt denna förordning. Ett detaljerat program för övervakning av denna förordnings utfall, resultat och effekter bör inrättas som underlag för en utvärdering av genomförandet av denna förordning.

| (49) | På grundval av resultaten och slutsatserna i genomföranderapporten och resultaten av övervakningen bör kommissionen genomföra en utvärdering av denna förordning inom tre år från dagen för dess ikraftträdande. Utvärderingen bör grundas på kriterierna effektivitet, nödvändighet, ändamålsenlighet, proportionalitet, relevans, samstämmighet och mervärde för unionen. Den bör inkludera en bedömning av hur de olika operativa och tekniska åtgärder som föreskrivs i denna förordning fungerar, inbegripet ändamålsenligheten i de åtgärder som ska förbättra upptäckt, identifiering och avlägsnande av terrorisminnehåll online, skyddsmekanismernas ändamålsenlighet samt inverkan på grundläggande rättigheter som potentiellt påverkas, såsom yttrande- och informationsfriheten, inbegripet mediernas frihet och mångfald, näringsfriheten, rätten till ett privatliv och skyddet av personuppgifter. Kommissionen bör även bedöma inverkan på tredje parters potentiellt påverkade intressen. |
| --- | --- |

(49)

På grundval av resultaten och slutsatserna i genomföranderapporten och resultaten av övervakningen bör kommissionen genomföra en utvärdering av denna förordning inom tre år från dagen för dess ikraftträdande. Utvärderingen bör grundas på kriterierna effektivitet, nödvändighet, ändamålsenlighet, proportionalitet, relevans, samstämmighet och mervärde för unionen. Den bör inkludera en bedömning av hur de olika operativa och tekniska åtgärder som föreskrivs i denna förordning fungerar, inbegripet ändamålsenligheten i de åtgärder som ska förbättra upptäckt, identifiering och avlägsnande av terrorisminnehåll online, skyddsmekanismernas ändamålsenlighet samt inverkan på grundläggande rättigheter som potentiellt påverkas, såsom yttrande- och informationsfriheten, inbegripet mediernas frihet och mångfald, näringsfriheten, rätten till ett privatliv och skyddet av personuppgifter. Kommissionen bör även bedöma inverkan på tredje parters potentiellt påverkade intressen.

| (50) | Eftersom målet för denna förordning, nämligen att säkerställa att den digitala inre marknaden fungerar smidigt genom åtgärder mot spridningen av terrorisminnehåll online, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna utan snarare, på grund av dess omfattning och verkningar, kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i EU-fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål. |
| --- | --- |

(50)

Eftersom målet för denna förordning, nämligen att säkerställa att den digitala inre marknaden fungerar smidigt genom åtgärder mot spridningen av terrorisminnehåll online, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna utan snarare, på grund av dess omfattning och verkningar, kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i EU-fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

AVSNITT I

ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

Artikel 1

Innehåll och tillämpningsområde

1.   I denna förordning fastställs enhetliga regler för att åtgärda missbruk av värdtjänster för spridning till allmänheten av terrorisminnehåll online, i synnerhet följande:

| a) | Rimliga och proportionella aktsamhetskrav som värdtjänstleverantörer ska iaktta för att åtgärda spridning till allmänheten av terrorisminnehåll via deras tjänster och vid behov säkerställa att sådant innehåll snabbt avlägsnas eller görs oåtkomligt. |
| --- | --- |

a)

Rimliga och proportionella aktsamhetskrav som värdtjänstleverantörer ska iaktta för att åtgärda spridning till allmänheten av terrorisminnehåll via deras tjänster och vid behov säkerställa att sådant innehåll snabbt avlägsnas eller görs oåtkomligt.

| b) | Åtgärder som medlemsstaterna ska införa – i enlighet med unionsrätten och med förbehåll för lämpliga skyddsåtgärder för att skydda grundläggande rättigheter, särskilt yttrande- och informationsfriheten i ett öppet och demokratiskt samhälle – för att






  i) | identifiera och göra det möjligt för värdtjänstleverantörer att snabbt avlägsna terrorisminnehåll, samt |
| --- | --- | --- |

b)

Åtgärder som medlemsstaterna ska införa – i enlighet med unionsrätten och med förbehåll för lämpliga skyddsåtgärder för att skydda grundläggande rättigheter, särskilt yttrande- och informationsfriheten i ett öppet och demokratiskt samhälle – för att

i)

identifiera och göra det möjligt för värdtjänstleverantörer att snabbt avlägsna terrorisminnehåll, samt

| ii) | underlätta samarbete mellan medlemsstaternas behöriga myndigheter, värdtjänstleverantörer och, när så är lämpligt, Europol. |
| --- | --- |

ii)

underlätta samarbete mellan medlemsstaternas behöriga myndigheter, värdtjänstleverantörer och, när så är lämpligt, Europol.

2.   Denna förordning är tillämplig på värdtjänstleverantörer som erbjuder tjänster i unionen, oberoende av deras huvudsakliga verksamhetsställe, i den mån de sprider information till allmänheten.

3.   Material som sprids till allmänheten i utbildningssyfte, journalistiskt syfte, konstnärligt syfte eller forskningssyfte eller i syfte att förhindra eller bekämpa terrorism, inbegripet material som ger uttryck för polemiska eller kontroversiella åsikter inom ramen för den offentliga debatten, ska inte anses vara terrorisminnehåll. Det ska göras en bedömning för att fastställa den spridningens verkliga syfte och huruvida materialet sprids till allmänheten för dessa syften.

4.   Denna förordning ska inte medföra någon ändring av skyldigheten att respektera de rättigheter, friheter och principer som avses i artikel 6 i EU-fördraget och ska tillämpas utan att det påverkar tillämpningen av grundläggande principer som rör yttrande- och informationsfrihet, inbegripet mediernas frihet och mångfald.

5.   Denna förordning ska inte påverka tillämpningen av direktiven 2000/31/EG och 2010/13/EU. För audiovisuella medietjänster enligt definitionen i artikel 1.1 a i direktiv 2010/13/EU ska direktiv 2010/13/EU äga företräde.

Artikel 2

Definitioner

I denna förordning gäller följande definitioner:

| 1. | värdtjänstleverantör: en leverantör av tjänster enligt definitionen i artikel 1 b i Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2015/1535 (14) som består i att information som tillhandahållits av en innehållsleverantör lagras på dennes begäran. |
| --- | --- |

1.

värdtjänstleverantör: en leverantör av tjänster enligt definitionen i artikel 1 b i Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2015/1535 (14) som består i att information som tillhandahållits av en innehållsleverantör lagras på dennes begäran.

värdtjänstleverantör

14

| 2. | innehållsleverantör: en användare som har tillhandahållit information som lagras och sprids till allmänheten eller har lagrats och spridits till allmänheten av en värdtjänstleverantör. |
| --- | --- |

2.

innehållsleverantör: en användare som har tillhandahållit information som lagras och sprids till allmänheten eller har lagrats och spridits till allmänheten av en värdtjänstleverantör.

innehållsleverantör

| 3. | spridning till allmänheten: tillgängliggörande av information på begäran av en innehållsleverantör för ett potentiellt obegränsat antal personer. |
| --- | --- |

3.

spridning till allmänheten: tillgängliggörande av information på begäran av en innehållsleverantör för ett potentiellt obegränsat antal personer.

spridning till allmänheten

| 4. | erbjuda tjänster i unionen: göra det möjligt för fysiska eller juridiska personer i en eller flera medlemsstater att använda de tjänster som erbjuds av en värdtjänstleverantör som har en betydande anknytning till den eller de medlemsstaterna. |
| --- | --- |

4.

erbjuda tjänster i unionen: göra det möjligt för fysiska eller juridiska personer i en eller flera medlemsstater att använda de tjänster som erbjuds av en värdtjänstleverantör som har en betydande anknytning till den eller de medlemsstaterna.

erbjuda tjänster i unionen

| 5. | betydande anknytning: en värdtjänstleverantörs anknytning till en eller flera medlemsstater som antingen följer av dennes verksamhetsställe i unionen eller särskilda faktiska kriterier, såsom att






  a) | värdtjänstleverantören har ett betydande antal användare av dess tjänster i en eller flera medlemsstater, eller |
| --- | --- | --- |

5.

betydande anknytning: en värdtjänstleverantörs anknytning till en eller flera medlemsstater som antingen följer av dennes verksamhetsställe i unionen eller särskilda faktiska kriterier, såsom att

betydande anknytning

a)

värdtjänstleverantören har ett betydande antal användare av dess tjänster i en eller flera medlemsstater, eller

| b) | värdtjänstleverantörens verksamhet är riktad till en eller flera medlemsstater. |
| --- | --- |

b)

värdtjänstleverantörens verksamhet är riktad till en eller flera medlemsstater.

| 6. | terroristbrott: brott enligt definitionen i artikel 3 i direktiv (EU) 2017/541. |
| --- | --- |

6.

terroristbrott: brott enligt definitionen i artikel 3 i direktiv (EU) 2017/541.

terroristbrott

| 7. | terrorisminnehåll: en eller flera av följande typer av material, närmare bestämt material som






  a) | anstiftar till begåendet av ett av de brott som avses i artikel 3.1 a–i i direktiv (EU) 2017/541, om sådant material, direkt eller indirekt, såsom genom förhärligande av terroristgärningar, förespråkar begåendet av terroristbrott, och därigenom medför fara för att ett eller flera sådana brott kan begås, |
| --- | --- | --- |

7.

terrorisminnehåll: en eller flera av följande typer av material, närmare bestämt material som

terrorisminnehåll

a)

anstiftar till begåendet av ett av de brott som avses i artikel 3.1 a–i i direktiv (EU) 2017/541, om sådant material, direkt eller indirekt, såsom genom förhärligande av terroristgärningar, förespråkar begåendet av terroristbrott, och därigenom medför fara för att ett eller flera sådana brott kan begås,

| b) | värvar en person eller en grupp av personer för att begå något av de brott som anges i artikel 3.1 a–i i direktiv (EU) 2017/541 eller bidra till att något av dessa brott begås, |
| --- | --- |

b)

värvar en person eller en grupp av personer för att begå något av de brott som anges i artikel 3.1 a–i i direktiv (EU) 2017/541 eller bidra till att något av dessa brott begås,

| c) | värvar en person eller en grupp av personer för att delta i en terroristgrupps verksamhet i den mening som avses i artikel 4 b i direktiv (EU) 2017/541, |
| --- | --- |

c)

värvar en person eller en grupp av personer för att delta i en terroristgrupps verksamhet i den mening som avses i artikel 4 b i direktiv (EU) 2017/541,

| d) | tillhandahåller instruktioner om tillverkning eller användning av sprängämnen, skjutvapen eller andra vapen eller skadliga eller farliga ämnen eller om andra specifika metoder eller tekniker för begående av eller bidragande till begåendet av något av de terroristbrott som avses i artikel 3.1 a–i i direktiv (EU) 2017/541, |
| --- | --- |

d)

tillhandahåller instruktioner om tillverkning eller användning av sprängämnen, skjutvapen eller andra vapen eller skadliga eller farliga ämnen eller om andra specifika metoder eller tekniker för begående av eller bidragande till begåendet av något av de terroristbrott som avses i artikel 3.1 a–i i direktiv (EU) 2017/541,

| e) | utgör ett hot om begående av ett av de brott som avses i artikel 3.1 a–i i direktiv (EU) 2017/541. |
| --- | --- |

e)

utgör ett hot om begående av ett av de brott som avses i artikel 3.1 a–i i direktiv (EU) 2017/541.

| 8. | användarvillkor: alla krav, villkor och klausuler som, oberoende av deras namn eller form, reglerar avtalsförhållandet mellan en värdtjänstleverantör och dess användare. |
| --- | --- |

8.

användarvillkor: alla krav, villkor och klausuler som, oberoende av deras namn eller form, reglerar avtalsförhållandet mellan en värdtjänstleverantör och dess användare.

användarvillkor

| 9. | huvudsakligt verksamhetsställe: värdtjänstleverantörens huvudkontor eller säte, där de huvudsakliga finansiella funktionerna och den operativa ledningen utövas. |
| --- | --- |

9.

huvudsakligt verksamhetsställe: värdtjänstleverantörens huvudkontor eller säte, där de huvudsakliga finansiella funktionerna och den operativa ledningen utövas.

huvudsakligt verksamhetsställe

AVSNITT II

ÅTGÄRDER MOT SPRIDNING AV TERRORISMINNEHÅLL ONLINE

Artikel 3

Avlägsnandeorder

1.   Den behöriga myndigheten i varje medlemsstat ska ha befogenhet att utfärda en avlägsnandeorder med krav på att värdtjänstleverantörer avlägsnar terrorisminnehåll eller gör terrorisminnehåll oåtkomligt i samtliga medlemsstater.

2.   Om en behörig myndighet inte tidigare har utfärdat en avlägsnandeorder till en värdtjänstleverantör ska den tillhandahålla den värdtjänstleverantören information om tillämpliga förfaranden och tidsfrister minst tolv timmar innan avlägsnandeordern utfärdas.

Första stycket ska inte gälla i vederbörligen motiverade brådskande fall.

3.   Värdtjänstleverantörer ska avlägsna terrorisminnehåll eller göra terrorisminnehåll oåtkomligt i samtliga medlemsstater så snart som möjligt och i alla händelser inom en timme från mottagandet av avlägsnandeordern.

4.   Behöriga myndigheter ska utfärda avlägsnandeorder med användning av mallen i bilaga I. Avlägsnandeorder ska innehålla följande uppgifter:

| a) | Identifieringsuppgifter för den behöriga myndighet som utfärdar avlägsnandeordern och den behöriga myndighetens autentisering av avlägsnandeordern. |
| --- | --- |

a)

Identifieringsuppgifter för den behöriga myndighet som utfärdar avlägsnandeordern och den behöriga myndighetens autentisering av avlägsnandeordern.

| b) | En tillräckligt detaljerad motivering till varför innehållet anses utgöra terrorisminnehåll samt en hänvisning till den relevanta typen av material enligt artikel 2.7. |
| --- | --- |

b)

En tillräckligt detaljerad motivering till varför innehållet anses utgöra terrorisminnehåll samt en hänvisning till den relevanta typen av material enligt artikel 2.7.

| c) | En exakt webbadress (URL) och, vid behov, ytterligare information som gör det möjligt att identifiera terrorisminnehållet. |
| --- | --- |

c)

En exakt webbadress (URL) och, vid behov, ytterligare information som gör det möjligt att identifiera terrorisminnehållet.

| d) | En hänvisning till denna förordning som rättslig grund för avlägsnandeordern. |
| --- | --- |

d)

En hänvisning till denna förordning som rättslig grund för avlägsnandeordern.

| e) | Datum, tidsstämpel och elektronisk signatur för den behöriga myndighet som utfärdar avlägsnandeordern. |
| --- | --- |

e)

Datum, tidsstämpel och elektronisk signatur för den behöriga myndighet som utfärdar avlägsnandeordern.

| f) | Lättbegriplig information om värdtjänstleverantörens och innehållsleverantörens prövningsmöjligheter, inbegripet information om prövning vid såväl den behöriga myndigheten som vid domstol samt tidsfrister för överklagande. |
| --- | --- |

f)

Lättbegriplig information om värdtjänstleverantörens och innehållsleverantörens prövningsmöjligheter, inbegripet information om prövning vid såväl den behöriga myndigheten som vid domstol samt tidsfrister för överklagande.

| g) | När så är nödvändigt och proportionellt, beslutet att inte lämna ut information om att terrorisminnehåll avlägsnats eller gjorts oåtkomligt i enlighet med artikel 11.3. |
| --- | --- |

g)

När så är nödvändigt och proportionellt, beslutet att inte lämna ut information om att terrorisminnehåll avlägsnats eller gjorts oåtkomligt i enlighet med artikel 11.3.

5.   Den behöriga myndigheten ska rikta avlägsnandeordern till värdtjänstleverantörens huvudsakliga verksamhetsställe eller till dess rättsliga företrädare som utsetts i enlighet med artikel 17.

Den behöriga myndigheten ska överföra avlägsnandeordern till den kontaktpunkt som avses i artikel 15.1 på ett elektroniskt sätt som gör det möjligt att få en skriftlig uppteckning och som ger förutsättningar att säkerställa autentisering av avsändaren, inbegripet att datum och tidpunkt för sändandet och mottagandet av ordern är korrekta.

6.   Värdtjänstleverantören ska utan onödigt dröjsmål med användning av mallen i bilaga II informera den behöriga myndigheten om att terrorisminnehållet har avlägsnats eller att terrorisminnehållet gjorts oåtkomligt i samtliga medlemsstater, med angivelse av i synnerhet tidpunkten då innehållet avlägsnades eller gjordes oåtkomligt.

7.   Om värdtjänstleverantören inte kan följa avlägsnandeordern på grund av force majeure eller faktisk omöjlighet som inte kan tillskrivas värdtjänstleverantören, inbegripet av objektivt motiverade tekniska eller operativa skäl, ska den utan onödigt dröjsmål informera den behöriga myndighet som utfärdade avlägsnandeordern om dessa skäl med användning av mallen i bilaga III.

Den tidsfrist som anges i punkt 3 ska börja löpa så snart de grunder som avses i första stycket i denna punkt inte längre föreligger.

8.   Om värdtjänstleverantören inte kan följa avlägsnandeordern på grund av att den innehåller uppenbara fel eller inte innehåller tillräcklig information för att verkställa den, ska värdtjänstleverantören utan onödigt dröjsmål informera den behöriga myndighet som utfärdade avlägsnandeordern och be om nödvändiga klargöranden med användning av mallen i bilaga III.

Den tidsfrist som anges i punkt 3 ska börja löpa så snart värdtjänstleverantören har mottagit de nödvändiga klargörandena.

9.   En avlägsnandeorder ska bli slutgiltig vid utgången av tidsfristen för överklagande om inget överklagande har ingetts i enlighet med nationell rätt eller vid bekräftelse efter ett överklagande.

När avlägsnandeordern har blivit slutgiltig ska den behöriga myndighet som utfärdade avlägsnandeordern informera den behöriga myndighet som avses i artikel 12.1 c i den medlemsstat där värdtjänstleverantören har sitt huvudsakliga verksamhetsställe eller där dess rättsliga företrädare är bosatt eller etablerad om detta.

Artikel 4

Förfarande för gränsöverskridande avlägsnandeorder

1.   Med förbehåll för vad som anges i artikel 3 ska den behöriga myndighet som utfärdade avlägsnandeordern, om värdtjänstleverantören inte har sitt huvudsakliga verksamhetsställe eller sin rättsliga företrädare i den medlemsstat där den myndigheten är belägen, samtidigt översända en kopia av avlägsnandeordern till den behöriga myndigheten i den medlemsstat där värdtjänstleverantören har sitt huvudsakliga verksamhetsställe eller där dess rättsliga företrädare är bosatt eller etablerad.

