# Den Europæiske Unions C 106/30.

| | ISSN 1725-2393 |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | C 106 |
| | |
| Dansk udgave | Meddelelser og oplysninger | 47. årgang30. april 2004 |

ISSN 1725-2393

Den Europæiske Unions

Tidende

C 106

Dansk udgave

Meddelelser og oplysninger

47. årgang30. april 2004

---

| Informationsnummer | Indhold | Side |
| --- | --- | --- |
| | I   Meddelelser |
| | Domstolen |
| | DOMSTOLEN |
| 2004/C 106/1 | Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 25. marts 2004 i de forenede sager C-231/00,C-303/00 og C-451/00, Cooperativa Lattepiù arl mod Azienda di Stato per gliinterventi nel mercato agricolo (AIMA) og Azienda Agricola Marcello Balestrerie Maura Lena mod Regione Lombardia, Azienda di Stato per fli interventi nelmercato agricolo (AIMA) og Azienda Agricola Giuseppe Cantarello mod Aziendadi Stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA), Ministero delle PoliticheAgricole e Forestali (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunale amministrativoregionale del Lazio) (Landbrug — fælles markedsordning — mælk og mejeriprodukter— tillægsafgift på mælk — forordning (EØF) nr. 3950/92 og nr. 536/93 — referencemængder— efterfølgende korrektion — meddelelse til producenterne) | 1 |
| 2004/C 106/2 | Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 25. marts 2004 i de forenede sager C-480/00– C-482/00, C-484/00, C-489/00 – C-491/00 og C-497/00 – C-499/00 (anmodningom præjudiciel afgørelse fra Tribunale amministrativo regionale del Lazio):Azienda Agricola Ettore Ribaldi mod Azienda di Stato per gli interventi nelmercato agricolo (AIMA), Ministero del Tesoro, del Bilancio e della ProgrammazioneEconomica m.fl.. (Landbrug — fælles markedsordning — mælk og mejeriprodukter— tillægsafgift på mælk — forordning (EØF) nr. 3950/92 og nr. 536/93 — referencemængder— efterfølgende korrektion — meddelelse til producenterne.) | 2 |
| 2004/C 106/3 | Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 25. marts 2004 i sag C-495/00, Azienda AgricolaGiorgio, Giovanni e Luciano Visentin m.fl. mod Azienda di Stato per gli interventinel mercato agricolo (AIMA) (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunaleamministrativo regionale del Lazio) (Landbrug — fælles markedsordning — mælk ogmejeriprodukter — tillægsafgift på mælk — forordning (EØF) nr. 3950/92 ognr. 536/93 — referencemængder — efterfølgende korrektion) | 3 |
| 2004/C 106/4 | Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 18. marts 2004 i sag C-314/01, Siemens AG Österreich, ARGE Telekom &Partner mod Hauptverband der österreichischen Sozialversicherungsträger (anmodningom præjudiciel afgørelse fra Bundesvergabeamt) (Offentlige kontrakter— direktiv 89/665/EØF — klageprocedurer i forbindelse med indgåelse af offentligekontrakter — virkningerne af den ansvarlige klageinstans' afgørelse, der annullererden ordregivende myndigheds beslutning om ikke at tilbagekalde et udbud afen kontrakt — begrænsning i adgangen til at benytte underentreprise) | 3 |
| 2004/C 106/5 | Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 18. marts 2004 i sag C-342/01, María Paz MerinoGómez mod Continental Industrias del Caucho SA (anmodning om præjudiciel afgørelsefra Juzgado de lo Social no 33 de Madrid) (Socialpolitik— ligebehandling af mænd og kvinder — barselsorlov — kvindelig arbejdstager,hvis barselsorlov falder sammen med den årlige ferie for samtlige ansatte,der er aftalt i en kollektiv aftale om årlig ferie) | 4 |
| 2004/C 106/6 | domstolens dom (Sjette Afdeling) af 1. april 2004 isag C-1/02, Privat-Molkerei Borgmann GmbH & Co. KG mod Hauptzollamt Dortmund(anmodning om præjudiciel afgørelse fra Finanzgericht Düsseldorf) (Landbrug— tillægsafgift på mælk — artikel 3, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 536/93— årlig opgørelse af de til køberen leverede mælkemængder — forsinket fremsendelse— forsinkelsens art — sanktion) | 5 |
| 2004/C 106/7 | Domstolens dom (Femte Afdeling) af 18. marts 2004 i sag C-8/02, Ludwig Leichtlemod Bundesanstalt für Arbeit (anmodning om præjudiciel afgørelse fra VerwaltungsgerichtSigmaringen) (Fri udveksling af tjenesteydelser — støtteordning for tjenestemændved sygdom — kurophold gennemført i en anden medlemsstat — udgifter vedrørendelogi, forplejning, rejse, kurafgift og udarbejdelse af en afsluttendelægeerklæring — betingelser for at få udgifter dækket — forudgående erklæringom ret til godtgørelse — kriterier — begrundelse) | 5 |
| 2004/C 106/8 | Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 1. april 2004 ide forenede sager C-53/02 og C-217/02, Commune de Braine-le-Château og MichelTilli eut m.fl. mod Région wallone (anmodning om præjudiciel afgørelse fraConseil d'État) (Direktiv 75/442/EØF og direktiv 91/156/EØF — affald — planerfor håndtering — områder eller anlæg, der er egnede til affaldsbortskaffelse— tilladelse, når der ikke er vedtaget en håndteringsplan, der omfatter etlandkort med præcis angivelse af de steder, der er fastlagt som afskaffelsesområder) | 6 |
| 2004/C 106/9 | Domstolens dom (Femte Afdeling) af 25. marts 2004 i sag C-71/02, Herbert KarnerIndustrie-Auktionen GmbH mod Troostwijk GmbH (anmodning om præjudiciel afgørelsefra Oberster Gerichtshof) (Frie varebevægelser — artikel 28 EF — foranstaltningermed tilsvarende virkning — reklamebegrænsninger — henvisning til varers handelsmæssigeoprindelse — varer, der hidrører fra en virksomheds konkurs — direktiv 84/450/EØF— grundlæggende rettigheder — ytringsfrihed — proportionalitetsprincippet) | 7 |
| 2004/C 106/0 | Domstolens dom (Femte Afdeling) af 1. april 2004 isag C-90/02, Finanzamt Gummersbach mod Gerhard Bockemühl (anmodning om præjudicielafgørelse fra Bundesfinanzhof) (Anmodning om præjudiciel afgørelse — fortolkningaf sjette momsdirektivs artikel 18, stk. 1 — betingelser for udøvelse af rettentil fradrag for indgående moms — aftager af en tjenesteydelse, der er omhandleti sjette momsdirektivs artikel 9, stk. 2, litra e) — virksomhed som vikarbureau,der udføres af en afgiftspligtig person, som er etableret i udlandet — aftager,der som ydelsesmodtager er momsbetalingspligtig — forpligtelse til at værei besiddelse af en faktura — fakturaens indhold) | 7 |
| 2004/C 106/1 | Domstolens dom (Femte Afdeling) af 1. april 2004 isag C-99/02, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den ItalienskeRepublik. (Traktatbrud — statsstøtte — artikel 88, stk. 2, andet afsnit, EF– støtte, der er uforenelig med fællesmarkedet — forpligtelse til tilbagesøgning— gennemførelse absolut umulig) | 8 |
| 2004/C 106/2 | Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 1. april 2004 isag C-112/02, Kohlpharma GmbH mod Forbundsrepublikken Tyskland (anmodningom præjudiciel afgørelse fra Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen)(Varers frie bevægelighed — lægemidler — indførsel — ansøgning om markedsføringstilladelsei henhold til en forenklet procedure — fælles oprindelse) | 8 |
| 2004/C 106/3 | Domstolens dom (Femte Afdeling) af 25. marts 2004 i sag C-118/02, Industrias deDeshidratación Agricola SA mod Administración del Estado (anmodning om præjudicielafgørelse fra Tribunal Supremo) (Forordning (EF) nr. 603/95 og nr. 785/95— tørret foder — støtteordning — betingelser, der skal opfyldes af forarbejdningsvirksomhederne— yderligere betingelser i nationale bestemmelser) | 9 |
| 2004/C 106/4 | Domstolens dom af 23.marts 2004 i sag C-138/02, Brian Francis Collins mod Secretaryof State for Work and Pensions (anmodning om præjudiciel afgørelse fra SocialSecurity Commissioner) (Fri bevægelighed for personer — EF traktatens artikel48 (efter ændring nu artikel 39 EF) — begrebet arbejdstager — social sikringsydelse tilarbejdssøgende — bopælskrav — unionsborgerskab) | 9 |
| 2004/C 106/5 | Domstolens dom (plenum) af 30. marts 2004 i sag C-147/02, Michelle K. Alabastermod Woolwich plc, Secretary of State for Social Security (anmodning om præjudicielafgørelse fra Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Socialpolitik— mandlige og kvindelige arbejdstagere — lige løn — løn under barselsorlov— beregning af lønnens størrelse — hensyntagen til en lønforhøjelse) | 10 |
| 2004/C 106/6 | Domstolens dom (plenum) af 30. marts 2004 isag C-167/02 P, Willi Rothley m.fl. mod Europa-Parlamentet. (Appel — retsaktfra Parlamentet om betingelser og nærmere vilkår for de interne undersøgelseri forbindelse med bekæmpelse af svig — annullationssøgsmål — formaliteten— Parlamentets medlemmers uafhængighed og immunitet — fortrolighed omkringparlamentarisk undersøgelsesudvalgs arbejde — Det Europæiske Kontor for Bekæmpelseaf Svig (OLAF) — undersøgelsesbeføjelser.) | 11 |
| 2004/C 106/7 | Domstolens dom af 23.marts 2004 i sag C-233/02, Den Franske Republik mod Kommissionenfor De Europæiske Fællesskaber (Retningslinjer med hensyn til forskriftssamarbejdeog gennemsigtighed indgået med Amerikas Forenede Stater — ingen bindende karakter) | 12 |
| 2004/C 106/8 | Domstolens dom af 23.marts 2004 i sag C-234/02 P, Den Europæiske Ombudsmand mod FrankLamberts. (Appel — afvisning — ansvar uden for kontrakt — Den Europæiske Ombudsmandsbehandling af en klage vedrørende en intern udvælgelsesprøve) | 12 |
| 2004/C 106/9 | Domstolens dom (Femte Afdeling) af 1. april 2004 isag C-237/02, Freiburger Kommunalbauten GmbH Baugesellschaft & Co. KGmod Ludger Hofstetter, Ulrike Hofstetter (anmodning om præjudiciel afgørelsefra Bundesgerichtshof) (Direktiv 93/13/EØF — urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler— aftale om opførelse og levering af en parkeringsplads — der byttes om pårækkefølgen for opfyldelsen af kontraktlige forpligtelser i henhold til deklaratoriskebestemmelser i national ret — kontraktvilkår, hvorefter forbrugeren skal betaleprisen, inden den erhvervsdrivende har opfyldt sine forpligtelser — den erhvervsdrivendespligt til at udstede garanti) | 12 |
| 2004/C 106/0 | Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 1. april 2004 isag C-263/02 P, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Jègo-Quéréet Cie SA. (Appel — formaliteten med hensyn til et søgsmål anlagt af en juridiskperson med påstand om annullation af en forordning) | 13 |
| 2004/C 106/1 | Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 1. april 2004 isag C-286/02, Bellio F.lli Srl mod Prefettura di Treviso (anmodning om præjudicielafgørelse fra Tribunale di Treviso) (Landbrug — veterinærpoliti — beskyttelsesforanstaltningermod overførbare spongiforme encephalopatier — fodring med animalsk protein) | 13 |
| 2004/C 106/2 | Domstolens dom (Femte Afdeling) af 1. april 2004 isag C-320/02, Förvaltnings AB Stenholmen mod Riksskatteverket (anmodning ompræjudiciel afgørelse fra Regeringsrätten) (Sjette momsdirektiv — artikel26a — særordning for brugte genstande — begrebet brugte genstande — hest,der videresælges efter træning) | 14 |
| 2004/C 106/3 | Domstolens dom (Første Afdeling) af 1. april 2004 isag C-389/02, Deutsche See-Bestattungs-Genossenschaft eG mod HauptzollamtKiel (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Finanzgericht Hamburg) (Punktafgifter— afgiftsfritagelse for mineralolier — direktiv 92/81/EØF — artikel 8, stk.1, litra c) — begrebet sejlads) | 14 |
| 2004/C 106/4 | Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 1. april 2004 isag C-64/03, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod ForbundsrepublikkenTyskland. (Traktatbrud — manglende gennemførelse af direktiv 98/30/EF) | 15 |
| 2004/C 106/5 | Domstolens dom (Femte Afdeling) af 30. marts 2004 i sag C-201/03, Kommissionenfor De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Sverige. (Traktatbrud — bortskaffelseaf olieaffald — manglende gennemførelse af direktiv 75/439/EØF) | 15 |
| 2004/C 106/6 | Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 1. april 2004 isag C-375/03, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod StorhertugdømmetLuxembourg. (Traktatbrud — manglende gennemførelse af direktiv 2000/30/EF) | 16 |
| 2004/C 106/7 | Sag C-1/04 SA: Begæringom bemyndigelse til at foretage arrest eller udlæg i fordringer mod Kommissionenfor De Europæiske Fællesskaber, indgivet den 17. marts 2004 af Tertir-Terminais de PortugalSA. | 16 |
| 2004/C 106/8 | Domstolens kendelse (Tredje Afdeling) af 18. marts2004 i sag C-45/03, Oxana Dem'Yanenko (anmodning om præjudiciel afgørelsefra Tribunale di Catania) (Præjudiciel forelæggelse — fri bevægelighed forpersoner — situation, der ikke er omfattet af direktiv 64/221/EØF's anvendelsesområde— grundlæggende rettigheder — den europæiske menneskerettighedskonvention— udvisning af en statsborger fra et tredjeland, der ikke har familiemæssigeller ægteskabelig forbindelse med en statsborger i en medlemsstat — stadfæstelsesproceduremed hensyn til en tvangsudvisning ved grænsen af en statsborger fra et tredjeland— begrebet reti en af medlemsstaterne — retsinstans, der i henholdtil artikel 68 EF kan forelægge præjudicielle spørgsmål for Domstolen — Domstolenikke kompetent) | 16 |
| 2004/C 106/9 | Domstolens kendelse (Tredje Afdeling) af 15. marts 2004 i sag C-59/03, Mario Cigliolam.fl. mod Ferrovie dello Stato SpA (FS) (anmodning om præjudiciel afgørelsefra Tribunale di Genova) (Procesreglementets artikel 104, stk. 3 — statsstøtte— begreb — nationale bestemmelser, hvorefter en arbejdstagers ret til at fortsætteansættelsesforholdet indtil pensionsalderen suspenderes) | 17 |
| 2004/C 106/0 | Domstolens kendelse (Femte Afdeling) af 9. marts 2004 i sag C-159/03 P, Jan Pflugradtmod Den Europæiske Centralbank (Appel — ansatte i den Europæiske Centralbank— skrivelse om kontrol af en ansat — forberedende akt — akt, der ikke indeholderet klagepunkt — afvisning) | 17 |
| 2004/C 106/1 | Domstolens kendelse (Femte Afdeling) af 19. marts 2004 i sag C-196/03 P, Arnaldo Lucaccionimod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. (Appel — tjenestemænd — erstatningssøgsmål— formaliteten) | 18 |
| 2004/C 106/2 | Domstolens kendelse (Femte Afdeling) af 11. februar2004 i de forenede sager C-438/03, C-439/03, C-509/03 og C-2/04, AntonioCannito mod Fondiaria Assicurazioni SpA, Pasqualina Murgolo mod AssitaliaAssicurazioni SpA, Vincenzo Manfredi mod Lloyd Adriacito Assicurazioni SpAog Nicolò Tricarico mod Assitalia Assicurazioni SpA (anmodninger om præjudicielafgørelse fra Giudice di pace di Bitonto). (Præjudiciel forelæggelse — afvisning) | 18 |
| 2004/C 106/3 | Sag C-58/04: Anmodningom præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse afsagt den 23.oktober 2003 af Bundesfinanzhof i sagen Antje Köhler mod FinanzamtDüsseldorf-Nord | 18 |
| 2004/C 106/4 | Sag C-60/04: Saganlagt den 12. februar 2004 af Den ItalienskeRepublik mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. | 19 |
| 2004/C 106/5 | Sag C-61/04: Saganlagt den 12. februar 2004 af Kommissionen forDe Europæiske Fællesskaber mod Den Hellenske Republik. | 20 |
| 2004/C 106/6 | Sag C-73/04: Anmodningom præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse afsagt den 27.januar 2004 af Oberlandesgericht Hamm i sagen Brigitte og Marcus Kleinmod 1) ..., 2) ... og 3) Rhodos Management Ltd. | 20 |
| 2004/C 106/7 | Sag C-81/04: Anmodningom præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse afsagt den 14.januar 2004 af Arbeitsgericht Berlin i sagen Veronika Richert mod VKGmbH Service Gesellschaft für Vermögenszuordnung und Kommunalisierung mbH. | 20 |
| 2004/C 106/8 | Sag C-82/04 P: Appeliværksat den 20. februar 2004 (fax: 18.2.2004)af Audi AG til prøvelse af dom afsagt den 3. december2003 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Anden Afdeling)i sag T-16/02, Audi AG mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærkerog Design). | 21 |
| 2004/C 106/9 | Sag C-88/04: Sag anlagt den 23. februar 2004 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland. | 22 |
| 2004/C 106/0 | Sag C-95/04 P: Appeliværksat den 26. februar 2004 af British Airwaysplc til prøvelse af dom afsagt den 17. december 2003 afDe Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans i sag T-219/99, British Airwaysplc mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. | 22 |
| 2004/C 106/1 | Sag C-96/04: Anmodningom præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse afsagt den 2. juni 2003 af Amtsgericht Niebülli sagen Standesamt Stadt Niebüll (bestemmelse af fødenavn for Leonhard-Matthias,barn af Stefan Grunkin og Dorothee Regina Paul) | 23 |
| 2004/C 106/2 | Sag C-98/04: Sag anlagt den 26. februar 2004 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland. | 24 |
| 2004/C 106/3 | Sag C-102/04: Saganlagt den 27. februar 2004 af Kongeriget Sverigemod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. | 24 |
| 2004/C 106/4 | Sag C-105/04 P: Appeliværksat den 1.marts 2004 af Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandelop Elektrotechnisch Gebied (FEG) til prøvelse af dom afsagt den 16.december 2003 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (FørsteAfdeling) i de forenede sager T-5/00 og T-6/00, Nederlandse Federatieve Verenigingvoor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied en Technische Unie BV mod Kommissionenfor De Europæiske Fællesskaber, støttet af CEF City Electrical Factors BVog CEF Holding Ltd. | 25 |
| 2004/C 106/5 | Sag C-109/04; Anmodningom præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse afsagt den 17.december 2003 af Bundesverwaltungsgericht i sagen Rechtsanwalt Dr.Karl Robert Kranemann mod Delstaten Nordrhein-Westfalen. | 26 |
| 2004/C 106/6 | Sag C-110/04 P: Appeliværksat den 1.marts 2004 af selskabet Grammes Strintzis NaftiliakiAE til prøvelse af dom afsagt den 11.december 2003 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (FemteAfdeling) i sag T-65/99 Grammes Strintzis NaftiliakiAE mod Kommissionen for De EuropæiskeFællesskaber. | 27 |
| 2004/C 106/7 | Sag C-111/04 P: Appeliværksat den 3.marts 2004 (fax af 25.2.2004) af Adriatica di Navigazione SpAtil prøvelse af dom afsagt den 11. december 2003 afDe Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Femte Afdeling) i sag T-61/99,Adriatica di Navigazione SpA mod Kommissionen for De EuropæiskeFællesskaber. | 27 |
| 2004/C 106/8 | Sag C-112/04 P: Appeliværksat den 3. marts 2004 af selskabet Marlines SA tilprøvelse af dom afsagt den 11. december 2003 afDe Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Femte Afdeling) i sag T-56/99, MarlinesSA mod Kommissionen for De EuropæiskeFællesskaber | 28 |
| 2004/C 106/9 | Sag C-113/04 P: Appeliværksat den 3.marts 2004 af Technische Unie BV til prøvelse af dom afsagt den 16. december 2003 af De Europæiske Fællesskabers Reti Første Instans (Første Afdeling) i de forenede sager T-5/00 og T-6/00, NederlandseFederatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied og TechnischeUnie BV mod Kommissionen For De Europæiske Fællesskaber. | 28 |
| 2004/C 106/0 | Sag C-114/04: Saganlagt den 3.marts 2004 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber modForbundsrepublikken Tyskland. | 29 |
| 2004/C 106/1 | Sag C-116/04: Saganlagt den 4.marts 2004 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber modKongeriget Sverige. | 30 |
| 2004/C 106/2 | Sag C-117/04: Saganlagt den 4.marts 2004 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber modDen Italienske Republik. | 30 |
| 2004/C 106/3 | Sag C-118/04: Saganlagt den 4.marts 2004 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber modDen Italienske Republik. | 30 |
| 2004/C 106/4 | Sag C-119/04: Saganlagt den 4.marts 2004 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber modDen Italienske Republik. | 31 |
| 2004/C 106/5 | Sag C-120/04: Anmodningom præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse afsagt den 17.februar 2004 af Oberlandesgericht Düsseldorf i sagen MEDION AG modTHOMSON multimedia Sales Germany & Austria GmbH. | 31 |
| 2004/C 106/6 | Sag C-121/04 P: Appeliværksat den 5. marts 2004 af selskabet Minoan Lines SA,til prøvelse af dom afsagt den 11. december 2003 afDe Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Femte Afdeling) i sag T-66/99, MinoanLines SA mod Kommissionenfor De Europæiske Fællesskaber. | 32 |
| 2004/C 106/7 | Sag C-123/04: Anmodningom præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse afsagt den 4.februar 2004 af Oberlandesgericht Oldenburg i sagen Industrias Nuclearesdo Brasil S.A. og Siemens AG mod UBS AG. | 32 |
| 2004/C 106/8 | Sag C-124/04: Anmodningom præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse afsagt den 4.februar 2004 af Oberlandesgericht Oldenburg i sagen Industrias Nuclearesdo Brasil S.A. og Siemens AG mod Texas Utilities Electric Corporation. | 34 |
| 2004/C 106/9 | Sag C-126/04: Anmodningom præjudiciel afgørelse forelagt ved retsafgørelse truffet den 18.februar 2004 af College van Beroep voor het Bedrijfsleven i sagen HeinekenBrouwerijen BV mod Hoofdproductschap Akkerbouw | 35 |
| 2004/C 106/0 | Sag C-127/04: Anmodningom præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse afsagt den 18. november 2003, som ændret den 27. februar 2004,af High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division i sagenMaster Declan O'Byrne mod Aventis Pasteur MSD Ltd og Aventis Pasteur SA. | 35 |
| 2004/C 106/1 | Sag C-128/04: Anmodningom præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse afsagt den 19.januar 2004 af Rechtbank van Eerste Aanleg te Dendermonde i sagen 1.Raemdonck, Annick, Andréa og 2. Raemdonck-Janssens BVBA mod het Openbaar Ministerie. | 36 |
| 2004/C 106/2 | Sag C-129/04: Anmodningom præjudiciel afgørelse forelagt ved dom afsagt den 25.februar 2004 af Conseil d'Etat (Belgien), Forvaltningsafdelingen, isagen Espace Trianon SA og Société wallone de location-financement SA (SOFIBAIL)mod Office communautaire et régional de la formation professionnelle et del'emploi (FOREM) | 36 |
| 2004/C 106/3 | Sag C-130/04: Saganlagt den 11.marts 2004 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber modDen Hellenske Republik. | 37 |
| 2004/C 106/4 | Sag C-131/04: Anmodningom præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse afsagt den 9. marts 2004 af Employment Tribunal,Leeds, i sagen C.D. Robinson-Steele mod R.D. Retail Services Ltd. | 37 |
| 2004/C 106/5 | Sag C-132/04: Saganlagt den 11.marts 2004 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber modKongeriget Spanien. | 38 |
| 2004/C 106/6 | Sag C-133/04: Saganlagt den 12. marts 2004 af Kongeriget Spanien mod Rådet for Den EuropæiskeUnion | 38 |
| 2004/C 106/7 | Sag C-134/04: Saganlagt den 12. marts 2004 af Kongeriget Spanien mod Rådet for Den EuropæiskeUnion. | 39 |
| 2004/C 106/8 | Sag C-135/04: Saganlagt den 12. marts 2004 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber modKongeriget Spanien | 39 |
| 2004/C 106/9 | Sag C-137/04: Anmodningom præjudiciel afgørelse forelagt ved beslutning truffet den 8. marts 2004 af Regeringsrätteni sagen Amy Rockler mod Riksförsäkringsverket. | 40 |
| 2004/C 106/0 | Sag C-139/04: Saganlagt den 15. marts 2004 af Kommissionen for De EuropæiskeFællesskaber mod Den Italienske Republik. | 40 |
| 2004/C 106/1 | Sag C-140/04: Anmodningom præjudiciel afgørelse forelagt ved afgørelse af 11. marts 2004 af Hof van Beroepte Antwerpen, Belgien i sagen United Antwerp Maritime Agencies NV, henholdsvisSeaport Terminals NV mod 1) Belgische Staat (den belgiske stat), 2) UnitedAntwerp Maritime Agencies NV | 41 |
| 2004/C 106/2 | Sag C-141/04: Anmodningom præjudiciel afgørelse forelagt ved DOM afsagt den 30. december 2003 af Simvulio tis Epikratias i sagen Mihail G. Peros modTekniko Epimelitirio Ellados. | 42 |
| 2004/C 106/3 | Sag C-142/04: Anmodningom præjudiciel afgørelse forelagt ved DOM afsagt den 30. december 2003 af Simvulio tis Epikratias i sagen Maria Aslanidou modIpurgios Igias & Pronias. | 42 |
| 2004/C 106/4 | Sag C-145/04: Saganlagt den 18. marts 2004 af Kongeriget Spanien mod Det Forenede Kongerige Storbritannienog Nordirland. | 43 |
| 2004/C 106/5 | Sag C-146/04: Saganlagt den 19. marts 2004 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber modKongeriget Nederlandene. | 44 |
| 2004/C 106/6 | Sag C-147/04: Anmodningom præjudiciel afgørelse forelagt ved beslutning truffet den 4. februar 2004. af Conseil d'État (France), Afdelingen for Tvistemål,i sagen Société de Groot en Slot Allium B.V. og Société Bejo Zaden B.V. modMinistére de L'économie des Finances et de l'Industrie og Ministère de l'agriculture,de l'alimentation, de la pêche et des affaires rurales – Intervenient: Comitééconomique agricole régional fruits et légumes de la région Bretagne (CERAFEL) | 44 |
| 2004/C 106/7 | Sag C-149/04: Anmodningom præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse af 27. oktober 2003 af Corte Suprema di Cassazione, Sezione Tributaria, isagen IMEG srl Fallita mod Comune Carrara | 45 |
| 2004/C 106/8 | Sag C-151/04: Anmodningom præjudiciel afgørelse forelagt ved afgørelse truffet den 16. januar 2004 af tribunal de police de Neufchateâu (Belgien) i sagenMinistère public mod Claude Nadin – civilretligt ansvarlig part: Nadin-LuxSA. | 45 |
| 2004/C 106/9 | Sag C-152/04: Anmodningom præjudiciel afgørelse forelagt ved afgørelse truffet den 16. januar 2004 af tribunal de police de Neufchâteau (Belgien) i sagenMinistère public mod Jean-Pascal Durré. | 46 |
| 2004/C 106/0 | Sag C-153/04 P: Appeliværksat den 26. marts 2004 (fax af 23.3.2004) af Società Euroagri srl til prøvelseaf dom afsagt den 28. januar 2004 af De EuropæiskeFællesskabers Ret i Første Instans (Anden Afdeling) i sag T-180/01, Euroagrisrl mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. | 46 |
| 2004/C 106/1 | Sag C-156/04: Saganlagt den 26. marts 2004 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber modDen Hellenske Republik. | 47 |
| 2004/C 106/2 | Sag C-157/04: Saganlagt den 29. marts 2004 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber modKongeriget Spanien. | 47 |
| 2004/C 106/3 | Sag C-158/04: Anmodningom præjudiciel afgørelse forelagt ved dom afsagt den 10. november 2003 af Diikitiko Protodikio Ioanninon i sagen Trofo-SupermarketAE mod 1) Elliniko Dimosio og 2)Nomarchiaki Avtodiikiseos Ioanninon. | 48 |
| 2004/C 106/4 | Sag C-159/04: Anmodningom præjudiciel afgørelse forelagt ved dom afsagt den 26. november 2003 af Diikitiko Protodikio Ioanninon i sagen CarfourMarinopoulos AE mod 1) Elliniko Dimosioog 2) Nomarchiaki Avtodiikiseos Ioanninon. | 48 |
| 2004/C 106/5 | Sag C-160/04 P: Appeliværksat den 29. marts 2004 af Gustaaf van Dyck til prøvelse af kendelse afsagtden 16. januar 2004 af De Europæiske FællesskabersRet i Første Instans (Fjerde Afdeling) i sag T-113/02, Gustaaf van Dyck modKommissionen for De Europæiske Fællesskaber. | 49 |
| 2004/C 106/6 | Sag C-161/04: Saganlagt den 30. marts 2004 (fax 24.3.2004) af Republikken Østrig mod Europa-Parlamentetog Rådet for Den Europæiske Union. | 49 |
| 2004/C 106/7 | Sag C-164/04: Saganlagt den 31. marts 2004 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber modDet Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland. | 51 |
| 2004/C 106/8 | Sag C-165/04: Saganlagt den 1. april 2004 af Kommissionen for DeEuropæiske Fællesskaber mod Irland. | 51 |
| 2004/C 106/9 | Sag C-171/04: Saganlagt den 2. april 2004 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Nederlandene. | 52 |
| 2004/C 106/0 | Sag C-172/04: Saganlagt den 7. april 2004 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Franske Republik. | 52 |
| 2004/C 106/1 | Slettelse af sag C-40/99 | 52 |
| 2004/C 106/2 | Slettelse af sag C-301/01 | 52 |
| 2004/C 106/3 | Slettelse af sag C-427/01 | 53 |
| 2004/C 106/4 | Slettelse af sag C-48/02 | 53 |
| 2004/C 106/5 | Slettelse af sag C-296/02 | 53 |
| 2004/C 106/6 | Slettelse af sag C-1/03 SA | 53 |
| 2004/C 106/7 | Slettelse af sag C-9/03 | 53 |
| 2004/C 106/8 | Slettelse af sag C-71/03 | 53 |
| 2004/C 106/9 | Slettelse af sag C-144/03 | 53 |
| 2004/C 106/0 | Slettelse af sag C-164/03 | 53 |
| 2004/C 106/1 | Slettelse af sag C-298/03 | 54 |
| 2004/C 106/2 | Slettelse af sag C-308/03 | 54 |
| 2004/C 106/3 | Slettelse af sag C-363/03 | 54 |
| 2004/C 106/4 | Slettelse af sag C-393/03 | 54 |
| | RETTEN I FØRSTE INSTANS |
| 2004/C 106/5 | Dom afsagt af retten I første instans den 11. december 2003 i sag T-305/00, Conserve Italia Soc. coop. rl mod Kommissionenfor De Europæiske Fællesskaber (Landbrug — EUGFL — ophævelse af en finansielstøtte — begrundelse — fejlvurdering af de faktiske omstændigheder — artikel24 i forordning (EØF) nr. 4253/88 — proportionalitetsprincippet) | 55 |
| 2004/C 106/6 | Dom afsagt af retten i første instans den 3. marts 2004 i sag T-48/01, François Vainkerog Brenda Vainker mod Europa-Parlamentet. (Tjenestemænd — erhvervssygdom —vedtægtens artikel 73 — krav om erstatning — uregelmæssigheder i forbindelsemed proceduren med henblik på anerkendelse af sygdommen som erhvervssygdom— tab — skade lidt af en tidligere tjenestemands hustru) | 55 |
| 2004/C 106/7 | Dom afsagt af retten I første instans den 16. marts 2004 i sag T-157/01, Danske Busvognmændmod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. (Statsstøtte — kollektivregionaltransport med bus.) | 56 |
| 2004/C 106/8 | Dom afsagt af retten I første instans den 18. marts 2004 i sag T-204/01, Maria-Luise Lindorfermod Rådet for Den Europæiske Union. (Tjenestemænd — overførelse af den fastsattetilbagekøbsværdi af de pensionsrettigheder, der er erhvervet på grundlag aferhvervsmæssig beskæftigelse forud for tiltrædelsen af tjenesten ved Fællesskaberne— beregning af de pensionsgivende tjenesteår — artikel 11, stk. 2, i bilagVII til vedtægten — almindelige gennemførelsesbestemmelser — ligebehandlingsprincippet— arbejdskraftens frie bevægelighed) | 56 |
| 2004/C 106/9 | Dom afsagt af retten I første instans den 19. februar 2004 i de forenede sager T-297/01 og T-298/01, SIC – Sociedade Independente de Comunicação, SA, mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (Statsstøtte — offentlige tv-stationer — klage — passivitetssøgsmål — Kommissionens stillingtagen — ny eller eksisterende støtte — påstand om, at det fastslås, at det er ufornødent at træffe afgørelse — indsigelse — opfyldelse af en annullationsdom — Kommissionens undersøgelsespligt — rimelig frist) | 56 |
| 2004/C 106/0 | Dom afsagt af retten i første instans den 31. marts 2004 i sag T-20/02, Interquell GmbHmod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design).(»EF-varemærker — ansøgning om HAPPY DOG som EF — figur og ordmærke— det ældre nationale ordmærke HAPPIDOG — risiko for forveksling– artikel8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94) | 57 |
| 2004/C 106/1 | Dom afsagt af retten I første instans den 18. marts 2004 i sag T-67/02, Léopold Radauermod Rådet for Den Europæiske Union. (Tjenestemænd — overførelse af den fastsattetilbagekøbsværdi af de pensionsrettigheder, der er erhvervet på grundlag aferhvervsmæssig beskæftigelse forud for tiltrædelsen af tjenesten ved Fællesskaberne— beregning af de pensionsgivende tjenesteår — artikel 11, stk. 2, i bilagVII til vedtægten — almindelige gennemførelsesbestemmelser — ligebehandlingsprincippet— arbejdskraftens frie bevægelighed) | 57 |
| 2004/C 106/2 | Dom afsagt af retten I første instans den 25. marts 2004 i sag T-145/02, Armin Petrich mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. (Generel udvælgelsesprøve— ikke adgang til prøverne — meddelelse om udvælgelsesprøve — krævet fagligerfaring — begrundelsespligt — princippet om god forvaltningsskik og omsorgspligt) | 58 |
| 2004/C 106/3 | Dom afsagt af retten I første instans den 17. marts 2004 i sag T-175/02, Giorgio Lebedefmod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. (Tjenestemænd — forfremmelse— uregelmæssighed i forbindelse med forfremmelsesproceduren — sammenligningaf fortjenester — annullationssøgsmål) | 58 |
| 2004/C 106/4 | Dom afsagt af retten I første instans den 10. marts 2004 i sag T-177/02, Malagutti-VezinhetSA mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. (Produktsikkerhed i almindelighed— fællesskabssystem for hurtig udveksling af oplysninger om levnedsmidler— erstatningssag) | 58 |
| 2004/C 106/5 | Dom afsagt af Retten i Første Instans den 17. marts 2004 i de forenede sager T-183/02og T-184/02, El Corte Inglés SA mod Kontoret for Harmonisering i det IndreMarked (Varemærker og Design) (KHIM). (EF-varemærker — indsigelsessag — ældreordmærker MUNDICOLOR — ansøgning om EF-ordmærket MUNDICOR — relativ registreringshindring— risiko for forveksling — artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF)nr. 40/94.) | 59 |
| 2004/C 106/6 | Dom afsagt af Retten i første Instans den 2. marts 2004 i sag T-197/02, Georges Caravelismod Europa-Parlamentet. (Tjenestemænd — afslag på forfremmelse — sammenlignendebedømmelse af fortjenester — annullationsdom — gennemførelsesforanstaltninger— artikel 233 EF — annullationssøgsmål og erstatningssøgsmål) | 59 |
| 2004/C 106/7 | Dom afsagt af Retten i Første Instans den 1. april 2004 i sag T-198/02, N mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber.(Tjenestemænd — disciplinærordning — fjernelse fra tjenesten uden frakendelseaf retten til alderspension — begrundelse — ret til kontradiktion — proportionalitet— manglende overholdelse af de frister, der er fastsat i artikel 7 i bilagIX til vedtægten — vedtægtens artikel 12, stk. 1) | 59 |
| 2004/C 106/8 | Dom afsagt af Retten i Første Instans den 2. marts 2004 i sag T-234/02, Christos Michaelmod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. (Tjenestemænd — udnævnelseaf en vicegruppechef og en chef for en tjenestegren — akt, der indeholderet klagepunkt — foreligger ikke — afvisning) | 60 |
| 2004/C 106/9 | Dom afsagt af retten i første instans den 25. marts 2004 i sag T-238/02, José BarbosaGonçalves mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. (Tjenestemænd —søgsmål — erstatningssøgsmål anlagt under henvisning til, at den administrativeprocedure ikke var i overensstemmelse med vedtægten — formaliteten) | 60 |
| 2004/C 106/0 | Dom afsagt af Retten i Første Instans den 23. marts 2004 i sag T-310/02, Athanassios Theodorakismod Rådet for Den Europæiske Union. (Personalesag — ansættelse — vedtægtensartikel 29 — meddelelse om ledig stilling — afvisning af en ansøgning — ansøgningenindgivet for sent) | 61 |
| 2004/C 106/1 | Dom afsagt af Retten i Første Instans den 1. april 2004 i sag T-312/02, Lucio Gussetti mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. (Tjenestemænd — børnetilskud — vedtægtens artikel 67, stk. 2 — antikumulationsregel med hensyn til nationale ydelser af samme art — vedtægtens artikel 85 — betingelser for tilbagesøgning af fejlagtigt udbetalte beløb) | 61 |
| 2004/C 106/2 | Dom afsagt af Retten i Første Instans den 18. februar 2004 i sag T-320/02, Monika Esch-Leonhardt m.fl. mod Den EuropæiskeCentralbank. (Tjenestemænd — personlig aktmappe — skrivelse vedrørende udsendelseaf fagforeningsmeddelelser pr. e-mail — afvisning af at fjerne skrivelsenfra sagsøgernes personlige aktmapper) | 61 |
| 2004/C 106/3 | Dom afsagt af Retten i Første Instans den 3. marts 2004 i sag T-355/02, Mülhens GmbH & Co. KG mod Kontoretfor Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (EF-varemærker — indsigelsessag— risiko for forveksling — ansøgning om ZIRH som EF-ordmærke — ældre EF-figurmærke,der indeholder ordbestanddelen sir — artikel 8, stk. 1, litrab), i forordning (EF) nr. 40/94) | 62 |
| 2004/C 106/4 | Dom afsagt af Retten i Første Instans den 17. marts 2004 i sag T-4/03, Giorgio Lebedef mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (Tjenestemænd — forfremmelse — uregelmæssighed i forbindelse med forfremmelsesproceduren — sammenligning af fortjenester — begrundelse — annullationssøgsmål) | 62 |
| 2004/C 106/5 | Dom afsagt af Retten i Første Instans den 18. februar 2004 i sag T-10/03, Jean-Pierre Koubi mod Kontoret for Harmoniseringi det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (EF-varemærker — ansøgning omCONFORFLEX som EF-ordmærke — ældre nationalt ord- og figurmærke FLEX — risikofor forveksling — artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94) | 62 |
| 2004/C 106/6 | Dom afsagt af Retten i Første Instans den 16. marts 2003 i sag T-11/03, Elizabeth Afarimod Den Europæiske Centralbank. (Ansatte i Den Europæiske Centralbank — ærekrænkelse— racediskrimination — disciplinær procedure — ret til kontradiktion — retligkvalificering af de faktiske omstændigheder — erstatningssøgsmål) | 63 |
| 2004/C 106/7 | Dom afsagt af Retten i Første Instans den 2. marts 2004 i sag T-14/03, Colette Di Marzio mod Kommissionen forDe Europæiske Fællesskaber. (Tjenestemænd — betingelser for sagens antagelsetil realitetsbehandling — vederlag — ændring af tjenestested –ophævelse affordelene ved justeringskoefficienten for Frankrig og udlandstillægget — princippetom forbud mod forskelsbehandling — princippet om omsorgspligt | 63 |
| 2004/C 106/8 | Dom afsagt af Retten i Første Instans den 19. februar 2004 i sag T-19/03, Spyridoula Konstantopoulou mod De Europæiske FællesskabersDomstol. (Tjenestemænd — generel udvælgelsesprøve — ikke adgang til de mundtligeprøver) | 63 |
| 2004/C 106/9 | Kendelse afsagt af Retten i Første Instans (Anden Afdeling) den 19. februar 2004 i sag T-300/97 DEP, Benito Latino mod Kommissionen forDe Europæiske Fællesskaber (Retspleje — fastsættelse af sagsomkostninger) | 64 |
| 2004/C 106/0 | Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 1. marts 2004 i sag T-210/99,Johan Henk Gankema mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. (Annullationssøgsmål— sagsøgerens passivitet — afgørelse i sagen ufornøden) | 64 |
| 2004/C 106/1 | Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 9. februar 2004 i sag T-120/03, Synopharm GmbH & Co.KG mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design).(EF-varemærker — indsigelse — tilbagekaldelse af indsigelse — stillingtagentil sagen ufornøden) | 64 |
| 2004/C 106/2 | Kendelse afsagt af Retten i Første Instans (Fjerde Afdeling) den 11. februar 2004 i sag T-304/03, Bayer AG mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM). (EF-varemærke — indsigelse — mindelig løsning mellem ansøgeren om et EF-varemærke og indehaveren af ældre nationale varemærker — stillingtagen til sagen ufornøden) | 65 |
| 2004/C 106/3 | Kendelse afsagt af Præsidenten for Retten i Første Instans den 16. januar 2004 i sag T-369/03 R, Arizona Chemical BV m.fl. mod Kommissionenfor De Europæiske Fællesskaber (Særlige rettergangsformer — direktiv 67/548/EØF— uopsættelighed) | 65 |
| 2004/C 106/4 | Kendelse afsagt af Præsidenten for Retten i Første Instans den 3. februar 2004 i sag T-422/03 R, Enviro Tech Europe Ltd og Enviro TechInternational Inc. mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (Særligerettergangsformer — direktiv 67/548/EØF — uopsættelighed) | 65 |
| 2004/C 106/5 | Sag T-426/03: Saganlagt den 22. december 2003 af Dr. Grandel GmbHmod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) | 66 |
| 2004/C 106/6 | Sag T-12/04: Saganlagt den 9. januar 2004 af Almdudler-Limonade A.& S. Klein mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærkerog Design) | 66 |
| 2004/C 106/7 | Sag T-28/04: Saganlagt den 22. januar 2004 af Mülhens GmbH & CO. KG mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) | 67 |
| 2004/C 106/8 | Sag T-32/04: Saganlagt den 29. januar 2004 af Lichtwer Pharma AG mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) | 68 |
| 2004/C 106/9 | Sag T-34/04: Saganlagt den 28. januar 2004 af Plus WarenhandelsgesellschaftmbH mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) | 68 |
| 2004/C 106/0 | Sag T-39/04: Saganlagt den 5. februar 2004 af Orsay GmbH mod Kontoretfor Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) | 69 |
| 2004/C 106/1 | Sag T-65/04: Saganlagt den 13. februar 2004 af Gela Sviluppo SCpAi likvidation mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber | 70 |
| 2004/C 106/2 | Sag T-68/04: Sag anlagt den 20. februar 2004 af SGL Carbon AG mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber | 71 |
| 2004/C 106/3 | Sag T-69/04: Saganlagt den 20. februar 2004 af Schunk GmbH ogSchunk Kohlenstofftechnik GmbH mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber | 71 |
| 2004/C 106/4 | Sag T-73/04: Saganlagt den 20. februar 2004 af Le Carbone Lorraine S.A. mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber | 72 |
| 2004/C 106/5 | Sag T-75/04: Saganlagt den 17. februar 2004 af Arch Chemicals Inc. og Arch Timber Protection Limited mod Kommissionen for De EuropæiskeFællesskaber | 72 |
| 2004/C 106/6 | Sag T-76/04: Saganlagt den 17. februar 2004 af Bactria Industriehygiene-Service Verwaltungs GmbH mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber | 74 |
| 2004/C 106/7 | Sag T-77/04: Saganlagt den 17. februar 2004 af Rhodia ConsumerSpecialities Limited mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber | 75 |
| 2004/C 106/8 | Sag T-78/04: Saganlagt den 17. februar 2004 af Sumitomo Chemical(UK) PLC mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber | 75 |
| 2004/C 106/9 | Sag T-79/04: Saganlagt den 17. februar 2004 af Troy Chemical CompanyBV mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber | 76 |
| 2004/C 106/0 | Sag T-81/04: Saganlagt den 21. februar 2004 af Bouygues S.A. ogBouygues Télécom mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber | 76 |
| 2004/C 106/1 | Sag T-84/04: Saganlagt den 20. februar 2004 af Axiom Medical,Inc. mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) | 77 |
| 2004/C 106/2 | Sag T-85/04: Saganlagt den 1.marts 2004 af Guido Strack mod Kommissionen for De EuropæiskeFællesskaber | 78 |
| 2004/C 106/3 | Sag T-87/04: Saganlagt den 1.marts 2004 af Milagros Irene Arranz Benítez mod Europa-Parlamentet | 78 |
| 2004/C 106/4 | Sag T-88/04: Saganlagt den 3.marts 2004 af Marie Tzirani mod Kommissionen for De EuropæiskeFællesskaber | 79 |
| 2004/C 106/5 | Sag T-89/04: Saganlagt den 24. februar 2004 af C.I. Bieger modEuropol | 79 |
| 2004/C 106/6 | Sag T-91/04: Saganlagt den 3.marts 2004 af Alexander Just mod Kommissionen for De EuropæiskeFællesskaber | 80 |
| 2004/C 106/7 | Sag T-93/04: Saganlagt den 4.marts 2004 af Theodoros Kallianos mod Kommissionen for De EuropæiskeFællesskaber | 80 |
| 2004/C 106/8 | Sag T-94/04: Sag anlagt den 27. februar 2004 af European Environmental Bureau, PAN-Europe, International Union of Food, Agricultural, Hotel, Restaurant, Catering, Tobacco og Allied Workers' Associations (IUF), European Federation of Trade Unions in the Food Agricultural og Tourism Sectors samt Allied Branches (EFFAT), Stichting Natuur en Milieu og Svenska Naturskyddsföreningen (Swedish Society for Nature Conservation) mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. | 81 |
| 2004/C 106/9 | Sag T-95/04: Saganlagt den 8.marts 2004 af Luciano Lavagnoli mod Kommissionen for De EuropæiskeFællesskaber | 81 |
| 2004/C 106/0 | Sag T-96/04: Saganlagt den 5.marts 2004 af Michael Cwik mod Kommissionen for De EuropæiskeFællesskaber | 82 |
| 2004/C 106/1 | Sag T-97/04: Saganlagt den 12.marts 2004 af Laura Gnemmi og Eugénia Aguiar mod Kommissionenfor De Europæiske Fællesskaber | 82 |
| 2004/C 106/2 | Sag T-98/04: Saganlagt den 15.marts 2004 af S.I.M.SA. srl m.fl. mod Kommissionen for De EuropæiskeFællesskaber | 83 |
| 2004/C 106/3 | Sag T-100/04: Saganlagt den 11.marts 2004 af Massimo Giannini mod Kommissionen for De EuropæiskeFællesskaber | 83 |
| 2004/C 106/4 | Sag T-101/04: Saganlagt den 15.marts 2004 af Carlos Martinez-Mongay mod Kommissionen for De EuropæiskeFællesskaber | 84 |
| 2004/C 106/5 | Sag T-102/04: Saganlagt den 8.marts 2004 af David Cornwell mod Kommissionen for De EuropæiskeFællesskaber | 84 |
| 2004/C 106/6 | Sag T-103/04: Saganlagt den 15.marts 2004 af Peter Ritzmann mod Kommissionen for De EuropæiskeFællesskaber | 85 |
| 2004/C 106/7 | Sag T-105/04: Saganlagt den 12.marts 2004 af Sandoz GmbH mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber | 85 |
| 2004/C 106/8 | Sag T-107/04: Saganlagt den 16.marts 2004 af Aluminium Silicon Mill Products GmbH mod Rådet forDen Europæiske Union | 85 |
| 2004/C 106/9 | Sag T-108/04: Saganlagt den 12.marts 2004 af Nikolaus Steininger mod Kommissionen for De EuropæiskeFællesskaber | 86 |
| 2004/C 106/0 | Sag T-110/04: Saganlagt den 16.marts 2004 af Paulo Sequeira Wandschneider mod Kommissionen forDe Europæiske Fællesskaber | 86 |
| 2004/C 106/1 | Sag T-111/04: Saganlagt den 15.marts 2004 af OJSC Bratsk Aluminium Plant mod Rådet for Den EuropæiskeUnion | 87 |
| 2004/C 106/2 | Sag T-112/04: Saganlagt den 19.marts 2004 af Manuel Ruiz Sanz, Anna Maria Campogrande og FriedrichMühlbauer mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber | 88 |
| 2004/C 106/3 | Sag T-115/04: Saganlagt den 19.marts 2004 af Yvonne Laroche mod Kommissionen for De EuropæiskeFællesskaber | 88 |
| 2004/C 106/4 | Sag T-119/04: Saganlagt den 25.marts 2004 af Francisco Rossi Ferreras mod Kommissionen for DeEuropæiske Fællesskaber | 88 |
| 2004/C 106/5 | Slettelse af sag T-235/99 | 89 |
| 2004/C 106/6 | Slettelse af sag T-279/99 | 89 |
| 2004/C 106/7 | Slettelse af sag T-291/99 | 89 |
| 2004/C 106/8 | Slettelse af sag T-294/99 | 89 |
| 2004/C 106/9 | Slettelse af sag T-184/03 | 89 |
| 2004/C 106/0 | Slettelse af sag T-307/03 | 90 |
| 2004/C 106/1 | Slettelse af sag C-308/03 | 90 |
| 2004/C 106/2 | Slettelse af sag T-355/03 | 90 |
| 2004/C 106/3 | Slettelse af sag T-407/03 | 90 |

Informationsnummer

Indhold

Side

I   Meddelelser

Domstolen

DOMSTOLEN

2004/C 106/1

Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 25. marts 2004 i de forenede sager C-231/00,C-303/00 og C-451/00, Cooperativa Lattepiù arl mod Azienda di Stato per gliinterventi nel mercato agricolo (AIMA) og Azienda Agricola Marcello Balestrerie Maura Lena mod Regione Lombardia, Azienda di Stato per fli interventi nelmercato agricolo (AIMA) og Azienda Agricola Giuseppe Cantarello mod Aziendadi Stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA), Ministero delle PoliticheAgricole e Forestali (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunale amministrativoregionale del Lazio) (Landbrug — fælles markedsordning — mælk og mejeriprodukter— tillægsafgift på mælk — forordning (EØF) nr. 3950/92 og nr. 536/93 — referencemængder— efterfølgende korrektion — meddelelse til producenterne)

1

2004/C 106/2

Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 25. marts 2004 i de forenede sager C-480/00– C-482/00, C-484/00, C-489/00 – C-491/00 og C-497/00 – C-499/00 (anmodningom præjudiciel afgørelse fra Tribunale amministrativo regionale del Lazio):Azienda Agricola Ettore Ribaldi mod Azienda di Stato per gli interventi nelmercato agricolo (AIMA), Ministero del Tesoro, del Bilancio e della ProgrammazioneEconomica m.fl.. (Landbrug — fælles markedsordning — mælk og mejeriprodukter— tillægsafgift på mælk — forordning (EØF) nr. 3950/92 og nr. 536/93 — referencemængder— efterfølgende korrektion — meddelelse til producenterne.)

2

2004/C 106/3

Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 25. marts 2004 i sag C-495/00, Azienda AgricolaGiorgio, Giovanni e Luciano Visentin m.fl. mod Azienda di Stato per gli interventinel mercato agricolo (AIMA) (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunaleamministrativo regionale del Lazio) (Landbrug — fælles markedsordning — mælk ogmejeriprodukter — tillægsafgift på mælk — forordning (EØF) nr. 3950/92 ognr. 536/93 — referencemængder — efterfølgende korrektion)

3

2004/C 106/4

Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 18. marts 2004 i sag C-314/01, Siemens AG Österreich, ARGE Telekom &Partner mod Hauptverband der österreichischen Sozialversicherungsträger (anmodningom præjudiciel afgørelse fra Bundesvergabeamt) (Offentlige kontrakter— direktiv 89/665/EØF — klageprocedurer i forbindelse med indgåelse af offentligekontrakter — virkningerne af den ansvarlige klageinstans' afgørelse, der annullererden ordregivende myndigheds beslutning om ikke at tilbagekalde et udbud afen kontrakt — begrænsning i adgangen til at benytte underentreprise)

3

2004/C 106/5

Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 18. marts 2004 i sag C-342/01, María Paz MerinoGómez mod Continental Industrias del Caucho SA (anmodning om præjudiciel afgørelsefra Juzgado de lo Social no 33 de Madrid) (Socialpolitik— ligebehandling af mænd og kvinder — barselsorlov — kvindelig arbejdstager,hvis barselsorlov falder sammen med den årlige ferie for samtlige ansatte,der er aftalt i en kollektiv aftale om årlig ferie)

o

4

2004/C 106/6

domstolens dom (Sjette Afdeling) af 1. april 2004 isag C-1/02, Privat-Molkerei Borgmann GmbH & Co. KG mod Hauptzollamt Dortmund(anmodning om præjudiciel afgørelse fra Finanzgericht Düsseldorf) (Landbrug— tillægsafgift på mælk — artikel 3, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 536/93— årlig opgørelse af de til køberen leverede mælkemængder — forsinket fremsendelse— forsinkelsens art — sanktion)

5

2004/C 106/7

Domstolens dom (Femte Afdeling) af 18. marts 2004 i sag C-8/02, Ludwig Leichtlemod Bundesanstalt für Arbeit (anmodning om præjudiciel afgørelse fra VerwaltungsgerichtSigmaringen) (Fri udveksling af tjenesteydelser — støtteordning for tjenestemændved sygdom — kurophold gennemført i en anden medlemsstat — udgifter vedrørendelogi, forplejning, rejse, kurafgift og udarbejdelse af en afsluttendelægeerklæring — betingelser for at få udgifter dækket — forudgående erklæringom ret til godtgørelse — kriterier — begrundelse)

5

2004/C 106/8

Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 1. april 2004 ide forenede sager C-53/02 og C-217/02, Commune de Braine-le-Château og MichelTilli eut m.fl. mod Région wallone (anmodning om præjudiciel afgørelse fraConseil d'État) (Direktiv 75/442/EØF og direktiv 91/156/EØF — affald — planerfor håndtering — områder eller anlæg, der er egnede til affaldsbortskaffelse— tilladelse, når der ikke er vedtaget en håndteringsplan, der omfatter etlandkort med præcis angivelse af de steder, der er fastlagt som afskaffelsesområder)

6

2004/C 106/9

Domstolens dom (Femte Afdeling) af 25. marts 2004 i sag C-71/02, Herbert KarnerIndustrie-Auktionen GmbH mod Troostwijk GmbH (anmodning om præjudiciel afgørelsefra Oberster Gerichtshof) (Frie varebevægelser — artikel 28 EF — foranstaltningermed tilsvarende virkning — reklamebegrænsninger — henvisning til varers handelsmæssigeoprindelse — varer, der hidrører fra en virksomheds konkurs — direktiv 84/450/EØF— grundlæggende rettigheder — ytringsfrihed — proportionalitetsprincippet)

7

2004/C 106/0

Domstolens dom (Femte Afdeling) af 1. april 2004 isag C-90/02, Finanzamt Gummersbach mod Gerhard Bockemühl (anmodning om præjudicielafgørelse fra Bundesfinanzhof) (Anmodning om præjudiciel afgørelse — fortolkningaf sjette momsdirektivs artikel 18, stk. 1 — betingelser for udøvelse af rettentil fradrag for indgående moms — aftager af en tjenesteydelse, der er omhandleti sjette momsdirektivs artikel 9, stk. 2, litra e) — virksomhed som vikarbureau,der udføres af en afgiftspligtig person, som er etableret i udlandet — aftager,der som ydelsesmodtager er momsbetalingspligtig — forpligtelse til at værei besiddelse af en faktura — fakturaens indhold)

7

2004/C 106/1

Domstolens dom (Femte Afdeling) af 1. april 2004 isag C-99/02, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den ItalienskeRepublik. (Traktatbrud — statsstøtte — artikel 88, stk. 2, andet afsnit, EF– støtte, der er uforenelig med fællesmarkedet — forpligtelse til tilbagesøgning— gennemførelse absolut umulig)

8

2004/C 106/2

Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 1. april 2004 isag C-112/02, Kohlpharma GmbH mod Forbundsrepublikken Tyskland (anmodningom præjudiciel afgørelse fra Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen)(Varers frie bevægelighed — lægemidler — indførsel — ansøgning om markedsføringstilladelsei henhold til en forenklet procedure — fælles oprindelse)

8

2004/C 106/3

Domstolens dom (Femte Afdeling) af 25. marts 2004 i sag C-118/02, Industrias deDeshidratación Agricola SA mod Administración del Estado (anmodning om præjudicielafgørelse fra Tribunal Supremo) (Forordning (EF) nr. 603/95 og nr. 785/95— tørret foder — støtteordning — betingelser, der skal opfyldes af forarbejdningsvirksomhederne— yderligere betingelser i nationale bestemmelser)

9

2004/C 106/4

Domstolens dom af 23.marts 2004 i sag C-138/02, Brian Francis Collins mod Secretaryof State for Work and Pensions (anmodning om præjudiciel afgørelse fra SocialSecurity Commissioner) (Fri bevægelighed for personer — EF traktatens artikel48 (efter ændring nu artikel 39 EF) — begrebet arbejdstager — social sikringsydelse tilarbejdssøgende — bopælskrav — unionsborgerskab)

9

2004/C 106/5

Domstolens dom (plenum) af 30. marts 2004 i sag C-147/02, Michelle K. Alabastermod Woolwich plc, Secretary of State for Social Security (anmodning om præjudicielafgørelse fra Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Socialpolitik— mandlige og kvindelige arbejdstagere — lige løn — løn under barselsorlov— beregning af lønnens størrelse — hensyntagen til en lønforhøjelse)

10

2004/C 106/6

Domstolens dom (plenum) af 30. marts 2004 isag C-167/02 P, Willi Rothley m.fl. mod Europa-Parlamentet. (Appel — retsaktfra Parlamentet om betingelser og nærmere vilkår for de interne undersøgelseri forbindelse med bekæmpelse af svig — annullationssøgsmål — formaliteten— Parlamentets medlemmers uafhængighed og immunitet — fortrolighed omkringparlamentarisk undersøgelsesudvalgs arbejde — Det Europæiske Kontor for Bekæmpelseaf Svig (OLAF) — undersøgelsesbeføjelser.)