2.   Om en värdtjänstleverantör mottar en avlägsnandeorder enligt denna artikel ska den vidta de åtgärder som föreskrivs i artikel 3 och vidta de åtgärder som krävs för att kunna återställa innehållet eller åtkomsten till det i enlighet med punkt 7 i den här artikeln.

3.   Den behöriga myndigheten i den medlemsstat där värdtjänstleverantören har sitt huvudsakliga verksamhetsställe eller där dess rättsliga företrädare är bosatt eller etablerad får på eget initiativ, inom 72 timmar från mottagandet av kopian av avlägsnandeordern i enlighet med punkt 1, granska avlägsnandeorden för att fastställa huruvida den på ett allvarligt eller uppenbart sätt är oförenlig med denna förordning eller de grundläggande rättigheter och friheter som garanteras i stadgan.

Om den konstaterar oförenlighet ska den, inom samma tid, anta ett motiverat beslut om detta.

4.   Värdtjänstleverantörer och innehållsleverantörer ska ha rätt att inom 48 timmar från mottagandet av antingen en avlägsnandeorder eller information enligt artikel 11.2 lämna in en motiverad begäran till den behöriga myndigheten i den medlemsstat där värdtjänstleverantören har sitt huvudsakliga verksamhetsställe eller där dess rättsliga företrädare är bosatt eller etablerad om att den ska granska avlägsnandeordern enligt punkt 3 första stycket i den här artikeln.

Den behöriga myndigheten ska inom 72 timmar från mottagandet av begäran anta ett motiverat beslut till följd av granskningen av avlägsnandeordern, med angivande av sina slutsatser om huruvida oförenlighet föreligger.

5.   Innan den behöriga myndigheten antar ett beslut enligt punkt 3 andra stycket eller ett beslut om att oförenlighet föreligger enligt punkt 4 andra stycket ska den informera den behöriga myndighet som utfärdat avlägsnandeordern om att den har för avsikt anta beslutet i fråga samt ange skälen till detta.

6.   Om den behöriga myndigheten i den medlemsstat där värdtjänstleverantören har sitt huvudsakliga verksamhetsställe eller där dess rättsliga företrädare är bosatt eller etablerad antar ett motiverat beslut i enlighet med punkt 3 eller 4 i denna artikel, ska den utan dröjsmål översända det beslutet till den behöriga myndighet som utfärdat avlägsnandeordern, värdtjänstleverantören, den innehållsleverantör som begärde granskningen enligt punkt 4 i denna artikel samt, i enlighet med artikel 14, Europol. Om det i beslutet konstateras oförenlighet enligt punkt 3 eller 4 i denna artikel, ska avlägsnandeordern inte längre ha rättsverkan.

7.   När den berörda värdtjänstleverantören mottar ett beslut i vilket oförenlighet konstateras som översänts i enlighet med punkt 6 ska den omedelbart återställa det avlägsnade innehållet eller åtkomsten till det utan att det påverkar dess möjlighet att genomdriva sina egna användarvillkor i enlighet med unionsrätten och nationell rätt.

Artikel 5

Specifika åtgärder

1.   En värdtjänstleverantör som är exponerad för terrorisminnehåll enligt punkt 4 ska i tillämpliga fall i sina användarvillkor inkludera samt tillämpa bestämmelser om åtgärder mot missbruk av dess tjänster för spridning till allmänheten av terrorisminnehåll.

Den ska göra detta på ett omsorgsfullt, proportionellt och icke-diskriminerande sätt och under alla omständigheter med vederbörlig hänsyn till användarnas grundläggande rättigheter och med särskilt beaktande av den grundläggande betydelsen av yttrande- och informationsfrihet i ett öppet och demokratiskt samhälle, i syfte att undvika avlägsnandet av material som inte är terrorisminnehåll.

2.   En värdtjänstleverantör som är exponerad för terrorisminnehåll enligt punkt 4 ska vidta specifika åtgärder för att skydda sina tjänster mot spridning till allmänheten av terrorisminnehåll.

Det är värdtjänstleverantören som ska besluta vilka specifika åtgärder som ska vidtas. Sådana åtgärder får inbegripa en eller flera av följande åtgärder:

| a) | Lämpliga tekniska och operativa åtgärder eller lämplig teknisk och operativ kapacitet, såsom lämplig personalstyrka eller lämpliga tekniska medel för att identifiera och snabbt avlägsna terrorisminnehåll eller göra det oåtkomligt. |
| --- | --- |

a)

Lämpliga tekniska och operativa åtgärder eller lämplig teknisk och operativ kapacitet, såsom lämplig personalstyrka eller lämpliga tekniska medel för att identifiera och snabbt avlägsna terrorisminnehåll eller göra det oåtkomligt.

| b) | Lättillgängliga och användarvänliga mekanismer varmed användare till värdtjänstleverantören kan rapportera eller flagga påstått terrorisminnehåll. |
| --- | --- |

b)

Lättillgängliga och användarvänliga mekanismer varmed användare till värdtjänstleverantören kan rapportera eller flagga påstått terrorisminnehåll.

| c) | Andra mekanismer för att öka medvetenheten om terrorisminnehåll på dess tjänster, såsom mekanismer för användarmoderering. |
| --- | --- |

c)

Andra mekanismer för att öka medvetenheten om terrorisminnehåll på dess tjänster, såsom mekanismer för användarmoderering.

| d) | Andra åtgärder som värdtjänstleverantören anser vara lämpliga för att åtgärda tillgängligheten av terrorisminnehåll på dess tjänster. |
| --- | --- |

d)

Andra åtgärder som värdtjänstleverantören anser vara lämpliga för att åtgärda tillgängligheten av terrorisminnehåll på dess tjänster.

3.   Specifika åtgärder ska uppfylla samtliga följande krav:

| a) | De ska på ett effektivt sätt minska graden av exponering för terrorisminnehåll hos värdtjänstleverantörens tjänster. |
| --- | --- |

a)

De ska på ett effektivt sätt minska graden av exponering för terrorisminnehåll hos värdtjänstleverantörens tjänster.

| b) | De ska vara riktade och proportionella, med särskilt beaktande av hur hög graden av exponering för terrorisminnehåll är hos värdtjänstleverantörens tjänster samt värdtjänstleverantörens tekniska och operativa kapacitet och finansiella styrka samt antalet användare av värdtjänstleverantörens tjänster och den mängd innehåll som de tillhandahåller. |
| --- | --- |

b)

De ska vara riktade och proportionella, med särskilt beaktande av hur hög graden av exponering för terrorisminnehåll är hos värdtjänstleverantörens tjänster samt värdtjänstleverantörens tekniska och operativa kapacitet och finansiella styrka samt antalet användare av värdtjänstleverantörens tjänster och den mängd innehåll som de tillhandahåller.

| c) | De ska tillämpas med fullständigt beaktande av användarnas rättigheter och legitima intressen, särskilt användarnas grundläggande rättigheter vad gäller yttrande- och informationsfrihet, respekt för privatlivet samt skydd av personuppgifter. |
| --- | --- |

c)

De ska tillämpas med fullständigt beaktande av användarnas rättigheter och legitima intressen, särskilt användarnas grundläggande rättigheter vad gäller yttrande- och informationsfrihet, respekt för privatlivet samt skydd av personuppgifter.

| d) | De ska tillämpas på ett omsorgsfullt och icke-diskriminerande sätt. |
| --- | --- |

d)

De ska tillämpas på ett omsorgsfullt och icke-diskriminerande sätt.

När de specifika åtgärderna innebär användning av tekniska medel ska det införas lämpliga och effektiva skyddsåtgärder, särskilt genom mänsklig tillsyn och kontroll, för att säkerställa att de är korrekta och för att undvika avlägsnande av material som inte är terrorisminnehåll.

4.   En värdtjänstleverantör är exponerad för terrorisminnehåll när den behöriga myndigheten i den medlemsstat där den har sitt huvudsakliga verksamhetsställe eller där dess rättsliga företrädare är bosatt eller etablerad har

| a) | fattat ett beslut som grundas på objektiva faktorer, såsom det faktum att värdtjänstleverantören under de föregående tolv månaderna har mottagit två eller flera avlägsnandeorder som blivit slutgiltiga, i vilket det konstateras att värdtjänstleverantören är exponerad för terrorisminnehåll, och |
| --- | --- |

a)

fattat ett beslut som grundas på objektiva faktorer, såsom det faktum att värdtjänstleverantören under de föregående tolv månaderna har mottagit två eller flera avlägsnandeorder som blivit slutgiltiga, i vilket det konstateras att värdtjänstleverantören är exponerad för terrorisminnehåll, och

| b) | meddelat värdtjänstleverantören det beslut som avses i led a. |
| --- | --- |

b)

meddelat värdtjänstleverantören det beslut som avses i led a.

5.   Efter att ha mottagit ett beslut som avses i punkt 4 eller, i förekommande fall, punkt 6 ska en värdtjänstleverantör till den behöriga myndigheten rapportera om de specifika åtgärder som den har vidtagit och har för avsikt att vidta för att följa punkterna 2 och 3. Den ska göra detta inom tre månader från mottagandet av beslutet och därefter årligen. Denna skyldighet ska upphöra så snart den behöriga myndigheten har beslutat, till följd av en begäran enligt punkt 7, att värdtjänstleverantören inte längre är exponerad för terrorisminnehåll.

6.   Om den behöriga myndigheten – på grundval av de rapporter som avses i punkt 5 och i förekommande fall andra objektiva faktorer – anser att de specifika åtgärder som vidtagits inte uppfyller kraven i punkterna 2 och 3, ska den behöriga myndigheten rikta ett beslut till värdtjänstleverantören med krav på att denne vidtar nödvändiga åtgärder för att säkerställa att kraven i punkterna 2 och 3 uppfylls.

Värdtjänstleverantören får välja vilken typ av specifika åtgärder som ska vidtas.

7.   En värdtjänstleverantör får när som helst begära att den behöriga myndigheten omprövar och, när så är lämpligt, ändrar eller återkallar ett beslut som avses i punkt 4 eller 6.

Inom tre månader från mottagandet av begäran ska den behöriga myndigheten på grundval av objektiva faktorer anta ett motiverat beslut om begäran samt meddela värdtjänstleverantören det beslutet.

8.   Krav på att vidta specifika åtgärder ska inte påverka tillämpningen av artikel 15.1 i direktiv 2000/31/EG och ska varken medföra en allmän skyldighet för värdtjänstleverantörer att övervaka den information som de överför eller lagrar eller en allmän skyldighet att aktivt efterforska fakta eller omständigheter som tyder på olaglig verksamhet.

Inget krav på att vidta specifika åtgärder får innebära en skyldighet för värdtjänstleverantören att använda automatiska verktyg.

Artikel 6

Bevarande av innehåll och därtill hörande data

1.   Värdtjänstleverantörer ska bevara terrorisminnehåll som har avlägsnats eller gjorts oåtkomligt till följd av en avlägsnandeorder, eller specifika åtgärder enligt artikel 3 eller 5, samt därtill hörande data som har avlägsnats till följd av att sådant terrorisminnehåll har avlägsnats, som är nödvändiga för

| a) | administrativa eller rättsliga prövningsförfaranden eller hantering av klagomål enligt artikel 10 avseende ett beslut att avlägsna eller göra oåtkomligt terrorisminnehåll och därtill hörande data, |
| --- | --- |

a)

administrativa eller rättsliga prövningsförfaranden eller hantering av klagomål enligt artikel 10 avseende ett beslut att avlägsna eller göra oåtkomligt terrorisminnehåll och därtill hörande data,

| b) | förebyggande, förhindrande, upptäckt, utredning och lagföring av terroristbrott. |
| --- | --- |

b)

förebyggande, förhindrande, upptäckt, utredning och lagföring av terroristbrott.

2.   Det terrorisminnehåll och de därtill hörande data som avses i punkt 1 ska bevaras i sex månader från det att de avlägsnats eller gjorts oåtkomliga. Terrorisminnehållet ska på den behöriga myndighetens eller domstolens begäran bevaras under en ytterligare, specificerad period endast om och så länge som det krävs för ett sådant pågående administrativt eller rättsligt prövningsförfarande som avses i punkt 1 a.

3.   Värdtjänstleverantörer ska säkerställa att terrorisminnehåll och därtill hörande data som bevaras enligt punkt 1 omfattas av lämpliga tekniska och organisatoriska skyddsåtgärder.

Dessa tekniska och organisatoriska skyddsåtgärder ska säkerställa att det terrorisminnehåll och de därtill hörande data som bevaras endast åtkoms och behandlas för de syften som avses i punkt 1, samt säkerställa en hög säkerhetsnivå för de berörda personuppgifterna. Värdtjänstleverantörer ska vid behov se över och uppdatera dessa skyddsåtgärder.

AVSNITT III

SKYDDSÅTGÄRDER OCH ANSVARIGHET

Artikel 7

Transparenskrav för värdtjänstleverantörer

1.   Värdtjänstleverantörer ska i sina användarvillkor klart och tydligt ange sin strategi för att åtgärda spridningen av terrorisminnehåll, när så är lämpligt med en meningsfull förklaring av hur specifika åtgärder, inbegripet i förekommande fall användningen av automatiska verktyg, fungerar.

2.   Varje värdtjänstleverantör som har vidtagit åtgärder för att åtgärda spridningen av terrorisminnehåll eller har ålagts att vidta åtgärder enligt denna förordning under ett visst kalenderår ska offentliggöra en transparensrapport om dessa åtgärder för det året. Den ska offentliggöra den rapporten före den 1 mars följande år.

3.   Transparensrapporterna ska innehålla minst följande information:

| a) | Information om värdtjänstleverantörens åtgärder för att identifiera och avlägsna terrorisminnehåll eller göra det oåtkomligt. |
| --- | --- |

a)

Information om värdtjänstleverantörens åtgärder för att identifiera och avlägsna terrorisminnehåll eller göra det oåtkomligt.

| b) | Information om värdtjänstleverantörens åtgärder för att åtgärda att material som tidigare har avlägsnats eller gjorts oåtkomligt på grund av att det ansågs vara terrorisminnehåll dyker upp på nytt, särskilt när automatiska verktyg har använts. |
| --- | --- |

b)

Information om värdtjänstleverantörens åtgärder för att åtgärda att material som tidigare har avlägsnats eller gjorts oåtkomligt på grund av att det ansågs vara terrorisminnehåll dyker upp på nytt, särskilt när automatiska verktyg har använts.

| c) | Antalet inslag med terrorisminnehåll som har avlägsnats eller gjorts oåtkomliga till följd av avlägsnandeorder eller specifika åtgärder samt antalet avlägsnandeorder där innehållet inte har avlägsnats eller gjorts oåtkomligt enligt artikel 3.7 första stycket och 3.8 första stycket tillsammans med skälen till detta. |
| --- | --- |

c)

Antalet inslag med terrorisminnehåll som har avlägsnats eller gjorts oåtkomliga till följd av avlägsnandeorder eller specifika åtgärder samt antalet avlägsnandeorder där innehållet inte har avlägsnats eller gjorts oåtkomligt enligt artikel 3.7 första stycket och 3.8 första stycket tillsammans med skälen till detta.

| d) | Antalet klagomål som behandlats av värdtjänstleverantören i enlighet med artikel 10 och resultatet av dessa. |
| --- | --- |

d)

Antalet klagomål som behandlats av värdtjänstleverantören i enlighet med artikel 10 och resultatet av dessa.

| e) | Antalet administrativa eller rättsliga prövningsförfaranden som inletts av värdtjänstleverantören och resultatet av dessa. |
| --- | --- |

e)

Antalet administrativa eller rättsliga prövningsförfaranden som inletts av värdtjänstleverantören och resultatet av dessa.

| f) | Antalet fall där värdtjänstleverantören har ålagts att återställa innehåll eller åtkomsten till det till följd av administrativa eller rättsliga prövningsförfaranden. |
| --- | --- |

f)

Antalet fall där värdtjänstleverantören har ålagts att återställa innehåll eller åtkomsten till det till följd av administrativa eller rättsliga prövningsförfaranden.

| g) | Antalet fall där värdtjänstleverantören har återställt innehåll eller åtkomsten till det till följd av ett klagomål från innehållsleverantören. |
| --- | --- |

g)

Antalet fall där värdtjänstleverantören har återställt innehåll eller åtkomsten till det till följd av ett klagomål från innehållsleverantören.

Artikel 8

Behöriga myndigheters transparensrapporter

1.   De behöriga myndigheterna ska offentliggöra årliga transparensrapporter över sin verksamhet enligt denna förordning. Dessa rapporter ska innehålla åtminstone följande information för kalenderåret i fråga:

| a) | Antalet avlägsnandeorder som har utfärdats enligt artikel 3, med angivande av antalet avlägsnandeorder enligt artikel 4.1, och det antal avlägsnandeorder som granskats enligt artikel 4 samt information om hur de berörda värdtjänstleverantörerna har genomfört dessa avlägsnandeorder, inbegripet antalet fall där terrorisminnehåll har avlägsnats eller gjorts oåtkomligt och antalet fall där terrorisminnehåll inte har avlägsnats eller gjorts oåtkomligt. |
| --- | --- |

a)

Antalet avlägsnandeorder som har utfärdats enligt artikel 3, med angivande av antalet avlägsnandeorder enligt artikel 4.1, och det antal avlägsnandeorder som granskats enligt artikel 4 samt information om hur de berörda värdtjänstleverantörerna har genomfört dessa avlägsnandeorder, inbegripet antalet fall där terrorisminnehåll har avlägsnats eller gjorts oåtkomligt och antalet fall där terrorisminnehåll inte har avlägsnats eller gjorts oåtkomligt.

| b) | Antalet beslut som fattats i enlighet med artikel 5.4, 5.6 eller 5.7 samt information om hur värdtjänstleverantörerna har genomfört dessa beslut, inbegripet en beskrivning av de specifika åtgärderna. |
| --- | --- |

b)

Antalet beslut som fattats i enlighet med artikel 5.4, 5.6 eller 5.7 samt information om hur värdtjänstleverantörerna har genomfört dessa beslut, inbegripet en beskrivning av de specifika åtgärderna.

| c) | Antalet fall där avlägsnandeorder och beslut som fattats i enlighet med artikel 5.4 och 5.6 har varit föremål för administrativa eller rättsliga prövningsförfaranden samt information om resultatet av de relevanta förfarandena. |
| --- | --- |

c)

Antalet fall där avlägsnandeorder och beslut som fattats i enlighet med artikel 5.4 och 5.6 har varit föremål för administrativa eller rättsliga prövningsförfaranden samt information om resultatet av de relevanta förfarandena.

| d) | Antalet beslut om påförande av sanktioner enligt artikel 18 och en beskrivning av den typ av sanktion som påförts. |
| --- | --- |

d)

Antalet beslut om påförande av sanktioner enligt artikel 18 och en beskrivning av den typ av sanktion som påförts.