11

2004/C 106/7

Domstolens dom af 23.marts 2004 i sag C-233/02, Den Franske Republik mod Kommissionenfor De Europæiske Fællesskaber (Retningslinjer med hensyn til forskriftssamarbejdeog gennemsigtighed indgået med Amerikas Forenede Stater — ingen bindende karakter)

12

2004/C 106/8

Domstolens dom af 23.marts 2004 i sag C-234/02 P, Den Europæiske Ombudsmand mod FrankLamberts. (Appel — afvisning — ansvar uden for kontrakt — Den Europæiske Ombudsmandsbehandling af en klage vedrørende en intern udvælgelsesprøve)

12

2004/C 106/9

Domstolens dom (Femte Afdeling) af 1. april 2004 isag C-237/02, Freiburger Kommunalbauten GmbH Baugesellschaft & Co. KGmod Ludger Hofstetter, Ulrike Hofstetter (anmodning om præjudiciel afgørelsefra Bundesgerichtshof) (Direktiv 93/13/EØF — urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler— aftale om opførelse og levering af en parkeringsplads — der byttes om pårækkefølgen for opfyldelsen af kontraktlige forpligtelser i henhold til deklaratoriskebestemmelser i national ret — kontraktvilkår, hvorefter forbrugeren skal betaleprisen, inden den erhvervsdrivende har opfyldt sine forpligtelser — den erhvervsdrivendespligt til at udstede garanti)

12

2004/C 106/0

Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 1. april 2004 isag C-263/02 P, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Jègo-Quéréet Cie SA. (Appel — formaliteten med hensyn til et søgsmål anlagt af en juridiskperson med påstand om annullation af en forordning)

13

2004/C 106/1

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 1. april 2004 isag C-286/02, Bellio F.lli Srl mod Prefettura di Treviso (anmodning om præjudicielafgørelse fra Tribunale di Treviso) (Landbrug — veterinærpoliti — beskyttelsesforanstaltningermod overførbare spongiforme encephalopatier — fodring med animalsk protein)

13

2004/C 106/2

Domstolens dom (Femte Afdeling) af 1. april 2004 isag C-320/02, Förvaltnings AB Stenholmen mod Riksskatteverket (anmodning ompræjudiciel afgørelse fra Regeringsrätten) (Sjette momsdirektiv — artikel26a — særordning for brugte genstande — begrebet brugte genstande — hest,der videresælges efter træning)

14

2004/C 106/3

Domstolens dom (Første Afdeling) af 1. april 2004 isag C-389/02, Deutsche See-Bestattungs-Genossenschaft eG mod HauptzollamtKiel (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Finanzgericht Hamburg) (Punktafgifter— afgiftsfritagelse for mineralolier — direktiv 92/81/EØF — artikel 8, stk.1, litra c) — begrebet sejlads)

14

2004/C 106/4

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 1. april 2004 isag C-64/03, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod ForbundsrepublikkenTyskland. (Traktatbrud — manglende gennemførelse af direktiv 98/30/EF)

15

2004/C 106/5

Domstolens dom (Femte Afdeling) af 30. marts 2004 i sag C-201/03, Kommissionenfor De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Sverige. (Traktatbrud — bortskaffelseaf olieaffald — manglende gennemførelse af direktiv 75/439/EØF)

15

2004/C 106/6

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 1. april 2004 isag C-375/03, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod StorhertugdømmetLuxembourg. (Traktatbrud — manglende gennemførelse af direktiv 2000/30/EF)

16

2004/C 106/7

Sag C-1/04 SA: Begæringom bemyndigelse til at foretage arrest eller udlæg i fordringer mod Kommissionenfor De Europæiske Fællesskaber, indgivet den 17. marts 2004 af Tertir-Terminais de PortugalSA.

16

2004/C 106/8

Domstolens kendelse (Tredje Afdeling) af 18. marts2004 i sag C-45/03, Oxana Dem'Yanenko (anmodning om præjudiciel afgørelsefra Tribunale di Catania) (Præjudiciel forelæggelse — fri bevægelighed forpersoner — situation, der ikke er omfattet af direktiv 64/221/EØF's anvendelsesområde— grundlæggende rettigheder — den europæiske menneskerettighedskonvention— udvisning af en statsborger fra et tredjeland, der ikke har familiemæssigeller ægteskabelig forbindelse med en statsborger i en medlemsstat — stadfæstelsesproceduremed hensyn til en tvangsudvisning ved grænsen af en statsborger fra et tredjeland— begrebet reti en af medlemsstaterne — retsinstans, der i henholdtil artikel 68 EF kan forelægge præjudicielle spørgsmål for Domstolen — Domstolenikke kompetent)

16

2004/C 106/9

Domstolens kendelse (Tredje Afdeling) af 15. marts 2004 i sag C-59/03, Mario Cigliolam.fl. mod Ferrovie dello Stato SpA (FS) (anmodning om præjudiciel afgørelsefra Tribunale di Genova) (Procesreglementets artikel 104, stk. 3 — statsstøtte— begreb — nationale bestemmelser, hvorefter en arbejdstagers ret til at fortsætteansættelsesforholdet indtil pensionsalderen suspenderes)

17

2004/C 106/0

Domstolens kendelse (Femte Afdeling) af 9. marts 2004 i sag C-159/03 P, Jan Pflugradtmod Den Europæiske Centralbank (Appel — ansatte i den Europæiske Centralbank— skrivelse om kontrol af en ansat — forberedende akt — akt, der ikke indeholderet klagepunkt — afvisning)

17

2004/C 106/1

Domstolens kendelse (Femte Afdeling) af 19. marts 2004 i sag C-196/03 P, Arnaldo Lucaccionimod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. (Appel — tjenestemænd — erstatningssøgsmål— formaliteten)

18

2004/C 106/2

Domstolens kendelse (Femte Afdeling) af 11. februar2004 i de forenede sager C-438/03, C-439/03, C-509/03 og C-2/04, AntonioCannito mod Fondiaria Assicurazioni SpA, Pasqualina Murgolo mod AssitaliaAssicurazioni SpA, Vincenzo Manfredi mod Lloyd Adriacito Assicurazioni SpAog Nicolò Tricarico mod Assitalia Assicurazioni SpA (anmodninger om præjudicielafgørelse fra Giudice di pace di Bitonto). (Præjudiciel forelæggelse — afvisning)

18

2004/C 106/3

Sag C-58/04: Anmodningom præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse afsagt den 23.oktober 2003 af Bundesfinanzhof i sagen Antje Köhler mod FinanzamtDüsseldorf-Nord

18

2004/C 106/4

Sag C-60/04: Saganlagt den 12. februar 2004 af Den ItalienskeRepublik mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber.

19

2004/C 106/5

Sag C-61/04: Saganlagt den 12. februar 2004 af Kommissionen forDe Europæiske Fællesskaber mod Den Hellenske Republik.

20

2004/C 106/6

Sag C-73/04: Anmodningom præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse afsagt den 27.januar 2004 af Oberlandesgericht Hamm i sagen Brigitte og Marcus Kleinmod 1) ..., 2) ... og 3) Rhodos Management Ltd.

20

2004/C 106/7

Sag C-81/04: Anmodningom præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse afsagt den 14.januar 2004 af Arbeitsgericht Berlin i sagen Veronika Richert mod VKGmbH Service Gesellschaft für Vermögenszuordnung und Kommunalisierung mbH.

20

2004/C 106/8

Sag C-82/04 P: Appeliværksat den 20. februar 2004 (fax: 18.2.2004)af Audi AG til prøvelse af dom afsagt den 3. december2003 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Anden Afdeling)i sag T-16/02, Audi AG mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærkerog Design).

21

2004/C 106/9

Sag C-88/04: Sag anlagt den 23. februar 2004 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland.

22

2004/C 106/0

Sag C-95/04 P: Appeliværksat den 26. februar 2004 af British Airwaysplc til prøvelse af dom afsagt den 17. december 2003 afDe Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans i sag T-219/99, British Airwaysplc mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber.

22

2004/C 106/1

Sag C-96/04: Anmodningom præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse afsagt den 2. juni 2003 af Amtsgericht Niebülli sagen Standesamt Stadt Niebüll (bestemmelse af fødenavn for Leonhard-Matthias,barn af Stefan Grunkin og Dorothee Regina Paul)

23

2004/C 106/2

Sag C-98/04: Sag anlagt den 26. februar 2004 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland.

24

2004/C 106/3

Sag C-102/04: Saganlagt den 27. februar 2004 af Kongeriget Sverigemod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber.

24

2004/C 106/4

Sag C-105/04 P: Appeliværksat den 1.marts 2004 af Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandelop Elektrotechnisch Gebied (FEG) til prøvelse af dom afsagt den 16.december 2003 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (FørsteAfdeling) i de forenede sager T-5/00 og T-6/00, Nederlandse Federatieve Verenigingvoor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied en Technische Unie BV mod Kommissionenfor De Europæiske Fællesskaber, støttet af CEF City Electrical Factors BVog CEF Holding Ltd.

25

2004/C 106/5

Sag C-109/04; Anmodningom præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse afsagt den 17.december 2003 af Bundesverwaltungsgericht i sagen Rechtsanwalt Dr.Karl Robert Kranemann mod Delstaten Nordrhein-Westfalen.

26

2004/C 106/6

Sag C-110/04 P: Appeliværksat den 1.marts 2004 af selskabet Grammes Strintzis NaftiliakiAE til prøvelse af dom afsagt den 11.december 2003 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (FemteAfdeling) i sag T-65/99 Grammes Strintzis NaftiliakiAE mod Kommissionen for De EuropæiskeFællesskaber.

27

2004/C 106/7

Sag C-111/04 P: Appeliværksat den 3.marts 2004 (fax af 25.2.2004) af Adriatica di Navigazione SpAtil prøvelse af dom afsagt den 11. december 2003 afDe Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Femte Afdeling) i sag T-61/99,Adriatica di Navigazione SpA mod Kommissionen for De EuropæiskeFællesskaber.

27

2004/C 106/8

Sag C-112/04 P: Appeliværksat den 3. marts 2004 af selskabet Marlines SA tilprøvelse af dom afsagt den 11. december 2003 afDe Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Femte Afdeling) i sag T-56/99, MarlinesSA mod Kommissionen for De EuropæiskeFællesskaber

28

2004/C 106/9

Sag C-113/04 P: Appeliværksat den 3.marts 2004 af Technische Unie BV til prøvelse af dom afsagt den 16. december 2003 af De Europæiske Fællesskabers Reti Første Instans (Første Afdeling) i de forenede sager T-5/00 og T-6/00, NederlandseFederatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied og TechnischeUnie BV mod Kommissionen For De Europæiske Fællesskaber.

28

2004/C 106/0

Sag C-114/04: Saganlagt den 3.marts 2004 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber modForbundsrepublikken Tyskland.

29

2004/C 106/1

Sag C-116/04: Saganlagt den 4.marts 2004 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber modKongeriget Sverige.

30

2004/C 106/2

Sag C-117/04: Saganlagt den 4.marts 2004 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber modDen Italienske Republik.

30

2004/C 106/3

Sag C-118/04: Saganlagt den 4.marts 2004 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber modDen Italienske Republik.

30

2004/C 106/4

Sag C-119/04: Saganlagt den 4.marts 2004 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber modDen Italienske Republik.

31

2004/C 106/5

Sag C-120/04: Anmodningom præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse afsagt den 17.februar 2004 af Oberlandesgericht Düsseldorf i sagen MEDION AG modTHOMSON multimedia Sales Germany & Austria GmbH.

31

2004/C 106/6

Sag C-121/04 P: Appeliværksat den 5. marts 2004 af selskabet Minoan Lines SA,til prøvelse af dom afsagt den 11. december 2003 afDe Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Femte Afdeling) i sag T-66/99, MinoanLines SA mod Kommissionenfor De Europæiske Fællesskaber.

32

2004/C 106/7

Sag C-123/04: Anmodningom præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse afsagt den 4.februar 2004 af Oberlandesgericht Oldenburg i sagen Industrias Nuclearesdo Brasil S.A. og Siemens AG mod UBS AG.

32

2004/C 106/8

Sag C-124/04: Anmodningom præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse afsagt den 4.februar 2004 af Oberlandesgericht Oldenburg i sagen Industrias Nuclearesdo Brasil S.A. og Siemens AG mod Texas Utilities Electric Corporation.

34

2004/C 106/9

Sag C-126/04: Anmodningom præjudiciel afgørelse forelagt ved retsafgørelse truffet den 18.februar 2004 af College van Beroep voor het Bedrijfsleven i sagen HeinekenBrouwerijen BV mod Hoofdproductschap Akkerbouw

35

2004/C 106/0

Sag C-127/04: Anmodningom præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse afsagt den 18. november 2003, som ændret den 27. februar 2004,af High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division i sagenMaster Declan O'Byrne mod Aventis Pasteur MSD Ltd og Aventis Pasteur SA.

35

2004/C 106/1

Sag C-128/04: Anmodningom præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse afsagt den 19.januar 2004 af Rechtbank van Eerste Aanleg te Dendermonde i sagen 1.Raemdonck, Annick, Andréa og 2. Raemdonck-Janssens BVBA mod het Openbaar Ministerie.

36

2004/C 106/2

Sag C-129/04: Anmodningom præjudiciel afgørelse forelagt ved dom afsagt den 25.februar 2004 af Conseil d'Etat (Belgien), Forvaltningsafdelingen, isagen Espace Trianon SA og Société wallone de location-financement SA (SOFIBAIL)mod Office communautaire et régional de la formation professionnelle et del'emploi (FOREM)

36

2004/C 106/3

Sag C-130/04: Saganlagt den 11.marts 2004 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber modDen Hellenske Republik.

37

2004/C 106/4

Sag C-131/04: Anmodningom præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse afsagt den 9. marts 2004 af Employment Tribunal,Leeds, i sagen C.D. Robinson-Steele mod R.D. Retail Services Ltd.

37

2004/C 106/5

Sag C-132/04: Saganlagt den 11.marts 2004 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber modKongeriget Spanien.

38

2004/C 106/6

Sag C-133/04: Saganlagt den 12. marts 2004 af Kongeriget Spanien mod Rådet for Den EuropæiskeUnion

38

2004/C 106/7

Sag C-134/04: Saganlagt den 12. marts 2004 af Kongeriget Spanien mod Rådet for Den EuropæiskeUnion.

39

2004/C 106/8

Sag C-135/04: Saganlagt den 12. marts 2004 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber modKongeriget Spanien

39

2004/C 106/9

Sag C-137/04: Anmodningom præjudiciel afgørelse forelagt ved beslutning truffet den 8. marts 2004 af Regeringsrätteni sagen Amy Rockler mod Riksförsäkringsverket.

40

2004/C 106/0

Sag C-139/04: Saganlagt den 15. marts 2004 af Kommissionen for De EuropæiskeFællesskaber mod Den Italienske Republik.

40

2004/C 106/1

Sag C-140/04: Anmodningom præjudiciel afgørelse forelagt ved afgørelse af 11. marts 2004 af Hof van Beroepte Antwerpen, Belgien i sagen United Antwerp Maritime Agencies NV, henholdsvisSeaport Terminals NV mod 1) Belgische Staat (den belgiske stat), 2) UnitedAntwerp Maritime Agencies NV

41

2004/C 106/2

Sag C-141/04: Anmodningom præjudiciel afgørelse forelagt ved DOM afsagt den 30. december 2003 af Simvulio tis Epikratias i sagen Mihail G. Peros modTekniko Epimelitirio Ellados.

42

2004/C 106/3

Sag C-142/04: Anmodningom præjudiciel afgørelse forelagt ved DOM afsagt den 30. december 2003 af Simvulio tis Epikratias i sagen Maria Aslanidou modIpurgios Igias & Pronias.

42

2004/C 106/4

Sag C-145/04: Saganlagt den 18. marts 2004 af Kongeriget Spanien mod Det Forenede Kongerige Storbritannienog Nordirland.

43

2004/C 106/5

Sag C-146/04: Saganlagt den 19. marts 2004 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber modKongeriget Nederlandene.

44

2004/C 106/6

Sag C-147/04: Anmodningom præjudiciel afgørelse forelagt ved beslutning truffet den 4. februar 2004. af Conseil d'État (France), Afdelingen for Tvistemål,i sagen Société de Groot en Slot Allium B.V. og Société Bejo Zaden B.V. modMinistére de L'économie des Finances et de l'Industrie og Ministère de l'agriculture,de l'alimentation, de la pêche et des affaires rurales – Intervenient: Comitééconomique agricole régional fruits et légumes de la région Bretagne (CERAFEL)

44

2004/C 106/7

Sag C-149/04: Anmodningom præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse af 27. oktober 2003 af Corte Suprema di Cassazione, Sezione Tributaria, isagen IMEG srl Fallita mod Comune Carrara

45

2004/C 106/8

Sag C-151/04: Anmodningom præjudiciel afgørelse forelagt ved afgørelse truffet den 16. januar 2004 af tribunal de police de Neufchateâu (Belgien) i sagenMinistère public mod Claude Nadin – civilretligt ansvarlig part: Nadin-LuxSA.

45

2004/C 106/9

Sag C-152/04: Anmodningom præjudiciel afgørelse forelagt ved afgørelse truffet den 16. januar 2004 af tribunal de police de Neufchâteau (Belgien) i sagenMinistère public mod Jean-Pascal Durré.

46

2004/C 106/0

Sag C-153/04 P: Appeliværksat den 26. marts 2004 (fax af 23.3.2004) af Società Euroagri srl til prøvelseaf dom afsagt den 28. januar 2004 af De EuropæiskeFællesskabers Ret i Første Instans (Anden Afdeling) i sag T-180/01, Euroagrisrl mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber.

46

2004/C 106/1

Sag C-156/04: Saganlagt den 26. marts 2004 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber modDen Hellenske Republik.

47

2004/C 106/2

Sag C-157/04: Saganlagt den 29. marts 2004 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber modKongeriget Spanien.

47

2004/C 106/3

Sag C-158/04: Anmodningom præjudiciel afgørelse forelagt ved dom afsagt den 10. november 2003 af Diikitiko Protodikio Ioanninon i sagen Trofo-SupermarketAE mod 1) Elliniko Dimosio og 2)Nomarchiaki Avtodiikiseos Ioanninon.

48

2004/C 106/4

Sag C-159/04: Anmodningom præjudiciel afgørelse forelagt ved dom afsagt den 26. november 2003 af Diikitiko Protodikio Ioanninon i sagen CarfourMarinopoulos AE mod 1) Elliniko Dimosioog 2) Nomarchiaki Avtodiikiseos Ioanninon.

48

2004/C 106/5

Sag C-160/04 P: Appeliværksat den 29. marts 2004 af Gustaaf van Dyck til prøvelse af kendelse afsagtden 16. januar 2004 af De Europæiske FællesskabersRet i Første Instans (Fjerde Afdeling) i sag T-113/02, Gustaaf van Dyck modKommissionen for De Europæiske Fællesskaber.

49

2004/C 106/6

Sag C-161/04: Saganlagt den 30. marts 2004 (fax 24.3.2004) af Republikken Østrig mod Europa-Parlamentetog Rådet for Den Europæiske Union.

49

2004/C 106/7

Sag C-164/04: Saganlagt den 31. marts 2004 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber modDet Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland.

51

2004/C 106/8

Sag C-165/04: Saganlagt den 1. april 2004 af Kommissionen for DeEuropæiske Fællesskaber mod Irland.

51

2004/C 106/9

Sag C-171/04: Saganlagt den 2. april 2004 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Nederlandene.

52

2004/C 106/0

Sag C-172/04: Saganlagt den 7. april 2004 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Franske Republik.

52

2004/C 106/1

Slettelse af sag C-40/99

52

2004/C 106/2

Slettelse af sag C-301/01

52

2004/C 106/3

Slettelse af sag C-427/01

53

2004/C 106/4

Slettelse af sag C-48/02

53

2004/C 106/5

Slettelse af sag C-296/02

53

2004/C 106/6

Slettelse af sag C-1/03 SA

53

2004/C 106/7

Slettelse af sag C-9/03

53

2004/C 106/8

Slettelse af sag C-71/03

53

2004/C 106/9

Slettelse af sag C-144/03

53

2004/C 106/0

Slettelse af sag C-164/03

53

2004/C 106/1

Slettelse af sag C-298/03

54

2004/C 106/2

Slettelse af sag C-308/03

54

2004/C 106/3

Slettelse af sag C-363/03

54

2004/C 106/4

Slettelse af sag C-393/03

54

RETTEN I FØRSTE INSTANS

2004/C 106/5

Dom afsagt af retten I første instans den 11. december 2003 i sag T-305/00, Conserve Italia Soc. coop. rl mod Kommissionenfor De Europæiske Fællesskaber (Landbrug — EUGFL — ophævelse af en finansielstøtte — begrundelse — fejlvurdering af de faktiske omstændigheder — artikel24 i forordning (EØF) nr. 4253/88 — proportionalitetsprincippet)

55

2004/C 106/6

Dom afsagt af retten i første instans den 3. marts 2004 i sag T-48/01, François Vainkerog Brenda Vainker mod Europa-Parlamentet. (Tjenestemænd — erhvervssygdom —vedtægtens artikel 73 — krav om erstatning — uregelmæssigheder i forbindelsemed proceduren med henblik på anerkendelse af sygdommen som erhvervssygdom— tab — skade lidt af en tidligere tjenestemands hustru)

55

2004/C 106/7

Dom afsagt af retten I første instans den 16. marts 2004 i sag T-157/01, Danske Busvognmændmod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. (Statsstøtte — kollektivregionaltransport med bus.)

56

2004/C 106/8

Dom afsagt af retten I første instans den 18. marts 2004 i sag T-204/01, Maria-Luise Lindorfermod Rådet for Den Europæiske Union. (Tjenestemænd — overførelse af den fastsattetilbagekøbsværdi af de pensionsrettigheder, der er erhvervet på grundlag aferhvervsmæssig beskæftigelse forud for tiltrædelsen af tjenesten ved Fællesskaberne— beregning af de pensionsgivende tjenesteår — artikel 11, stk. 2, i bilagVII til vedtægten — almindelige gennemførelsesbestemmelser — ligebehandlingsprincippet— arbejdskraftens frie bevægelighed)

56

2004/C 106/9

Dom afsagt af retten I første instans den 19. februar 2004 i de forenede sager T-297/01 og T-298/01, SIC – Sociedade Independente de Comunicação, SA, mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (Statsstøtte — offentlige tv-stationer — klage — passivitetssøgsmål — Kommissionens stillingtagen — ny eller eksisterende støtte — påstand om, at det fastslås, at det er ufornødent at træffe afgørelse — indsigelse — opfyldelse af en annullationsdom — Kommissionens undersøgelsespligt — rimelig frist)

56

2004/C 106/0

Dom afsagt af retten i første instans den 31. marts 2004 i sag T-20/02, Interquell GmbHmod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design).(»EF-varemærker — ansøgning om HAPPY DOG som EF — figur og ordmærke— det ældre nationale ordmærke HAPPIDOG — risiko for forveksling– artikel8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94)

57

2004/C 106/1

Dom afsagt af retten I første instans den 18. marts 2004 i sag T-67/02, Léopold Radauermod Rådet for Den Europæiske Union. (Tjenestemænd — overførelse af den fastsattetilbagekøbsværdi af de pensionsrettigheder, der er erhvervet på grundlag aferhvervsmæssig beskæftigelse forud for tiltrædelsen af tjenesten ved Fællesskaberne— beregning af de pensionsgivende tjenesteår — artikel 11, stk. 2, i bilagVII til vedtægten — almindelige gennemførelsesbestemmelser — ligebehandlingsprincippet— arbejdskraftens frie bevægelighed)

57

2004/C 106/2

Dom afsagt af retten I første instans den 25. marts 2004 i sag T-145/02, Armin Petrich mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. (Generel udvælgelsesprøve— ikke adgang til prøverne — meddelelse om udvælgelsesprøve — krævet fagligerfaring — begrundelsespligt — princippet om god forvaltningsskik og omsorgspligt)

58

2004/C 106/3

Dom afsagt af retten I første instans den 17. marts 2004 i sag T-175/02, Giorgio Lebedefmod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. (Tjenestemænd — forfremmelse— uregelmæssighed i forbindelse med forfremmelsesproceduren — sammenligningaf fortjenester — annullationssøgsmål)

58

2004/C 106/4

Dom afsagt af retten I første instans den 10. marts 2004 i sag T-177/02, Malagutti-VezinhetSA mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. (Produktsikkerhed i almindelighed— fællesskabssystem for hurtig udveksling af oplysninger om levnedsmidler— erstatningssag)

58

2004/C 106/5

Dom afsagt af Retten i Første Instans den 17. marts 2004 i de forenede sager T-183/02og T-184/02, El Corte Inglés SA mod Kontoret for Harmonisering i det IndreMarked (Varemærker og Design) (KHIM). (EF-varemærker — indsigelsessag — ældreordmærker MUNDICOLOR — ansøgning om EF-ordmærket MUNDICOR — relativ registreringshindring— risiko for forveksling — artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF)nr. 40/94.)

59

2004/C 106/6

Dom afsagt af Retten i første Instans den 2. marts 2004 i sag T-197/02, Georges Caravelismod Europa-Parlamentet. (Tjenestemænd — afslag på forfremmelse — sammenlignendebedømmelse af fortjenester — annullationsdom — gennemførelsesforanstaltninger— artikel 233 EF — annullationssøgsmål og erstatningssøgsmål)

59

2004/C 106/7

Dom afsagt af Retten i Første Instans den 1. april 2004 i sag T-198/02, N mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber.(Tjenestemænd — disciplinærordning — fjernelse fra tjenesten uden frakendelseaf retten til alderspension — begrundelse — ret til kontradiktion — proportionalitet— manglende overholdelse af de frister, der er fastsat i artikel 7 i bilagIX til vedtægten — vedtægtens artikel 12, stk. 1)

59

2004/C 106/8

Dom afsagt af Retten i Første Instans den 2. marts 2004 i sag T-234/02, Christos Michaelmod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. (Tjenestemænd — udnævnelseaf en vicegruppechef og en chef for en tjenestegren — akt, der indeholderet klagepunkt — foreligger ikke — afvisning)

60

2004/C 106/9

Dom afsagt af retten i første instans den 25. marts 2004 i sag T-238/02, José BarbosaGonçalves mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. (Tjenestemænd —søgsmål — erstatningssøgsmål anlagt under henvisning til, at den administrativeprocedure ikke var i overensstemmelse med vedtægten — formaliteten)

60

2004/C 106/0

Dom afsagt af Retten i Første Instans den 23. marts 2004 i sag T-310/02, Athanassios Theodorakismod Rådet for Den Europæiske Union. (Personalesag — ansættelse — vedtægtensartikel 29 — meddelelse om ledig stilling — afvisning af en ansøgning — ansøgningenindgivet for sent)

61

2004/C 106/1

Dom afsagt af Retten i Første Instans den 1. april 2004 i sag T-312/02, Lucio Gussetti mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. (Tjenestemænd — børnetilskud — vedtægtens artikel 67, stk. 2 — antikumulationsregel med hensyn til nationale ydelser af samme art — vedtægtens artikel 85 — betingelser for tilbagesøgning af fejlagtigt udbetalte beløb)

61

2004/C 106/2

Dom afsagt af Retten i Første Instans den 18. februar 2004 i sag T-320/02, Monika Esch-Leonhardt m.fl. mod Den EuropæiskeCentralbank. (Tjenestemænd — personlig aktmappe — skrivelse vedrørende udsendelseaf fagforeningsmeddelelser pr. e-mail — afvisning af at fjerne skrivelsenfra sagsøgernes personlige aktmapper)

61

2004/C 106/3

Dom afsagt af Retten i Første Instans den 3. marts 2004 i sag T-355/02, Mülhens GmbH & Co. KG mod Kontoretfor Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (EF-varemærker — indsigelsessag— risiko for forveksling — ansøgning om ZIRH som EF-ordmærke — ældre EF-figurmærke,der indeholder ordbestanddelen sir — artikel 8, stk. 1, litrab), i forordning (EF) nr. 40/94)

62

2004/C 106/4

Dom afsagt af Retten i Første Instans den 17. marts 2004 i sag T-4/03, Giorgio Lebedef mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (Tjenestemænd — forfremmelse — uregelmæssighed i forbindelse med forfremmelsesproceduren — sammenligning af fortjenester — begrundelse — annullationssøgsmål)

62

2004/C 106/5

Dom afsagt af Retten i Første Instans den 18. februar 2004 i sag T-10/03, Jean-Pierre Koubi mod Kontoret for Harmoniseringi det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (EF-varemærker — ansøgning omCONFORFLEX som EF-ordmærke — ældre nationalt ord- og figurmærke FLEX — risikofor forveksling — artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94)

62

2004/C 106/6

Dom afsagt af Retten i Første Instans den 16. marts 2003 i sag T-11/03, Elizabeth Afarimod Den Europæiske Centralbank. (Ansatte i Den Europæiske Centralbank — ærekrænkelse— racediskrimination — disciplinær procedure — ret til kontradiktion — retligkvalificering af de faktiske omstændigheder — erstatningssøgsmål)

63

2004/C 106/7

Dom afsagt af Retten i Første Instans den 2. marts 2004 i sag T-14/03, Colette Di Marzio mod Kommissionen forDe Europæiske Fællesskaber. (Tjenestemænd — betingelser for sagens antagelsetil realitetsbehandling — vederlag — ændring af tjenestested –ophævelse affordelene ved justeringskoefficienten for Frankrig og udlandstillægget — princippetom forbud mod forskelsbehandling — princippet om omsorgspligt

63

2004/C 106/8

Dom afsagt af Retten i Første Instans den 19. februar 2004 i sag T-19/03, Spyridoula Konstantopoulou mod De Europæiske FællesskabersDomstol. (Tjenestemænd — generel udvælgelsesprøve — ikke adgang til de mundtligeprøver)

63

2004/C 106/9

Kendelse afsagt af Retten i Første Instans (Anden Afdeling) den 19. februar 2004 i sag T-300/97 DEP, Benito Latino mod Kommissionen forDe Europæiske Fællesskaber (Retspleje — fastsættelse af sagsomkostninger)

64

2004/C 106/0

Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 1. marts 2004 i sag T-210/99,Johan Henk Gankema mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. (Annullationssøgsmål— sagsøgerens passivitet — afgørelse i sagen ufornøden)

64

2004/C 106/1

Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 9. februar 2004 i sag T-120/03, Synopharm GmbH & Co.KG mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design).(EF-varemærker — indsigelse — tilbagekaldelse af indsigelse — stillingtagentil sagen ufornøden)

64

2004/C 106/2

Kendelse afsagt af Retten i Første Instans (Fjerde Afdeling) den 11. februar 2004 i sag T-304/03, Bayer AG mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM). (EF-varemærke — indsigelse — mindelig løsning mellem ansøgeren om et EF-varemærke og indehaveren af ældre nationale varemærker — stillingtagen til sagen ufornøden)

65

2004/C 106/3

Kendelse afsagt af Præsidenten for Retten i Første Instans den 16. januar 2004 i sag T-369/03 R, Arizona Chemical BV m.fl. mod Kommissionenfor De Europæiske Fællesskaber (Særlige rettergangsformer — direktiv 67/548/EØF— uopsættelighed)

65

2004/C 106/4

Kendelse afsagt af Præsidenten for Retten i Første Instans den 3. februar 2004 i sag T-422/03 R, Enviro Tech Europe Ltd og Enviro TechInternational Inc. mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (Særligerettergangsformer — direktiv 67/548/EØF — uopsættelighed)

65

2004/C 106/5

Sag T-426/03: Saganlagt den 22. december 2003 af Dr. Grandel GmbHmod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

66

2004/C 106/6

Sag T-12/04: Saganlagt den 9. januar 2004 af Almdudler-Limonade A.& S. Klein mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærkerog Design)

66

2004/C 106/7

Sag T-28/04: Saganlagt den 22. januar 2004 af Mülhens GmbH & CO. KG mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

67

2004/C 106/8

Sag T-32/04: Saganlagt den 29. januar 2004 af Lichtwer Pharma AG mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

68

2004/C 106/9

Sag T-34/04: Saganlagt den 28. januar 2004 af Plus WarenhandelsgesellschaftmbH mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

68

2004/C 106/0

Sag T-39/04: Saganlagt den 5. februar 2004 af Orsay GmbH mod Kontoretfor Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

69

2004/C 106/1

Sag T-65/04: Saganlagt den 13. februar 2004 af Gela Sviluppo SCpAi likvidation mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

70

2004/C 106/2

Sag T-68/04: Sag anlagt den 20. februar 2004 af SGL Carbon AG mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

71

2004/C 106/3

Sag T-69/04: Saganlagt den 20. februar 2004 af Schunk GmbH ogSchunk Kohlenstofftechnik GmbH mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

71

2004/C 106/4

Sag T-73/04: Saganlagt den 20. februar 2004 af Le Carbone Lorraine S.A. mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

72

2004/C 106/5

Sag T-75/04: Saganlagt den 17. februar 2004 af Arch Chemicals Inc. og Arch Timber Protection Limited mod Kommissionen for De EuropæiskeFællesskaber

72

2004/C 106/6

Sag T-76/04: Saganlagt den 17. februar 2004 af Bactria Industriehygiene-Service Verwaltungs GmbH mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

74

2004/C 106/7

Sag T-77/04: Saganlagt den 17. februar 2004 af Rhodia ConsumerSpecialities Limited mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

75

2004/C 106/8

Sag T-78/04: Saganlagt den 17. februar 2004 af Sumitomo Chemical(UK) PLC mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

75

2004/C 106/9

Sag T-79/04: Saganlagt den 17. februar 2004 af Troy Chemical CompanyBV mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

76

2004/C 106/0

Sag T-81/04: Saganlagt den 21. februar 2004 af Bouygues S.A. ogBouygues Télécom mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

76

2004/C 106/1

Sag T-84/04: Saganlagt den 20. februar 2004 af Axiom Medical,Inc. mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

77

2004/C 106/2

Sag T-85/04: Saganlagt den 1.marts 2004 af Guido Strack mod Kommissionen for De EuropæiskeFællesskaber

78

2004/C 106/3

Sag T-87/04: Saganlagt den 1.marts 2004 af Milagros Irene Arranz Benítez mod Europa-Parlamentet

78

2004/C 106/4

Sag T-88/04: Saganlagt den 3.marts 2004 af Marie Tzirani mod Kommissionen for De EuropæiskeFællesskaber

79

2004/C 106/5

Sag T-89/04: Saganlagt den 24. februar 2004 af C.I. Bieger modEuropol

79

2004/C 106/6

Sag T-91/04: Saganlagt den 3.marts 2004 af Alexander Just mod Kommissionen for De EuropæiskeFællesskaber

80

2004/C 106/7

Sag T-93/04: Saganlagt den 4.marts 2004 af Theodoros Kallianos mod Kommissionen for De EuropæiskeFællesskaber

80

2004/C 106/8

Sag T-94/04: Sag anlagt den 27. februar 2004 af European Environmental Bureau, PAN-Europe, International Union of Food, Agricultural, Hotel, Restaurant, Catering, Tobacco og Allied Workers' Associations (IUF), European Federation of Trade Unions in the Food Agricultural og Tourism Sectors samt Allied Branches (EFFAT), Stichting Natuur en Milieu og Svenska Naturskyddsföreningen (Swedish Society for Nature Conservation) mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber.

81

2004/C 106/9

Sag T-95/04: Saganlagt den 8.marts 2004 af Luciano Lavagnoli mod Kommissionen for De EuropæiskeFællesskaber

81

2004/C 106/0

Sag T-96/04: Saganlagt den 5.marts 2004 af Michael Cwik mod Kommissionen for De EuropæiskeFællesskaber

82

2004/C 106/1

Sag T-97/04: Saganlagt den 12.marts 2004 af Laura Gnemmi og Eugénia Aguiar mod Kommissionenfor De Europæiske Fællesskaber

82

2004/C 106/2

Sag T-98/04: Saganlagt den 15.marts 2004 af S.I.M.SA. srl m.fl. mod Kommissionen for De EuropæiskeFællesskaber

83

2004/C 106/3

Sag T-100/04: Saganlagt den 11.marts 2004 af Massimo Giannini mod Kommissionen for De EuropæiskeFællesskaber

83

2004/C 106/4

Sag T-101/04: Saganlagt den 15.marts 2004 af Carlos Martinez-Mongay mod Kommissionen for De EuropæiskeFællesskaber

84

2004/C 106/5

Sag T-102/04: Saganlagt den 8.marts 2004 af David Cornwell mod Kommissionen for De EuropæiskeFællesskaber

84

2004/C 106/6

Sag T-103/04: Saganlagt den 15.marts 2004 af Peter Ritzmann mod Kommissionen for De EuropæiskeFællesskaber

85

2004/C 106/7

Sag T-105/04: Saganlagt den 12.marts 2004 af Sandoz GmbH mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

85

2004/C 106/8

Sag T-107/04: Saganlagt den 16.marts 2004 af Aluminium Silicon Mill Products GmbH mod Rådet forDen Europæiske Union

85

2004/C 106/9

Sag T-108/04: Saganlagt den 12.marts 2004 af Nikolaus Steininger mod Kommissionen for De EuropæiskeFællesskaber

86

2004/C 106/0

Sag T-110/04: Saganlagt den 16.marts 2004 af Paulo Sequeira Wandschneider mod Kommissionen forDe Europæiske Fællesskaber

86

2004/C 106/1

Sag T-111/04: Saganlagt den 15.marts 2004 af OJSC Bratsk Aluminium Plant mod Rådet for Den EuropæiskeUnion

87

2004/C 106/2

Sag T-112/04: Saganlagt den 19.marts 2004 af Manuel Ruiz Sanz, Anna Maria Campogrande og FriedrichMühlbauer mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

88

2004/C 106/3

Sag T-115/04: Saganlagt den 19.marts 2004 af Yvonne Laroche mod Kommissionen for De EuropæiskeFællesskaber

88

2004/C 106/4

Sag T-119/04: Saganlagt den 25.marts 2004 af Francisco Rossi Ferreras mod Kommissionen for DeEuropæiske Fællesskaber

88

2004/C 106/5

Slettelse af sag T-235/99

89

2004/C 106/6

Slettelse af sag T-279/99

89

2004/C 106/7

Slettelse af sag T-291/99

89

2004/C 106/8

Slettelse af sag T-294/99

89

2004/C 106/9

Slettelse af sag T-184/03

89

2004/C 106/0

Slettelse af sag T-307/03

90

2004/C 106/1

Slettelse af sag C-308/03

90

2004/C 106/2

Slettelse af sag T-355/03

90

2004/C 106/3

Slettelse af sag T-407/03

90

| | III   Oplysninger |
| --- | --- |
| 2004/C 106/4 | Domstolens seneste offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende EUT C 94 af 17.4.2004 | 91 |

III   Oplysninger

2004/C 106/4

Domstolens seneste offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende EUT C 94 af 17.4.2004

91

| DA | |
| --- | --- |

DA

---

I Meddelelser

Domstolen

DOMSTOLEN

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/1 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/1

---

DOMSTOLENS DOM

(Sjette Afdeling)

af 25. marts 2004

i de forenede sager C-231/00, C-303/00 og C-451/00, Cooperativa Lattepiù arl mod Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA) og Azienda Agricola Marcello Balestreri e Maura Lena mod Regione Lombardia, Azienda di Stato per fli interventi nel mercato agricolo (AIMA) og Azienda Agricola Giuseppe Cantarello mod Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA), Ministero delle Politiche Agricole e Forestali (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunale amministrativo regionale del Lazio) (1)

(Landbrug - fælles markedsordning - mælk og mejeriprodukter - tillægsafgift på mælk - forordning (EØF) nr. 3950/92 og nr. 536/93 - referencemængder - efterfølgende korrektion - meddelelse til producenterne)

(2004/C 106/01)

Processprog: italiensk

I de forenede sager C-231/00, C-303/00 og C-451/00, angående en anmodning, som Tribunale amministrativo regionale del Lazio i medfør af artikel 234 EF har indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret verserende sag, Cooperativa Lattepiù arl mod Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA) (sag C-231/00) og Azienda Agricola Marcello Balestreri e Maura Lena mod Regione Lombardia, Azienda di Stato per fli interventi nel mercato agricolo (AIMA) (C-303/00) og Azienda Agricola Giuseppe Cantarello mod Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA), Ministero delle Politiche Agricole e Forestali (C-451/00), at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen og gyldigheden af artikel 1, 4, 6 og 7 i Rådets forordning (EØF) nr. 3950/92 af 28. december 1992 om en tillægsafgift på mælk og mejeriprodukter (EFT L 405, s. 1) og artikel 3 og 4 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 536/93 af 9. marts 1993 om gennemførelsesbestemmelser for tillægsafgiften på mælk og mejeriprodukter (EFT L 57, s. 12), har Domstolen (Sjette Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, V. Skouris (refererende dommer), og dommerne C. Gulmann, J.-P. Puissochet, F. Macken og N. Colneric; generaladvokat: P. Léger; justitssekretær: L. Hewlett og H.A. Rühl, ekspeditionssekretærer, den 25. marts 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:

Artikel 1, 4, 6 og 7 i Rådets forordning (EØF) nr. 3950/92 af 28. december 1992 om en tillægsafgift på mælk og mejeriprodukter og artikel 3 og 4 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 536/93 af 9. marts 1993 om gennemførelsesbestemmelser for tillægsafgiften på mælk og mejeriprodukter skal fortolkes således, at de ikke er til hinder for, at en medlemsstat efter gennemførte kontroller korrigerer de individuelle referencemængder, der er tildelt hver producent, og følgelig efter genuddeling af uudnyttede referencemængder genberegner de skyldige tillægsafgifter efter udløbet af fristen for betaling af disse afgifter for det pågældende mælkeproduktionsår.

---

(1)  EFT C 247 af 26.8.2000,

EFT C 302 af 21.10.2000 og

EFT C 61 af 24.2.2001.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/2 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/2

---

DOMSTOLENS DOM

(Sjette Afdeling)

af 25. marts 2004

i de forenede sager C-480/00 – C-482/00, C-484/00, C-489/00 – C-491/00 og C-497/00 – C-499/00 (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunale amministrativo regionale del Lazio): Azienda Agricola Ettore Ribaldi mod Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA), Ministero del Tesoro, del Bilancio e della Programmazione Economica m.fl. (1).

(Landbrug - fælles markedsordning - mælk og mejeriprodukter - tillægsafgift på mælk - forordning (EØF) nr. 3950/92 og nr. 536/93 - referencemængder - efterfølgende korrektion - meddelelse til producenterne.)

(2004/C 106/02)

Processprog: italiensk

I de forenede sager C-480/00 – C-482/00, C-484/00, C-489/00 – C-491/00 og C-497/00 – C-499/00, angående en anmodning, som Tribunale amministrativo regionale del Lazio (Italien), i medfør af artikel 234 EF har indgivet til Domstolen for i de for nævnte ret verserende sager: Azienda Agricola Ettore Ribaldi mod Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA), Ministero del Tesoro, del Bilancio e della Programmazione Economica, procesdeltager: Caseificio Nazionale Novareze Soc. coop. arl (sag C-480/00), og Domenico Buttiglione m.fl. modAzienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA), Ministero delle Politiche Agricole e Forestali (sag C-481/00), og Azienda Agricola Ettore Raffa m.fl. mod Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA), Ministero del Tesoro, del Bilancio e della Programmazione Economica (sag C-482/00), og Carlo Balestreri mod Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA), Ministero del Tesoro, del Bilancio e della Programmazione Economica, procesdeltager: Parmalat SpA (sag C-484/00), og Aziende Agricole »Corte delle Piacentine« m.fl.. mod Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA) (sag C-489/00), Cesare e Michele Filippi ss og Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA), Ministero del Tesoro, del Bilancio e della Programmazione Economica (sag C-490/00), og Cooperativa Produttori Latte Associati della Lessinia arl mod Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA), Ministero del Tesoro, del Bilancio e della Programmazione Economica (sag C-491/00), og Azienda Agricola Simone e Stefano Gonal di Gonzato mod Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA), Ministero del Tesoro, del Bilancio e della Programmazione Economica (sag C-497/00), og Azienda Agricola Gianluigi Cerati e Maria Ceriali ss mod Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA), Ministero del Tesoro, del Bilancio e della Programmazione Economica (sag C-498/00), og Nicolò Musini på vegne af Azienda Agricola Tenuta di Fassia, mod Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA), Ministero del Tesoro, del Bilancio e della Programmazione Economica, procesdeltager: Cooperativa Produttori Latte Soc. coop. arl (sag C-499/00), at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen og gyldigheden af artikel 1, 2 og 4 i Rådets forordning (EØF) nr. 3950/92 af 28. december 1992 om en tillægsafgift på mælk og mejeriprodukter (EFT L 405, s. 1) og artikel 3 og 4 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 536/93 af 9. marts 1993 om gennemførelsesbestemmelser for tillægsafgiften på mælk og mejeriprodukter (EFT L 57, s. 12), har Domstolen (Sjette Afdeling), sammensat af præsidenten, V. Skouris (refererende dommer), som fungerende formand for Sjette Afdeling, og dommerne C. Gulmann, J.-P. Puissochet, F. Macken og N. Colneric; generaladvokat: P. Léger; justitssekretær: ekspeditionssekretærerne L. Hewlett og H.A. Rühl, den 25. marts 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:

| 1) | Artikel 1 og 4 i Rådets forordning (EØF) nr. 3950/92 af 28. december 1992 om en tillægsafgift på mælk og mejeriprodukter og artikel 3 og 4 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 536/93 af 9. marts 1993 om gennemførelsesbestemmelser for tillægsafgiften på mælk og mejeriprodukter skal fortolkes således, at de ikke er til hinder for, at en medlemsstat efter gennemførte kontroller korrigerer de individuelle referencemængder, der er tildelt hver producent, og følgelig efter genuddeling af uudnyttede referencemængder genberegner de skyldige tillægsafgifter efter udløbet af fristen for betaling af disse afgifter for det pågældende mælkeproduktionsår. |
| --- | --- |

1)

Artikel 1 og 4 i Rådets forordning (EØF) nr. 3950/92 af 28. december 1992 om en tillægsafgift på mælk og mejeriprodukter og artikel 3 og 4 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 536/93 af 9. marts 1993 om gennemførelsesbestemmelser for tillægsafgiften på mælk og mejeriprodukter skal fortolkes således, at de ikke er til hinder for, at en medlemsstat efter gennemførte kontroller korrigerer de individuelle referencemængder, der er tildelt hver producent, og følgelig efter genuddeling af uudnyttede referencemængder genberegner de skyldige tillægsafgifter efter udløbet af fristen for betaling af disse afgifter for det pågældende mælkeproduktionsår.

| 2) | Forordning nr. 3950/92 og nr. 536/93 skal fortolkes således, at den oprindelige tildeling af individuelle referencemængder og enhver efterfølgende ændring af disse mængder skal meddeles de omhandlede producenter af de kompetente nationale myndigheder. Retssikkerhedsprincippet kræver, at de fysiske eller juridiske personer, der er berørt, ved denne meddelelse kan få kendskab til enhver oplysning vedrørende den oprindelige tildeling af individuelle referencemængder eller en efterfølgende ændring heraf. Det tilkommer den nationale domstol på grundlag af de faktiske oplysninger, den råder over, at afgøre, om dette er tilfældet i hovedsagerne. |
| --- | --- |

2)

Forordning nr. 3950/92 og nr. 536/93 skal fortolkes således, at den oprindelige tildeling af individuelle referencemængder og enhver efterfølgende ændring af disse mængder skal meddeles de omhandlede producenter af de kompetente nationale myndigheder. Retssikkerhedsprincippet kræver, at de fysiske eller juridiske personer, der er berørt, ved denne meddelelse kan få kendskab til enhver oplysning vedrørende den oprindelige tildeling af individuelle referencemængder eller en efterfølgende ændring heraf. Det tilkommer den nationale domstol på grundlag af de faktiske oplysninger, den råder over, at afgøre, om dette er tilfældet i hovedsagerne.

---

(1)  EFT C 108 af 7.4.2001.

EFT C 118 af 21.4.2001

EFT C 134 af 3.5.2001.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/3 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/3

---

DOMSTOLENS DOM

(Sjette Afdeling)

af 25. marts 2004

i sag C-495/00, Azienda Agricola Giorgio, Giovanni e Luciano Visentin m.fl. mod Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA) (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunale amministrativo regionale del Lazio) (1)

(»Landbrug - fælles markedsordning - mælk og mejeriprodukter - tillægsafgift på mælk - forordning (EØF) nr. 3950/92 og nr. 536/93 - referencemængder - efterfølgende korrektion«)

(2004/C 106/03)

Processprog: fransk

I sag C-495/00, angående en anmodning, som Tribunale amministrativo regionale del Lazio (Italien) i medfør af artikel 234 EF har indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret verserende sag, Azienda Agricola Giorgio, Giovanni e Luciano Visentin m.fl. mod Azienda di Stato per gli interventi nel mercato agricolo (AIMA), procesdeltagere: Caseificio Silvio Belladelli e Figli, Granlatte cons. coop, Medighini Ind. Cas, Parmalat SpA, og Zanetti SpA, at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen og gyldigheden af artikel 1 og 4 i Rådets forordning (EØF) nr. 3950/92 af 28. december 1992 om en tillægsafgift på mælk og mejeriprodukter (EFT L 405, s. 1) og artikel 3 og 4 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 536/93 af 9. marts 1993 om gennemførelsesbestemmelser for tillægsafgiften på mælk og mejeriprodukter (EFT L 57, s. 12), har Domstolen (Sjette Afdeling), sammensat af præsidenten, V. Skouris (refererende dommer), som fungerende formand for Sjette Afdeling, og dommerne C. Gulmann, J.-P. Puissochet, F. Macken og N. Colneric, generaladvokat: P. Léger justitssekretær: ekspeditionssekretærerne L. Hewlett og H.A. Rühl, den 25. marts 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:

Artikel 1 og 4 i Rådets forordning (EØF) nr. 3950/92 af 28. december 1992 om en tillægsafgift på mælk og mejeriprodukter og artikel 3 og 4 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 536/93 af 9. marts 1993 om gennemførelsesbestemmelser for tillægsafgiften på mælk og mejeriprodukter skal fortolkes således, at de ikke er til hinder for, at en medlemsstat efter gennemførte kontroller korrigerer de individuelle referencemængder, der er tildelt hver producent, og følgelig efter genuddeling af uudnyttede referencemængder genberegner de skyldige tillægsafgifter efter udløbet af fristen for betaling af disse afgifter for det pågældende mælkeproduktionsår.

---

(1)  EFT C 118 af 21.4.2001.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/3 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/3

---

DOMSTOLENS DOM

(Sjette Afdeling)

af 18. marts 2004

i sag C-314/01, Siemens AG Österreich, ARGE Telekom & Partner mod Hauptverband der österreichischen Sozialversicherungsträger (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesvergabeamt)
   (1)

(Offentlige kontrakter - direktiv 89/665/EØF - klageprocedurer i forbindelse med indgåelse af offentlige kontrakter - virkningerne af den ansvarlige klageinstans' afgørelse, der annullerer den ordregivende myndigheds beslutning om ikke at tilbagekalde et udbud af en kontrakt - begrænsning i adgangen til at benytte underentreprise)

(2004/C 106/04)

Processprog: tysk

I sag C-314/01, angående en anmodning, som Bundesvergabeamt (Østrig) i medfør af artikel 234 EF har indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret verserende sag, Siemens AG Österreich, ARGE Telekom & Partner mod Hauptverband der österreichischen Sozialversicherungsträger, at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af Rådets direktiv 89/665/EØF af 21. december 1989 om samordning af love og administrative bestemmelser vedrørende anvendelsen af klageprocedurerne i forbindelse med indgåelse af offentlige indkøbs- samt bygge- og anlægskontrakter (EFT L 395, s. 33), som ændret ved Rådets direktiv 92/50/EØF af 18. juni 1992 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige tjenesteydelsesaftaler (EFT L 209, s. 1), har Domstolen (Sjette Afdeling), sammensat af præsidenten V. Skouris, som fungerende formand for Sjette Afdeling, og dommerne C. Gulmann, J.-P. Puissochet, R. Schintgen (refererende dommer) og N. Colneric; generaladvokat: L.A. Geelhoed; justitssekretær: M.-F. Contet, den 18. marts 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:

Rådets direktiv 89/665/EØF af 21. december 1989 om samordning af love og administrative bestemmelser vedrørende anvendelsen af klageprocedurerne i forbindelse med indgåelse af offentlige indkøbs- samt bygge- og anlægskontrakter, som ændret ved Rådets direktiv 92/50/EØF af 18. juni 1992 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige tjenesteydelsesaftaler, navnlig artikel 1, stk. 1, og artikel 2, stk. 7, skal fortolkes således, at medlemsstaternes nationale lovgivning for det tilfælde, at en klausul i et udbud er uforenelig med fællesskabslovgivningen om offentlige kontrakter, skal give mulighed for, at denne uforenelighed kan påberåbes inden for rammerne af de i direktiv 89/665 nævnte klageprocedurer.