2.   De årliga transparensrapporter som avses i punkt 1 får inte innehålla information som negativt kan påverka pågående verksamhet för förebyggande, förhindrande, upptäckt, utredning eller lagföring av terroristbrott eller nationella säkerhetsintressen.

Artikel 9

Rättsmedel

1.   Värdtjänstleverantörer som har mottagit en avlägsnandeorder som utfärdats enligt artikel 3.1 eller ett beslut enligt artikel 4.4 eller artikel 5.4, 5.6 eller 5.7 ska ha rätt till ett effektivt rättsmedel. Denna rätt ska inbegripa rätten att bestrida en sådan avlägsnandeorder inför domstolarna i den medlemsstat vars behöriga myndighet utfärdade avlägsnandeordern och rätten att bestrida beslutet enligt artikel 4.4 eller artikel 5.4, 5.6 eller 5.7 inför domstolarna i den medlemsstat vars behöriga myndighet fattade beslutet.

2.   Innehållsleverantörer vars innehåll har avlägsnats eller gjorts oåtkomligt till följd av en avlägsnandeorder ska ha rätt till ett effektivt rättsmedel. Denna rätt ska inbegripa rätten att bestrida en avlägsnandeorder som har utfärdats enligt artikel 3.1 inför domstolarna i den medlemsstat vars behöriga myndighet utfärdade avlägsnandeordern och rätten att bestrida ett beslut enligt artikel 4.4 inför domstolarna i den medlemsstat vars behöriga myndighet fattade beslutet.

3.   Medlemsstaterna ska införa effektiva förfaranden för utövandet av de rättigheter som avses i denna artikel.

Artikel 10

Klagomålsmekanismer

1.   Varje värdtjänstleverantör ska inrätta en effektiv och tillgänglig mekanism som gör det möjligt för innehållsleverantörer att, när deras innehåll har avlägsnats eller gjorts oåtkomligt till följd av specifika åtgärder enligt artikel 5, lämna in ett klagomål mot att innehållet avlägsnats eller gjorts oåtkomligt med en begäran om att det avlägsnade innehållet eller åtkomsten till det återställs.

2.   Varje värdtjänstleverantör ska snabbt granska alla klagomål som den tar emot genom den mekanism som avses i punkt 1 och utan onödigt dröjsmål återställa innehållet eller åtkomsten till det om det inte var berättigat att avlägsna innehållet eller göra det oåtkomligt. Den ska informera klaganden om resultatet av klagomålet inom två veckor från det att det mottagits.

Om klagomålet avslås ska värdtjänstleverantören underrätta klaganden om skälen till dess beslut.

Ett återställande av innehåll eller åtkomsten till det ska inte utesluta administrativa eller rättsliga prövningsförfaranden för bestridande av värdtjänstleverantörens eller den behöriga myndighetens beslut.

Artikel 11

Information till innehållsleverantörer

1.   Om en värdtjänstleverantör avlägsnar terrorisminnehåll eller gör det oåtkomligt ska den ge innehållsleverantören information om att terrorisminnehållet har avlägsnats eller gjorts oåtkomligt.

2.   På innehållsleverantörens begäran ska värdtjänstleverantören antingen informera innehållsleverantören om skälen till att innehållet avlägsnades eller gjordes oåtkomligt och dess rätt att bestrida avlägsnandeordern eller tillhandahålla innehållsleverantören en kopia av avlägsnandeordern.

3.   Skyldigheten enligt punkterna 1 och 2 ska inte gälla om den behöriga myndighet som utfärdar avlägsnandeordern beslutar att det är nödvändigt och proportionellt att skälen inte lämnas ut av hänsyn till allmän säkerhet, såsom förebyggande, förhindrande, utredning, upptäckt och lagföring av terroristbrott, under så lång tid som det är nödvändigt, men inte längre än sex veckor efter det beslutet. I ett sådant fall ska värdtjänstleverantören inte lämna någon information om att terrorisminnehållet har avlägsnats eller gjorts oåtkomligt.

Den behöriga myndigheten får förlänga den perioden med ytterligare sex veckor, om det fortfarande finns motiverade skäl till att inte lämna ut skälen.

AVSNITT IV

BEHÖRIGA MYNDIGHETER OCH SAMARBETE

Artikel 12

Utseende av behöriga myndigheter

1.   Varje medlemsstat ska utse den eller de myndigheter som är behöriga att

| a) | utfärda avlägsnandeorder enligt artikel 3, |
| --- | --- |

a)

utfärda avlägsnandeorder enligt artikel 3,

| b) | granska avlägsnandeorder enligt artikel 4, |
| --- | --- |

b)

granska avlägsnandeorder enligt artikel 4,

| c) | övervaka genomförandet av specifika åtgärder enligt artikel 5, |
| --- | --- |

c)

övervaka genomförandet av specifika åtgärder enligt artikel 5,

| d) | påföra sanktioner enligt artikel 18. |
| --- | --- |

d)

påföra sanktioner enligt artikel 18.

2.   Varje medlemsstat ska säkerställa att en kontaktpunkt utses eller inrättas inom den behöriga myndighet som avses i punkt 1 a för att hantera begäranden om klargöranden och återkoppling avseende avlägsnandeorder som har utfärdats av den behöriga myndigheten.

Medlemsstaterna ska säkerställa att information om kontaktpunkten offentliggörs.

3.   Senast den 7 juni 2022 ska medlemsstaterna underrätta kommissionen om den eller de behöriga myndigheter som avses i punkt 1 och eventuella ändringar avseende dessa. Kommissionen ska offentliggöra underrättelsen och eventuella ändringar därav i Europeiska unionens officiella tidning.

4.   Senast den 7 juni 2022 ska kommissionen upprätta ett onlineregister med en förteckning över de behöriga myndigheter som avses i punkt 1 och den kontaktpunkt som utsetts eller inrättats enligt punkt 2 för varje behörig myndighet. Kommissionen ska regelbundet offentliggöra eventuella ändringar avseende dessa.

Artikel 13

Behöriga myndigheter

1.   Medlemsstaterna ska säkerställa att deras behöriga myndigheter har de befogenheter och resurser som krävs för att uppnå målen och fullgöra sina skyldigheter enligt denna förordning.

2.   Medlemsstaterna ska säkerställa att deras behöriga myndigheter utför sina uppgifter enligt denna förordning på ett objektivt och icke-diskriminerande sätt med fullständig respekt för grundläggande rättigheter. De behöriga myndigheterna får inte efterfråga eller ta emot instruktioner från något annat organ när det gäller utförandet av uppgifter enligt artikel 12.1.

Första stycket ska inte förhindra tillsyn i enlighet med nationell konstitutionell rätt.

Artikel 14

Samarbete mellan värdtjänstleverantörer, behöriga myndigheter och Europol

1.   De behöriga myndigheterna ska utbyta information, samordna sig med och samarbeta med varandra och, när så är lämpligt, med Europol, avseende avlägsnandeorder, i synnerhet för att undvika dubbelarbete, förbättra samordningen och undvika att störa utredningar i andra medlemsstater.

2.   Medlemsstaternas behöriga myndigheter ska utbyta information, samordna sig med och samarbeta med de behöriga myndigheter som avses i artikel 12.1 c och d avseende specifika åtgärder som vidtas enligt artikel 5 och sanktioner som påförs enligt artikel 18. Medlemsstaterna ska säkerställa att de behöriga myndigheter som avses i artikel 12.1 c och d förfogar över all relevant information.

3.   Vid tillämpningen av punkt 1 ska medlemsstaterna sörja för lämpliga och säkra kommunikationskanaler eller mekanismer för att säkerställa att den relevanta informationen utbyts i rätt tid.

4.   För en effektiv tillämpning av denna förordning och för att undvika dubbelarbete får medlemsstater och värdtjänstleverantörer använda särskilda verktyg, inbegripet sådana som inrättats av Europol, för att särskilt underlätta

| a) | handläggning och återkoppling avseende avlägsnandeorder enligt artikel 3, och |
| --- | --- |

a)

handläggning och återkoppling avseende avlägsnandeorder enligt artikel 3, och

| b) | samarbete i syfte att identifiera och genomföra specifika åtgärder enligt artikel 5. |
| --- | --- |

b)

samarbete i syfte att identifiera och genomföra specifika åtgärder enligt artikel 5.

5.   Om värdtjänstleverantörer får kännedom om terrorisminnehåll som medför ett överhängande hot mot en eller flera personers liv ska de omgående underrätta de myndigheter som är behöriga att utreda och lagföra brott i de berörda medlemsstaterna. Om det är omöjligt att identifiera de berörda medlemsstaterna ska värdtjänstleverantörerna underrätta kontaktpunkten enligt artikel 12.2 i den medlemsstat där de har sitt huvudsakliga verksamhetsställe eller där deras rättsliga företrädare är bosatt eller etablerad och vidarebefordra information om det terrorisminnehållet till Europol för lämplig uppföljning.

6.   De behöriga myndigheterna uppmanas att skicka kopior av avlägsnandeorder till Europol så att Europol kan tillhandahålla en årlig rapport med en analys av vilka typer av terrorisminnehåll som har varit föremål för en avlägsnandeorder eller en order om att göra det oåtkomligt enligt denna förordning.

Artikel 15

Värdtjänstleverantörers kontaktpunkter

1.   Varje värdtjänstleverantör ska utse eller inrätta en kontaktpunkt för mottagande av avlägsnandeorder på elektronisk väg och snabb handläggning av dem enligt artiklarna 3 och 4. Värdtjänstleverantören ska säkerställa att information om kontaktpunkten offentliggörs.

2.   I den information som avses i punkt 1 i denna artikel ska det anges på vilka av unionsinstitutionernas officiella språk som avses i förordning 1/58 (15) som kontaktpunkten kan kontaktas och ytterligare utbyten avseende avlägsnandeorder enligt artikel 3 ska äga rum. Dessa språk ska omfatta åtminstone ett av de officiella språken i den medlemsstat där värdtjänstleverantören har sitt huvudsakliga verksamhetsställe eller där dess rättsliga företrädare är bosatt eller etablerad.

AVSNITT V

GENOMFÖRANDE OCH VERKSTÄLLIGHET

Artikel 16

Jurisdiktion

1.   Den medlemsstat där värdtjänstleverantören har sitt huvudsakliga verksamhetsställe ska ha jurisdiktion vid tillämpningen av artiklarna 5, 18 och 21. En värdtjänstleverantör som inte har sitt huvudsakliga verksamhetsställe i unionen ska anses lyda under jurisdiktionen i den medlemsstat där dess rättsliga företrädare är bosatt eller etablerad.

2.   Om en värdtjänstleverantör som inte har sitt huvudsakliga verksamhetsställe i unionen inte har utsett en rättslig företrädare ska samtliga medlemsstater ha jurisdiktion.

3.   Om en behörig myndighet i en medlemsstat utövar jurisdiktion enligt punkt 2 ska den informera de behöriga myndigheterna i alla övriga medlemsstater.

Artikel 17

Rättslig företrädare

1.   En värdtjänstleverantör som inte har sitt huvudsakliga verksamhetsställe i unionen ska skriftligen utse en fysisk eller juridisk person till sin rättsliga företrädare i unionen för mottagande, efterlevnad och verkställighet av avlägsnandeorder och beslut som utfärdas av de behöriga myndigheterna.

2.   Värdtjänstleverantören ska förse sin rättsliga företrädare med de befogenheter och resurser som krävs för att följa dessa avlägsnandeorder och beslut och för att samarbeta med de behöriga myndigheterna.

Den rättsliga företrädaren ska vara bosatt eller etablerad i en av de medlemsstater där värdtjänstleverantören erbjuder sina tjänster.

3.   Den rättsliga företrädaren får hållas ansvarig för överträdelser av denna förordning, utan att det påverkar värdtjänstleverantörens eventuella ansvarighet eller eventuella rättsliga åtgärder mot denne.

4.   Värdtjänstleverantören ska underrätta den behöriga myndighet som avses i artikel 12.1 d i den medlemsstat där dess rättsliga företrädare är bosatt eller etablerad om utseendet.

Informationen om den rättsliga företrädaren ska offentliggöras av värdtjänstleverantören.

AVSNITT VI

SLUTBESTÄMMELSER

Artikel 18

Sanktioner

1.   Medlemsstaterna ska fastställa regler om sanktioner för värdtjänstleverantörers överträdelser av bestämmelserna i denna förordning och vidta alla åtgärder som krävs för att säkerställa att de tillämpas. Sådana sanktioner ska vara begränsade till överträdelser av artiklarna 3.3 och 3.6, 4.2 och 4.7, 5.1, 5.2, 5.3, 5.5 och 5.6, 6, 7, 10 och 11, 14.5, 15.1 och 17.

De sanktioner som avses i första stycket ska vara effektiva, proportionella och avskräckande. Medlemsstaterna ska till kommissionen anmäla dessa regler och åtgärder senast den 7 juni 2022 samt utan dröjsmål eventuella ändringar som berör dem.

2.   Medlemsstaterna ska säkerställa att de behöriga myndigheterna, när de beslutar huruvida en sanktion ska påföras och när de fastställer sanktioneras typ och nivå, beaktar alla relevanta omständigheter, inbegripet

| a) | överträdelsens karaktär, allvar och varaktighet, |
| --- | --- |

a)

överträdelsens karaktär, allvar och varaktighet,

| b) | om överträdelsen var avsiktlig eller orsakades av vårdslöshet, |
| --- | --- |

b)

om överträdelsen var avsiktlig eller orsakades av vårdslöshet,

| c) | tidigare överträdelser som värdtjänstleverantören har gjort sig skyldig till, |
| --- | --- |

c)

tidigare överträdelser som värdtjänstleverantören har gjort sig skyldig till,

| d) | värdtjänstleverantörens finansiella styrka, |
| --- | --- |

d)

värdtjänstleverantörens finansiella styrka,

| e) | graden av tjänsteleverantörens samarbete med de behöriga myndigheterna, |
| --- | --- |

e)

graden av tjänsteleverantörens samarbete med de behöriga myndigheterna,

| f) | värdtjänstleverantörens karaktär och storlek, i synnerhet huruvida det är ett mikroföretag, litet eller medelstort företag, |
| --- | --- |

f)

värdtjänstleverantörens karaktär och storlek, i synnerhet huruvida det är ett mikroföretag, litet eller medelstort företag,

| g) | graden av skuld hos värdtjänstleverantören, med beaktande av de tekniska och organisatoriska åtgärder som den har vidtagit för att följa denna förordning. |
| --- | --- |

g)

graden av skuld hos värdtjänstleverantören, med beaktande av de tekniska och organisatoriska åtgärder som den har vidtagit för att följa denna förordning.

3.   Medlemsstaterna ska säkerställa att en systematisk eller fortgående underlåtenhet att fullgöra skyldigheterna enligt artikel 3.3 blir föremål för böter på upp till 4 % av värdtjänstleverantörens totala omsättning under det föregående räkenskapsåret.

Artikel 19

Tekniska krav och ändringar av bilagorna

1.   Kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 20 för att komplettera denna förordning med nödvändiga tekniska krav på de elektroniska medel som de behöriga myndigheterna ska använda för översändande av avlägsnandeorder.

2.   Kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 20 för att ändra bilagorna i syfte att effektivt åtgärda eventuella behov av förbättringar av innehållet i mallarna för avlägsnandeorder och för att meddela att det är omöjligt att verkställa avlägsnandeorder.

Artikel 20

Utövande av delegeringen

1.   Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel.

2.   Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artikel 19 ges till kommissionen tills vidare från och med den 7 juni 2022.

3.   Den delegering av befogenhet som avses i artikel 19 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning, eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft.

4.   Innan kommissionen antar en delegerad akt, ska den samråda med experter som utsetts av varje medlemsstat i enlighet med principerna i det interinstitutionella avtalet av den 13 april 2016 om bättre lagstiftning.

5.   Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.

6.   En delegerad akt som antas enligt artikel 19 ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period på två månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med två månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ.

Artikel 21

Övervakning

1.   Medlemsstaterna ska samla in information från sina behöriga myndigheter och värdtjänstleverantörer under deras jurisdiktion om de åtgärder som dessa under det föregående kalenderåret har vidtagit i enlighet med denna förordning och sända informationen till kommissionen senast den 31 mars varje år. Denna information ska omfatta följande:

| a) | Antalet utfärdade avlägsnandeorder och antalet inslag med terrorisminnehåll som har avlägsnats eller gjorts oåtkomliga, och hur fort de har avlägsnats eller gjorts oåtkomliga. |
| --- | --- |

a)

Antalet utfärdade avlägsnandeorder och antalet inslag med terrorisminnehåll som har avlägsnats eller gjorts oåtkomliga, och hur fort de har avlägsnats eller gjorts oåtkomliga.

| b) | De specifika åtgärder som har vidtagits enligt artikel 5, inklusive antalet inslag med terrorisminnehåll som har avlägsnats eller gjorts oåtkomliga, och hur fort de har avlägsnats eller gjorts oåtkomliga. |
| --- | --- |

b)

De specifika åtgärder som har vidtagits enligt artikel 5, inklusive antalet inslag med terrorisminnehåll som har avlägsnats eller gjorts oåtkomliga, och hur fort de har avlägsnats eller gjorts oåtkomliga.

| c) | Antalet begäranden om åtkomst som har utfärdats av behöriga myndigheter avseende innehåll som bevaras av värdtjänstleverantörer enligt artikel 6. |
| --- | --- |

c)

Antalet begäranden om åtkomst som har utfärdats av behöriga myndigheter avseende innehåll som bevaras av värdtjänstleverantörer enligt artikel 6.

| d) | Antalet klagomålsförfaranden som har inletts och de åtgärder som vidtagits av värdtjänstleverantörerna enligt artikel 10. |
| --- | --- |

d)

Antalet klagomålsförfaranden som har inletts och de åtgärder som vidtagits av värdtjänstleverantörerna enligt artikel 10.

| e) | Antalet administrativa eller rättsliga prövningsförfaranden som har inletts och beslut som fattats av den behöriga myndigheten i enlighet med nationell rätt. |
| --- | --- |

e)

Antalet administrativa eller rättsliga prövningsförfaranden som har inletts och beslut som fattats av den behöriga myndigheten i enlighet med nationell rätt.