---

(1)  EFT C 317 af 10.11.2001.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/4 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/4

---

DOMSTOLENS DOM

(Sjette Afdeling)

af 18. marts 2004

i sag C-342/01, María Paz Merino Gómez mod Continental Industrias del Caucho SA (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Juzgado de lo Social no 33 de Madrid) (1)

(Socialpolitik - ligebehandling af mænd og kvinder - barselsorlov - kvindelig arbejdstager, hvis barselsorlov falder sammen med den årlige ferie for samtlige ansatte, der er aftalt i en kollektiv aftale om årlig ferie)

(2004/C 106/05)

Processprog: spansk

I sag C-342/01, angående en anmodning, som Juzgado de lo Social no 33 de Madrid (Spanien) i medfør af artikel 234 EF har indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret verserende sag, María Paz Merino Gómez mod Continental Industrias del Caucho SA, at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af artikel 7, stk. 1, i Rådets direktiv 93/104/EF af 23. november 1993 om visse aspekter i forbindelse med tilrettelæggelse af arbejdstiden (EFT L 307, s. 18), artikel 11, nr. 2, litra a), i Rådets direktiv 92/85/EØF af 19. oktober 1992 om iværksættelse af foranstaltninger til forbedring af sikkerheden og sundheden under arbejdet for arbejdstagere, som er gravide, som lige har født, eller som ammer (tiende særdirektiv i henhold til artikel 16, stk. 1, i direktiv 89/391/EØF) (EFT L 348, s. 1), og artikel 5, stk. 1, i Rådets direktiv 76/207/EØF af 9. februar 1976 om gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder for så vidt angår adgang til beskæftigelse, erhvervsuddannelse, forfremmelse samt arbejdsvilkår (EFT L 39, s. 40), har Domstolen (Sjette Afdeling), sammensat af dommerne J.N. Cunha Rodrigues, som fungerende formand for Sjette Afdeling, J.-P. Puissochet, R. Schintgen, F. Macken og N. Colneric (refererende dommer); generaladvokat: J. Mischo; justitssekretær: R. Grass, den 18. marts 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:

| 1) | Artikel 7, stk. 1, i Rådets direktiv 93/104/EF af 23. november 1993 om visse aspekter i forbindelse med tilrettelæggelse af arbejdstiden, artikel 11, nr. 2, litra a), i Rådets direktiv 92/85/EØF af 19. oktober 1992 om iværksættelse af foranstaltninger til forbedring af sikkerheden og sundheden under arbejdet for arbejdstagere, som er gravide, som lige har født, eller som ammer (tiende særdirektiv i henhold til artikel 16, stk. 1, i direktiv 89/391/EØF), og artikel 5, stk. 1, i Rådets direktiv 76/207/EØF af 9. februar 1976 om gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder for så vidt angår adgang til beskæftigelse, erhvervsuddannelse, forfremmelse samt arbejdsvilkår skal fortolkes således, at en kvindelig arbejdstager skal kunne afholde sin årlige ferie i en anden periode end den, hvor hun er på barselsorlov, hvilket også gælder i tilfælde af, at barselsorlovsperioden falder sammen med den periode, der generelt er fastsat i en kollektiv aftale for samtlige ansattes årlige ferie. |
| --- | --- |

1)

Artikel 7, stk. 1, i Rådets direktiv 93/104/EF af 23. november 1993 om visse aspekter i forbindelse med tilrettelæggelse af arbejdstiden, artikel 11, nr. 2, litra a), i Rådets direktiv 92/85/EØF af 19. oktober 1992 om iværksættelse af foranstaltninger til forbedring af sikkerheden og sundheden under arbejdet for arbejdstagere, som er gravide, som lige har født, eller som ammer (tiende særdirektiv i henhold til artikel 16, stk. 1, i direktiv 89/391/EØF), og artikel 5, stk. 1, i Rådets direktiv 76/207/EØF af 9. februar 1976 om gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder for så vidt angår adgang til beskæftigelse, erhvervsuddannelse, forfremmelse samt arbejdsvilkår skal fortolkes således, at en kvindelig arbejdstager skal kunne afholde sin årlige ferie i en anden periode end den, hvor hun er på barselsorlov, hvilket også gælder i tilfælde af, at barselsorlovsperioden falder sammen med den periode, der generelt er fastsat i en kollektiv aftale for samtlige ansattes årlige ferie.

| 2) | Artikel 11, nr. 2, litra a), i direktiv 92/85 skal fortolkes således, at bestemmelsen også omfatter en kvindelig arbejdstagers ret til – under omstændigheder som de i hovedsagen foreliggende – en årlig ferie, som er fastsat i den nationale lovgivning, og som er længere end det i direktiv 93/104 fastsatte minimum. |
| --- | --- |

2)

Artikel 11, nr. 2, litra a), i direktiv 92/85 skal fortolkes således, at bestemmelsen også omfatter en kvindelig arbejdstagers ret til – under omstændigheder som de i hovedsagen foreliggende – en årlig ferie, som er fastsat i den nationale lovgivning, og som er længere end det i direktiv 93/104 fastsatte minimum.

---

(1)  EFT C 317 af 10.11.2001.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/5 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/5

---

DOMSTOLENS DOM

(Sjette Afdeling)

af 1. april 2004

i sag C-1/02, Privat-Molkerei Borgmann GmbH & Co. KG mod Hauptzollamt Dortmund (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Finanzgericht Düsseldorf) (1)

(Landbrug - tillægsafgift på mælk - artikel 3, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 536/93 - årlig opgørelse af de til køberen leverede mælkemængder - forsinket fremsendelse - forsinkelsens art - sanktion)

(2004/C 106/06)

Processprog: tysk

I sag C-1/02, angående en anmodning, som Finanzgericht Düsseldorf (Tyskland) i medfør af artikel 234 EF har indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret verserende sag, Privat-Molkerei Borgmann GmbH & Co. KG mod Hauptzollamt Dortmund, at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende gyldigheden af artikel 3, stk. 2, andet afsnit, i Kommissionens forordning (EØF) nr. 536/93 af 9. marts 1993 om gennemførelsesbestemmelser for tillægsafgiften på mælk og mejeriprodukter (EFT L 57, s. 12), som affattet ved Kommissionens forordning (EØF) nr. 1001/98 af 13. maj 1998 (EFT L 142, s. 22), har Domstolen (Sjette Afdeling), sammensat af præsidenten, V. Skouris, som fungerende formand for Sjette Afdeling, og dommerne C. Gulmann, J.-P. Puissochet, R. Schintgen og C. Colneric (refererende dommer), generaladvokat: A. Tizzano, justitssekretær: assisterende justitssekretær H. von Holstein, den 1. april 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:

Artikel 3, stk. 2, i Kommissionens forordning (EØF) nr. 536/93 af 9. marts 1993 om gennemførelsesbestemmelser for tillægsafgiften på mælk og mejeriprodukter, som affattet ved Kommissionens forordning (EØF) nr. 1001/98 af 13. maj 1998, skal fortolkes således, at bestemmelsens frist er overholdt, når en opkøber har afsendt de påkrævede oplysninger til den kompetente myndighed inden den 15. maj i det pågældende år.

---

(1)  EFT C 56 af 2.3.2002.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/5 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/5

---

DOMSTOLENS DOM

(Femte Afdeling)

af 18. marts 2004

i sag C-8/02, Ludwig Leichtle mod Bundesanstalt für Arbeit (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Verwaltungsgericht Sigmaringen) (1)

(Fri udveksling af tjenesteydelser - støtteordning for tjenestemænd ved sygdom - kurophold gennemført i en anden medlemsstat - udgifter vedrørende logi, forplejning, rejse, kurafgift og udarbejdelse af en afsluttende lægeerklæring - betingelser for at få udgifter dækket - forudgående erklæring om ret til godtgørelse - kriterier - begrundelse)

(2004/C 106/07)

Processprog: tysk

I sag C-8/02, angående en anmodning, som Verwaltungsgericht Sigmaringen (Tyskland) i medfør af artikel 234 EF har indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret verserende sag, Ludwig Leichtle mod Bundesanstalt für Arbeit, at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af artikel 49 EF og 50 EF, har Domstolen (Femte Afdeling), sammensat af dommerne C.W.A. Timmermans, som fungerende formand for Femte Afdeling, A. La Pergola (refererende dommer) og S. von Bahr; generaladvokat: D. Ruiz-Jarabo Colomer; justitssekretær: R. Grass, den 18. marts 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:

| 1) | Artikel 49 EF og 50 EF skal fortolkes således, at de er til hinder for en medlemsstats bestemmelser som de i hovedsagen omhandlede, hvorefter det er en betingelse for at få dækket udgifter vedrørende logi, forplejning, rejse, kurafgift og udarbejdelse af en afsluttende lægeerklæring i forbindelse med et kurophold, der er gennemført i en anden medlemsstat, at der indhentes en forudgående godkendelse af, at udgifterne er godtgørelsesberettigede, som kun meddeles, for så vidt som det er godtgjort ved en erklæring fra en embeds- eller rådgivende læge, at det planlagte kurophold er tvingende nødvendigt på grund af væsentligt større chancer for at opnå resultater i denne anden medlemsstat. |
| --- | --- |

1)

Artikel 49 EF og 50 EF skal fortolkes således, at de er til hinder for en medlemsstats bestemmelser som de i hovedsagen omhandlede, hvorefter det er en betingelse for at få dækket udgifter vedrørende logi, forplejning, rejse, kurafgift og udarbejdelse af en afsluttende lægeerklæring i forbindelse med et kurophold, der er gennemført i en anden medlemsstat, at der indhentes en forudgående godkendelse af, at udgifterne er godtgørelsesberettigede, som kun meddeles, for så vidt som det er godtgjort ved en erklæring fra en embeds- eller rådgivende læge, at det planlagte kurophold er tvingende nødvendigt på grund af væsentligt større chancer for at opnå resultater i denne anden medlemsstat.

| 2) | Artikel 49 EF og 50 EF skal fortolkes således, at de principielt ikke er til hinder for en medlemsstats bestemmelser som de i hovedsagen omhandlede, hvorefter det er en betingelse for at få dækket udgifter vedrørende logi, forplejning, rejse, kurafgift og udarbejdelse af en afsluttende lægeerklæring i forbindelse med et kurophold, uanset om det er gennemført i denne medlemsstat eller i en anden medlemsstat, at kuranstalten er opført i en fortegnelse over kuranstalter. Det tilkommer imidlertid den nationale ret at sikre, at de eventuelle betingelser for at blive optaget i en sådan fortegnelse over kuranstalter er af objektiv karakter og ikke bevirker, at levering af tjenesteydelser mellem medlemsstater bliver vanskeligere end levering af tjenesteydelser internt i den pågældende medlemsstat. |
| --- | --- |

2)

Artikel 49 EF og 50 EF skal fortolkes således, at de principielt ikke er til hinder for en medlemsstats bestemmelser som de i hovedsagen omhandlede, hvorefter det er en betingelse for at få dækket udgifter vedrørende logi, forplejning, rejse, kurafgift og udarbejdelse af en afsluttende lægeerklæring i forbindelse med et kurophold, uanset om det er gennemført i denne medlemsstat eller i en anden medlemsstat, at kuranstalten er opført i en fortegnelse over kuranstalter. Det tilkommer imidlertid den nationale ret at sikre, at de eventuelle betingelser for at blive optaget i en sådan fortegnelse over kuranstalter er af objektiv karakter og ikke bevirker, at levering af tjenesteydelser mellem medlemsstater bliver vanskeligere end levering af tjenesteydelser internt i den pågældende medlemsstat.

| 3) | Artikel 49 EF og 50 EF skal fortolkes således, at de er til hinder for at anvende nationale bestemmelser, hvorefter det er udelukket at få dækket udgifter vedrørende logi, forplejning, rejse, kurafgift og udarbejdelse af en afsluttende lægeerklæring i forbindelse med et kurophold, der er gennemført i en anden medlemsstat, hvis den pågældende ikke har afventet, at en retssag, som er indledt til prøvelse af et afslag på at godkende, at de nævnte udgifter er godtgørelsesberettigede, er afsluttet, før det omhandlede kurophold påbegyndes. |
| --- | --- |

3)

Artikel 49 EF og 50 EF skal fortolkes således, at de er til hinder for at anvende nationale bestemmelser, hvorefter det er udelukket at få dækket udgifter vedrørende logi, forplejning, rejse, kurafgift og udarbejdelse af en afsluttende lægeerklæring i forbindelse med et kurophold, der er gennemført i en anden medlemsstat, hvis den pågældende ikke har afventet, at en retssag, som er indledt til prøvelse af et afslag på at godkende, at de nævnte udgifter er godtgørelsesberettigede, er afsluttet, før det omhandlede kurophold påbegyndes.

---

(1)  EFT C 84 af 6.4.2002.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/6 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/6

---

DOMSTOLENS DOM

(Sjette Afdeling)

af 1. april 2004

i de forenede sager C-53/02 og C-217/02, Commune de Braine-le-Château og Michel Tilli eut m.fl. mod Région wallone (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Conseil d'État) (1)

(Direktiv 75/442/EØF og direktiv 91/156/EØF - affald - planer for håndtering - områder eller anlæg, der er egnede til affaldsbortskaffelse - tilladelse, når der ikke er vedtaget en håndteringsplan, der omfatter et landkort med præcis angivelse af de steder, der er fastlagt som afskaffelsesområder)

(2004/C 106/08)

Processprog: fransk

I de forenede sager C-53/02 og C-217/02, angående anmodninger, som Conseil d'État i medfør af artikel 234 EF har indgivet til Domstolen for i de for nævnte ret verserende sager, Commune de Braine-le-Château (sag C-53/02) og Michel Tilli eut m.fl. (sag C-217/02) mod Région wallone, procesdeltager: BIFFA Waste Services SA (sag C-53/02), Philippe Feron (sag C-53/02), Philippe De Codt (sag C-53/02) og Propreté, Assainissement, Gestion de l'environnement SA (PAGE) (sag C-217/02), at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af Rådets direktiv 75/442/EØF af 15. juli 1975 om affald (EFT L 194, s. 39), som ændret ved Rådets direktiv 91/156/EØF af 18. marts 1991 (EFT L 78, s. 32), har Domstolen (Sjette Afdeling), sammensat af C. Gulmann, som fungerende formand for Sjette Afdeling, og dommerne J.N. Cunha Rodrigues (refererende dommer), J.-P. Puissochet, R. Schintgen og F. Macken; generaladvokat: J. Mischo; justitssekretær: ekspeditionssekretær M.-F. Contet, den 1. april 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:

| 1) | Artikel 7 i Rådets direktiv 75/442/EØF af 15. juli 1975 om affald, som ændret ved Rådets direktiv 91/156/EØF af 18. marts 1991, skal fortolkes således, at den eller de planer for affaldshåndtering, som de kompetente myndigheder i medlemsstaterne er forpligtet til at udarbejde i medfør af den pågældende bestemmelse, enten skal indeholde et landkort, der præcist udpeger de steder, hvor områderne for affaldsbortskaffelse er beliggende, eller angiver kriterierne for placeringen, der er tilstrækkeligt præcise til, at den kompetente myndighed, der har til opgave at udstede en tilladelse i henhold til direktivets artikel 9, er i stand til at fastslå, om det omhandlede område eller anlæg ligger inden for rammerne af den affaldshåndtering, der er fastsat i planen. |
| --- | --- |

1)

Artikel 7 i Rådets direktiv 75/442/EØF af 15. juli 1975 om affald, som ændret ved Rådets direktiv 91/156/EØF af 18. marts 1991, skal fortolkes således, at den eller de planer for affaldshåndtering, som de kompetente myndigheder i medlemsstaterne er forpligtet til at udarbejde i medfør af den pågældende bestemmelse, enten skal indeholde et landkort, der præcist udpeger de steder, hvor områderne for affaldsbortskaffelse er beliggende, eller angiver kriterierne for placeringen, der er tilstrækkeligt præcise til, at den kompetente myndighed, der har til opgave at udstede en tilladelse i henhold til direktivets artikel 9, er i stand til at fastslå, om det omhandlede område eller anlæg ligger inden for rammerne af den affaldshåndtering, der er fastsat i planen.

| 2) | Artikel 7, stk. 1, i direktiv 75/442, som ændret ved direktiv 91/156, skal fortolkes således, at medlemsstaterne er forpligtet til at udarbejde affaldshåndteringsplaner inden for en rimelig frist, som kan være længere end den frist for gennemførelse af direktiv 91/156, der er fastsat i samme direktivs artikel 2, stk. 1, første afsnit. |
| --- | --- |

2)

Artikel 7, stk. 1, i direktiv 75/442, som ændret ved direktiv 91/156, skal fortolkes således, at medlemsstaterne er forpligtet til at udarbejde affaldshåndteringsplaner inden for en rimelig frist, som kan være længere end den frist for gennemførelse af direktiv 91/156, der er fastsat i samme direktivs artikel 2, stk. 1, første afsnit.

| 3) | Artikel 4, 5 og 7 i direktiv 75/442, som ændret ved direktivet 91/156, sammenholdt med samme direktivs artikel 9, skal fortolkes således, at de ikke er til hinder for, at en medlemsstat, der ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget en eller flere planer for håndtering af affald for så vidt angår de områder eller anlæg, der er egnede til bortskaffelse heraf, udsteder individuelle tilladelser til drift af sådanne områder og anlæg. |
| --- | --- |

3)

Artikel 4, 5 og 7 i direktiv 75/442, som ændret ved direktivet 91/156, sammenholdt med samme direktivs artikel 9, skal fortolkes således, at de ikke er til hinder for, at en medlemsstat, der ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget en eller flere planer for håndtering af affald for så vidt angår de områder eller anlæg, der er egnede til bortskaffelse heraf, udsteder individuelle tilladelser til drift af sådanne områder og anlæg.

---

(1)  EFT C 109 af 4.5.2002 og

EFT C 191 af 10.8.2002.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/7 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/7

---

DOMSTOLENS DOM

(Femte Afdeling)

af 25. marts 2004

i sag C-71/02, Herbert Karner Industrie-Auktionen GmbH mod Troostwijk GmbH (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Oberster Gerichtshof) (1)

(Frie varebevægelser - artikel 28 EF - foranstaltninger med tilsvarende virkning - reklamebegrænsninger - henvisning til varers handelsmæssige oprindelse - varer, der hidrører fra en virksomheds konkurs - direktiv 84/450/EØF - grundlæggende rettigheder - ytringsfrihed - proportionalitetsprincippet)

(2004/C 106/09)

Processprog: tysk

I sag C-71/02, angående en anmodning, som Oberster Gerichtshof i medfør af artikel 234 EF har indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret verserende sag, Herbert Karner Industrie-Auktionen GmbH mod Troostwijk GmbH, at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af artikel 28 EF, har Domstolen (Femte Afdeling), sammensat af dommerne C.W.A. Timmermans, som fungerende formand for Femte Afdeling, A. Rosas (refererende dommer) og S. von Bahr, generaladvokat: S. Alber; justitssekretær: ekspeditionssekretær M.-F. Contet, den 25. marts 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:

Artikel 28 EF er ikke til hinder for en national bestemmelse, der uafhængig af oplysningernes sandhedsindhold forbyder enhver henvisning til den omstændighed, at en vare hidrører fra et konkursbo, når der i offentlige bekendtgørelser eller i meddelelser, der er rettet til en større personkreds, annonceres med salg af varer, der hidrører fra et konkursbo, men som ikke længere tilhører konkursboet.

---

(1)  EFT C 144 af 15.6.2002.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/7 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/7

---

DOMSTOLENS DOM

(Femte Afdeling)

af 1. april 2004

i sag C-90/02, Finanzamt Gummersbach mod Gerhard Bockemühl (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesfinanzhof) (1)

(Anmodning om præjudiciel afgørelse - fortolkning af sjette momsdirektivs artikel 18, stk. 1 - betingelser for udøvelse af retten til fradrag for indgående moms - aftager af en tjenesteydelse, der er omhandlet i sjette momsdirektivs artikel 9, stk. 2, litra e) - virksomhed som vikarbureau, der udføres af en afgiftspligtig person, som er etableret i udlandet - aftager, der som ydelsesmodtager er momsbetalingspligtig - forpligtelse til at være i besiddelse af en faktura - fakturaens indhold)

(2004/C 106/10)

Processprog: tysk

I sag C-90/02, angående en anmodning, som Bundesfinanzhof (Tyskland) i medfør af artikel 234 EF har indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret verserende sag, Finanzamt Gummersbach mod Gerhard Bockemühl, at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af artikel 18, stk. 1, og artikel 22, stk. 3, i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter – Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (EFT L 145, s. 1), som affattet ved Rådets direktiv 91/680/EØF af 16. december 1991 om tilføjelse til det fælles merværdiafgiftssystem og om ændring, med henblik på afskaffelse af de fiskale grænser, af direktiv 77/388 (EFT L 376, s. 1) og ved Rådets direktiv 92/111/EØF af 14. december 1992 om ændring af direktiv 77/388 og om forenklingsforanstaltninger med hensyn til merværdiafgift (EFT L 384, s. 47), har Domstolen (Femte Afdeling), sammensat af dommerne P. Jann, som fungerende formand for Femte Afdeling, A. Rosas og S. von Bahr (refererende dommer); generaladvokat: F.G. Jacobs; justitssekretær: ekspeditionssekretær M.-F. Contet, den 1. april 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:

En afgiftspligtig person, der som aftager af tjenesteydelser er betalingspligtig for det pågældende momsbeløb i henhold til artikel 21, nr. 1, i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter – Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag, som affattet ved Rådets direktiv 91/680/EØF af 16. december 1991 om tilføjelse til det fælles merværdiafgiftssystem og om ændring, med henblik på afskaffelse af de fiskale grænser, af direktiv 77/388/EØF og ved Rådets direktiv 92/111/EØF af 14. december 1992 om ændring af direktiv 77/388/EØF og om forenklingsforanstaltninger med hensyn til merværdiafgift, er ikke forpligtet til at være i besiddelse af en faktura, der er udfærdiget i overensstemmelse med direktivets artikel 22, stk. 3, for at kunne udøve sin fradragsret.

---

(1)  EFT C 169 af 13.7.2002.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/8 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/8

---

DOMSTOLENS DOM

(Femte Afdeling)

af 1. april 2004

i sag C-99/02, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik (1).

(Traktatbrud - statsstøtte - artikel 88, stk. 2, andet afsnit, EF – støtte, der er uforenelig med fællesmarkedet - forpligtelse til tilbagesøgning - gennemførelse absolut umulig)

(2004/C 106/11)

Processprog: italiensk

I sag C-99/02, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtiget: V. Di Bucci) mod Den Italienske Republik (befuldmægtiget: I.M. Braguglia, bistået af O. Fiumara), angående en påstand om, at det fastslås, at Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 3 og 4 i Kommissionens beslutning 2000/128/EF af 11. maj 1999 om Italiens støtteordning for foranstaltninger til fordel for beskæftigelsen (EFT 2000 L 42, s. 1), meddelt den 4. juni 1999, samt i henhold til EF-traktaten, idet den ikke inden for de fastsatte frister har truffet alle de foranstaltninger, der er nødvendige med henblik på tilbagesøgning hos støttemodtagerne af den støtte, som i henhold til beslutningen blev fundet ulovlig og uforenelig med fællesmarkedet, og idet den under alle omstændigheder har undladt at underrette Kommissionen om de trufne foranstaltninger, har Domstolen (Femte Afdeling), sammensat af dommerne P. Jann, som fungerende formand for Femte Afdeling, C.W.A. Timmermans, A. Rosas, A. La Pergola og S. von Bahr (refererende dommer), generaladvokat: D. Ruiz-Jarabo Colomer, justitssekretær: ekspeditionssekretær M. Múgica Arzamendi, den 1. april 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:

| 1) | Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 3 og 4 i Kommissionens beslutning 2000/128/EF af 11. maj 1999 om Italiens støtteordning for foranstaltninger til fordel for beskæftigelsen, idet den ikke inden for de fastsatte frister har truffet alle de foranstaltninger, der er nødvendige med henblik på tilbagesøgning hos støttemodtagerne af den støtte, som i henhold til beslutningen blev fundet ulovlig og uforenelig med fællesmarkedet. |
| --- | --- |

1)

Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 3 og 4 i Kommissionens beslutning 2000/128/EF af 11. maj 1999 om Italiens støtteordning for foranstaltninger til fordel for beskæftigelsen, idet den ikke inden for de fastsatte frister har truffet alle de foranstaltninger, der er nødvendige med henblik på tilbagesøgning hos støttemodtagerne af den støtte, som i henhold til beslutningen blev fundet ulovlig og uforenelig med fællesmarkedet.

| 2) | Den Italienske Republik betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Den Italienske Republik betaler sagens omkostninger.

---

(1)  EFT C 118 af 18.5.2002.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/8 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/8

---

DOMSTOLENS DOM

(Sjette Afdeling)

af 1. april 2004

i sag C-112/02, Kohlpharma GmbH mod Forbundsrepublikken Tyskland (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen) (1)

(Varers frie bevægelighed - lægemidler - indførsel - ansøgning om markedsføringstilladelse i henhold til en forenklet procedure - fælles oprindelse)

(2004/C 106/12)

Processprog: tysk

I sag C-112/02, angående en anmodning, som Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen (Tyskland) i medfør af artikel 234 EF har indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret verserende sag, Kohlpharma GmbH mod Forbundsrepublikken Tyskland, at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af fællesskabsretten, navnlig artikel 28 EF og 30 EF, har Domstolen (Sjette Afdeling), sammensat af dommerne C. Gulmann (refererende dommer), som fungerende formand for Sjette Afdeling, J.N. Cunha Rodrigues, J.-P. Puissochet, R. Schintgen og F. Macken; generaladvokat: A. Tizzano; justitssekretær: ekspeditionssekretær H.A. Rühl, den 1. april 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:

Artikel 28 EF og 30 EF er til hinder for, at der i et tilfælde, hvor

| en ansøgning om markedsføringstilladelse indgives for et lægemiddel under henvisning til et allerede godkendt lægemiddel |
| --- |

en ansøgning om markedsføringstilladelse indgives for et lægemiddel under henvisning til et allerede godkendt lægemiddel

| det lægemiddel, der berøres af ansøgningen, importeres fra en medlemsstat, hvor det har opnået en markedsføringstilladelse |
| --- |

det lægemiddel, der berøres af ansøgningen, importeres fra en medlemsstat, hvor det har opnået en markedsføringstilladelse

| evalueringen af det allerede godkendte lægemiddels sikkerhed og effekt uden nogen risiko for folkesundheden kan anvendes for det lægemiddel, der er ansøgt om markedsføringstilladelse for |
| --- |

evalueringen af det allerede godkendte lægemiddels sikkerhed og effekt uden nogen risiko for folkesundheden kan anvendes for det lægemiddel, der er ansøgt om markedsføringstilladelse for

meddeles afslag på ansøgningen alene af den grund, at de to lægemidler ikke har fælles oprindelse.

---

(1)  EFT C 156 af 29.6.2002.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/9 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/9

---

DOMSTOLENS DOM

(Femte Afdeling)

af 25. marts 2004

i sag C-118/02, Industrias de Deshidratación Agricola SA mod Administración del Estado (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal Supremo) (1)

(Forordning (EF) nr. 603/95 og nr. 785/95 - tørret foder - støtteordning - betingelser, der skal opfyldes af forarbejdningsvirksomhederne - yderligere betingelser i nationale bestemmelser)

(2004/C 106/13)

Processprog: spansk

I sag C-118/02, angående en anmodning, som Tribunal Supremo i medfør af artikel 234 EF har indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret verserende sag, Industrias de Deshidratación Agricola SA mod Administración desl Estado, at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af af bl.a. Rådets forordning (EF) nr. 603/95 af 21. februar 1995 om den fælles markedsordning for tørret foder (EFT L 63, s. 1) og af Kommissionens forordning (EF) nr. 785/95 af 6. april 1995 om gennemførelsesbestemmelser til forordning nr. 603/95 (EFT L 79, s. 5), har Domstolen (Femte Afdeling), sammensat af dommerne P. Jann (refererende dommer), som fungerende formand for Femte Afdeling, C.W.A. Timmermans, A. Rosas, A. La Pergola og S. von Bahr, generaladvokat: C. Stix-Hackl, og justitssekretær: R. Grass, den 25. marts 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:

Rådets forordning (EF) nr. 603/95 af 21. februar 1995 om den fælles markedsordning for tørret foder og Kommissionens forordning (EF) nr. 785/95 af 6. april 1995 om gennemførelsesbestemmelser til forordning nr. 603/95 skal fortolkes således, at forordningerne ikke er til hinder for nationale bestemmelser, som stiller særlige krav til frisk foder, der skal forarbejdes, vedrørende leveringsmåde, vandindhold, forarbejdningsfrist og dyrkning inden for en bestemt radius.