2.   Senast den 7 juni 2023 ska kommissionen inrätta ett detaljerat program för övervakning av denna förordnings utfall, resultat och effekter. I övervakningsprogrammet ska de indikatorer och metoder som ska användas för att samla in uppgifter och andra nödvändiga belägg anges samt med vilka intervaller insamlingen ska ske. Det ska anges vilka åtgärder kommissionen och medlemsstaterna ska vidta för att samla in och analysera uppgifterna och andra belägg för att övervaka framstegen och utvärdera denna förordning enligt artikel 23.

Artikel 22

Genomföranderapport

Senast den 7 juni 2023 ska kommissionen lägga fram en rapport för Europaparlamentet och rådet om tillämpningen av denna förordning. Den rapporten ska inkludera information om övervakning enligt artikel 21 och information som härrör från transparenskraven enligt artikel 8. Medlemsstaterna ska förse kommissionen med den information som är nödvändig för att utarbeta rapporten.

Artikel 23

Utvärdering

Senast den 7 juni 2024 ska kommissionen göra en utvärdering av denna förordning och lägga fram en rapport för Europaparlamentet och rådet om dess tillämpning, inklusive

| a) | funktionen hos och ändamålsenligheten i skyddsmekanismerna, särskilt de som föreskrivs i artiklarna 4.4, 6.3 och 7–11, |
| --- | --- |

a)

funktionen hos och ändamålsenligheten i skyddsmekanismerna, särskilt de som föreskrivs i artiklarna 4.4, 6.3 och 7–11,

| b) | den inverkan som tillämpningen av denna förordning har på de grundläggande rättigheterna, särskilt yttrande- och informationsfriheten, respekten för privatlivet och skyddet av personuppgifter, samt |
| --- | --- |

b)

den inverkan som tillämpningen av denna förordning har på de grundläggande rättigheterna, särskilt yttrande- och informationsfriheten, respekten för privatlivet och skyddet av personuppgifter, samt

| c) | denna förordnings bidrag till att skydda den allmänna säkerheten. |
| --- | --- |

c)

denna förordnings bidrag till att skydda den allmänna säkerheten.

Vid behov ska rapporten åtföljas av lagstiftningsförslag.

Medlemsstaterna ska förse kommissionen med den information som är nödvändig för att utarbeta rapporten.

Kommissionen ska även bedöma hur nödvändigt och genomförbart det är att inrätta en europeisk plattform om terrorisminnehåll online för att underlätta kommunikation och samarbete enligt denna förordning.

Artikel 24

Ikraftträdande och tillämpning

Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Europeiska unionens officiella tidning

Den ska tillämpas från och med den 7 juni 2022.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 29 april 2021.

På Europaparlamentets vägnar

D.M. SASSOLI

Ordförande

På rådets vägnar

A.P. ZACARIAS

Ordförande

---

(1)  
  EUT C 110, 22.3.2019, s. 67.

1

(2)  Europaparlamentets ståndpunkt av den 17 april 2019 (ännu inte offentliggjord i EUT) och rådets ståndpunkt vid första behandlingen av den 16 mars 2021 (EUT C 135, 16.4.2021, s. 1). Europaparlamentets ståndpunkt av den 28 april 2021 (ännu inte offentliggjord i EUT).

2

(3)  Kommissionens rekommendation (EU) 2018/334 av den 1 mars 2018 om åtgärder för att effektivt bekämpa olagligt innehåll online (EUT L 63, 6.3.2018, s. 50).

3

(4)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/31/EG av den 8 juni 2000 om vissa rättsliga aspekter på informationssamhällets tjänster, särskilt elektronisk handel, på den inre marknaden (”Direktiv om elektronisk handel”) (EGT L 178, 17.7.2000, s. 1).

4

(5)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/13/EU av den 10 mars 2010 om samordning av vissa bestämmelser som fastställs i medlemsstaternas lagar och andra författningar om tillhandahållande av audiovisuella medietjänster (direktiv om audiovisuella medietjänster) (EUT L 95, 15.4.2010, s. 1).

5

(6)  Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2017/541 av den 15 mars 2017 om bekämpande av terrorism, om ersättande av rådets rambeslut 2002/475/RIF och om ändring av rådets beslut 2005/671/RIF (EUT L 88, 31.3.2017, s. 6).

6

(7)  Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2018/1972 av den 11 december 2018 om inrättande av en europeisk kodex för elektronisk kommunikation (EUT L 321, 17.12.2018, s. 36).

7

(8)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1215/2012 av den 12 december 2012 om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privaträttens område (EUT L 351, 20.12.2012, s. 1).

8

(9)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/302 av den 28 februari 2018 om åtgärder mot omotiverad geoblockering och andra former av diskriminering på grund av kunders nationalitet, bosättningsort eller etableringsort på den inre marknaden och om ändring av förordningarna (EG) nr 2006/2004 och (EU) 2017/2394 samt direktiv 2009/22/EG (EUT L 60 I, 2.3.2018, s. 1).

9

(10)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 910/2014 av den 23 juli 2014 om elektronisk identifiering och betrodda tjänster för elektroniska transaktioner på den inre marknaden och om upphävande av direktiv 1999/93/EG (EUT L 257, 28.8.2014, s. 73).

10

(11)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/794 av den 11 maj 2016 om Europeiska unionens byrå för samarbete inom brottsbekämpning (Europol) och om ersättande och upphävande av rådets beslut 2009/371/RIF, 2009/934/RIF, 2009/935/RIF, 2009/936/RIF och 2009/968/RIF (EUT L 135, 24.5.2016, s. 53).

11

(12)  Kommissionens rekommendation 2003/361/EG av den 6 maj 2003 om definitionen av mikroföretag samt små och medelstora företag (EUT L 124, 20.5.2003, s. 36).

12

(13)  
  EUT L 123, 12.5.2016, s. 1.

13

(14)  Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2015/1535 av den 9 september 2015 om ett informationsförfarande beträffande tekniska föreskrifter och beträffande föreskrifter för informationssamhällets tjänster (EUT L 241, 17.9.2015, s. 1).

14

(15)  Förordning nr 1 om vilka språk som skall användas i Europeiska ekonomiska gemenskapen (EGT 17, 6.10.1958, s. 385).

15

---

BILAGA I

AVLÄGSNANDEORDER

(artikel 3 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/784)

| Enligt artikel 3 i förordning (EU) 2021/784 (förordningen) ska den som mottar denna avlägsnandeorder avlägsna terrorisminnehåll eller göra terrorisminnehåll oåtkomligt i samtliga medlemsstater så snart som möjligt och i alla händelser inom en timme från mottagandet av avlägsnandeordern.
  Enligt artikel 6 i förordningen ska mottagaren bevara innehåll och därtill hörande data som har avlägsnats eller gjorts oåtkomliga i sex månader eller längre på begäran av behöriga myndigheter eller domstolar.
  Enligt artikel 15.2 i förordningen ska denna avlägsnandeorder sändas på ett av de språk som mottagaren har angett. |
| --- |

Enligt artikel 3 i förordning (EU) 2021/784 (förordningen) ska den som mottar denna avlägsnandeorder avlägsna terrorisminnehåll eller göra terrorisminnehåll oåtkomligt i samtliga medlemsstater så snart som möjligt och i alla händelser inom en timme från mottagandet av avlägsnandeordern.

Enligt artikel 6 i förordningen ska mottagaren bevara innehåll och därtill hörande data som har avlägsnats eller gjorts oåtkomliga i sex månader eller längre på begäran av behöriga myndigheter eller domstolar.

Enligt artikel 15.2 i förordningen ska denna avlägsnandeorder sändas på ett av de språk som mottagaren har angett.

| AVSNITT A:
  Den utfärdande behöriga myndighetens medlemsstat:
  ......

  Anm.: uppgifter om den utfärdande behöriga myndigheten ska lämnas i avsnitten E och F
  Mottagare och, om tillämpligt, rättslig företrädare:
  ......
  Kontaktpunkt:
  ......
  Medlemsstat där värdtjänstleverantören har sitt huvudsakliga verksamhetsställe eller där dess rättsliga företrädare är bosatt eller etablerad:
  ......
  Tid och datum för utfärdande av avlägsnandeordern:
  ......
  Referensnummer för avlägsnandeordern:
  ...... |
| --- |

AVSNITT A:

Den utfärdande behöriga myndighetens medlemsstat:

......

Anm.: uppgifter om den utfärdande behöriga myndigheten ska lämnas i avsnitten E och F

Mottagare och, om tillämpligt, rättslig företrädare:

......

Kontaktpunkt:

......

Medlemsstat där värdtjänstleverantören har sitt huvudsakliga verksamhetsställe eller där dess rättsliga företrädare är bosatt eller etablerad:

......

Tid och datum för utfärdande av avlägsnandeordern:

......

Referensnummer för avlägsnandeordern:

......

| AVSNITT B: Terrorisminnehåll som ska avlägsnas eller göras oåtkomligt i alla medlemsstater så snart som möjligt och i alla händelser inom en timme efter mottagandet av avlägsnandeordern:
  Webbadress (URL) och eventuell annan information som gör det möjligt att identifiera och hitta exakt plats för terrorisminnehållet:
  ......
  Orsaker till att materialet anses vara terrorisminnehåll, i enlighet med artikel 2.7 i förordningen.
  Materialet (kryssa för relevant(a) ruta/rutor) | anstiftar andra till att begå terroristbrott, exempelvis genom att förhärliga terroristgärningar, genom att förespråka att sådana brott begås (artikel 2.7 a i förordningen) |
| --- | --- |
| | värvar andra för att begå eller bidra till begåendet av terroristbrott (artikel 2.7 b i förordningen) |
| | värvar andra för att delta i en terroristgrupps verksamhet (artikel 2.7 c i förordningen) |
| | tillhandahåller instruktioner om tillverkning eller användning av sprängämnen, skjutvapen eller andra vapen eller skadliga eller farliga ämnen, eller om andra specifika metoder eller tekniker för begående av eller bidragande till begående av terroristbrott (artikel 2.7 d i förordningen) |
| | utgör ett hot om begående av ett av terroristbrotten (artikel 2.7 e i förordningen) |

AVSNITT B: Terrorisminnehåll som ska avlägsnas eller göras oåtkomligt i alla medlemsstater så snart som möjligt och i alla händelser inom en timme efter mottagandet av avlägsnandeordern:

Webbadress (URL) och eventuell annan information som gör det möjligt att identifiera och hitta exakt plats för terrorisminnehållet:

......

Orsaker till att materialet anses vara terrorisminnehåll, i enlighet med artikel 2.7 i förordningen.

Materialet (kryssa för relevant(a) ruta/rutor)

Image 2

anstiftar andra till att begå terroristbrott, exempelvis genom att förhärliga terroristgärningar, genom att förespråka att sådana brott begås (artikel 2.7 a i förordningen)

Image 3

värvar andra för att begå eller bidra till begåendet av terroristbrott (artikel 2.7 b i förordningen)

Image 4

värvar andra för att delta i en terroristgrupps verksamhet (artikel 2.7 c i förordningen)

Image 5

tillhandahåller instruktioner om tillverkning eller användning av sprängämnen, skjutvapen eller andra vapen eller skadliga eller farliga ämnen, eller om andra specifika metoder eller tekniker för begående av eller bidragande till begående av terroristbrott (artikel 2.7 d i förordningen)

Image 6

utgör ett hot om begående av ett av terroristbrotten (artikel 2.7 e i förordningen)

Ytterligare information om orsakerna till att materialet anses vara terrorisminnehåll:

......

......

......

| AVSNITT C: Information till innehållsleverantören
  Observera att (kryssa för rutan, om det är tillämpligt)




mottagaren får av hänsyn till allmän säkerhet inte informera innehållsleverantören om att innehållet avlägsnas eller görs oåtkomligt
  Om rutan inte är tillämplig, se avsnitt G för uppgifter om möjligheterna enligt nationell rätt att bestrida avlägsnandeordern i den utfärdande behöriga myndighetens medlemsstat (en kopia av avlägsnandeordern måste på begäran skickas till innehållsleverantören). |
| --- |

AVSNITT C: Information till innehållsleverantören

Observera att (kryssa för rutan, om det är tillämpligt)

Image 7

mottagaren får av hänsyn till allmän säkerhet inte informera innehållsleverantören om att innehållet avlägsnas eller görs oåtkomligt

Om rutan inte är tillämplig, se avsnitt G för uppgifter om möjligheterna enligt nationell rätt att bestrida avlägsnandeordern i den utfärdande behöriga myndighetens medlemsstat (en kopia av avlägsnandeordern måste på begäran skickas till innehållsleverantören).

| AVSNITT D: Information till den behöriga myndigheten i den medlemsstat där värdtjänstleverantören har sitt huvudsakliga verksamhetsställe eller där dess rättsliga företrädare är bosatt eller etablerad
  Kryssa för relevant(a) ruta/rutor | Den medlemsstat där värdtjänstleverantören har sitt huvudsakliga verksamhetsställe eller där dess rättsliga företrädare är bosatt eller etablerad är en annan än den utfärdande behöriga myndighetens medlemsstat |
| --- | --- |
| | En kopia av avlägsnandeordern skickas till den behöriga myndigheten i den medlemsstat där värdtjänstleverantören har sitt huvudsakliga verksamhetsställe eller där dess rättsliga företrädare är bosatt eller etablerad |

AVSNITT D: Information till den behöriga myndigheten i den medlemsstat där värdtjänstleverantören har sitt huvudsakliga verksamhetsställe eller där dess rättsliga företrädare är bosatt eller etablerad

Kryssa för relevant(a) ruta/rutor

Image 8

Den medlemsstat där värdtjänstleverantören har sitt huvudsakliga verksamhetsställe eller där dess rättsliga företrädare är bosatt eller etablerad är en annan än den utfärdande behöriga myndighetens medlemsstat

Image 9

En kopia av avlägsnandeordern skickas till den behöriga myndigheten i den medlemsstat där värdtjänstleverantören har sitt huvudsakliga verksamhetsställe eller där dess rättsliga företrädare är bosatt eller etablerad

| AVSNITT E: Uppgifter om den utfärdande behöriga myndigheten
  Typ (kryssa för relevant ruta) | domare, domstol eller undersökningsdomare |
| --- | --- |
| | brottsbekämpande myndighet |
| | annan behörig myndighet


  fyll även i avsnitt F |

AVSNITT E: Uppgifter om den utfärdande behöriga myndigheten

Typ (kryssa för relevant ruta)

Image 10

domare, domstol eller undersökningsdomare

Image 11

brottsbekämpande myndighet

Image 12

annan behörig myndighet

  Image 13
  fyll även i avsnitt F

Uppgifter om den utfärdande behöriga myndigheten eller dess företrädare, som intygar att avlägsnandeordern är riktig och korrekt

Den utfärdande behöriga myndighetens namn:

......

Namn på myndighetens företrädare och dennes befattning (titel och grad):

......

Dokumentnummer:

......

Adress:

......

Tfn (landsnummer) (riktnummer):

......

Fax (landsnummer) (riktnummer):

......

E-postadress...

Datum...

Officiell stämpel (om tillämpligt) och underskrift (1):

......

| AVSNITT F: Kontaktuppgifter för uppföljning
  Kontaktuppgifter till den utfärdande behöriga myndigheten för återkoppling om den tidpunkt då innehållet avlägsnades eller gjordes oåtkomligt, eller för att lämna ytterligare klargöranden:
  ......
  Kontaktuppgifter till den behöriga myndigheten i den medlemsstat där värdtjänstleverantören har sitt huvudsakliga verksamhetsställe eller där dess rättsliga företrädare är bosatt eller etablerad:
  ...... |
| --- |

AVSNITT F: Kontaktuppgifter för uppföljning

Kontaktuppgifter till den utfärdande behöriga myndigheten för återkoppling om den tidpunkt då innehållet avlägsnades eller gjordes oåtkomligt, eller för att lämna ytterligare klargöranden:

......

Kontaktuppgifter till den behöriga myndigheten i den medlemsstat där värdtjänstleverantören har sitt huvudsakliga verksamhetsställe eller där dess rättsliga företrädare är bosatt eller etablerad:

......

| AVSNITT G: Information om möjligheter till prövning
  Information om behörigt organ eller behörig domstol, tidsfrister och förfaranden för bestridande av avlägsnandeordern
  Behörigt organ eller behörig domstol vid vilken avlägsnandeordern kan bestridas:
  ......
  Tidsfrist för bestridande av avlägsnandeordern (dagar/månader från och med):
  ......
  Länk till bestämmelser i nationell lagstiftning:
  ...... |
| --- |

AVSNITT G: Information om möjligheter till prövning

Information om behörigt organ eller behörig domstol, tidsfrister och förfaranden för bestridande av avlägsnandeordern

Behörigt organ eller behörig domstol vid vilken avlägsnandeordern kan bestridas:

......

Tidsfrist för bestridande av avlägsnandeordern (dagar/månader från och med):

......

Länk till bestämmelser i nationell lagstiftning:

......

---

(1)  En underskrift är inte nödvändig om avlägsnandeordern sänds via autentiserade inlämningskanaler som kan garantera att avlägsnandeordern är autentisk.

---

BILAGA II

ÅTERKOPPLING EFTER DET ATT TERRORISMINNEHÅLL HAR AVLÄGSNATS ELLER GJORTS OÅTKOMLIGT

(artikel 3.6 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/784)

| AVSNITT A:
  Avlägsnandeorderns mottagare:
  ......
  Behörig myndighet som utfärdade avlägsnandeordern:
  ......
  Referensnummer för den behöriga myndighet som utfärdade avlägsnandeordern:
  ......
  Referensnummer för mottagaren:
  ......
  Tid och datum för mottagande av avlägsnandeordern:
  ...... |
| --- |

AVSNITT A:

Avlägsnandeorderns mottagare:

......

Behörig myndighet som utfärdade avlägsnandeordern:

......

Referensnummer för den behöriga myndighet som utfärdade avlägsnandeordern:

......

Referensnummer för mottagaren:

......

Tid och datum för mottagande av avlägsnandeordern:

......

| AVSNITT B: Åtgärder som vidtagits i enlighet med avlägsnandeordern
  (Kryssa för relevant ruta) | terrorisminnehållet har avlägsnats |
| --- | --- |
| | terrorisminnehållet har gjorts oåtkomligt i alla medlemsstater |

AVSNITT B: Åtgärder som vidtagits i enlighet med avlägsnandeordern

(Kryssa för relevant ruta)

Image 14

terrorisminnehållet har avlägsnats

Image 15

terrorisminnehållet har gjorts oåtkomligt i alla medlemsstater

Tid och datum då åtgärden vidtogs:

......

| AVSNITT C: Uppgifter om mottagaren
  Namn på värdtjänstleverantören:
  ......
  ELLER
  Namn på värdtjänstleverantörens rättsliga företrädare:
  ......
  Medlemsstat där värdtjänstleverantörens har sitt huvudsakliga verksamhetsställe:
  ......
  ELLER
  Medlemsstat där värdtjänstleverantörens rättsliga företrädare är bosatt eller etablerad:
  ......
  Namn på den bemyndigade personen:
  ......
  Kontaktpunktens e-postadress:
  ......
  Datum:
  ...... |
| --- |

AVSNITT C: Uppgifter om mottagaren

Namn på värdtjänstleverantören:

......

ELLER

Namn på värdtjänstleverantörens rättsliga företrädare:

......

Medlemsstat där värdtjänstleverantörens har sitt huvudsakliga verksamhetsställe:

......

ELLER

Medlemsstat där värdtjänstleverantörens rättsliga företrädare är bosatt eller etablerad:

......

Namn på den bemyndigade personen:

......

Kontaktpunktens e-postadress:

......

Datum:

......

---

BILAGA III

INFORMATION OM ATT DET ÄR OMÖJLIGT ATT VERKSTÄLLA AVLÄGSNANDEORDERN

(artikel 3.7 och 3.8 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/784)

| AVSNITT A:
  Avlägsnandeorderns mottagare:
  ......
  Behörig myndighet som utfärdade avlägsnandeordern:
  ......
  Referensnummer för den behöriga myndighet som utfärdade avlägsnandeordern:
  ......
  Referensnummer för mottagaren:
  ......
  Tid och datum för mottagande av avlägsnandeordern:
  ...... |
| --- |

AVSNITT A:

Avlägsnandeorderns mottagare:

......

Behörig myndighet som utfärdade avlägsnandeordern:

......

Referensnummer för den behöriga myndighet som utfärdade avlägsnandeordern:

......

Referensnummer för mottagaren:

......

Tid och datum för mottagande av avlägsnandeordern:

......

| AVSNITT B: Utebliven verkställighet






  1. | Avlägsnandeordern kan inte verkställas inom tidsfristen av följande orsaker (kryssa för relevant(a) ruta/rutor): | force majeure eller faktisk omöjlighet som inte kan tillskrivas värdtjänstleverantören, inbegripet av objektivt motiverade tekniska eller operativa skäl |
| --- | --- | --- |
| | avlägsnandeordern innehåller uppenbara fel |
| | avlägsnandeordern innehåller inte tillräckligt med information |

AVSNITT B: Utebliven verkställighet

1.

Avlägsnandeordern kan inte verkställas inom tidsfristen av följande orsaker (kryssa för relevant(a) ruta/rutor):

Image 16

force majeure eller faktisk omöjlighet som inte kan tillskrivas värdtjänstleverantören, inbegripet av objektivt motiverade tekniska eller operativa skäl

Image 17

avlägsnandeordern innehåller uppenbara fel

Image 18

avlägsnandeordern innehåller inte tillräckligt med information

| 2. | Redogör närmare för orsakerna till utebliven verkställighet:
  ...... |
| --- | --- |

2.

Redogör närmare för orsakerna till utebliven verkställighet:

......

| 3. | Om avlägsnandeordern innehåller uppenbara fel och/eller inte innehåller tillräckligt med information, precisera felen och den ytterligare information eller de ytterligare klargöranden som krävs:
  ...... |
| --- | --- |

3.

Om avlägsnandeordern innehåller uppenbara fel och/eller inte innehåller tillräckligt med information, precisera felen och den ytterligare information eller de ytterligare klargöranden som krävs:

......

| AVSNITT C: Uppgifter om värdtjänstleverantören eller dess rättsliga företrädare
  Namn på värdtjänstleverantören:
  ......
  ELLER
  Namn på värdtjänstleverantörens rättsliga företrädare:
  ......
  Namn på den bemyndigade personen:
  ......
  Kontaktuppgifter (e-postadress):
  ......
  Underskrift:
  ......
  Tid och datum:
  ...... |
| --- |

AVSNITT C: Uppgifter om värdtjänstleverantören eller dess rättsliga företrädare

Namn på värdtjänstleverantören:

......

ELLER

Namn på värdtjänstleverantörens rättsliga företrädare:

......

Namn på den bemyndigade personen:

......

Kontaktuppgifter (e-postadress):

......

Underskrift:

......

Tid och datum:

......

---

| 17.5.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 172/110 |
| --- | --- | --- | --- |

17.5.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 172/110

---

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) 2021/785

av den 29 april 2021

om inrättande av unionsprogrammet för bedrägeribekämpning och om upphävande av förordning (EU) nr 250/2014

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 33 och 325,

med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,

efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,

med beaktande av revisionsrättens yttrande (1),

i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (2), och

av följande skäl:

| (1) | Enligt artikel 325 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) ska unionen och medlemsstaterna bekämpa bedrägerier och all annan olaglig verksamhet som riktar sig mot unionens ekonomiska intressen. Unionen bör stödja verksamhet inom dessa områden. |
| --- | --- |

(1)

Enligt artikel 325 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) ska unionen och medlemsstaterna bekämpa bedrägerier och all annan olaglig verksamhet som riktar sig mot unionens ekonomiska intressen. Unionen bör stödja verksamhet inom dessa områden.

| (2) | Stöd som tidigare givits för sådan verksamhet, genom Europaparlamentets och rådets beslut nr 804/2004/EG (3) (Hercule-programmet), som ändrades och förlängdes genom Europaparlamentets och rådets beslut nr 878/2007/EG (4) (Herkules II-programmet), som upphävdes och ersattes med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 250/2014 (5) (Herkules III-programmet), har gjort det möjligt att stärka unionens och medlemsstaternas verksamheter för att bekämpa bedrägerier, korruption och all annan olaglig verksamhet som riktar sig mot unionens ekonomiska intressen. |
| --- | --- |

(2)

Stöd som tidigare givits för sådan verksamhet, genom Europaparlamentets och rådets beslut nr 804/2004/EG (3) (Hercule-programmet), som ändrades och förlängdes genom Europaparlamentets och rådets beslut nr 878/2007/EG (4) (Herkules II-programmet), som upphävdes och ersattes med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 250/2014 (5) (Herkules III-programmet), har gjort det möjligt att stärka unionens och medlemsstaternas verksamheter för att bekämpa bedrägerier, korruption och all annan olaglig verksamhet som riktar sig mot unionens ekonomiska intressen.

| (3) | Unionslagstiftning som fastställer regler för Europeiska garantifonden för jordbruket. Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling, Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden, Europeiska havs- och fiskerifonden, asyl-, migrations- och integrationsfonden och instrumentet för ekonomiskt stöd till polissamarbete, förebyggande och bekämpande av brottslighet samt krishantering, fonden för europeiskt bistånd till dem som har det sämst ställt samt för instrumentet för stöd inför anslutningen med avseende på programperioden 2014–2020 och framåt, innehåller en skyldighet för medlemsstater, kandidatländer och potentiella kandidatländer att rapportera oriktigheter och bedrägerier som skadar unionens ekonomiska intressen. Systemet för hantering av oriktigheter (Irregularity Management System – IMS) är ett säkert elektroniskt kommunikationsverktyg som underlättar fullgörandet av medlemsstaternas samt kandidatländernas och potentiella kandidatländers skyldighet att rapportera upptäckta oriktigheter och som också stöder hanteringen och analysen av oriktigheter. |
| --- | --- |

(3)

Unionslagstiftning som fastställer regler för Europeiska garantifonden för jordbruket. Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling, Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden, Europeiska havs- och fiskerifonden, asyl-, migrations- och integrationsfonden och instrumentet för ekonomiskt stöd till polissamarbete, förebyggande och bekämpande av brottslighet samt krishantering, fonden för europeiskt bistånd till dem som har det sämst ställt samt för instrumentet för stöd inför anslutningen med avseende på programperioden 2014–2020 och framåt, innehåller en skyldighet för medlemsstater, kandidatländer och potentiella kandidatländer att rapportera oriktigheter och bedrägerier som skadar unionens ekonomiska intressen. Systemet för hantering av oriktigheter (Irregularity Management System – IMS) är ett säkert elektroniskt kommunikationsverktyg som underlättar fullgörandet av medlemsstaternas samt kandidatländernas och potentiella kandidatländers skyldighet att rapportera upptäckta oriktigheter och som också stöder hanteringen och analysen av oriktigheter.

| (4) | Det arbete som kommissionen utför när det gäller att förebygga bedrägerier är utan tvivel viktigt, men betydelsen av bland annat genomförandet av informationssystemet för bedrägeribekämpning (Afis) samt av nationella bedrägeribekämpningsstrategier bör också erkännas fullt ut. |
| --- | --- |

(4)

Det arbete som kommissionen utför när det gäller att förebygga bedrägerier är utan tvivel viktigt, men betydelsen av bland annat genomförandet av informationssystemet för bedrägeribekämpning (Afis) samt av nationella bedrägeribekämpningsstrategier bör också erkännas fullt ut.

| (5) | Rådets förordning (EG) nr 515/97 (6) och rådets beslut 2009/917/RIF (7) föreskriver att unionen ska stödja ömsesidigt bistånd mellan medlemsstaternas administrativa myndigheter, och samarbete mellan dessa och kommissionen för att säkerställa en korrekt tillämpning av tull- och jordbrukslagstiftningen. |
| --- | --- |

(5)

Rådets förordning (EG) nr 515/97 (6) och rådets beslut 2009/917/RIF (7) föreskriver att unionen ska stödja ömsesidigt bistånd mellan medlemsstaternas administrativa myndigheter, och samarbete mellan dessa och kommissionen för att säkerställa en korrekt tillämpning av tull- och jordbrukslagstiftningen.

| (6) | Detta stöd ges till ett flertal operativa verksamheter. Dessa inbegriper Afis, en it-plattform som består av en uppsättning program som drivs inom ett gemensamt informationssystem som förvaltas av kommissionen. IMS drivs också inom Afis-plattformen. Det gemensamma informationssystemet förutsätter en stabil och förutsägbar finansiering över tid för att säkerställa dess hållbarhet. |
| --- | --- |

(6)

Detta stöd ges till ett flertal operativa verksamheter. Dessa inbegriper Afis, en it-plattform som består av en uppsättning program som drivs inom ett gemensamt informationssystem som förvaltas av kommissionen. IMS drivs också inom Afis-plattformen. Det gemensamma informationssystemet förutsätter en stabil och förutsägbar finansiering över tid för att säkerställa dess hållbarhet.

| (7) | Afis-plattformen omfattar flera informationssystem, inbegripet tullinformationssystemet. Tullinformationssystemet är ett automatiserat informationssystem som syftar till att bistå medlemsstaterna med att förebygga, utreda och lagföra överträdelser av tull- eller jordbrukslagstiftningen genom att påskynda informationsspridningen och därmed öka effektiviteten i samarbets- och kontrollförfaranden för de tullmyndigheter vars verksamhetsområde omfattar sådana insatser. Den gemensamma infrastrukturen för tullinformationssystemet omfattar både administrativt och polisiärt samarbete som bygger på unionens tidigare pelare för rättsliga och inrikes frågor. Polissamarbetsdimensionen i tullinformationssystemet kan tekniskt inte skiljas från dess administrativa dimension, eftersom båda drivs inom ett gemensamt it-system. Med tanke på att tullinformationssystemet bara är ett av flera informationssystem inom ramen för Afis-plattformen och att antalet fall av polissamarbete är lägre än antalet fall av administrativt samarbete i tullinformationssystemet, anses Afis-plattformens polissamarbetsdimension vara underordnad den administrativa dimensionen. |
| --- | --- |

(7)

Afis-plattformen omfattar flera informationssystem, inbegripet tullinformationssystemet. Tullinformationssystemet är ett automatiserat informationssystem som syftar till att bistå medlemsstaterna med att förebygga, utreda och lagföra överträdelser av tull- eller jordbrukslagstiftningen genom att påskynda informationsspridningen och därmed öka effektiviteten i samarbets- och kontrollförfaranden för de tullmyndigheter vars verksamhetsområde omfattar sådana insatser. Den gemensamma infrastrukturen för tullinformationssystemet omfattar både administrativt och polisiärt samarbete som bygger på unionens tidigare pelare för rättsliga och inrikes frågor. Polissamarbetsdimensionen i tullinformationssystemet kan tekniskt inte skiljas från dess administrativa dimension, eftersom båda drivs inom ett gemensamt it-system. Med tanke på att tullinformationssystemet bara är ett av flera informationssystem inom ramen för Afis-plattformen och att antalet fall av polissamarbete är lägre än antalet fall av administrativt samarbete i tullinformationssystemet, anses Afis-plattformens polissamarbetsdimension vara underordnad den administrativa dimensionen.

| (8) | För att öka synergierna och budgetflexibiliteten samt förenkla förvaltningen bör unionens stöd på områdena skydd av unionens ekonomiska intressen, rapportering av oriktigheter samt ömsesidigt administrativt bistånd och samarbete i tull- och jordbruksfrågor sammanföras och integreras i ett enda program, unionsprogrammet för bedrägeribekämpning (nedan kallat programmet). Programmet bör inrättas för en sjuårsperiod så att dess löptid anpassas till den fleråriga budgetramens löptid, som fastställs i rådets förordning (EU, Euratom) 2020/2093 (8). |
| --- | --- |

(8)

För att öka synergierna och budgetflexibiliteten samt förenkla förvaltningen bör unionens stöd på områdena skydd av unionens ekonomiska intressen, rapportering av oriktigheter samt ömsesidigt administrativt bistånd och samarbete i tull- och jordbruksfrågor sammanföras och integreras i ett enda program, unionsprogrammet för bedrägeribekämpning (nedan kallat programmet). Programmet bör inrättas för en sjuårsperiod så att dess löptid anpassas till den fleråriga budgetramens löptid, som fastställs i rådets förordning (EU, Euratom) 2020/2093 (8).

| (9) | Programmet bör därför innehålla en komponent som liknarmed Herkules III-programmet, en andra komponent som säkerställer finansieringen av IMS och en tredje komponent som finansierar verksamhet som uppdragits åt kommissionen enligt förordning (EG) nr 515/97, inbegripet Afis-plattformen. |
| --- | --- |

(9)

Programmet bör därför innehålla en komponent som liknarmed Herkules III-programmet, en andra komponent som säkerställer finansieringen av IMS och en tredje komponent som finansierar verksamhet som uppdragits åt kommissionen enligt förordning (EG) nr 515/97, inbegripet Afis-plattformen.

| (10) | Programmet bör underlätta samarbete mellan medlemsstaternas berörda myndigheter och mellan medlemsstaterna, kommissionen och andra berörda unionsorgan, inbegripet Europeiska åklagarmyndigheten (Eppo), när så är lämpligt, vad gäller de medlemsstater som deltar i ett fördjupat samarbete i enlighet med rådets förordning (EU) 2017/1939 (9), i syfte att säkerställa effektivt skydd av unionens ekonomiska intressen, samt en korrekt tillämpning av tull- och jordbrukslagstiftningen, utan att det påverkar medlemsstaternas skyldigheter och för att säkerställa en mer ändamålsenlig användning av resurser än vad som vore möjligt på nationell nivå. Åtgärder på unionsnivå är nödvändiga och motiverade eftersom de hjälper medlemsstaterna att kollektivt skydda unionens ekonomiska intressen och uppmuntrar till användning av gemensamma unionssystem för att öka samarbetet och informationsutbytet mellan behöriga myndigheter, samtidigt som de stöder inrapporteringen av data om oriktigheter och fall av bedrägerier. |
| --- | --- |

(10)

Programmet bör underlätta samarbete mellan medlemsstaternas berörda myndigheter och mellan medlemsstaterna, kommissionen och andra berörda unionsorgan, inbegripet Europeiska åklagarmyndigheten (Eppo), när så är lämpligt, vad gäller de medlemsstater som deltar i ett fördjupat samarbete i enlighet med rådets förordning (EU) 2017/1939 (9), i syfte att säkerställa effektivt skydd av unionens ekonomiska intressen, samt en korrekt tillämpning av tull- och jordbrukslagstiftningen, utan att det påverkar medlemsstaternas skyldigheter och för att säkerställa en mer ändamålsenlig användning av resurser än vad som vore möjligt på nationell nivå. Åtgärder på unionsnivå är nödvändiga och motiverade eftersom de hjälper medlemsstaterna att kollektivt skydda unionens ekonomiska intressen och uppmuntrar till användning av gemensamma unionssystem för att öka samarbetet och informationsutbytet mellan behöriga myndigheter, samtidigt som de stöder inrapporteringen av data om oriktigheter och fall av bedrägerier.

| (11) | Dessutom bör stödet till skyddet av unionens ekonomiska intressen omfatta alla aspekter av unionens budget, på såväl inkomst- som utgiftssidan. I detta sammanhang bör vederbörlig hänsyn tas till det faktum att programmet är det enda unionsprogram som är avsett att skydda utgiftssidan i unionens budget. |
| --- | --- |

(11)

Dessutom bör stödet till skyddet av unionens ekonomiska intressen omfatta alla aspekter av unionens budget, på såväl inkomst- som utgiftssidan. I detta sammanhang bör vederbörlig hänsyn tas till det faktum att programmet är det enda unionsprogram som är avsett att skydda utgiftssidan i unionens budget.

| (12) | I denna förordning fastställs en finansieringsram för programmet som ska utgöra det särskilda referensbeloppet, i den mening som avses i punkt 18 i det interinstitutionella avtalet av den 16 december 2020 mellan Europaparlamentet, Europeiska unionens råd och Europeiska kommissionen om budgetdisciplin, samarbete i budgetfrågor och sund ekonomisk förvaltning samt om nya egna medel, inbegripet en färdplan för införandet av nya egna medel (10), för Europaparlamentet och rådet under det årliga budgetförfarandet. |
| --- | --- |

(12)

I denna förordning fastställs en finansieringsram för programmet som ska utgöra det särskilda referensbeloppet, i den mening som avses i punkt 18 i det interinstitutionella avtalet av den 16 december 2020 mellan Europaparlamentet, Europeiska unionens råd och Europeiska kommissionen om budgetdisciplin, samarbete i budgetfrågor och sund ekonomisk förvaltning samt om nya egna medel, inbegripet en färdplan för införandet av nya egna medel (10), för Europaparlamentet och rådet under det årliga budgetförfarandet.