---

(1)  EFT C 144 af 15.6.2002.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/9 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/9

---

DOMSTOLENS DOM

af 23. marts 2004

i sag C-138/02, Brian Francis Collins mod Secretary of State for Work and Pensions (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Social Security Commissioner) (1)

(Fri bevægelighed for personer - EF traktatens artikel 48 (efter ændring nu artikel 39 EF) - begrebet »arbejdstager« - social sikringsydelse til arbejdssøgende - bopælskrav - unionsborgerskab)

(2004/C 106/14)

Processprog: engelsk

I sag C-138/02, angående en anmodning, som Social Security Commissioner (Det Forenede Kongerige) i medfør af artikel 234 EF har indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret verserende sag, Brian Francis Collins mod Secretary of State for Work and Pensions, at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af Rådets forordning (EØF) nr. 1612/68 af 15. oktober 1968 om arbejdskraftens frie bevægelighed inden for Fællesskabet (EFT 1968 II, s. 467), som ændret ved Rådets forordning (EØF) nr. 2434/92 af 27. juli 1992 (EFT L 245, s. 1) og af Rådets direktiv 68/360/EØF af 15. oktober 1968 om afskaffelse af restriktioner om rejse og ophold inden for Fællesskabet for medlemsstaternes arbejdstagere og deres familiemedlemmer (EFT 1968 II, s. 477), har Domstolen, sammensat af præsidenten, V. Skouris, afdelingsformændene P. Jann, C.W.A. Timmermans, C. Gulmann, J.N. Cunha Rodrigues (refererende dommer) og A. Rosas samt dommerne A. La Pergola, J.-P. Puissochet, R. Schintgen, N. Colneric og S. von Bahr; generaladvokat: D. Ruiz-Jarabo Colomer; justitssekretær: ekspeditionssekretær L. Hewlett, den 23. marts 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:

| 1) | En person, der befinder sig i en tilsvarende situation som sagsøgeren i hovedsagen, er ikke en arbejdstager i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i første del, afsnit II, i Rådets forordning (EØF) nr. 1612/68 af 15. oktober 1968 om arbejdskraftens frie bevægelighed inden for Fællesskabet, som ændret ved Rådets forordning (EØF) nr. 2434/92 af 27. juli 1992. Det tilkommer imidlertid den nationale domstol at tage stilling til, om begrebet »arbejdstager« i de omhandlede nationale bestemmelser skal fortolkes på denne måde. |
| --- | --- |

1)

En person, der befinder sig i en tilsvarende situation som sagsøgeren i hovedsagen, er ikke en arbejdstager i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i første del, afsnit II, i Rådets forordning (EØF) nr. 1612/68 af 15. oktober 1968 om arbejdskraftens frie bevægelighed inden for Fællesskabet, som ændret ved Rådets forordning (EØF) nr. 2434/92 af 27. juli 1992. Det tilkommer imidlertid den nationale domstol at tage stilling til, om begrebet »arbejdstager« i de omhandlede nationale bestemmelser skal fortolkes på denne måde.

| 2) | En person, der befinder sig i en tilsvarende situation som sagsøgeren i hovedsagen, har ikke ret til at tage ophold i Det Forenede Kongerige med hjemmel udelukkende i Rådets direktiv 68/360/EØF af 15. oktober 1968 om afskaffelse af restriktioner om rejse og ophold inden for Fællesskabet for medlemsstaternes arbejdstagere og deres familiemedlemmer |
| --- | --- |

2)

En person, der befinder sig i en tilsvarende situation som sagsøgeren i hovedsagen, har ikke ret til at tage ophold i Det Forenede Kongerige med hjemmel udelukkende i Rådets direktiv 68/360/EØF af 15. oktober 1968 om afskaffelse af restriktioner om rejse og ophold inden for Fællesskabet for medlemsstaternes arbejdstagere og deres familiemedlemmer

| 3) | Retten til ligebehandling i EF-traktatens artikel 48, stk. 2 (efter ændring nu artikel 39, stk. 2, EF), sammenholdt med EF-traktatens artikel 6 og 8 (efter ændring nu artikel 12 EF og 17 EF), er ikke til hinder for nationale bestemmelser, der stiller krav om bopæl som betingelse for at få tildelt en støtte til arbejdssøgende, såfremt betingelsen støttes på objektive hensyn, der er uafhængige af de berørte personers nationalitet og står i rimeligt forhold til det formål, der lovligt forfølges med de nationale bestemmelser. |
| --- | --- |

3)

Retten til ligebehandling i EF-traktatens artikel 48, stk. 2 (efter ændring nu artikel 39, stk. 2, EF), sammenholdt med EF-traktatens artikel 6 og 8 (efter ændring nu artikel 12 EF og 17 EF), er ikke til hinder for nationale bestemmelser, der stiller krav om bopæl som betingelse for at få tildelt en støtte til arbejdssøgende, såfremt betingelsen støttes på objektive hensyn, der er uafhængige af de berørte personers nationalitet og står i rimeligt forhold til det formål, der lovligt forfølges med de nationale bestemmelser.

---

(1)  EFT C 169 af 13.7.2002.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/10 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/10

---

DOMSTOLENS DOM

(plenum)

af 30. marts 2004

i sag C-147/02, Michelle K. Alabaster mod Woolwich plc, Secretary of State for Social Security (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (1)

(Socialpolitik - mandlige og kvindelige arbejdstagere - lige løn - løn under barselsorlov - beregning af lønnens størrelse - hensyntagen til en lønforhøjelse)

(2004/C 106/15)

Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentliggjort i Samling af Afgørelser

I sag C-147/02, angående en anmodning, som Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Det Forenede Kongerige), i medfør af artikel 234 EF har indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret verserende sag, Michelle K. Alabaster mod Woolwich plc, Secretary of State for Social Security, at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af EF-traktatens artikel 119 (EF-traktatens artikel 117-120 er erstattet af artikel 136 EF-143 EF) og dom af 13. februar 1996, Gillespie m.fl. (sag C-342/93, Sml. I, s. 475), har Domstolen (plenum), sammensat af præsidenten, V. Skouris, afdelingsformændene P. Jann, C.W.A. Timmermans, C. Gulmann, J.N. Cunha Rodrigues og A. Rosas, samt dommerne A. La Pergola, J.-P. Puissochet, R. Schintgen (refererende dommer), F. Macken og N. Colneric; generaladvokat: P. Léger; justitssekretær: ekspeditionssekretær L. Hewlett, den 30. marts 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:

| 1) | EF-traktatens artikel 119 (EF-traktatens artikel 117-120 er erstattet af artikel 136 EF – 143 EF) skal fortolkes således, at den kræver, at enhver lønforhøjelse, som er givet mellem begyndelsen af den periode, referencelønnen omfatter, og slutningen af barselsorloven, skal indgå som et af de lønelementer, der skal medtages ved beregningen af størrelsen af ydelsen under barselsorloven, forudsat at den ydelse, som den kvindelige arbejdstager modtager under sin barselsorlov, i det mindste delvis, fastsættes på grundlag af den løn, hun modtog inden barselsorlovens begyndelse. Et sådant krav er ikke kun begrænset til de tilfælde, hvor lønforhøjelsen er tilbagedateret til den nævnte periode. |
| --- | --- |

1)

EF-traktatens artikel 119 (EF-traktatens artikel 117-120 er erstattet af artikel 136 EF – 143 EF) skal fortolkes således, at den kræver, at enhver lønforhøjelse, som er givet mellem begyndelsen af den periode, referencelønnen omfatter, og slutningen af barselsorloven, skal indgå som et af de lønelementer, der skal medtages ved beregningen af størrelsen af ydelsen under barselsorloven, forudsat at den ydelse, som den kvindelige arbejdstager modtager under sin barselsorlov, i det mindste delvis, fastsættes på grundlag af den løn, hun modtog inden barselsorlovens begyndelse. Et sådant krav er ikke kun begrænset til de tilfælde, hvor lønforhøjelsen er tilbagedateret til den nævnte periode.

| 2) | Da der ikke findes nogen fællesskabsbestemmelser på området, tilkommer det de kompetente nationale myndigheder at fastsætte bestemmelser, hvorefter enhver lønforhøjelse, som er givet før eller efter barselsorloven, skal indgå som et af de lønelementer, der skal medtages ved beregningen af størrelsen af ydelsen under barselsorloven, idet myndighederne herved skal overholde alle fællesskabsbestemmelser og især Rådets direktiv 92/85/EØF af 19. oktober 1992 om iværksættelse af foranstaltninger til forbedring af sikkerheden og sundheden under arbejdet for arbejdstagere som er gravide, som lige har født, eller som ammer (tiende særdirektiv i henhold til artikel 16, stk. 1, i direktiv 89/391/EØF). |
| --- | --- |

2)

Da der ikke findes nogen fællesskabsbestemmelser på området, tilkommer det de kompetente nationale myndigheder at fastsætte bestemmelser, hvorefter enhver lønforhøjelse, som er givet før eller efter barselsorloven, skal indgå som et af de lønelementer, der skal medtages ved beregningen af størrelsen af ydelsen under barselsorloven, idet myndighederne herved skal overholde alle fællesskabsbestemmelser og især Rådets direktiv 92/85/EØF af 19. oktober 1992 om iværksættelse af foranstaltninger til forbedring af sikkerheden og sundheden under arbejdet for arbejdstagere som er gravide, som lige har født, eller som ammer (tiende særdirektiv i henhold til artikel 16, stk. 1, i direktiv 89/391/EØF).

---

(1)  EFT C 144 af 15.6.2002

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/11 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/11

---

DOMSTOLENS DOM

(plenum)

af 30. marts 2004

i sag C-167/02 P, Willi Rothley m.fl. mod Europa-Parlamentet (1).

(Appel - retsakt fra Parlamentet om betingelser og nærmere vilkår for de interne undersøgelser i forbindelse med bekæmpelse af svig - annullationssøgsmål - formaliteten - Parlamentets medlemmers uafhængighed og immunitet - fortrolighed omkring parlamentarisk undersøgelsesudvalgs arbejde - Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) - undersøgelsesbeføjelser.)

(2004/C 106/16)

Processprog: tysk

I sag C-167/02 P, Willi Rothley, Rockenhausen (Tyskland), Marco Pannella, Rom (Italien), Marco Cappato, Milano (Italien), Gianfranco Dell'Alba, Rom, Benedetto Della Vedova, Milano, Olivier Dupuis, Rom, Klaus-Heiner Lehne, Düsseldorf (Tyskland), Johannes Voggenhuber, Wien (Østrig), Christian von Boetticher, Pinneberg (Tyskland), Emma Bonino, Rom, Elmar Brok, Bielefeld (Tyskland), Renato Brunetta, Rom, Udo Bullmann, Gießen (Tyskland), Michl Ebner, Bolzano (Italien), Raina A. Mercedes Echerer, Wien, Markus Ferber, Bobingen (Tyskland), Francesco Fiori, Voghera (Italien), Evelyne Gebhardt, Mulfingen (Tyskland), Norbert Glante, Werder/Havel (Tyskland), Alfred Gomolka, Greifswald (Tyskland), Friedrich-Wilhelm Graefe zu Baringdorf, Spenge (Tyskland), Lissy Gröner, Neustadt (Tyskland), Ruth Hieronymi, Bonn (Tyskland), Magdalene Hoff, Hagen (Tyskland),Georg Jarzembowski, Hamburg (Tyskland), Karin Jöns, Bremen (Tyskland), Karin Junker, Düsseldorf, Othmar Karas, Wien, Margot Keßler, Kehmstedt (Tyskland), Heinz Kindermann, Strasburg (Tyskland), Karsten Knolle, Quedlinburg (Tyskland), Dieter-Lebrecht Koch, Weimar (Tyskland), Christoph Konrad, Bochum (Tyskland), Constanze Krehl, Leipzig (Tyskland),Wilfried Kuckelkorn, Bergheim (Tyskland), Helmut Kuhne, Soest (Tyskland), Bernd Lange, Hannover (Tyskland), Kurt Lechner, Kaiserslautern (Tyskland), Jo Leinen, Saarbrücken (Tyskland), Rolf Linkohr, Stuttgart (Tyskland), Giorgio Lisi, Rimini (Italien), Erika Mann, Bad Gandersheim (Tyskland),Thomas Mann, Schwalbach/Taunus (Tyskland), Mario Mauro, Milano, Hans-Peter Mayer, Vechta (Tyskland), Winfried Menrad, Schwäbisch Hall (Tyskland), Peter-Michael Mombaur, Düsseldorf, Rosemarie Müller, Nieder-Olm (Tyskland), Hartmut Nassauer, Wolfhagen (Tyskland), Giuseppe Nistico, Rom, Willi Piecyk, Reinfeld (Tyskland), Hubert Pirker, Klagenfurt (Østrig), Christa Randzio-Plath, Hamburg, Bernhard Rapkay, Dortmund (Tyskland), Mechtild Rothe, Bad Lippspringe (Tyskland), Dagmar Roth-Behrendt, Berlin (Tyskland), Paul Rübig, Wels (Østrig), Umberto Scapagnini, Catane (Italien), Jannis Sakellariou, München (Tyskland), Horst Schnellhardt, Langenstein (Tyskland), Jürgen Schröder, Dresden (Tyskland), Martin Schulz, Würselen (Tyskland), Renate Sommer, Herne (Tyskland), Ulrich Stockmann, Bad Kösen (Tyskland), Maurizio Turco, Pulsano (Italien), Guido Viceconte, Bari (Italien), Ralf Walter, Cochem (Tyskland), Ralf Walter, Cochem (Tyskland), Brigitte Wenzel-Perillo, Leipzig, Rainer Wieland, Stuttgart, Stefano Zappala, Latina (Italien), og Jürgen Zimmerling, Essen (Tyskland),ved Rechtsanwalt H.-J. Rabe, angående appel af dom afsagt den 26. februar 2002 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Femte Afdeling) i sag T-17/00, Rothley m.fl. mod Parlamentet (Sml. II, s. 579), hvorunder der er nedlagt påstand om ophævelse af denne dom - de andre parter i appelsagen: Europa-Parlamentet ved ved J. Schoo og H. Krück, som befuldmægtigede, og med valgt adresse i Luxembourg, sagsøgt i første instans, Kongeriget Nederlandene (befuldmægtiget:H.G. Sevenster), Den Franske Republik, Rådet for Den Europæiske Union (befuldmægtigede: M. Bauer og I. Díez Parra) og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: H.-P. Hartvig og U. Wölker) og med valgt adresse i Luxembourg, intervenienter i første instans - har Domstolen (plenum), sammensat af præsidenten, V. Skouris, afdelingsformændene P. Jann (refererende dommer), C. Gulmann, J.N. Cunha Rodrigues og A. Rosas samt dommerne A. La Pergola, J.-P. Puissochet, R. Schintgen, F. Macken, N. Colneric og S. von Bahr; generaladvokat: F.G. Jacobs; justitssekretær: ekspeditionssekretær M.-F. Contet, den 30. marts 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:

| 1) | Appellen forkastes. |
| --- | --- |

1)

Appellen forkastes.

| 2) | Appellanterne bærer deres egne omkostninger og betaler Europa-Parlamentets omkostninger i forbindelse med appelsagen. |
| --- | --- |

2)

Appellanterne bærer deres egne omkostninger og betaler Europa-Parlamentets omkostninger i forbindelse med appelsagen.

| 3) | Kongeriget Nederlandene, Rådet for Den Europæiske Union og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber bærer deres egne omkostninger |
| --- | --- |

3)

Kongeriget Nederlandene, Rådet for Den Europæiske Union og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber bærer deres egne omkostninger

---

(1)  EFT C 156 af 29.6.2002.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/12 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/12

---

DOMSTOLENS DOM

af 23. marts 2004

i sag C-233/02, Den Franske Republik mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1)

(Retningslinjer med hensyn til forskriftssamarbejde og gennemsigtighed indgået med Amerikas Forenede Stater - ingen bindende karakter)

(2004/C 106/17)

Processprog: fransk

I sag C-233/02, Den Franske Republik (befuldmægtigede: R. Abraham, G. de Bergues og P. Boussaroque), og med valgt adresse i Luxembourg, mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: P.J. Kuijper og A. van Solinge), og med valgt adresse i Luxembourg, støttet af Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland (befuldmægtiget: J. Collins, bistået af M. Hoskins), og med valgt adresse i Luxembourg, angående en påstand om annullation af den beslutning, hvorved Kommissionen har indgået en aftale med Amerikas Forenede Stater om retningslinjer med hensyn til forskriftssamarbejde og gennemsigtighed, har Domstolen, sammensat af præsidenten, V. Skouris, afdelingsformændene P. Jann, C.W.A. Timmermans (refererende dommer), C. Gulmann og J.N. Cunha Rodrigues samt dommerne A. La Pergola, J.-P. Puissochet, R. Schintgen, F. Macken, N. Colneric og S. von Bahr: generaladvokat: S. Alber; justitssekretær: R. Grass, den 23. marts 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:

| 1) | Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes. |
| --- | --- |

1)

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.

| 2) | Den Franske Republik betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Den Franske Republik betaler sagens omkostninger.

---

(1)  EFT C 180 af 27.7.2002.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/12 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/12

---

DOMSTOLENS DOM

af 23. marts 2004

i sag C-234/02 P, Den Europæiske Ombudsmand mod Frank Lamberts (1).

(Appel - afvisning - ansvar uden for kontrakt - Den Europæiske Ombudsmands behandling af en klage vedrørende en intern udvælgelsesprøve)

(2004/C 106/18)

Processprog: fransk

I sag C-234/02 P, Den Europæiske Ombudsmand (befuldmægtiget: J. Sant'Anna), og med valgt adresse i Luxembourg, støttet af Europa-Parlamentet (befuldmægtigede: H. Krück og C. Karamarcos), og med valgt adresse i Luxembourg, angående appel af dom afsagt den 10. april 2002 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Tredje Afdeling) i sag T-209/00, Lamberts mod Ombudsmanden (Sml. II, s. 2203), hvori der er nedlagt påstand om delvis ophævelse af denne dom – den anden part i appelsagen er Frank Lamberts ved advokat E. Boigelot), og med valgt adresse i Luxembourg, sagsøger i første instans og kontraappellant, har Domstolen, sammensat af præsidenten, V. Skouris, afdelingsformændene P. Jann, C.W.A. Timmermans, C. Gulmann (refererende dommer), J.N. Cunha Rodrigues og A. Rosas samt dommerne J.-P. Puissochet, R. Schintgen, F. Macken, N. Colneric og S. von Bahr; generaladvokat: L.A. Geelhoed; justitssekretær: ekspeditionssekretær Múgica Arzamendi, den 23. marts 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:

| 1) | Hovedappellen og kontraappellen forkastes. |
| --- | --- |

1)

Hovedappellen og kontraappellen forkastes.

| 2) | Hver part bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Hver part bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EFT C 180 af 27.7.2002.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/12 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/12

---

DOMSTOLENS DOM

(Femte Afdeling)

af 1. april 2004

i sag C-237/02, Freiburger Kommunalbauten GmbH Baugesellschaft & Co. KG mod Ludger Hofstetter, Ulrike Hofstetter (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesgerichtshof) (1)

(Direktiv 93/13/EØF - urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler - aftale om opførelse og levering af en parkeringsplads - der byttes om på rækkefølgen for opfyldelsen af kontraktlige forpligtelser i henhold til deklaratoriske bestemmelser i national ret - kontraktvilkår, hvorefter forbrugeren skal betale prisen, inden den erhvervsdrivende har opfyldt sine forpligtelser - den erhvervsdrivendes pligt til at udstede garanti)

(2004/C 106/19)

Processprog: tysk

I sag C-237/02, angående en anmodning, som Bundesgerichtshof (Tyskland) i medfør af artikel 234 EF har indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret verserende sag, Freiburger Kommunalbauten GmbH Baugesellschaft & Co. KG mod Ludger Hofstetter, Ulrike Hofstetter, at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af artikel 3, stk. 1, i Rådets direktiv 93/13/EØF af 5. april 1993 om urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler (EFT L 95, s. 29), har Domstolen (Femte Afdeling), sammensat af P. Jann (refererende dommer) som fungerende formand for Femte Afdeling og dommerne C.W.A. Timmermans, A. Rosas, A. La Pergola og S. von Bahr, generaladvokat: L.A. Geelhoed, justitssekretær: R. Grass, den 1. april 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:

Det tilkommer den nationale ret at tage stilling til, om et kontraktvilkår som det, tvisten i hovedsagen angår, opfylder alle kriterier for, at vilkåret kan kvalificeres som urimeligt i den forstand, hvori dette udtryk er anvendt i artikel 3, stk. 1, i Rådets direktiv 93/13/EØF af 5. april 1993 om urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler.

---

(1)  EFT C 202 af 24.8.2002.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/13 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/13

---

DOMSTOLENS DOM

(Sjette Afdeling)

af 1. april 2004

i sag C-263/02 P, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Jègo-Quéré et Cie SA (1).

(Appel - formaliteten med hensyn til et søgsmål anlagt af en juridisk person med påstand om annullation af en forordning)

(2004/C 106/20)

Processprog: fransk

I sag C-263/02 P, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: T. van Rijn og A. Bordes) og med valgt adresse i Luxembourg, angående appel af dom afsagt den 3. maj 2002 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Første Udvidede Afdeling) i sag T-177/01, Jègo-Quéré et Cie SA mod Kommissionen (Sml. II, s. 2365), hvori der er nedlagt påstand om ophævelse af denne dom - den anden part i appelsagen: Jègo-Quéré et Cie SA (befuldmægtigede: abogados A. Creus Carreras og B. Uriarte Valiente) - har Domstolen (Sjette Afdeling), sammensat af C. Gulmann (refererende dommer) som fungerede formand for Sjette Afdeling og dommerne J.N. Cunha Rodrigues, J.-P. Puissochet, R. Schintgen og F. Macken; generaladvokat: F.G. Jacobs, justitssekretær: ekspeditionssekretær L. Hewlett, den 1. april 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:

| 1) | Den dom, som De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans afsagde den 3. maj 2002 i sagen Jégo-Quéré mod Kommissionen (sag T-177/01), ophæves. |
| --- | --- |

1)

Den dom, som De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans afsagde den 3. maj 2002 i sagen Jégo-Quéré mod Kommissionen (sag T-177/01), ophæves.

| 2) | Det af Jégo-Quéré anlagte søgsmål med påstand om annullation af artikel 3, litra d), og artikel 5 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1162/2001 af 14. juni 2001 om foranstaltninger for genopbygning af kulmulebestanden i ICES-underområde III, IV, V VI og VII og ICES-afsnit VIII a, b, d, e og om dertil knyttede betingelser for kontrol af fiskerfartøjers aktiviteter afvises. |
| --- | --- |

2)

Det af Jégo-Quéré anlagte søgsmål med påstand om annullation af artikel 3, litra d), og artikel 5 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1162/2001 af 14. juni 2001 om foranstaltninger for genopbygning af kulmulebestanden i ICES-underområde III, IV, V VI og VII og ICES-afsnit VIII a, b, d, e og om dertil knyttede betingelser for kontrol af fiskerfartøjers aktiviteter afvises.

| 3) | Jégo-Quéré & Cie SA betaler sagens omkostninger for Retten og Domstolen. |
| --- | --- |

3)

Jégo-Quéré & Cie SA betaler sagens omkostninger for Retten og Domstolen.

---

(1)  EFT C 233 af 28.9.2002.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/13 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/13

---

DOMSTOLENS DOM

(Tredje Afdeling)

af 1. april 2004

i sag C-286/02, Bellio F.lli Srl mod Prefettura di Treviso (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunale di Treviso) (1)

(Landbrug - veterinærpoliti - beskyttelsesforanstaltninger mod overførbare spongiforme encephalopatier - fodring med animalsk protein)

(2004/C 106/21)

Processprog: italiensk

I sag C-286/02, angående en anmodning, som Tribunale di Treviso (Italien) i medfør af artikel 234 EF har indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret verserende sag, Bellio F.lli Srl mod Prefettura di Treviso, at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af Rådets beslutning 2000/766/EF af 4. december 2000 om en række beskyttelsesforanstaltninger over for overførbare spongiforme encephalopatier og fodring med animalsk protein (EFT 2001 L 306, s. 32) og Kommissionens beslutning 2001/9/EF af 29. december 2000 om kontrolforanstaltninger, der er nødvendige for gennemførelsen af Rådets beslutning 2000/766 (EFT L 2, s. 32), har Domstolen (Tredje Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, A. Rosas (refererende dommer), og dommerne R. Schintgen og N. Colneric; generaladvokat: L.A. Geelhoed; justitssekretær: ekspeditionssekretær L. Hewlett, den 1. april 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:

| 1) | Artikel 2, stk. 2, første led, i Rådets beslutning 2000/766/EF af 4. december 2000 om en række beskyttelsesforanstaltninger over for overførbare spongiforme encephalopatier og fodring med animalsk protein, og artikel 1, stk. 1, i Kommissionens beslutning 2001/9/EF af 29. december 2000 om kontrolforanstaltninger, der er nødvendige for gennemførelsen af Rådets beslutning 2000/766, sammenholdt med de øvrige fællesskabsbestemmelser, som disse bestemmelser er udstedt i henhold til, skal fortolkes således, at de ikke tillader forekomst, selv på grund af et uheld, af andre ikke tilladte stoffer i fiskemel, der anvendes til fremstilling af foder til andre dyr end drøvtyggere, og at de ikke giver de erhvervsdrivende nogen tolerancegrænse. Destruktion af et parti kontamineret mel er en præventiv foranstaltning, som der er hjemmel for i artikel 3, stk. 1, i beslutning 2000/766. |
| --- | --- |

1)

Artikel 2, stk. 2, første led, i Rådets beslutning 2000/766/EF af 4. december 2000 om en række beskyttelsesforanstaltninger over for overførbare spongiforme encephalopatier og fodring med animalsk protein, og artikel 1, stk. 1, i Kommissionens beslutning 2001/9/EF af 29. december 2000 om kontrolforanstaltninger, der er nødvendige for gennemførelsen af Rådets beslutning 2000/766, sammenholdt med de øvrige fællesskabsbestemmelser, som disse bestemmelser er udstedt i henhold til, skal fortolkes således, at de ikke tillader forekomst, selv på grund af et uheld, af andre ikke tilladte stoffer i fiskemel, der anvendes til fremstilling af foder til andre dyr end drøvtyggere, og at de ikke giver de erhvervsdrivende nogen tolerancegrænse. Destruktion af et parti kontamineret mel er en præventiv foranstaltning, som der er hjemmel for i artikel 3, stk. 1, i beslutning 2000/766.

| 2) | Artikel 13 i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde af 2. maj 1992 skal fortolkes således, at den ikke er til hinder for beslutning 2000/766 og 2001/9. |
| --- | --- |

2)

Artikel 13 i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde af 2. maj 1992 skal fortolkes således, at den ikke er til hinder for beslutning 2000/766 og 2001/9.

---

(1)  EFT C 247 af 12.10.2002.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/14 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/14

---

DOMSTOLENS DOM

(Femte Afdeling)

af 1. april 2004

i sag C-320/02, Förvaltnings AB Stenholmen mod Riksskatteverket (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Regeringsrätten) (1)

(Sjette momsdirektiv - artikel 26a - særordning for brugte genstande - begrebet brugte genstande - hest, der videresælges efter træning)

(2004/C 106/22)

Processprog: svensk

I sag C-320/02, angående en anmodning, som Regeringsrätten (Sverige) i medfør af artikel 234 EF har indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret verserende sag, Förvaltnings AB Stenholmen mod Riksskatteverket, at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af artikel 26a i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter – Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (EFT L 145, s. 1), som ændret ved Rådets direktiv 94/5/EF af 14. februar 1994 (EFT L 60, s. 16), har Domstolen (Femte Afdeling), sammensat af P. Jann som fungerende formand for Femte Afdeling og dommerne A. Rosas (refererende dommer) og S. von Bahr, generaladvokat: C. Stix-Hackl, justitssekretær: R. Grass, den 1. april 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:

| 1) | Artikel 26a i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter – Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag, som ændret ved Rådets direktiv 94/5/EF af 14. februar 1994, skal fortolkes således, at levende dyr kan betragtes som brugte genstande i bestemmelsens forstand. |
| --- | --- |

1)

Artikel 26a i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter – Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag, som ændret ved Rådets direktiv 94/5/EF af 14. februar 1994, skal fortolkes således, at levende dyr kan betragtes som brugte genstande i bestemmelsens forstand.

| 2) | Et dyr, som købes fra en privatperson (en anden end opdrætteren), og som – efter træning med henblik på en specifik anvendelse – sælges videre, kan således betragtes som en brugt genstand i bestemmelsens forstand. |
| --- | --- |

2)

Et dyr, som købes fra en privatperson (en anden end opdrætteren), og som – efter træning med henblik på en specifik anvendelse – sælges videre, kan således betragtes som en brugt genstand i bestemmelsens forstand.

---

(1)  EFT C 274 af 9.11.2002.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/14 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/14

---

DOMSTOLENS DOM

(Første Afdeling)

af 1. april 2004

i sag C-389/02, Deutsche See-Bestattungs-Genossenschaft eG mod Hauptzollamt Kiel (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Finanzgericht Hamburg) (1)

(Punktafgifter - afgiftsfritagelse for mineralolier - direktiv 92/81/EØF - artikel 8, stk. 1, litra c) - begrebet »sejlads«)

(2004/C 106/23)

Processprog: tysk

I sag C-389/02, angående en anmodning, som Finanzgericht Hamburg i medfør af artikel 234 EF har indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret verserende sag, Deutsche See-Bestattungs-Genossenschaft eG mod Hauptzollamt Kiel, at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af artikel 8, stk. 1, litra c), i Rådets direktiv 92/81/EØF af 19. oktober 1992 om harmonisering af punktafgiftsstrukturen for mineralolier (EFT L 316, s. 12), har Domstolen (Første Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, P. Jann, og dommerne A. Rosas, A. La Pergola, R. Silva de Lapuerta (refererende dommer) og K. Lenaerts, generaladvokat: M. Poiares Maduro, justitssekretær: R. Grass, den 1. april 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:

Artikel 8, stk. 1, litra c), i Rådets direktiv 92/81/EØF af 19. oktober 1992 om harmonisering af punktafgiftsstrukturen for mineralolier skal fortolkes således, at begrebet »sejlads i EF-farvande (herunder fiskeri), medmindre der er tale om lystsejlads«, omfatter enhver form for sejlads uanset det nærmere øjemed, såfremt den udføres med et erhvervsmæssigt formål.