| (13) | Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) 2018/1046 (11) (nedan kallad budgetförordningen) är tillämplig på det här programmet. I budgetförordningen fastställs regler för genomförande av unionens budget, inklusive regler om bidrag, priser, upphandling indirekt förvaltning, finansieringsinstrument, budgetgarantier, ekonomiskt stöd och ersättning till externa experter. Regler som antas på grundval av artikel 322 i EUF-fördraget inbegriper också en generell villkorlighetsordning för skydd av unionens budget. |
| --- | --- |

(13)

Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) 2018/1046 (11) (nedan kallad budgetförordningen) är tillämplig på det här programmet. I budgetförordningen fastställs regler för genomförande av unionens budget, inklusive regler om bidrag, priser, upphandling indirekt förvaltning, finansieringsinstrument, budgetgarantier, ekonomiskt stöd och ersättning till externa experter. Regler som antas på grundval av artikel 322 i EUF-fördraget inbegriper också en generell villkorlighetsordning för skydd av unionens budget.

| (14) | Valet av finansieringstyper och genomförandemetoder inom ramen för denna förordning bör göras utifrån vad som är bäst för att uppnå åtgärdernas särskilda mål och leverera resultat. Hänsyn ska särskilt tas till kostnader för kontroller, administrativa bördor och förväntad risk för bristande efterlevnad. I detta sammanhang bör hänsyn tas till användningen av enhetsbelopp, schablonsatser och enhetskostnader och finansiering som inte är kopplad till kostnader i den mening som avses i artikel 125.1 i budgetförordningen. |
| --- | --- |

(14)

Valet av finansieringstyper och genomförandemetoder inom ramen för denna förordning bör göras utifrån vad som är bäst för att uppnå åtgärdernas särskilda mål och leverera resultat. Hänsyn ska särskilt tas till kostnader för kontroller, administrativa bördor och förväntad risk för bristande efterlevnad. I detta sammanhang bör hänsyn tas till användningen av enhetsbelopp, schablonsatser och enhetskostnader och finansiering som inte är kopplad till kostnader i den mening som avses i artikel 125.1 i budgetförordningen.

| (15) | Denna förordning bör innehålla en vägledande förteckning över åtgärder som ska finansieras för att säkerställa kontinuitet i finansieringen av alla åtgärder som uppdragits åt kommissionen enligt förordning (EG) nr 515/97, inbegripet Afis-plattformen. |
| --- | --- |

(15)

Denna förordning bör innehålla en vägledande förteckning över åtgärder som ska finansieras för att säkerställa kontinuitet i finansieringen av alla åtgärder som uppdragits åt kommissionen enligt förordning (EG) nr 515/97, inbegripet Afis-plattformen.

| (16) | Åtgärder bör vara stödberättigande på grundval av deras förmåga att uppnå de specifika målen för programmet. Programmets särskilda mål bör omfatta tillhandahållande av särskilt tekniskt bistånd till de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna, såsom genom tillhandahållande av särskild kunskap, specialiserad och tekniskt avancerad utrustning och effektiva it-verktyg, genom säkerställande av nödvändigt stöd för och underlättandet av utredningar, i synnerhet genom inrättande av gemensamma utredningsgrupper och gränsöverskridande insatser eller genom utökat personalutbyte i samband med vissa projekt. Stödberättigande åtgärder bör också omfatta riktad specialiserad utbildning och workshoppar om riskanalys samt, när så är lämpligt, konferenser och studier. |
| --- | --- |

(16)

Åtgärder bör vara stödberättigande på grundval av deras förmåga att uppnå de specifika målen för programmet. Programmets särskilda mål bör omfatta tillhandahållande av särskilt tekniskt bistånd till de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna, såsom genom tillhandahållande av särskild kunskap, specialiserad och tekniskt avancerad utrustning och effektiva it-verktyg, genom säkerställande av nödvändigt stöd för och underlättandet av utredningar, i synnerhet genom inrättande av gemensamma utredningsgrupper och gränsöverskridande insatser eller genom utökat personalutbyte i samband med vissa projekt. Stödberättigande åtgärder bör också omfatta riktad specialiserad utbildning och workshoppar om riskanalys samt, när så är lämpligt, konferenser och studier.

| (17) | Inköp av utrustning genom unionens instrument för ekonomiskt stöd för tullkontrollutrustning inrättat genom en Europaparlamentets och rådets förordning om inrättande, som en del av Fonden för integrerad gränsförvaltning, av instrumentet för ekonomiskt stöd för tullkontrollutrustning kommer att ha en positiv inverkan på bekämpningen av bedrägerier som skadar unionens ekonomiska intressen. Enligt det instrumentet finns det en skyldighet att undvika dubblering av unionens stöd. Programmet bör på samma sätt säkerställa att dubblering av unionens stöd undviks och bör i princip inriktas på förvärv av sådana typer av utrustning som inte omfattas av tillämpningsområdet för unionens instrument för ekonomiskt stöd för tullkontrollutrustning eller för utrustning för vilka mottagarna är andra myndigheter än de myndigheter som berörs av unionens instrument för ekonomiskt stöd för tullkontrollutrustning. Dessutom bör det säkerställas att den finansierade utrustningen är ägnad att bidra till skyddet av unionens ekonomiska intressen. |
| --- | --- |

(17)

Inköp av utrustning genom unionens instrument för ekonomiskt stöd för tullkontrollutrustning inrättat genom en Europaparlamentets och rådets förordning om inrättande, som en del av Fonden för integrerad gränsförvaltning, av instrumentet för ekonomiskt stöd för tullkontrollutrustning kommer att ha en positiv inverkan på bekämpningen av bedrägerier som skadar unionens ekonomiska intressen. Enligt det instrumentet finns det en skyldighet att undvika dubblering av unionens stöd. Programmet bör på samma sätt säkerställa att dubblering av unionens stöd undviks och bör i princip inriktas på förvärv av sådana typer av utrustning som inte omfattas av tillämpningsområdet för unionens instrument för ekonomiskt stöd för tullkontrollutrustning eller för utrustning för vilka mottagarna är andra myndigheter än de myndigheter som berörs av unionens instrument för ekonomiskt stöd för tullkontrollutrustning. Dessutom bör det säkerställas att den finansierade utrustningen är ägnad att bidra till skyddet av unionens ekonomiska intressen.

| (18) | Programmet bör vara öppet för deltagande av medlemmar i Europeiska frihandelssammanslutningen som är medlemmar i Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES). Det bör också vara öppet för deltagande av anslutande länder, kandidatländer och potentiella kandidatländer, samt länder som omfattas av den europeiska grannskapspolitiken, i enlighet med de allmänna principer och de allmänna villkor och bestämmelser för deltagande i unionens program som gäller för dessa länder enligt respektive ramavtal och associeringsrådsbeslut eller liknande arrangemang. Programmet bör också vara öppet för andra tredjeländer, under förutsättning att de ingår ett särskilt avtal som omfattar de särskilda villkoren för deras deltagande i unionens program. |
| --- | --- |

(18)

Programmet bör vara öppet för deltagande av medlemmar i Europeiska frihandelssammanslutningen som är medlemmar i Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES). Det bör också vara öppet för deltagande av anslutande länder, kandidatländer och potentiella kandidatländer, samt länder som omfattas av den europeiska grannskapspolitiken, i enlighet med de allmänna principer och de allmänna villkor och bestämmelser för deltagande i unionens program som gäller för dessa länder enligt respektive ramavtal och associeringsrådsbeslut eller liknande arrangemang. Programmet bör också vara öppet för andra tredjeländer, under förutsättning att de ingår ett särskilt avtal som omfattar de särskilda villkoren för deras deltagande i unionens program.

| (19) | Med beaktande av tidigare utvärderingar av Herkulesprogrammen och för att stärka programmet bör deltagande av enheter som är etablerade i ett tredjeland som inte är associerat till programmet i undantagsfall vara möjligt. |
| --- | --- |

(19)

Med beaktande av tidigare utvärderingar av Herkulesprogrammen och för att stärka programmet bör deltagande av enheter som är etablerade i ett tredjeland som inte är associerat till programmet i undantagsfall vara möjligt.

| (20) | Deltagande av enheter som är etablerade i tredjeländer som har ett gällande associeringsavtal med unionen bör särskilt uppmuntras, i syfte att stärka skyddet av unionens ekonomiska intressen genom samarbete i tullfrågor och utbyte av bästa praxis, särskilt när det gäller metoder för att bekämpa bedrägerier, korruption och annan olaglig verksamhet som riktar sig mot unionens ekonomiska intressen och när det gäller att hantera utmaningar som är kopplade till ny teknisk utveckling. |
| --- | --- |

(20)

Deltagande av enheter som är etablerade i tredjeländer som har ett gällande associeringsavtal med unionen bör särskilt uppmuntras, i syfte att stärka skyddet av unionens ekonomiska intressen genom samarbete i tullfrågor och utbyte av bästa praxis, särskilt när det gäller metoder för att bekämpa bedrägerier, korruption och annan olaglig verksamhet som riktar sig mot unionens ekonomiska intressen och när det gäller att hantera utmaningar som är kopplade till ny teknisk utveckling.

| (21) | Programmet bör genomföras med beaktande av de rekommendationer och åtgärder som anges i kommissionens meddelande av den 6 juni 2013 med titeln Upptrappning av kampen mot cigarettsmuggling och andra former av olaglig handel med tobaksprodukter – en omfattande EU-strategi samt lägesrapporten av den 12 maj 2017 om genomförandet av det meddelandet. |
| --- | --- |

(21)

Programmet bör genomföras med beaktande av de rekommendationer och åtgärder som anges i kommissionens meddelande av den 6 juni 2013 med titeln Upptrappning av kampen mot cigarettsmuggling och andra former av olaglig handel med tobaksprodukter – en omfattande EU-strategi samt lägesrapporten av den 12 maj 2017 om genomförandet av det meddelandet.

| (22) | År 2016 ratificerade unionen protokollet för att eliminera olaglig handel med tobaksvaror till Världshälsoorganisationens ramkonvention om tobakskontroll (nedan kallat protokollet). Protokollet syftar till att skydda unionens ekonomiska intressen när det gäller bekämpning av gränsöverskridande olaglig handel med tobaksvaror, som förorsakar inkomstförluster. Programmet bör stödja sekretariatet för Världshälsoorganisationens ramkonvention om tobakskontroll, i dess funktioner som rör protokollet. Det bör också stödja andra aktiviteter som anordnas av sekretariatet i samband med bekämpning av olaglig handel med tobaksvaror. |
| --- | --- |

(22)

År 2016 ratificerade unionen protokollet för att eliminera olaglig handel med tobaksvaror till Världshälsoorganisationens ramkonvention om tobakskontroll (nedan kallat protokollet). Protokollet syftar till att skydda unionens ekonomiska intressen när det gäller bekämpning av gränsöverskridande olaglig handel med tobaksvaror, som förorsakar inkomstförluster. Programmet bör stödja sekretariatet för Världshälsoorganisationens ramkonvention om tobakskontroll, i dess funktioner som rör protokollet. Det bör också stödja andra aktiviteter som anordnas av sekretariatet i samband med bekämpning av olaglig handel med tobaksvaror.

| (23) | I enlighet med budgetförordningen, Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 883/2013 (12) samt rådets förordningar (EG, Euratom) nr 2988/95 (13), (Euratom, EG) nr 2185/96 (14) och (EU) 2017/1939 ska unionens ekonomiska intressen skyddas genom proportionella åtgärder, inbegripet åtgärder vad gäller förebyggande, upptäckt, korrigering och utredning av oriktigheter, inklusive bedrägerier, avseende krav på återbetalning av medel som förlorats, betalats ut på felaktiga grunder eller använts felaktigt samt, när så är lämpligt, avseende påförande av administrativa sanktioner. I enlighet med förordningarna (Euratom, EG) nr 2185/96 och (EU, Euratom) nr 883/2013 har Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) befogenhet att göra administrativa utredningar, inklusive kontroller och inspektioner på platsen, i syfte att fastställa om det har förekommit bedrägerier, korruption eller annan olaglig verksamhet som riktar sig mot unionens ekonomiska intressen. I enlighet med förordning (EU) 2017/1939 har Eppo befogenhet att utreda och lagföra brott som skadar unionens ekonomiska intressen, i enlighet med vad som föreskrivs i Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2017/1371 (15). I enlighet med budgetförordningen ska varje person eller enhet som mottar medel från unionen samarbeta till fullo för att skydda unionens ekonomiska intressen, bevilja kommissionen, Olaf, revisionsrätten och – när det gäller de medlemsstater som deltar i fördjupat samarbete enligt förordning (EU) 2017/1939 – Eppo de rättigheter och den tillgång som krävs, samt säkerställa att tredje parter som är involverade i förvaltningen av medel från unionen beviljar likvärdiga rättigheter. |
| --- | --- |

(23)

I enlighet med budgetförordningen, Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 883/2013 (12) samt rådets förordningar (EG, Euratom) nr 2988/95 (13), (Euratom, EG) nr 2185/96 (14) och (EU) 2017/1939 ska unionens ekonomiska intressen skyddas genom proportionella åtgärder, inbegripet åtgärder vad gäller förebyggande, upptäckt, korrigering och utredning av oriktigheter, inklusive bedrägerier, avseende krav på återbetalning av medel som förlorats, betalats ut på felaktiga grunder eller använts felaktigt samt, när så är lämpligt, avseende påförande av administrativa sanktioner. I enlighet med förordningarna (Euratom, EG) nr 2185/96 och (EU, Euratom) nr 883/2013 har Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) befogenhet att göra administrativa utredningar, inklusive kontroller och inspektioner på platsen, i syfte att fastställa om det har förekommit bedrägerier, korruption eller annan olaglig verksamhet som riktar sig mot unionens ekonomiska intressen. I enlighet med förordning (EU) 2017/1939 har Eppo befogenhet att utreda och lagföra brott som skadar unionens ekonomiska intressen, i enlighet med vad som föreskrivs i Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2017/1371 (15). I enlighet med budgetförordningen ska varje person eller enhet som mottar medel från unionen samarbeta till fullo för att skydda unionens ekonomiska intressen, bevilja kommissionen, Olaf, revisionsrätten och – när det gäller de medlemsstater som deltar i fördjupat samarbete enligt förordning (EU) 2017/1939 – Eppo de rättigheter och den tillgång som krävs, samt säkerställa att tredje parter som är involverade i förvaltningen av medel från unionen beviljar likvärdiga rättigheter.

| (24) | Tredjeländer som är medlemmar i EES får delta i unionens program inom ramen för det samarbete som inrättas genom avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (16), av vilket följer att programmen ska genomföras på grundval av ett beslut antaget inom ramen för det avtalet. Tredjeländer får också delta på grundval av andra rättsliga instrument. En särskild bestämmelse bör införas i denna förordning som kräver att tredjeländer beviljar de rättigheter och den tillgång som krävs för att den behöriga utanordnaren, Olaf och revisionsrätten ska kunna utöva sina respektive befogenheter på ett heltäckande sätt. |
| --- | --- |

(24)

Tredjeländer som är medlemmar i EES får delta i unionens program inom ramen för det samarbete som inrättas genom avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (16), av vilket följer att programmen ska genomföras på grundval av ett beslut antaget inom ramen för det avtalet. Tredjeländer får också delta på grundval av andra rättsliga instrument. En särskild bestämmelse bör införas i denna förordning som kräver att tredjeländer beviljar de rättigheter och den tillgång som krävs för att den behöriga utanordnaren, Olaf och revisionsrätten ska kunna utöva sina respektive befogenheter på ett heltäckande sätt.

| (25) | Enligt rådets beslut 2013/755/EU (17) är personer och enheter i utomeuropeiska länder och territorier berättigade till finansiering, med förbehåll för programmets regler och mål och eventuella ordningar som gäller för den medlemsstat till vilken det berörda utomeuropeiska landet eller territoriet är knutet. |
| --- | --- |

(25)

Enligt rådets beslut 2013/755/EU (17) är personer och enheter i utomeuropeiska länder och territorier berättigade till finansiering, med förbehåll för programmets regler och mål och eventuella ordningar som gäller för den medlemsstat till vilken det berörda utomeuropeiska landet eller territoriet är knutet.

| (26) | För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av programmet, bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter. Kommissionen bör anta arbetsprogram som anger bland annat prioriteringarna och utvärderingskriterierna för verksamhetsbidrag. |
| --- | --- |

(26)

För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av programmet, bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter. Kommissionen bör anta arbetsprogram som anger bland annat prioriteringarna och utvärderingskriterierna för verksamhetsbidrag.

| (27) | Denna förordning bör fastställa den maximala medfinansieringsgraden för bidrag. |
| --- | --- |

(27)

Denna förordning bör fastställa den maximala medfinansieringsgraden för bidrag.

| (28) | Enligt punkterna 22 och 23 i det interinstitutionella avtalet av den 13 april 2016 om bättre lagstiftning (18) bör detta program utvärderas på grundval av information som samlats in i enlighet med särskilda övervakningskrav, samtidigt som en administrativ börda, särskilt för medlemsstaterna, och överreglering undviks. Dessa krav bör när så är lämpligt innefatta mätbara indikatorer som utgångspunkt för utvärdering av programmets faktiska konsekvenser. Utvärdering bör utföras i god tid och på ett oberoende och objektivt sätt. |
| --- | --- |

(28)

Enligt punkterna 22 och 23 i det interinstitutionella avtalet av den 13 april 2016 om bättre lagstiftning (18) bör detta program utvärderas på grundval av information som samlats in i enlighet med särskilda övervakningskrav, samtidigt som en administrativ börda, särskilt för medlemsstaterna, och överreglering undviks. Dessa krav bör när så är lämpligt innefatta mätbara indikatorer som utgångspunkt för utvärdering av programmets faktiska konsekvenser. Utvärdering bör utföras i god tid och på ett oberoende och objektivt sätt.

| (29) | Befogenheten att anta rättsakter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget bör delegeras till kommissionen med avseende på ändringar av förteckningen över indikatorer för att mäta i vilken utsträckning programmets allmänna och specifika mål uppnåtts där så krävs och på att komplettera denna förordning med bestämmelser om inrättandet av en ram för övervakning och utvärdering. Det är särskilt viktigt att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå, och att dessa samråd genomförs i enlighet med principerna i det interinstitutionella avtalet av den 13 april 2016 om bättre lagstiftning. För att säkerställa lika stor delaktighet i förberedelsen av delegerade akter erhåller Europaparlamentet och rådet alla handlingar samtidigt som medlemsstaternas experter, och deras experter ges systematiskt tillträde till möten i kommissionens expertgrupper som arbetar med förberedelse av delegerade akter. |
| --- | --- |

(29)

Befogenheten att anta rättsakter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget bör delegeras till kommissionen med avseende på ändringar av förteckningen över indikatorer för att mäta i vilken utsträckning programmets allmänna och specifika mål uppnåtts där så krävs och på att komplettera denna förordning med bestämmelser om inrättandet av en ram för övervakning och utvärdering. Det är särskilt viktigt att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå, och att dessa samråd genomförs i enlighet med principerna i det interinstitutionella avtalet av den 13 april 2016 om bättre lagstiftning. För att säkerställa lika stor delaktighet i förberedelsen av delegerade akter erhåller Europaparlamentet och rådet alla handlingar samtidigt som medlemsstaternas experter, och deras experter ges systematiskt tillträde till möten i kommissionens expertgrupper som arbetar med förberedelse av delegerade akter.

| (30) | Eftersom målen för denna förordning inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna, utan snarare, på grund av unionens mervärde, kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål. |
| --- | --- |

(30)

Eftersom målen för denna förordning inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna, utan snarare, på grund av unionens mervärde, kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.

| (31) | Artikel 42a.1 och 42a.2 i förordning (EG) nr 515/97 ger den rättsliga grunden för finansieringen av Afis. Den här förordningen bör ersätta den rättsliga grunden med en ny. Artikel 42a.1 och 42a.2 i förordning (EG) nr 515/97 bör därför utgå. |
| --- | --- |

(31)

Artikel 42a.1 och 42a.2 i förordning (EG) nr 515/97 ger den rättsliga grunden för finansieringen av Afis. Den här förordningen bör ersätta den rättsliga grunden med en ny. Artikel 42a.1 och 42a.2 i förordning (EG) nr 515/97 bör därför utgå.

| (32) | Förordning (EU) nr 250/2014 om inrättande av Herkules III-programmet omfattade perioden 1 januari 2014–31 december 2020. I den här förordningen bör föreskrivas en uppföljning av Herkules III-programmet, som inleds den 1 januari 2021. Förordning (EU) nr 250/2014 bör därför upphävas. |
| --- | --- |

(32)

Förordning (EU) nr 250/2014 om inrättande av Herkules III-programmet omfattade perioden 1 januari 2014–31 december 2020. I den här förordningen bör föreskrivas en uppföljning av Herkules III-programmet, som inleds den 1 januari 2021. Förordning (EU) nr 250/2014 bör därför upphävas.

| (33) | För att ge uttryck för vikten av att bekämpa klimatförändringar i överensstämmelse med unionens åtaganden att genomföra Parisavtalet som antagits inom ramen för Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringar och Förenta nationernas mål för hållbar utveckling, är programmet avsett att bidra till att integrera klimatinsatser och till att uppnå det övergripande målet att 30 % av unionens budget ska stödja klimatmål. |
| --- | --- |

(33)

För att ge uttryck för vikten av att bekämpa klimatförändringar i överensstämmelse med unionens åtaganden att genomföra Parisavtalet som antagits inom ramen för Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringar och Förenta nationernas mål för hållbar utveckling, är programmet avsett att bidra till att integrera klimatinsatser och till att uppnå det övergripande målet att 30 % av unionens budget ska stödja klimatmål.

| (34) | Enligt artikel 193.2 i budgetförordningen får bidrag tilldelas för redan inledda åtgärder, om sökanden kan visa att det var nödvändigt att inleda åtgärden innan bidragsöverenskommelsen undertecknas. Emellertid ska kostnader som ådragits före bidragsansökan lämnades in inte vara berättigade till finansiering, utom i vederbörligen motiverade undantagsfall. För att undvika sådana avbrott av unionsstödet som kan inverka negativt på unionens intressen bör det vara möjligt att i finansieringsbeslutet, under en begränsad tidsperiod i början av den fleråriga budgetramen 2021–2027 och endast i vederbörligen motiverade fall, fastställa vilka verksamheter och kostnader som är stödberättigande från och med inledningen av budgetåret 2021, även om dessa genomförts eller hänför sig till perioden innan bidragsansökan lämnades in. |
| --- | --- |

(34)

Enligt artikel 193.2 i budgetförordningen får bidrag tilldelas för redan inledda åtgärder, om sökanden kan visa att det var nödvändigt att inleda åtgärden innan bidragsöverenskommelsen undertecknas. Emellertid ska kostnader som ådragits före bidragsansökan lämnades in inte vara berättigade till finansiering, utom i vederbörligen motiverade undantagsfall. För att undvika sådana avbrott av unionsstödet som kan inverka negativt på unionens intressen bör det vara möjligt att i finansieringsbeslutet, under en begränsad tidsperiod i början av den fleråriga budgetramen 2021–2027 och endast i vederbörligen motiverade fall, fastställa vilka verksamheter och kostnader som är stödberättigande från och med inledningen av budgetåret 2021, även om dessa genomförts eller hänför sig till perioden innan bidragsansökan lämnades in.

| (35) | För att säkerställa kontinuitet i tillhandahållandet av stöd inom det relevanta politikområdet och göra det möjligt att påbörja genomförande av programmet från och med början av den fleråriga budgetramen 2021–2027, bör denna förordning skyndsamt träda i kraft och bör tillämpas med retroaktiv verkan från och med den 1 januari 2021. |
| --- | --- |

(35)

För att säkerställa kontinuitet i tillhandahållandet av stöd inom det relevanta politikområdet och göra det möjligt att påbörja genomförande av programmet från och med början av den fleråriga budgetramen 2021–2027, bör denna förordning skyndsamt träda i kraft och bör tillämpas med retroaktiv verkan från och med den 1 januari 2021.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

KAPITEL I

Allmänna bestämmelser

Artikel 1

Innehåll

Genom denna förordning inrättas unionsprogrammet för bedrägeribekämpning (nedan kallat programmet) för löptiden för den fleråriga budgetramen 2021–2027.

programmet

I förordningen fastställs målen för programmet, budgeten för perioden 2021–2027, formerna för unionsfinansiering och reglerna för tillhandahållande av sådan finansiering.

Artikel 2

Programmets mål

1.   De allmänna målen för programmet är att:

| a) | Skydda unionens ekonomiska intressen. |
| --- | --- |

a)

Skydda unionens ekonomiska intressen.

| b) | Stödja ömsesidigt bistånd mellan medlemsstaternas administrativa myndigheter och samarbete mellan de senare och kommissionen för att säkerställa en korrekt tillämpning av tull- och jordbrukslagstiftningen. |
| --- | --- |

b)

Stödja ömsesidigt bistånd mellan medlemsstaternas administrativa myndigheter och samarbete mellan de senare och kommissionen för att säkerställa en korrekt tillämpning av tull- och jordbrukslagstiftningen.

2.   De specifika målen för programmet är att:

| a) | Förebygga och bekämpa bedrägerier, korruption och annan olaglig verksamhet som riktar sig mot unionens ekonomiska intressen. |
| --- | --- |

a)

Förebygga och bekämpa bedrägerier, korruption och annan olaglig verksamhet som riktar sig mot unionens ekonomiska intressen.

| b) | Stödja rapportering av oriktigheter, inklusive bedrägerier, med beaktande av medel med delad förvaltning och medel för stöd inför anslutningen i unionens budget. |
| --- | --- |

b)

Stödja rapportering av oriktigheter, inklusive bedrägerier, med beaktande av medel med delad förvaltning och medel för stöd inför anslutningen i unionens budget.

| c) | Tillhandahålla verktyg för informationsutbyte och stöd för den operativa verksamheten på området ömsesidigt administrativt bistånd i tull- och jordbruksfrågor. |
| --- | --- |

c)

Tillhandahålla verktyg för informationsutbyte och stöd för den operativa verksamheten på området ömsesidigt administrativt bistånd i tull- och jordbruksfrågor.

Artikel 3

Budget

1.   Finansieringsramen för genomförandet av programmet för perioden 2021–2027 ska vara 181,207 miljoner EUR i löpande priser.

2.   Den vägledande fördelningen av det belopp som anges i punkt 1 ska vara följande:

| a) | 114,207 miljoner EUR för det mål som anges i artikel 2.2 a. |
| --- | --- |

a)

114,207 miljoner EUR för det mål som anges i artikel 2.2 a.

| b) | 7 miljoner EUR för det mål som anges i artikel 2.2 b. |
| --- | --- |

b)

7 miljoner EUR för det mål som anges i artikel 2.2 b.

| c) | 60 miljoner EUR för det mål som anges i artikel 2.2 c. |
| --- | --- |

c)

60 miljoner EUR för det mål som anges i artikel 2.2 c.

3.   Upp till 2 % av det belopp som anges i punkt 1 får användas för tekniskt och administrativt bistånd i samband med genomförandet av programmet, såsom förberedelser, övervakning, kontroll, revision och utvärdering, inklusive gemensamma it-system. I den vägledande fördelningen i punkt 2 a ska dessutom vederbörlig hänsyn tas till att programmet är det enda unionsprogram som fokuserar på utgiftssidan av skyddet av unionens ekonomiska intressen.

Artikel 4

Tredjeländer som är associerade till programmet

Programmet ska vara öppet för deltagande för följande tredjeländer:

| a) | Medlemmar av Europeiska frihandelssammanslutningen som är medlemmar i Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, i enlighet med villkoren i avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet. |
| --- | --- |

a)

Medlemmar av Europeiska frihandelssammanslutningen som är medlemmar i Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, i enlighet med villkoren i avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet.

| b) | Anslutande länder, kandidatländer och potentiella kandidater, i enlighet med de allmänna principer och allmänna villkor som fastställs i respektive ramavtal och associeringsrådsbeslut för dessa länders deltagande i unionsprogram eller i liknande avtal, och i enlighet med de särskilda villkor som föreskrivs i avtal mellan unionen och dessa länder. |
| --- | --- |

b)

Anslutande länder, kandidatländer och potentiella kandidater, i enlighet med de allmänna principer och allmänna villkor som fastställs i respektive ramavtal och associeringsrådsbeslut för dessa länders deltagande i unionsprogram eller i liknande avtal, och i enlighet med de särskilda villkor som föreskrivs i avtal mellan unionen och dessa länder.

| c) | Länder som omfattas av den europeiska grannskapspolitiken, i enlighet med de allmänna principer och allmänna villkor som fastställs i respektive ramavtal och associeringsrådsbeslut för dessa länders deltagande i unionsprogram, eller i liknande avtal, och i enlighet med de särskilda villkor som föreskrivs i avtal mellan unionen och dessa länder. |
| --- | --- |

c)

Länder som omfattas av den europeiska grannskapspolitiken, i enlighet med de allmänna principer och allmänna villkor som fastställs i respektive ramavtal och associeringsrådsbeslut för dessa länders deltagande i unionsprogram, eller i liknande avtal, och i enlighet med de särskilda villkor som föreskrivs i avtal mellan unionen och dessa länder.

| d) | Andra tredjeländer i enlighet med de villkor som föreskrivs i ett särskilt avtal som omfattar tredjelandets deltagande i ett unionsprogram, förutsatt att avtalet






  i) | säkerställer en rättvis balans vad gäller bidrag från och förmåner till det tredjeland som deltar i unionsprogrammen, |
| --- | --- | --- |

d)

Andra tredjeländer i enlighet med de villkor som föreskrivs i ett särskilt avtal som omfattar tredjelandets deltagande i ett unionsprogram, förutsatt att avtalet

i)

säkerställer en rättvis balans vad gäller bidrag från och förmåner till det tredjeland som deltar i unionsprogrammen,

| ii) | föreskriver villkoren för deltagande i programmen, inbegripet beräkning av ekonomiska bidrag till enskilda program och deras administrativa kostnader, |
| --- | --- |

ii)

föreskriver villkoren för deltagande i programmen, inbegripet beräkning av ekonomiska bidrag till enskilda program och deras administrativa kostnader,

| iii) | inte ger tredjelandet någon beslutsbefogenhet i fråga om unionsprogrammen, |
| --- | --- |

iii)

inte ger tredjelandet någon beslutsbefogenhet i fråga om unionsprogrammen,

| iv) | garanterar unionens rätt att säkerställa en sund ekonomisk förvaltning och skydda sina ekonomiska intressen. |
| --- | --- |

iv)

garanterar unionens rätt att säkerställa en sund ekonomisk förvaltning och skydda sina ekonomiska intressen.

De bidrag som avses i första stycket punkt d ii ska utgöra inkomster avsatta för särskilda ändamål i enlighet med artikel 21.5 i budgetförordningen.

Artikel 5

Genomförande av och former för unionsfinansiering

1.   Programmet ska genomföras inom ramen för direkt förvaltning i enlighet med budgetförordningen eller indirekt förvaltning med ett organ som avses i artikel 62.1 första stycket c i budgetförordningen.

2.   Programmet får tillhandahålla finansiering i alla former som anges i budgetförordningen, särskilt bidrag och upphandling, samt ersättning för utgifter för resor och uppehälle i enlighet med vad som anges i artikel 238 i budgetförordningen.

3.   Programmet får tillhandahålla finansiering för åtgärder som genomförs i enlighet med förordning (EG) nr 515/97, särskilt för att täcka olika typer av kostnader som anges i den vägledande förteckningen i bilaga I till den här förordningen.

4.   När den åtgärd som får stöd omfattar anskaffning av utrustning ska kommissionen, i lämpliga fall, inrätta en samordningsmekanism som säkerställer effektivitet och driftskompatibilitet mellan all utrustning som köps in med stöd av unionsprogram.

Artikel 6

Skydd av unionens ekonomiska intressen

När ett tredjeland deltar i programmet genom ett beslut antaget enligt ett internationellt avtal eller på grundval av något annat rättsligt instrument ska tredjelandet bevilja de rättigheter och den tillgång som krävs för att den behöriga utanordnaren, Olaf och revisionsrätten ska kunna utöva sina respektive befogenheter på ett heltäckande sätt. När det gäller Olaf ska dessa rättigheter innefatta rätten att göra utredningar, inklusive kontroller och inspektioner på platsen, i enlighet med förordning (EU, Euratom) nr 883/2013.

KAPITEL II

Bidrag

Artikel 7

Bidrag

Bidrag inom programmet ska tilldelas och förvaltas i enlighet med avdelning VIII i budgetförordningen.

Artikel 8

Medfinansiering

Medfinansieringsgraden för bidrag som tilldelas enligt programmet får inte överskrida 80 % av de stödberättigande kostnaderna. Finansiering som överskrider det taket ska endast tilldelas i vederbörligen motiverade undantagsfall, vilka ska fastställas i de arbetsprogram som avses i artikel 11, och sådan finansiering får inte överskrida 90 % av de stödberättigande kostnaderna.

Artikel 9

Stödberättigande åtgärder

1.   Endast åtgärder som genomför de mål som avses i artikel 2 ska berättiga till finansiering.

2.   Utan att det påverkar eventuella andra åtgärder som föreskrivs av de arbetsprogram som avses i artikel 11 kan följande åtgärder anses berättiga till finansiering:

| a) | Tillhandahållande av teknisk kunskap, specialiserad och tekniskt avancerad utrustning och effektiva it-verktyg som förbättrar det gränsöverskridande och sektorsövergripande samarbetet och samarbetet med kommissionen. |
| --- | --- |

a)

Tillhandahållande av teknisk kunskap, specialiserad och tekniskt avancerad utrustning och effektiva it-verktyg som förbättrar det gränsöverskridande och sektorsövergripande samarbetet och samarbetet med kommissionen.

| b) | Utökning av personalutbytet i vissa projekt, säkerställande av nödvändigt stöd och främjande av utredningar, i synnerhet genom inrättande av gemensamma utredningsgrupper och gränsöverskridande insatser. |
| --- | --- |

b)

Utökning av personalutbytet i vissa projekt, säkerställande av nödvändigt stöd och främjande av utredningar, i synnerhet genom inrättande av gemensamma utredningsgrupper och gränsöverskridande insatser.

| c) | Tillhandahållande av tekniskt och operativt stöd till nationella utredningar, särskilt till tullmyndigheter och brottsbekämpande myndigheter, för att stärka kampen mot bedrägerier och annan olaglig verksamhet. |
| --- | --- |

c)

Tillhandahållande av tekniskt och operativt stöd till nationella utredningar, särskilt till tullmyndigheter och brottsbekämpande myndigheter, för att stärka kampen mot bedrägerier och annan olaglig verksamhet.

| d) | Uppbyggnad av it-kapaciteten i medlemsstaterna och tredjeländer, utökning av uppgiftsutbytet, utveckling och tillhandahållande av it-verktyg för utredning och övervakning av underrättelsearbetet. |
| --- | --- |

d)

Uppbyggnad av it-kapaciteten i medlemsstaterna och tredjeländer, utökning av uppgiftsutbytet, utveckling och tillhandahållande av it-verktyg för utredning och övervakning av underrättelsearbetet.

| e) | Specialiserad utbildning, workshoppar för riskanalys, konferenser och undersökningar som syftar till att förbättra samarbetet och samordningen mellan avdelningar som är involverade i skyddet av unionens ekonomiska intressen. |
| --- | --- |

e)

Specialiserad utbildning, workshoppar för riskanalys, konferenser och undersökningar som syftar till att förbättra samarbetet och samordningen mellan avdelningar som är involverade i skyddet av unionens ekonomiska intressen.

| f) | Övriga åtgärder i enlighet med de arbetsprogram som avses i artikel 11 och som är nödvändiga för att uppnå de allmänna och specifika mål som anges i artikel 2. |
| --- | --- |

f)

Övriga åtgärder i enlighet med de arbetsprogram som avses i artikel 11 och som är nödvändiga för att uppnå de allmänna och specifika mål som anges i artikel 2.

3.   När den åtgärd som ska få stöd innebär anskaffning av utrustning ska kommissionen säkerställa att den finansierade utrustningen är ägnad att bidra till skyddet av unionens ekonomiska intressen.

Artikel 10

Stödberättigade enheter

1.   Utöver de kriterier som anges i artikel 197 i budgetförordningen ska de kriterier för stödberättigande som fastställs i punkt 2 i den här artikeln tillämpas.