---

(1)  EFT C 19 af 25.1.2003.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/15 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/15

---

DOMSTOLENS DOM

(Tredje Afdeling)

af 1. april 2004

i sag C-64/03, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Forbundsrepublikken Tyskland (1).

(Traktatbrud - manglende gennemførelse af direktiv 98/30/EF)

(2004/C 106/24)

Processprog: tysk

I sag C-64/03, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: J. Grunwald og H. Støvlbæk) mod Forbundsrepublikken Tyskland (befuldmægtigede: W.-D. Plessing og M. Lumma), angående en påstand om, at det fastslås, at Forbundsrepublikken Tyskland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/30/EF af 22. juni 1998 om fælles regler for det indre marked for naturgas (EFT L 204, s. 1), idet den ikke har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivet, har Domstolen (Tredje Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, A. Rosas, og dommerne R. Schintgen (refererende dommer) og N. Colneric, generaladvokat: C. Stix-Hackl, justitssekretær: R. Grass, den 1. april 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:

| 1) | Forbundsrepublikken Tyskland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/30/EF af 22. juni 1998 om fælles regler for det indre marked for naturgas, idet den ikke har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivet. |
| --- | --- |

1)

Forbundsrepublikken Tyskland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/30/EF af 22. juni 1998 om fælles regler for det indre marked for naturgas, idet den ikke har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivet.

| 2) | Forbundsrepublikken Tyskland betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Forbundsrepublikken Tyskland betaler sagens omkostninger.

---

(1)  EFT C 101 af 26.4.2003.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/15 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/15

---

DOMSTOLENS DOM

(Femte Afdeling)

af 30. marts 2004

i sag C-201/03, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Sverige (1).

(Traktatbrud - bortskaffelse af olieaffald - manglende gennemførelse af direktiv 75/439/EØF)

(2004/C 106/25)

Processprog: svensk

I sag C-201/03, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: L. Ström og M. Konstantinidis), og med valgt adresse i Luxembourg, mod Kongeriget Sverige (befuldmægtiget: A. Kruse), angående en påstand om, at det fastslås, at Kongeriget Sverige har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 3, stk. 1, i Rådets direktiv 75/439/EØF af 16. juni 1975 om bortskaffelse af olieaffald (EFT L 194, s. 31), som ændret ved Rådets direktiv 87/101/EØF af 22. december 1986 (EFT 1987 L 42, s. 43), idet det har undladt at træffe de nødvendige foranstaltninger for at prioritere behandling af olieaffald ved regenerering, når dette er muligt ud fra tekniske, økonomiske og organisatoriske, har Domstolen (Femte Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, C. Gulmann, og dommerne S. von Bahr og R. Silva de Lapuerta (refererende dommer); generaladvokat: C. Stix-Hackl; justitssekretær: R. Grass, den 30. marts 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:

| 1) | Kongeriget Sverige har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 3, stk. 1, i Rådets direktiv 75/439/EØF af 16. juni 1975 om bortskaffelse af olieaffald, som ændret ved Rådets direktiv 87/101/EØF af 22. december 1986, idet det ikke har truffet de nødvendige foranstaltninger for at prioritere behandling af olieaffald ved regenerering, når dette er muligt ud fra tekniske, økonomiske og organisatoriske hensyn. |
| --- | --- |

1)

Kongeriget Sverige har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 3, stk. 1, i Rådets direktiv 75/439/EØF af 16. juni 1975 om bortskaffelse af olieaffald, som ændret ved Rådets direktiv 87/101/EØF af 22. december 1986, idet det ikke har truffet de nødvendige foranstaltninger for at prioritere behandling af olieaffald ved regenerering, når dette er muligt ud fra tekniske, økonomiske og organisatoriske hensyn.

| 2) | Kongeriget Sverige betaler sagens omkostninger |
| --- | --- |

2)

Kongeriget Sverige betaler sagens omkostninger

---

(1)  EFT C 158 af 5.7.2003.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/16 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/16

---

DOMSTOLENS DOM

(Tredje Afdeling)

af 1. april 2004

i sag C-375/03, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Storhertugdømmet Luxembourg (1).

(Traktatbrud - manglende gennemførelse af direktiv 2000/30/EF)

(2004/C 106/26)

Processprog: fransk

I sag C-375/03, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtiget: W. Wils), og med valgt adresse i Luxembourg, mod Storhertugdømmet Luxembourg (befuldmægtiget: S. Schreiner), angående en påstand om, at det fastslås, at Storhertugdømmet Luxembourg har tilsidesat de forpligtelser, der påhviler det i medfør af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/30/EF af 6. juni 2000 om syn ved vejsiden af erhvervskøretøjer, der kører på Fællesskabets område (EFT L 203, s. 1), idet det ikke har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme nævnte direktiv, eller under alle omstændigheder ikke har underrettet Kommissionen om sådanne bestemmelser, har Domstolen (Tredje Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, A. Rosas (refererende dommer), og dommerne R. Schintgen og K. Schiemann; generaladvokat: J. Kokott; justitssekretær: R. Grass, den 1. april 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:

| 1) | Storhertugdømmet Luxembourg har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/30/EF af 6. juni 2000 om syn ved vejsiden af erhvervskøretøjer, der kører på Fællesskabets område, idet det ikke inden for de fastsatte frister har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme dette direktiv. |
| --- | --- |

1)

Storhertugdømmet Luxembourg har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/30/EF af 6. juni 2000 om syn ved vejsiden af erhvervskøretøjer, der kører på Fællesskabets område, idet det ikke inden for de fastsatte frister har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme dette direktiv.

| 2) | Storhertugdømmet Luxembourg betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Storhertugdømmet Luxembourg betaler sagens omkostninger.

---

(1)  EFT C 251 af 18.10.2003.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/16 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/16

---

Begæring om bemyndigelse til at foretage arrest eller udlæg i fordringer mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, indgivet den 17. marts 2004 af Tertir-Terminais de Portugal SA.

Sag C-1/04 SA

(2004/C 106/27)

Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 17. marts 2004 indgivet begæring om bemyndigelse til at foretage arrest eller udlæg eller udlæg i fordringer mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber af Tertir-Terminais de Portugal SA ved avocats G. Vandersanden, C. Houssa, L. Lévi og F. Gonçalves Pereira.

Rekvirenten har nedlagt følgende påstande:

| — | Rekvirenten bemyndiges til i medfør af artikel 1 i protokollen om De Europæiske Fællesskabers Privilegier og Immuniteter at foretage arrest i fordringer, som Republikken Guinea-Bissau har mod Det Europæiske Fællesskab i form af en finansiel modydelse i medfør af Rådets forordning (EF) nr. 249/2002 af 21. januar 2002 om indgåelse af protokollen om fastsættelse af de fiskerimuligheder og den finansielle modydelse, der er omhandlet i aftalen mellem regeringen for Republikken Guinea-Bissau og Det Europæiske Økonomiske Fællesskab om fiskeri ud for Guinea-Bissaus kyst, for perioden 16. juni 2001 – 15. juni 2006 (1) til sikkerhed for en fordring, der skønsmæssigt kan opgøres til 8 000 000 EUR. |
| --- | --- |

—

Rekvirenten bemyndiges til i medfør af artikel 1 i protokollen om De Europæiske Fællesskabers Privilegier og Immuniteter at foretage arrest i fordringer, som Republikken Guinea-Bissau har mod Det Europæiske Fællesskab i form af en finansiel modydelse i medfør af Rådets forordning (EF) nr. 249/2002 af 21. januar 2002 om indgåelse af protokollen om fastsættelse af de fiskerimuligheder og den finansielle modydelse, der er omhandlet i aftalen mellem regeringen for Republikken Guinea-Bissau og Det Europæiske Økonomiske Fællesskab om fiskeri ud for Guinea-Bissaus kyst, for perioden 16. juni 2001 – 15. juni 2006 (1) til sikkerhed for en fordring, der skønsmæssigt kan opgøres til 8 000 000 EUR.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

---

(1)  EFT L 40 af 12.12.2002, s. 1.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/16 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/16

---

DOMSTOLENS KENDELSE

(Tredje Afdeling)

af 18. marts 2004

i sag C-45/03, Oxana Dem'Yanenko (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunale di Catania) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - fri bevægelighed for personer - situation, der ikke er omfattet af direktiv 64/221/EØF's anvendelsesområde - grundlæggende rettigheder - den europæiske menneskerettighedskonvention - udvisning af en statsborger fra et tredjeland, der ikke har familiemæssig eller ægteskabelig forbindelse med en statsborger i en medlemsstat - stadfæstelsesprocedure med hensyn til en tvangsudvisning ved grænsen af en statsborger fra et tredjeland - begrebet »ret i en af medlemsstaterne« - retsinstans, der i henhold til artikel 68 EF kan forelægge præjudicielle spørgsmål for Domstolen - Domstolen ikke kompetent)

(2004/C 106/28)

Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentliggjort i Samling af Afgørelser

I sag C-45/03, angående en anmodning, som Tribunale di Catania i medfør af artikel 234 EF har indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret verserende sag, vedrørende stadfæstelse af tvangsudvisningen ved grænsen af Oxana Dem'Yanenko, at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen dels af artikel 7, 8 og 9 i Rådets direktiv 64/221/EØF af 25. februar 1964 om samordning af de særlige foranstaltninger, som gælder for udlændinge med hensyn til rejse og ophold, og som er begrundet i hensynet til den offentlige orden, sikkerhed og sundhed (EFT 1963-1964, s. 109), dels af de grundlæggende rettigheder, hvis overholdelse Domstolen skal sikre, således som de navnlig fremgår af den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder, som er undertegnet i Rom den 4. november 1950, har Domstolen (Tredje Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, A. Rosas (refererende dommer), og dommerne N. Colneric og M. Schiemann, generaladvokat: C. Stix-Hackl, justitssekretær: R. Grass, den 18. marts 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:

De Europæiske Fællesskabers Domstol har ikke kompetence til at besvare de spørgsmål, Tribunale di Catania har forelagt den ved kendelse af 19. januar 2003.

---

(1)  EFT C 83 af 5.4.2003.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/17 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/17

---

DOMSTOLENS KENDELSE

(Tredje Afdeling)

af 15. marts 2004

i sag C-59/03, Mario Cigliola m.fl. mod Ferrovie dello Stato SpA (FS) (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunale di Genova) (1)

(Procesreglementets artikel 104, stk. 3 - statsstøtte - begreb - nationale bestemmelser, hvorefter en arbejdstagers ret til at fortsætte ansættelsesforholdet indtil pensionsalderen suspenderes)

(2004/C 106/29)

Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentliggjort i Samling af Afgørelser

I sag C-59/03, angående en anmodning, som Tribunale di Genova (Italien) i medfør af artikel 234 EF har indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret verserende sag, Mario Cigliola m.fl. mod Ferrovie dello Stato SpA (FS), at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af artikel 87, stk. 1, EF, har Domstolen (Tredje Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, A. Rosas, og dommerne R. Schintgen og N. Colneric (refererende dommer); generaladvokat: F.G. Jacobs; justitssekretær: R. Grass, den 15. marts 2004 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således:

En national lovgivning, hvorved en virksomhed sættes i stand til at ophæve ansættelsesforholdet for de af dens medarbejdere, der i forhold til de øvrige ansatte har højere anciennitet, og hvorefter de generelle regler, der giver arbejdstagerne mulighed for at fortsætte ansættelsesforholdet, ikke finder anvendelse, hvilket således i praksis medfører, at virksomheden kan opnå en besparelse i form af lavere udgifter til arbejdskraften, og umiddelbart medfører en byrde for staten på grund af færre indtægter som følge af reduceret indbetaling af sociale bidrag og udbetaling af pension til de arbejdstagere, hvis ansættelsesforhold er blevet ophævet, udgør ikke statsstøtte i henhold til artikel 87, stk. 1, EF.

---

(1)  EFT C 83 af 5.4.2003.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/17 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/17

---

DOMSTOLENS KENDELSE

(Femte Afdeling)

af 9. marts 2004

i sag C-159/03 P, Jan Pflugradt mod Den Europæiske Centralbank (1)

(Appel - ansatte i den Europæiske Centralbank - skrivelse om kontrol af en ansat - forberedende akt - akt, der ikke indeholder et klagepunkt - afvisning)

(2004/C 106/30)

Processprog: tysk

I sag C-159/03 P, Jan Pflugradt, ansat i Den Europæiske Centralbank, med bopæl i Frankfurt am Main (Tyskland), ved avocat N. Pflüger, og med valgt adresse i Luxembourg, angående appel af kendelse afsagt den 11. februar 2003 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Femte Afdeling), i sag T-83/02, Pflugradt mod Den Europæiske Centralbank (Endnu ikke trykt i Samling af Afgørelser), hvori der er nedlagt påstand om ophævelse af denne kendelse - den anden part i appelsagen: Den Europæiske Centralbank (befuldmægtigede: T. Gilliams og N. Urban, bistået af B. Wägenbaur), og med valgt adresse i Luxembourg - har Domstolen (Femte Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, C. Gulmann, og dommerne A. La Pergola (refererende dommer) og R. Silva de Lapuerta; generaladvokat: P. Léger; justitssekretær: R. Grass, den 9. marts 2004 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således:

| 1) | Appellen forkastes. |
| --- | --- |

1)

Appellen forkastes.

| 2) | Jan Pflugradt betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Jan Pflugradt betaler sagens omkostninger.

---

(1)  EFT C 135 af 7.6.2003.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/18 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/18

---

DOMSTOLENS KENDELSE

(Femte Afdeling)

af 19. marts 2004

i sag C-196/03 P, Arnaldo Lucaccioni mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1).

(Appel - tjenestemænd - erstatningssøgsmål - formaliteten)

(2004/C 106/31)

Processprog: italiensk

I sag C-196/03 P, Arnaldo Lucaccioni, forhenværende tjenestemand ved Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, bosat i St-Leonards-on-Sea (Det Forenede Kongerige (avvocato M. Cimino), angående appel af dom afsagt den 26. februar 2003 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Første Afdeling) i sag T-164/01, Lucaccioni mod Kommissionen (endnu ikke trykt i Samling af Afgørelser), hvorved Retten afviste sagsøgerens erstatningssøgsmål - den anden part i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtiget: J. Currall, bistået af A. Dal Ferro), og med valgt adresse i Luxembourg - har Domstolen (Femte Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, C. Gulmann, og dommerne S. von Bahr og R. Silva de Lapuerta, generaladvokat: M. Poiares Maduro; justitssekretær: R. Grass, den 19. marts 2004 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således:

| 1) | Appellen forkastes. |
| --- | --- |

1)

Appellen forkastes.

| 2) | A. Lucaccioni betaler appelsagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

A. Lucaccioni betaler appelsagens omkostninger.

---

(1)  EFT C 171 af 19.7.2003.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/18 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/18

---

DOMSTOLENS KENDELSE

(Femte Afdeling)

af 11. februar 2004

i de forenede sager C-438/03, C-439/03, C-509/03 og C-2/04, Antonio Cannito mod Fondiaria Assicurazioni SpA, Pasqualina Murgolo mod Assitalia Assicurazioni SpA, Vincenzo Manfredi mod Lloyd Adriacito Assicurazioni SpA og Nicolò Tricarico mod Assitalia Assicurazioni SpA (anmodninger om præjudiciel afgørelse fra Giudice di pace di Bitonto) (1).

(Præjudiciel forelæggelse - afvisning)

(2004/C 106/32)

Processprog: italiensk

I de forenede sager C-438/03, C-439/03, C-509/03 og C-2/04, angående anmodninger, som Giudice di pace di Bitonto i medfør af artikel 234 EF har indgivet til Domstolen for i de for nævnte ret verserende sager, Antonio Cannito mod Fondiaria Assicurazioni SpA (sag C-438/03), Pasqualina Murgolo mod Assitalia Assicurazioni SpA (sag C-439/03), Vincenzo Manfredi mod Lloyd Adriacito Assicurazioni SpA (sag C-509/03) og Nicolò Tricarico mod Assitalia Assicurazioni SpA (sag C-2/04), at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af bl.a. artikel 81 EF og 82 EF, har Domstolen (Femte Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, C. Gulmann, og dommerne S. von Bahr (refererende dommer) og R. Silva de Lapuerta; generaladvokat: L.A. Geelhoed; justitssekretær: R. Grass, den 11. februar 2004 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således:

| 1) | Sag C-438/03, C-439/03, C-509/03 og C-2/04 forenes med henblik på afsigelsen af kendelsen. |
| --- | --- |

1)

Sag C-438/03, C-439/03, C-509/03 og C-2/04 forenes med henblik på afsigelsen af kendelsen.

| 2) | De anmodninger om præjudiciel afgørelse, der er indgivet af Giudice di pace di Bitonto ved kendelse af 6. oktober 2003 (sag C-438/03 og C-439/03), af 21. november 2003 (sag C-509/03) og af 20. december 2003 (sag C-2/04), afvises. |
| --- | --- |

2)

De anmodninger om præjudiciel afgørelse, der er indgivet af Giudice di pace di Bitonto ved kendelse af 6. oktober 2003 (sag C-438/03 og C-439/03), af 21. november 2003 (sag C-509/03) og af 20. december 2003 (sag C-2/04), afvises.

---

(1)  EFT C 47 af 21.2.2004.

EFT C 71 af 20.3.2004.

EFT C 85 af 3.4.2004.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/18 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/18

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse afsagt den 23. oktober 2003 af Bundesfinanzhof i sagen Antje Köhler mod Finanzamt Düsseldorf-Nord

(Sag C-58/04)

(2004/C 106/33)

Ved kendelse afsagt den 23. oktober 2003, indgået til Domstolens Justitskontor den 11. februar 2004, har Bundesfinanzhof i sagen Antje Köhler mod Finanzamt Düsseldorf-Nord forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:

Er et skibsophold i tredjestaters havne, hvorved skibets passagerer kun kortvarigt, f.eks. med henblik på sightseeing, kan forlade skibet, men hvor der ikke består nogen mulighed for at påbegynde eller afslutte rejsen »ophold uden for Fællesskabet« som omfattet af artikel 8, stk. 1, litra c), i direktiv 77/388/EØF (1)?

---

(1)  EFT L 145, s. 1.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/19 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/19

---

Sag anlagt den 12. februar 2004 af Den Italienske Republik mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber.

(Sag C-60/04)

(2004/C 106/34)

Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 12. februar 2004 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber af Den Italienske Republik ved Avvocato I.M. Braguglia, som befuldmægtiget, assisteret af Avvocato dello Stato A. Cingolo.

Den Italienske Republik har nedlagt følgende påstande:

| — | Annullation af Kommissionens beslutning K(2003) 3971 endelig udg. af 26. november 2003 om en vejledende fordeling mellem medlemsstaterne af de disponible forpligtelsesbevillinger til EF-initiativerne for perioden 1994-1999, meddelt ved skrivelse nr. SG(2003)D233063 fra Kommissionens generalsekretær til Italiens Faste Repræsentation ved Den Europæiske Union den 26. november 2003. |
| --- | --- |

—

Annullation af Kommissionens beslutning K(2003) 3971 endelig udg. af 26. november 2003 om en vejledende fordeling mellem medlemsstaterne af de disponible forpligtelsesbevillinger til EF-initiativerne for perioden 1994-1999, meddelt ved skrivelse nr. SG(2003)D233063 fra Kommissionens generalsekretær til Italiens Faste Repræsentation ved Den Europæiske Union den 26. november 2003.

| — | Alle de hermed forbundne og forudgående retsakter annulleres. |
| --- | --- |

—

Alle de hermed forbundne og forudgående retsakter annulleres.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

I –   Manglende hjemmel:

| I A – | Manglende hjemmel: manglende competence og i hvert fald manglende opfyldelse af betingelserne for anvendelsen af artikel 12 i forordning (EØF) nr. 2052/88 (1) under den forudgående programmeringsperiode. |
| --- | --- |

I A –

Manglende hjemmel: manglende competence og i hvert fald manglende opfyldelse af betingelserne for anvendelsen af artikel 12 i forordning (EØF) nr. 2052/88 (1) under den forudgående programmeringsperiode.

| I B1 – | Manglende hjemmel: absolut mangel på komptence til at ændre de vejledende fordelinger på tidspunktet for den nye beslutning. |
| --- | --- |

I B1 –

Manglende hjemmel: absolut mangel på komptence til at ændre de vejledende fordelinger på tidspunktet for den nye beslutning.

| I B2 – | Manglende hjemmel: absolut mangel på fastsættelse af den korrekte procedure. |
| --- | --- |

I B2 –

Manglende hjemmel: absolut mangel på fastsættelse af den korrekte procedure.

II –   Utilstrækkelig og selvmodsigende begrundelse i den anfægtede beslutning.

| II A – | Utilstrækkelig og selvmodsigende begrundelse i relation til valget af den udvalgsprocedure, der er foretaget med henblik på vedtagelsen af den anfægtede beslutning. |
| --- | --- |

II A –

Utilstrækkelig og selvmodsigende begrundelse i relation til valget af den udvalgsprocedure, der er foretaget med henblik på vedtagelsen af den anfægtede beslutning.

| II B – | Utilstrækkelig og selvmodsigende begrundelse i den anfægtede beslutning i relation til reglerne for beregningen af den nye vejledende fordeling. |
| --- | --- |

II B –

Utilstrækkelig og selvmodsigende begrundelse i den anfægtede beslutning i relation til reglerne for beregningen af den nye vejledende fordeling.

| II C – | Utilstrækkelig og selvmodsigende begrundelse i relation til forskellen mellem de tabeller, der er anvendt som referencegrundlag, og som er vedlagt som bilag til den nye beslutning, i forhold til den tabel, der var vedlagt som bilag til den gamle beslutning. |
| --- | --- |

II C –

Utilstrækkelig og selvmodsigende begrundelse i relation til forskellen mellem de tabeller, der er anvendt som referencegrundlag, og som er vedlagt som bilag til den nye beslutning, i forhold til den tabel, der var vedlagt som bilag til den gamle beslutning.

| II D – | Utilstrækkelig og selvmodsigende begrundelse i relation til det tidspunkt, der skal anvendes som referencegrundlag for vurderingen af niveauet for gennemførelsen af EF-initiativprogrammerne i perioden 1994-1999. |
| --- | --- |

II D –

Utilstrækkelig og selvmodsigende begrundelse i relation til det tidspunkt, der skal anvendes som referencegrundlag for vurderingen af niveauet for gennemførelsen af EF-initiativprogrammerne i perioden 1994-1999.

---

(1)  EFT L 185 af 15.7.1988, s. 9.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/20 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/20

---

Sag anlagt den 12. februar 2004 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Hellenske Republik.

(Sag C-61/04)

(2004/C 106/35)

Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 12. februar 2004 anlagt sag mod Den Hellenske Republik af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved Minas Konstatinidis.

Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:

| — | Det fastslås, at Den Hellenske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 21 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/76/EF (1) af 4. december 2000 om forbrænding af affald, idet den ikke har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme direktivet, eller i hvert fald ikke har meddelt Kommissionen de pågældende bestemmelser. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Den Hellenske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 21 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/76/EF (1) af 4. december 2000 om forbrænding af affald, idet den ikke har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme direktivet, eller i hvert fald ikke har meddelt Kommissionen de pågældende bestemmelser.

| — | Den Hellenske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Den Hellenske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

Fristen for direktivets gennemførelse i den nationale retsorden udløb den 28. december 2002.

---

(1)  EFT L 332 af 28.12.2000, s. 91.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/20 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/20

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse afsagt den 27. januar 2004 af Oberlandesgericht Hamm i sagen Brigitte og Marcus Klein mod 1) ..., 2) ... og 3) Rhodos Management Ltd.

(Sag C-73/04)

(2004/C 106/36)

Ved kendelse afsagt den 27. januar 2004, indgået til Domstolens Justitskontor den 17. februar 2004, har Oberlandesgericht Hamm i sagen Brigitte og Marcus Klein mod 1) ..., 2) ... og 3) Rhodos Management Ltd. forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning i medfør af artikel 3 i protokollen af 3. juni 1971 vedrørende fortolkningen af konventionen af 27. september 1968 om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgørelser i borgerlige sager, herunder handelssager, om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:

| 1) | Omfatter begrebet »sager [...] om leje eller forpagtning af fast ejendom« i Bruxelles-konventionens artikel 16, nr. 1, litra a), i den efter tredje tiltrædelseskonvention af 26. maj 1989 gældende affattelse, også sager om benyttelse af en efter type og placering individualiseret hotellejlighed i en bestemt kalenderuge hvert år i et tidsrum på næsten 40 år, når kontrakten samtidig opstiller en nødvendig betingelse om indmeldelse i en klub, hvis primære opgave består i at sikre medlemmernes udøvelse af den nævnte brugsret? |
| --- | --- |

1)

Omfatter begrebet »sager [...] om leje eller forpagtning af fast ejendom« i Bruxelles-konventionens artikel 16, nr. 1, litra a), i den efter tredje tiltrædelseskonvention af 26. maj 1989 gældende affattelse, også sager om benyttelse af en efter type og placering individualiseret hotellejlighed i en bestemt kalenderuge hvert år i et tidsrum på næsten 40 år, når kontrakten samtidig opstiller en nødvendig betingelse om indmeldelse i en klub, hvis primære opgave består i at sikre medlemmernes udøvelse af den nævnte brugsret?

| 2) | Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende: Gælder bestemmelsen om enekompetence i Bruxelles-konventionens artikel 16, nr. 1, litra a), også for krav, som ganske vist er opstået i forbindelse med et leje- eller forpagtningsforhold i denne bestemmelses forstand, men retligt og faktisk intet har at gøre med leje eller forpagtning, nærmere bestemt et krav om tilbagebetaling af et fejlagtigt for meget betalt beløb for brugsretten til ferielejligheden, henholdsvis for klubmedlemskabet |
| --- | --- |

2)

Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende: Gælder bestemmelsen om enekompetence i Bruxelles-konventionens artikel 16, nr. 1, litra a), også for krav, som ganske vist er opstået i forbindelse med et leje- eller forpagtningsforhold i denne bestemmelses forstand, men retligt og faktisk intet har at gøre med leje eller forpagtning, nærmere bestemt et krav om tilbagebetaling af et fejlagtigt for meget betalt beløb for brugsretten til ferielejligheden, henholdsvis for klubmedlemskabet

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/20 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/20

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse afsagt den 14. januar 2004 af Arbeitsgericht Berlin i sagen Veronika Richert mod VK GmbH Service Gesellschaft für Vermögenszuordnung und Kommunalisierung mbH.

(Sag C-81/04)

(2004/C 106/37)

Ved kendelse afsagt den 14. januar 2004, indgået til Domstolens Justitskontor den 18. februar 2004, har Arbeitsgericht Berlin i sagen Veronika Richert mod VK GmbH Service Gesellschaft für Vermögenszuordnung und Kommunalisierung mbH forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:

| 1) | Skal Rådets direktiv 98/59/EF (1) af 20. juli 1998 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger vedrørende kollektive afskedigelser fortolkes således, at der ved »afskedigelse«, som omhandlet i direktivets artikel 1, stk. 1, litra a), skal forstås opsigelsen som den første handling med henblik på at bringe ansættelsesforholdet til ophør, eller skal der ved »afskedigelse« forstås afslutningen af ansættelsesforholdet ved udløbet af opsigelsesvarslet? |
| --- | --- |

1)

Skal Rådets direktiv 98/59/EF (1) af 20. juli 1998 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger vedrørende kollektive afskedigelser fortolkes således, at der ved »afskedigelse«, som omhandlet i direktivets artikel 1, stk. 1, litra a), skal forstås opsigelsen som den første handling med henblik på at bringe ansættelsesforholdet til ophør, eller skal der ved »afskedigelse« forstås afslutningen af ansættelsesforholdet ved udløbet af opsigelsesvarslet?

| 2) | Forstås der ved »afskedigelse« opsigelse, kræves det da i henhold til direktivet, at såvel konsultationsproceduren som omhandlet i direktivets artikel 2 som meddelelsesproceduren som omhandlet i direktivets artikel 3 og 4 er afsluttet, inden opsigelsen foretages? |
| --- | --- |

2)

Forstås der ved »afskedigelse« opsigelse, kræves det da i henhold til direktivet, at såvel konsultationsproceduren som omhandlet i direktivets artikel 2 som meddelelsesproceduren som omhandlet i direktivets artikel 3 og 4 er afsluttet, inden opsigelsen foretages?

| 3) | Forstås der ved »afskedigelse« det forhold, at ansættelsesforholdet faktisk bringes til ophør, er det da i henhold til direktivets bestemmelser tilstrækkeligt, at også konsultationsproceduren først gennemføres, efter at opsigelsen er foretaget? |
| --- | --- |

3)

Forstås der ved »afskedigelse« det forhold, at ansættelsesforholdet faktisk bringes til ophør, er det da i henhold til direktivets bestemmelser tilstrækkeligt, at også konsultationsproceduren først gennemføres, efter at opsigelsen er foretaget?