2.   Följande enheter ska vara berättigade till stöd inom ramen för programmet:

| a) | Offentliga myndigheter som kan bidra till uppnåendet av ett av de mål som anges i artikel 2 och som är etablerade i






  i) | en medlemsstat eller ett utomeuropeiskt land eller territorium som är knutet till denna, |
| --- | --- | --- |

a)

Offentliga myndigheter som kan bidra till uppnåendet av ett av de mål som anges i artikel 2 och som är etablerade i

i)

en medlemsstat eller ett utomeuropeiskt land eller territorium som är knutet till denna,

| ii) | ett tredjeland som är associerat till programmet, eller |
| --- | --- |

ii)

ett tredjeland som är associerat till programmet, eller

| iii) | ett tredjeland som förtecknas i arbetsprogrammet på de villkor som anges i punkt 3. |
| --- | --- |

iii)

ett tredjeland som förtecknas i arbetsprogrammet på de villkor som anges i punkt 3.

| b) | Forsknings- och undervisningsinstitut och icke vinstdrivande enheter som kan bidra till uppnåendet av de mål som anges i artikel 2, under förutsättning att de har inrättats och har varit i drift under minst ett år i






  i) | en medlemsstat, |
| --- | --- | --- |

b)

Forsknings- och undervisningsinstitut och icke vinstdrivande enheter som kan bidra till uppnåendet av de mål som anges i artikel 2, under förutsättning att de har inrättats och har varit i drift under minst ett år i

i)

en medlemsstat,

| ii) | ett tredjeland som är associerat till programmet, eller |
| --- | --- |

ii)

ett tredjeland som är associerat till programmet, eller

| iii) | ett tredjeland som finns förtecknat i ett arbetsprogram på de villkor som anges i punkt 3. |
| --- | --- |

iii)

ett tredjeland som finns förtecknat i ett arbetsprogram på de villkor som anges i punkt 3.

| c) | Varje rättslig enhet som inrättats i enlighet med unionsrätten eller varje internationell organisation. |
| --- | --- |

c)

Varje rättslig enhet som inrättats i enlighet med unionsrätten eller varje internationell organisation.

3.   Enheter som avses i punkt 2 och som är etablerade i ett tredjeland som inte är associerat till programmet ska i undantagsfall vara berättigade till stöd inom ramen för programmet när det är nödvändigt för att uppnå målen för en viss åtgärd. Sådana enheter ska i princip bära kostnaderna för sitt deltagande, förutom i fall som ska vara vederbörligen motiverade i arbetsprogrammet.

KAPITEL III

Programplanering, övervakning och utvärdering

Artikel 11

Arbetsprogram

För att genomföra programmet ska kommissionen anta arbetsprogram som avses i artikel 110 i budgetförordningen.

Artikel 12

Övervakning och rapportering

1.   I bilaga II fastställs indikatorer för rapportering om programmets framsteg när det gäller att uppnå de allmänna och specifika mål som fastställs i artikel 2.

2.   För att säkerställa en ändamålsenlig bedömning av programmets framsteg när det gäller att uppnå dess mål ges kommissionen befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 14 i syfte att ändra bilaga II för att se över eller komplettera indikatorerna där det anses nödvändigt och i syfte att komplettera denna förordning med bestämmelser om inrättande av en ram för övervakning och utvärdering.

3.   Kommissionen ska årligen rapportera till Europaparlamentet och rådet om programmets resultat, som en del av sin årliga rapport om skyddet av unionens ekonomiska intressen – bedrägeribekämpning.

I samband med diskussioner om detta kan Europaparlamentet ge rekommendationer för det årliga arbetsprogrammet. Kommissionen ska ta vederbörlig hänsyn till dessa rekommendationer.

4.   Systemet för prestationsrapportering ska säkerställa att uppgifter för övervakning av programmets genomförande och resultat samlas in ändamålsenligt, effektivt och i god tid. För detta ändamål ska mottagare av unionsmedel, och när så är lämpligt medlemsstaterna, omfattas av proportionella rapporteringskrav.

Artikel 13

Utvärdering

1.   När utvärderingar genomförs ska kommissionen säkerställa att de utförs i god tid och på ett oberoende och objektivt sätt och att utvärderarna inte utsätts för några påverkansförsök.

2.   En interimsutvärdering av programmet ska göras så snart det föreligger tillräcklig information om genomförandet av programmet, dock senast fyra år efter det att programmet började genomföras.

3.   Vid utgången av programmets genomförandeperiod, dock senast fyra år efter utgången av den period som anges i artikel 1, ska kommissionen göra en slututvärdering av programmet.

4.   Kommissionen ska överlämna slutsatserna från dessa utvärderingar tillsammans med sina egna iakttagelser till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén, Regionkommittén och revisionsrätten, och offentliggöra dem på kommissionens webbplats.

Artikel 14

Utövande av delegeringen

1.   Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel.

2.   Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artikel 12.2 ges till kommissionen till och med den 31 december 2028.

3.   Den delegering av befogenhet som avses i artikel 12.2 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning, eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft.

4.   Innan kommissionen antar en delegerad akt ska den samråda med experter som utsetts av varje medlemsstat i enlighet med principerna i det interinstitutionella avtalet av den 13 april 2016 om bättre lagstiftning.

5.   Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.

6.   En delegerad akt som antas enligt artikel 12.2 ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period på två månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med två månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ.

KAPITEL IV

Övergångsbestämmelser och slutbestämmelser

Artikel 15

Information, kommunikation och synlighet

1.   Utom när det riskerar att äventyra det effektiva utförandet av bedrägeribekämpning och tullens operativa verksamhet ska mottagarna av unionsfinansiering framhålla att finansieringen kommer från unionen och säkerställa unionsfinansieringens synlighet på lämpligt vis, i synnerhet när de främjar åtgärderna och deras resultat genom att tillhandahålla enhetlig, ändamålsenlig och proportionell riktad information till olika målgrupper, däribland medierna och allmänheten.

2.   Kommissionen ska regelbundet vidta informations- och kommunikationsåtgärder avseende programmet åtgärder som vidtagits enligt programmet och uppnådda resultat. Finansiella medel som tilldelas programmet ska också bidra till den strategiska kommunikationen om unionens politiska prioriteringar, i den mån dessa prioriteringar har anknytning till de mål som anges i artikel 2.

Artikel 16

Ändring av förordning (EG) nr 515/97

I artikel 42a i förordning (EG) nr 515/97 ska punkterna 1 och 2 utgå.

Artikel 17

Upphävande

Förordning (EU) nr 250/2014 ska upphöra att gälla med verkan från och med den 1 januari 2021.

Artikel 18

Övergångsbestämmelser

1.   Denna förordning påverkar inte fortsatt genomförande eller ändringar av åtgärder som inletts enligt förordning (EU) nr 250/2014 och artikel 42a i förordning (EG) nr 515/97, som ska fortsätta att tillämpas på dessa åtgärder fram till dess att de avslutas.

2.   Finansieringsramen för programmet får också omfatta de utgifter för tekniskt och administrativt stöd som är nödvändiga för övergången mellan programmet och de åtgärder som antagits enligt förordning (EU) nr 250/2014 och artikel 42a i förordning (EG) nr 515/97.

3.   I enlighet med artikel 193.2 andra stycket a i budgetförordningen kan åtgärder som stöds enligt denna förordning och dess underliggande kostnader i vederbörligen motiverade fall som fastställs i finansieringsbeslutet och under en begränsad tidsperiod anses vara stödberättigande från och med den 1 januari 2021, även om dessa åtgärder genomförts och dessa kostnader hänför sig till perioden innan bidragsansökan lämnades in.

Artikel 19

Ikraftträdande och tillämpning

Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.

Europeiska unionens officiella tidning

Den ska tillämpas från och med den 1 januari 2021.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 29 april 2021.

På Europaparlamentets vägnar

D.M. SASSOLI

Ordförande

På rådets vägnar

A.P. ZACARIAS

Ordförande

---

(1)  
  EUT C 10, 10.1.2019, s. 1.

1

(2)  Europaparlamentets ståndpunkt av den 12 februari 2019 (ännu inte offentliggjord i EUT) och rådets ståndpunkt vid första behandlingen av den 16 mars 2021 (ännu inte offentliggjord i EUT). Europaparlamentets ståndpunkt av den 29 april 2021 (ännu inte offentliggjord i EUT).

2

(3)  Europaparlamentets och rådets beslut nr 804/2004/EG av den 21 april 2004 om ett gemenskapsprogram för att främja åtgärder inom området för skydd av gemenskapens ekonomiska intressen (Hercule-programmet) (EUT L 143, 30.4.2004, s. 9).

3

(4)  Europaparlamentets och rådets beslut nr 878/2007/EG av den 23 juli 2007 om ändring och förlängning av beslut nr 804/2004/EG om ett gemenskapsprogram för att främja åtgärder inom området för skydd av gemenskapens ekonomiska intressen (Herkules II-programmet) (EUT L 193, 25.7.2007, s. 18).

4

(5)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 250/2014 av den 26 februari 2014 om inrättande av ett program för främjande av verksamheter till skydd av ekonomiska intressen för Europeiska unionen (Herkules III-programmet) och om upphävande av beslut nr 804/2004/EG (EUT L 84, 20.3.2014, s. 6).

5

(6)  Rådets förordning (EG) nr 515/97 av den 13 mars 1997 om ömsesidigt bistånd mellan medlemsstaternas administrativa myndigheter och om samarbete mellan dessa och kommissionen för att säkerställa en korrekt tillämpning av tull- och jordbrukslagstiftningen (EGT L 82, 22.3.1997, s. 1).

6

(7)  Rådets beslut 2009/917/RIF av den 30 november 2009 om användning av informationsteknik för tulländamål (EUT L 323, 10.12.2009, s. 20).

7

(8)  Rådets förordning (EU, Euratom) 2020/2093 av den 17 december 2020 om den fleråriga budgetramen 2021–2027 (EUT L 433I, 22.12.2020, s. 11).

8

(9)  Rådets förordning (EU) 2017/1939 av den 12 oktober 2017 om genomförande av fördjupat samarbete om inrättande av Europeiska åklagarmyndigheten (EUT L 283, 31.10.2017, s. 1).

9

(10)  
  EUT L 433I, 22.12.2020, s. 28.

10

(11)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) 2018/1046 av den 18 juli 2018 om finansiella regler för unionens allmänna budget, om ändring av förordningarna (EU) nr 1296/2013, (EU) nr 1301/2013, (EU) nr 1303/2013, (EU) nr 1304/2013, (EU) nr 1309/2013, (EU) nr 1316/2013, (EU) nr 223/2014, (EU) nr 283/2014 och beslut nr 541/2014/EU samt om upphävande av förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 (EUT L 193, 30.7.2018, s. 1).

11

(12)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 883/2013 av den 11 september 2013 om utredningar som utförs av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) och om upphävande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1073/1999 och rådets förordning (Euratom) nr 1074/1999 (EUT L 248, 18.9.2013, s. 1).

12

(13)  Rådets förordning (EG, Euratom) nr 2988/95 av den 18 december 1995 om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen (EGT L 312, 23.12.1995, s. 1).

13

(14)  Rådets förordning (Euratom, EG) nr 2185/96 av den 11 november 1996 om de kontroller och inspektioner på platsen som kommissionen utför för att skydda Europeiska gemenskapernas finansiella intressen mot bedrägerier och andra oegentligheter (EGT L 292, 15.11.1996, s. 2).

14

(15)  Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2017/1371 av den 5 juli 2017 om bekämpande genom straffrättsliga bestämmelser av bedrägeri som riktar sig mot unionens finansiella intressen (EUT L 198, 28.7.2017, s. 29).

15

(16)  
  EGT L 1, 3.1.1994, s. 3.

16

(17)  Rådets beslut 2013/755/EU av den 25 november 2013 om associering av de utomeuropeiska länderna och territorierna med Europeiska unionen (ULT-beslutet) (EUT L 344, 19.12.2013, s. 1).

17

(18)  
  EUT L 123, 12.5.2016, s. 1.

18

---

BILAGA I

VÄGLEDANDE FÖRTECKNING ÖVER KOSTNADER SOM AVSES I ARTIKEL 5.3

Vägledande förteckning över de typer av kostnader som programmet kommer att finansiera för åtgärder som genomförts i enlighet med förordning (EG) nr 515/97:

| a) | Alla kostnader för installation och underhåll av permanent teknisk infrastruktur som tillhandahåller medlemsstaterna logistik-, kontorsautomatiserings- och it-resurser för samordning av gemensamma tullaktioner och annan operativ verksamhet. |
| --- | --- |

a)

Alla kostnader för installation och underhåll av permanent teknisk infrastruktur som tillhandahåller medlemsstaterna logistik-, kontorsautomatiserings- och it-resurser för samordning av gemensamma tullaktioner och annan operativ verksamhet.

| b) | Ersättning av utgifter för resor och uppehälle samt, när så är lämpligt, eventuella andra ersättningar eller betalningar till företrädare från medlemsstaterna och, när så är lämpligt, företrädare från tredjeländer som deltar i unionens uppdrag, i gemensamma tullaktioner som anordnas av eller tillsammans med kommissionen samt i utbildning, extra möten, förberedande möten eller utvärderingsmöten i samband med administrativa utredningar eller operativa insatser som genomförs av medlemsstaterna, om de anordnas av eller tillsammans med kommissionen. |
| --- | --- |

b)

Ersättning av utgifter för resor och uppehälle samt, när så är lämpligt, eventuella andra ersättningar eller betalningar till företrädare från medlemsstaterna och, när så är lämpligt, företrädare från tredjeländer som deltar i unionens uppdrag, i gemensamma tullaktioner som anordnas av eller tillsammans med kommissionen samt i utbildning, extra möten, förberedande möten eller utvärderingsmöten i samband med administrativa utredningar eller operativa insatser som genomförs av medlemsstaterna, om de anordnas av eller tillsammans med kommissionen.

| c) | Utgifter för anskaffning, studier, utveckling och underhåll av it-infrastruktur (hårdvara), programvara och tillhörande nätuppkopplingar, och för därmed sammanhängande produktions, stöd- och utbildningstjänster för genomförandet av de åtgärder som föreskrivs i förordning (EG) nr 515/97, särskilt åtgärder rörande förebyggande och bekämpning av bedrägerier. |
| --- | --- |

c)

Utgifter för anskaffning, studier, utveckling och underhåll av it-infrastruktur (hårdvara), programvara och tillhörande nätuppkopplingar, och för därmed sammanhängande produktions, stöd- och utbildningstjänster för genomförandet av de åtgärder som föreskrivs i förordning (EG) nr 515/97, särskilt åtgärder rörande förebyggande och bekämpning av bedrägerier.

| d) | Utgifter för tillhandahållande av information och utgifter för därmed sammanhängande åtgärder för att underlätta tillgången till information, uppgifter och uppgiftskällor för genomförandet av de åtgärder som föreskrivs i förordning (EG) nr 515/97, särskilt åtgärder rörande förebyggande och bekämpning av bedrägerier. |
| --- | --- |

d)

Utgifter för tillhandahållande av information och utgifter för därmed sammanhängande åtgärder för att underlätta tillgången till information, uppgifter och uppgiftskällor för genomförandet av de åtgärder som föreskrivs i förordning (EG) nr 515/97, särskilt åtgärder rörande förebyggande och bekämpning av bedrägerier.

| e) | Utgifter för sådan användning av tullinformationssystemet som föreskrivs i de akter som antagits på grundval av artikel 87 i EUF-fördraget och i synnerhet i beslut 2009/917/RIF, förutsatt att det i dessa akter anges att utgifterna ska belasta unionens allmänna budget. |
| --- | --- |

e)

Utgifter för sådan användning av tullinformationssystemet som föreskrivs i de akter som antagits på grundval av artikel 87 i EUF-fördraget och i synnerhet i beslut 2009/917/RIF, förutsatt att det i dessa akter anges att utgifterna ska belasta unionens allmänna budget.

| f) | Utgifter för anskaffning, studier, utveckling och underhåll av unionens komponenter i det gemensamma kommunikationsnät som används i enlighet med led c. |
| --- | --- |

f)

Utgifter för anskaffning, studier, utveckling och underhåll av unionens komponenter i det gemensamma kommunikationsnät som används i enlighet med led c.

---

BILAGA II

INDIKATORER FÖR ÖVERVAKNING AV PROGRAMMET

Programmet kommer att noggrant övervakas på grundval av en uppsättning indikatorer som är avsedda att mäta i vilken grad de allmänna och specifika målen har uppnåtts och minimera administrativa bördor och kostnader. Uppgifter kommer därför att samlas in i förhållande till följande nyckelindikatorer:

| | Specifikt mål 1: Förebygga och bekämpa bedrägerier, korruption och annan olaglig verksamhet som riktar sig mot unionens ekonomiska intressen. |
| --- | --- |

Specifikt mål 1: Förebygga och bekämpa bedrägerier, korruption och annan olaglig verksamhet som riktar sig mot unionens ekonomiska intressen.

| | Indikator 1: Stöd för att förebygga och bekämpa bedrägerier, korruption och annan olaglig verksamhet som riktar sig mot unionens ekonomiska intressen, vilket mäts genom följande:







  1.1 | : | Grad av tillfredsställelse i samband med verksamhet som organiserats och (med)finansierats genom programmet. |
| --- | --- | --- | --- |
| 1.2 | : | Procentandel av medlemsstater som varje år mottar stöd genom programmet. |

Indikator 1: Stöd för att förebygga och bekämpa bedrägerier, korruption och annan olaglig verksamhet som riktar sig mot unionens ekonomiska intressen, vilket mäts genom följande:

1.1

:

Grad av tillfredsställelse i samband med verksamhet som organiserats och (med)finansierats genom programmet.

1.2

:

Procentandel av medlemsstater som varje år mottar stöd genom programmet.

| | Specifikt mål 2: Stöd för rapportering av oriktigheter, inklusive bedrägerier, med avseende på medel med delad förvaltning och medel för stöd inför anslutningen i unionens budget. |
| --- | --- |

Specifikt mål 2: Stöd för rapportering av oriktigheter, inklusive bedrägerier, med avseende på medel med delad förvaltning och medel för stöd inför anslutningen i unionens budget.

| | Indikator 2: Grad av användartillfredsställelse vad gäller IMS. |
| --- | --- |

Indikator 2: Grad av användartillfredsställelse vad gäller IMS.

| | Specifikt mål 3: Tillhandahållande av verktyg för informationsutbyte och stöd för operativ verksamhet i fråga om ömsesidigt administrativt bistånd i tull- och jordbruksfrågor. |
| --- | --- |

Specifikt mål 3: Tillhandahållande av verktyg för informationsutbyte och stöd för operativ verksamhet i fråga om ömsesidigt administrativt bistånd i tull- och jordbruksfrågor.

| | Indikator 3: Antalet gånger uppgifter avseende ömsesidigt bistånd gjorts tillgängliga och antalet verksamheter i samband med ömsesidigt bistånd som fått stöd. |
| --- | --- |

Indikator 3: Antalet gånger uppgifter avseende ömsesidigt bistånd gjorts tillgängliga och antalet verksamheter i samband med ömsesidigt bistånd som fått stöd.

---