---

(1)  DO L 225, p. 16.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/21 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/21

---

Appel iværksat den 20. februar 2004 (fax: 18.2.2004) af Audi AG til prøvelse af dom afsagt den 3. december 2003 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Anden Afdeling) i sag T-16/02, Audi AG mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design).

(Sag C-82/04 P)

(2004/C 106/38)

Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 20. februar 2004 iværksat appel af Audi AG ved Rechtsanwälte Preu Bohlig & Partner, Leopoldstr. 11 a, D-80802 München, til prøvelse af dom afsagt den 3. december 2003 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Anden Afdeling) i sag T-16/02, Audi AG mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design).

Appellanten har nedlagt følgende påstande:

| 1. | Dom afsagt den 3. december 2003 af Retten i Første Instans i sag T-16/02 (1) ophæves, for så vidt som den frifandt Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) og pålagde sagsøgeren at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

1.

Dom afsagt den 3. december 2003 af Retten i Første Instans i sag T-16/02 (1) ophæves, for så vidt som den frifandt Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) og pålagde sagsøgeren at betale sagens omkostninger.

| 2. | Afgørelse truffet den 8. november 2001 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) i sag R 0652/2000-1 annulleres. |
| --- | --- |

2.

Afgørelse truffet den 8. november 2001 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) i sag R 0652/2000-1 annulleres.

| 3. | Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) tilpligtes at betale sagens omkostninger i begge instanser. |
| --- | --- |

3.

Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) tilpligtes at betale sagens omkostninger i begge instanser.

Anbringender og væsentligste argumenter:

Tilsidesættelse af fællesskabsretten, nærmere bestemt ved anvendelsen af bestemmelserne i Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20. december 1993 om EF-varemærker (2) og Kommissionens forordning (EF) nr. 2868/95 af 13. december 1995 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 40/94 om EF-varemærker (3):

| — | Den anfægtede dom hviler på en forkert anvendelse af artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning nr. 40/94. Dommen støtter sig på, at appelkammeret har fastslået, at bogstavkombinationen »TDI« tillægges betydningen »Turbo Diesel Injection« eller »Turbo Direct Injection«. Denne konstatering er truffet i strid med denne bestemmelses materielle indhold og i strid med de relevante processuelle principper. Appelkammerets afgørelse og den anfægtede dom indeholder ingen oplysninger eller begrundelser for, hvor og på hvilken måde »TDI« forekommer i normalt sprogbrug. Det er ren spekulation, når det fastslås, at der bag bogstavkombinationen »TDI« ligger visse begreber, som den tilsigtede kundekreds ligestiller med tegnet »TDI«. I den foreliggende sag kan der i den tilsigtede kundekreds' bevidsthed ikke fastslås en konkret forbindelse mellem betydningen af tegnet »TDI« og de omhandlede varer/tjenesteydelser. Den antagelse, hvorefter det anmeldte tegn er udelukket fra registrering i henhold til artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning nr. 40/94, er således behæftet med en retlig fejl. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede dom hviler på en forkert anvendelse af artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning nr. 40/94. Dommen støtter sig på, at appelkammeret har fastslået, at bogstavkombinationen »TDI« tillægges betydningen »Turbo Diesel Injection« eller »Turbo Direct Injection«. Denne konstatering er truffet i strid med denne bestemmelses materielle indhold og i strid med de relevante processuelle principper. Appelkammerets afgørelse og den anfægtede dom indeholder ingen oplysninger eller begrundelser for, hvor og på hvilken måde »TDI« forekommer i normalt sprogbrug. Det er ren spekulation, når det fastslås, at der bag bogstavkombinationen »TDI« ligger visse begreber, som den tilsigtede kundekreds ligestiller med tegnet »TDI«. I den foreliggende sag kan der i den tilsigtede kundekreds' bevidsthed ikke fastslås en konkret forbindelse mellem betydningen af tegnet »TDI« og de omhandlede varer/tjenesteydelser. Den antagelse, hvorefter det anmeldte tegn er udelukket fra registrering i henhold til artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning nr. 40/94, er således behæftet med en retlig fejl.

| — | Præmisserne i Rettens dom vedrørende sagsøgerens påstand om en forkert retsanvendelse, idet udelukkelsen fra registrering af varemærket TDI er i strid med forordningens artikel 7, stk. 3, er behæftet med en retlig fejl. Retten gav ikke nogen begrundelse for den tvivlsomme bedømmelse af, hvorvidt det ansøgte varemærke har opnået fornødent særpræg ved brug. I den anfægtede dom er der heller ikke nogen begrundelse for, at det ansøgte mærke ikke har fået fornødent særpræg som følge af den brug, der var gjort deraf i andre medlemsstater end Tyskland, idet der kun generelt henvises til, at de faktiske omstændigheder ikke beviser et sådant brug. Intet sted i dommen foreligger der en begrundelse herfor. |
| --- | --- |

—

Præmisserne i Rettens dom vedrørende sagsøgerens påstand om en forkert retsanvendelse, idet udelukkelsen fra registrering af varemærket TDI er i strid med forordningens artikel 7, stk. 3, er behæftet med en retlig fejl. Retten gav ikke nogen begrundelse for den tvivlsomme bedømmelse af, hvorvidt det ansøgte varemærke har opnået fornødent særpræg ved brug. I den anfægtede dom er der heller ikke nogen begrundelse for, at det ansøgte mærke ikke har fået fornødent særpræg som følge af den brug, der var gjort deraf i andre medlemsstater end Tyskland, idet der kun generelt henvises til, at de faktiske omstændigheder ikke beviser et sådant brug. Intet sted i dommen foreligger der en begrundelse herfor.

| — | Den anfægtede dom og Harmoniseringskontorets afgørelser, der ligger til grund for denne dom, tilsidesætter princippet om oplysning af sagen af egen drift og det heraf afledte princip om konkret efterprøvelse af registreringshindringer for et anmeldt varemærke. Princippet om oplysning af sagen af egen drift, der skal anvendes i dette tilfælde, omfatter myndighedens pligt til i det konkrete tilfælde at fastslå og begrunde, hvilken betydning et ordmærke tillægges i den tilsigtede kundekreds. I den foreliggende sag er princippet om oplysning af sagen af egen drift blevet tilsidesat til skade for sagsøgeren. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede dom og Harmoniseringskontorets afgørelser, der ligger til grund for denne dom, tilsidesætter princippet om oplysning af sagen af egen drift og det heraf afledte princip om konkret efterprøvelse af registreringshindringer for et anmeldt varemærke. Princippet om oplysning af sagen af egen drift, der skal anvendes i dette tilfælde, omfatter myndighedens pligt til i det konkrete tilfælde at fastslå og begrunde, hvilken betydning et ordmærke tillægges i den tilsigtede kundekreds. I den foreliggende sag er princippet om oplysning af sagen af egen drift blevet tilsidesat til skade for sagsøgeren.

---

(1)  Endnu ikke trykt i Samling af Afgørelser.

(2)  EFT 1994 L 11, s. 1.

(3)  EFT L 303, s. 1.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/22 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/22

---

Sag anlagt den 23. februar 2004 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland.

(Sag C-88/04)

(2004/C 106/39)

Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 23. februar 2004 anlagt sag mod Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved K. Banks, som befuldmægtiget, og med valgt adresse i Luxembourg.

Kommissionen har nedlagt følgende påstande:

| — | Det fastslås, at Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 13 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/29/EF (1) af 22. maj 2001 om harmonisering af visse aspekter af ophavsret og beslægtede rettigheder i informationssamfundet, idet det ikke har udstedt de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivet, eller i hvert fald ikke har underrettet Kommissionen herom. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 13 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/29/EF (1) af 22. maj 2001 om harmonisering af visse aspekter af ophavsret og beslægtede rettigheder i informationssamfundet, idet det ikke har udstedt de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivet, eller i hvert fald ikke har underrettet Kommissionen herom.

| — | Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

Fristen for gennemførelsen af direktivet udløb den 22. december 2002.

---

(1)  EFT 2001 L 167, s. 10.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/22 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/22

---

Appel iværksat den 26. februar 2004 af British Airways plc til prøvelse af dom afsagt den 17. december 2003 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans i sag T-219/99, British Airways plc mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber.

(Sag C-95/04 P)

(2004/C 106/40)

Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 26. februar 2004 iværksat appel af British Airways plc (herefter »BA«), Waterside (Det Forenede Kongerige),ved solicitors R. Subiotto og J. Temple Lang samt barristers R. O'Donoghue og W. Eood QC, til prøvelse af dom afsagt den 17. december 2003 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans i sag T-219/99 (1), British Airways plc mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber.

Appellanten har nedlagt følgende påstande:

| — | Dommen i sag T-219/99, British Airways plc mod Kommissionen, ophæves helt eller delvis. |
| --- | --- |

—

Dommen i sag T-219/99, British Airways plc mod Kommissionen, ophæves helt eller delvis.

| — | Den bøde, BA er blevet pålagt, annulleres eller nedsættes med et beløb, som Domstolen måtte finde passende under udøvelse af sin skønsmæssige beføjelse. |
| --- | --- |

—

Den bøde, BA er blevet pålagt, annulleres eller nedsættes med et beløb, som Domstolen måtte finde passende under udøvelse af sin skønsmæssige beføjelse.

| — | Der træffes bestemmelse om enhver anden foranstaltning, som Domstolen måtte finde passende. |
| --- | --- |

—

Der træffes bestemmelse om enhver anden foranstaltning, som Domstolen måtte finde passende.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

| A. | Retten har gjort sig skyldig i en urigtig retsanvendelse ved, idet den har anvendt et forkert kriterium med henblik på at fastslå, at BA's provisioner har udelukkelsesvirkning
  Retten fastslog, at BA's provisioner var en form for »loyalitetsbonus« og derfor havde udelukkelsesvirkning. Imidlertid kan der på grund af af Rettens kriterium om »loyalitetsbonus« ikke sondres mellem kundernes loyalitet, der sikres gennem en udelukkende adfærd, der er udtryk for misbrug, og kundernes loyalitet, der er en følge af en lovlig priskonkurrence. I så fald ville Rettens »loyalitetsbonus«-kriterium indebære en betydelig retsusikkerhed med hensyn til, hvornår er tale om lovlig priskonkurrence, og således tilskynde firmaer til ikke at engagere sig i en lovlig priskonkurrence, hvilket er i strid med det grundlæggende formål med Fællesskabets konkurrenceregler. |
| --- | --- |

A.

Retten har gjort sig skyldig i en urigtig retsanvendelse ved, idet den har anvendt et forkert kriterium med henblik på at fastslå, at BA's provisioner har udelukkelsesvirkning

Retten fastslog, at BA's provisioner var en form for »loyalitetsbonus« og derfor havde udelukkelsesvirkning. Imidlertid kan der på grund af af Rettens kriterium om »loyalitetsbonus« ikke sondres mellem kundernes loyalitet, der sikres gennem en udelukkende adfærd, der er udtryk for misbrug, og kundernes loyalitet, der er en følge af en lovlig priskonkurrence. I så fald ville Rettens »loyalitetsbonus«-kriterium indebære en betydelig retsusikkerhed med hensyn til, hvornår er tale om lovlig priskonkurrence, og således tilskynde firmaer til ikke at engagere sig i en lovlig priskonkurrence, hvilket er i strid med det grundlæggende formål med Fællesskabets konkurrenceregler.

| B. | Retten har gjort sig skyldig i en urigtig retsanvendelse, idet den ikke har taget hensyn til de bevisligheder, hvorefter BA's provisioner ikke havde nogen faktisk virkning over for konkurrenterne
  BA's andet appelanbringende vedrører Rettens bemærkninger med hensyn til virkningerne af BA's provisioner. Det fremgik klart af det fremlagte materiale, at konkurrenternes markedsandele steg i den periode, hvor tilsidesættelsen ifølge Kommissionen fandt sted, og at BA's andel af rejsebureauernes omsætning faldt. Retten tog ikke hensyn hertil, idet den bemærkede, at BA's adfærd »ikke har kunnet undgå at have« en virkning på BA's konkurrenter, og at de ville have klaret sig endnu bedre, hvis BA ikke havde udvist denne adfærd. Retten tilføjede, at når en virksomhed, der har en dominerende stilling, gennemfører en praksis med henblik på at fortrænge sine konkurrenter, er det ikke tilstrækkeligt til at udelukke et misbrug, at det ønskede resultat ikke blev opnået.
  Dette ræsonnement er ikke holdbart. For det første kræves det ifølge konkurrencereglerne, at Retten skal undersøge de aktuelle eller potentielle virkninger af et påstået misbrug. Dette var utvivlsomt passende i dette tilfælde, eftersom BA's adfærd havde varet tilstrækkeligt længe til, at den kunne udløse sine virkninger. For det andet var det i den foreliggende sag klart, at BA's praksis ikke havde nogen faktisk virkning. BA hævder ikke, at det i hvert enkelt tilfælde skal godtgøres, at der er tale om aktuelle virkninger. Men det er helt klart en anden sag at hævde, således som Retten gør det, at et klart bevismateriale, der peger i retning af, at der ikke er tale om nogen som helst virkning, kan lades ude af betragtning. Rettens bemærkninger på det punkt ville, såfremt man fulgte dem, indebære, at en praksis med incitamenter som dem, der er omtvistet i den foreliggende sag, i sig selv ville være udtryk for misbrug, uanset deres aktuelle eller potentielle virkninger. Dette er ikke reglen i henhold til artikel 82 EF, hvorefter det kræves, at »alle omstændigheder« undersøges med henblik på at vurdere, om konkurrenternes muligheder faktisk blev begrænset. |
| --- | --- |

B.

Retten har gjort sig skyldig i en urigtig retsanvendelse, idet den ikke har taget hensyn til de bevisligheder, hvorefter BA's provisioner ikke havde nogen faktisk virkning over for konkurrenterne

BA's andet appelanbringende vedrører Rettens bemærkninger med hensyn til virkningerne af BA's provisioner. Det fremgik klart af det fremlagte materiale, at konkurrenternes markedsandele steg i den periode, hvor tilsidesættelsen ifølge Kommissionen fandt sted, og at BA's andel af rejsebureauernes omsætning faldt. Retten tog ikke hensyn hertil, idet den bemærkede, at BA's adfærd »ikke har kunnet undgå at have« en virkning på BA's konkurrenter, og at de ville have klaret sig endnu bedre, hvis BA ikke havde udvist denne adfærd. Retten tilføjede, at når en virksomhed, der har en dominerende stilling, gennemfører en praksis med henblik på at fortrænge sine konkurrenter, er det ikke tilstrækkeligt til at udelukke et misbrug, at det ønskede resultat ikke blev opnået.

Dette ræsonnement er ikke holdbart. For det første kræves det ifølge konkurrencereglerne, at Retten skal undersøge de aktuelle eller potentielle virkninger af et påstået misbrug. Dette var utvivlsomt passende i dette tilfælde, eftersom BA's adfærd havde varet tilstrækkeligt længe til, at den kunne udløse sine virkninger. For det andet var det i den foreliggende sag klart, at BA's praksis ikke havde nogen faktisk virkning. BA hævder ikke, at det i hvert enkelt tilfælde skal godtgøres, at der er tale om aktuelle virkninger. Men det er helt klart en anden sag at hævde, således som Retten gør det, at et klart bevismateriale, der peger i retning af, at der ikke er tale om nogen som helst virkning, kan lades ude af betragtning. Rettens bemærkninger på det punkt ville, såfremt man fulgte dem, indebære, at en praksis med incitamenter som dem, der er omtvistet i den foreliggende sag, i sig selv ville være udtryk for misbrug, uanset deres aktuelle eller potentielle virkninger. Dette er ikke reglen i henhold til artikel 82 EF, hvorefter det kræves, at »alle omstændigheder« undersøges med henblik på at vurdere, om konkurrenternes muligheder faktisk blev begrænset.

| C. | Retten har gjort sig skyldig i en urigtig retsanvendelse, idet den ikke har undersøgt, om der var tale om »skade for forbrugerne« som omhandlet i artikel 82, litra b), EF
  En adfærd, som »begrænser« markedet for konkurrenter til et dominerende selskab, er i henhold til artikel 82, litra b), EF kun ulovlig, såfremt den er »til skade for forbrugerne«. Artikel 82, litra b), EF beskytter helt klart konkurrencen og forbrugerne, men ikke konkurrenterne. Retten har gjort sig skyldig i en urigtig retsanvendelse, idet den ikke har taget stilling til, om BA's provisioner til succesrige rejsebureauer var til skade for forbrugerne. I den appellerede dom behandles dette spørgsmål ikke, idet den kun beskæftiger sig med situationen for BA's konkurrenter. |
| --- | --- |

C.

Retten har gjort sig skyldig i en urigtig retsanvendelse, idet den ikke har undersøgt, om der var tale om »skade for forbrugerne« som omhandlet i artikel 82, litra b), EF

En adfærd, som »begrænser« markedet for konkurrenter til et dominerende selskab, er i henhold til artikel 82, litra b), EF kun ulovlig, såfremt den er »til skade for forbrugerne«. Artikel 82, litra b), EF beskytter helt klart konkurrencen og forbrugerne, men ikke konkurrenterne. Retten har gjort sig skyldig i en urigtig retsanvendelse, idet den ikke har taget stilling til, om BA's provisioner til succesrige rejsebureauer var til skade for forbrugerne. I den appellerede dom behandles dette spørgsmål ikke, idet den kun beskæftiger sig med situationen for BA's konkurrenter.

| D. | Selv om BA's provisioner i princippet kunne have »begrænset« konkurrenternes markeder, har Retten gjort sig skyldig i en urigtig retsanvendelse, idet den ikke har undersøgt disse virkninger
  BA's fjerde appelanbringende skal i modsætning til selskabets første, andet og tredje appelanbringende kun behandles, såfremt selskabets incitamentordninger i princippet kunne begrænse konkurrenternes markeder til skade for forbrugerne, hvilket er i strid med artikel 82, litra b), EF. I den appellerede dom er der ikke taget stilling til, om og i hvilket omfang BA's provisioner begrænsede konkurrenternes markeder i to henseender: i) Retten antog fejlagtigt, at marketingaftalerne og resultatpræmieordningerne havde samme virkning, eftersom der for hver af dem gjaldt forskellige vilkår og betingelser, ligesom de var i kraft i forskellige perioder, og i hvert fald en af dem (resultatpræmieordningen) kan ikke under nogen omstændigheder have haft udelukkelsesvirkning, og ii) Retten undlod at undersøge »alle omstændighederne« med henblik på at vurdere, hvorledes BA's konkurrenter blev berørt af selskabets provisionsordninger. |
| --- | --- |

D.

Selv om BA's provisioner i princippet kunne have »begrænset« konkurrenternes markeder, har Retten gjort sig skyldig i en urigtig retsanvendelse, idet den ikke har undersøgt disse virkninger

BA's fjerde appelanbringende skal i modsætning til selskabets første, andet og tredje appelanbringende kun behandles, såfremt selskabets incitamentordninger i princippet kunne begrænse konkurrenternes markeder til skade for forbrugerne, hvilket er i strid med artikel 82, litra b), EF. I den appellerede dom er der ikke taget stilling til, om og i hvilket omfang BA's provisioner begrænsede konkurrenternes markeder i to henseender: i) Retten antog fejlagtigt, at marketingaftalerne og resultatpræmieordningerne havde samme virkning, eftersom der for hver af dem gjaldt forskellige vilkår og betingelser, ligesom de var i kraft i forskellige perioder, og i hvert fald en af dem (resultatpræmieordningen) kan ikke under nogen omstændigheder have haft udelukkelsesvirkning, og ii) Retten undlod at undersøge »alle omstændighederne« med henblik på at vurdere, hvorledes BA's konkurrenter blev berørt af selskabets provisionsordninger.

| E. | Retten har anvendt artikel 82, litra c), EF fejlagtigt i relation til den diskriminerende virkning af BA's provisioner
  Retten har anvendt artikel 82, litra c), EF fejlagtigt, idet den har fastslået, at BA's provisioner var udtryk for forskelsbehandling af rejsebureauer. I henhold til artikel 82, litra c), EF, kræves det ikke, at alle kunder har samme priser, vilkår og betingelser. Bestemmelsen forbyder kun forskelle, såfremt i) de sammenlignede ydelser har samme værdi, ii) vilkårene for ydelserne er forskellige, og iii) en handelspartner stilles ringere i konkurrencen i forhold til en anden handelspartner som et resultat af sådanne forskelle. I stedet for at anvende den udtrykkelige ordlyd af artikel 82, litra c), EF antog Retten blot, at den omstændighed, at to rejsebureauer har forskellige provisionssatser, »naturligvis« har betydning for, om de konkurrerer med hinanden. |
| --- | --- |

E.

Retten har anvendt artikel 82, litra c), EF fejlagtigt i relation til den diskriminerende virkning af BA's provisioner

Retten har anvendt artikel 82, litra c), EF fejlagtigt, idet den har fastslået, at BA's provisioner var udtryk for forskelsbehandling af rejsebureauer. I henhold til artikel 82, litra c), EF, kræves det ikke, at alle kunder har samme priser, vilkår og betingelser. Bestemmelsen forbyder kun forskelle, såfremt i) de sammenlignede ydelser har samme værdi, ii) vilkårene for ydelserne er forskellige, og iii) en handelspartner stilles ringere i konkurrencen i forhold til en anden handelspartner som et resultat af sådanne forskelle. I stedet for at anvende den udtrykkelige ordlyd af artikel 82, litra c), EF antog Retten blot, at den omstændighed, at to rejsebureauer har forskellige provisionssatser, »naturligvis« har betydning for, om de konkurrerer med hinanden.

---

(1)  EFT C 20 af 22.1.2000, s. 21.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/23 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/23

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse afsagt den 2. juni 2003 af Amtsgericht Niebüll i sagen Standesamt Stadt Niebüll (bestemmelse af fødenavn for Leonhard-Matthias, barn af Stefan Grunkin og Dorothee Regina Paul)

(Sag C-96/04)

(2004/C 106/41)

Ved kendelse afsagt den 2. juni 2003, indgået til Domstolens Justitskontor den 26. februar 2004, har Amtsgericht Niebüll i sagen Standesamt Stadt Niebüll (bestemmelse af fødenavn for Leonhard-Matthias, barn af Stefan Grunkin og Dorothee Regina Paul) forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:

Kan man i lyset af forbuddet mod forskelsbehandling i artikel 12 EF, henholdsvis den frie bevægelighed, som enhver unionsborger er sikret ved artikel 18 EF, opretholde den tyske lovvalgsregel i EGBGB's artikel 10, for så vidt som den, hvad angår navneretten, alene baserer sig på en tilknytning i form af statsborgerskab?

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/24 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/24

---

Sag anlagt den 26. februar 2004 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland.

(Sag C-98/04)

(2004/C 106/42)

Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 26. februar 2004 anlagt sag mod Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved M. Shotter og F. Simonetti, som befuldmægtigede, og med valgt adresse i Luxembourg.

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber har nedlagt følgende påstande:

| — | Det fastslås, at Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 2, stk. 1, og artikel 4 i Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet (1), som ændret ved Rådets direktiv 97/11/EF (2). |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 2, stk. 1, og artikel 4 i Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet (1), som ændret ved Rådets direktiv 97/11/EF (2).

| — | Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

Kommissionen havde modtaget en klage vedrørende den praksis, hvorefter der i Det Forenede Kongerige udstedes Lawful Development Certificates (LDC) (attester for lovlig planlægning) som bekræftelse på, at en særlig anvendelse af et stykke land er lovlig i planlægningsmæssig henseende. Der udstedes en LDC, såfremt det kan bevises, at aktiviteten er blevet fortsat, uden at der er iværksat nogen tvangsforanstaltninger over for bygherren i en vis nærmere angiven periode.

Kommissionen har anført, at den ordning, der anvendes i Det Forenede Kongerige, og hvorved en person kan anmode planlægningsmyndigheden om at udstede en LDC med hensyn til et projekt som omhandlet i Rådets direktiv 85/337/EØF, som ændret ved Rådets direktiv 97/11/EF, medfører, at Det Forenede Kongerige ikke fuldt ud har overholdt sine forpligtelser i henhold til direktivets artikel 2, stk. 1, og artikel 4. Med udstedelsen af LDC omgås den tilladelsesprocedure og dermed også de krav, der er opstillet i ovennævnte direktiv.

Det Forenede Kongerige har ikke bestridt, at ovennævnte attester kan udstedes med hensyn til projekter, der er omfattet af direktivets anvendelsesområde. Dette indebærer, at projekter, der er omfattet af direktivets artikel 4, herved ikke omfattes af de krav, der er opstillet i direktivets artikel 2, stk. 1, dvs. at projekter, der kan få væsentlig indvirkning på miljøet, er undergivet et krav om en tilladelse og en vurdering med hensyn til dets virkninger.

En ordning med stiltiende tilladelser er ikke forenelig med ovennævnte direktiv, hvorefter der kræves en vurdering forud for meddelelsen af tilladelsen. De nationale myndigheder skal således undersøge hver enkelt anmodning om tilladelse.

---

(1)  EFT L 175 af 5.7.1985, s. 40.

(2)  EFT L 73 af 14.3.1997, s. 5.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/24 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/24

---

Sag anlagt den 27. februar 2004 af Kongeriget Sverige mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber.

(Sag C-102/04)

(2004/C 106/43)

Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 27. februar 2004 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber af Kongeriget Sverige ved A. Kruse, som befuldmægtiget, og med valgt adresse i Sverige.

Kongeriget Sverige har nedlagt følgende påstande:

| — | Kommissionens direktiv 2003/112/EF af 1. december 2003 (1) om ændring af Rådets direktiv 91/414/EØF (2) for at optage paraquat som aktivt stof annulleres. |
| --- | --- |

—

Kommissionens direktiv 2003/112/EF af 1. december 2003 (1) om ændring af Rådets direktiv 91/414/EØF (2) for at optage paraquat som aktivt stof annulleres.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

Den 1. december 2003 vedtog Kommissionen direktiv 2003/112/EF. I kraft af dette direktiv blev paraquat optaget som aktivt stof i bilag I til Rådets direktiv 91/414 af 5. juli 1991 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler.

Med vedtagelsen af direktivet har Kommissionen tilsidesat artikel 6 EF og artikel 174 EF, artikel 5 i Rådets direktiv 91/414/EF og artikel 7, stk. 1, i Kommissionens forordning (EØF) nr. 3600/92 af 11. december 1992 om de nærmere bestemmelser for iværksættelse af første fase af det arbejdsprogram, der er omhandlet i artikel 8, stk. 2, i direktiv 91/414/EØF om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler.

Med vedtagelsen af direktivet har Kommissionen klart overskredet grænsen for sit skøn, da den har undladt at anvende forsigtighedsprincippet, sammenholdt med risikovurderingen og risikostyringen af paraquat i relation til såvel menneskers som dyrs sundhed. Tilsidesættelsen af forsigtighedsprincippet har igen ført til, at det høje beskyttelsesniveau, der er foreskrevet i EF-traktaten og direktiv 91/414/EØF, ikke har kunnet nås. Med tilsidesættelsen af princippet om et højt beskyttelsesniveau kan Kommissionen heller ikke antages at have taget hensyn til miljøbeskyttelseskravene og det i EF-traktaten foreskrevne integrationsprincip. Kommissionen har således tilsidesat artikel 6 EF og artikel 174, stk. 2, EF samt artikel 5 i direktiv 91/414/EØF.

Kommissionen har endvidere håndteret sagen fejlagtigt, idet den ikke har taget hensyn til tilgængelige offentlige oplysninger om paraquat og risiciene ved dette stof. Herved har Kommissionen tilsidesat artikel 174, stk. 3, EF og artikel 5, stk. 1, i direktiv 91/414/EØF samt artikel 7, stk. 1, i Kommissionens forordning (EØF) nr. 3600/92.

---

(1)  EUT L 321 af 6.12.2003, s. 32.

(2)  EFT L 230 af 19.8.1991, s. 19.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/25 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/25

---

Appel iværksat den 1. marts 2004 af Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied (FEG) til prøvelse af dom afsagt den 16. december 2003 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Første Afdeling) i de forenede sager T-5/00 og T-6/00, Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied en Technische Unie BV mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, støttet af CEF City Electrical Factors BV og CEF Holding Ltd.

(Sag C-105/04 P)

(2004/C 106/44)

Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 1. marts 2004 iværksat appel af Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied (FEG) ved advocaten E.H. Pijnacker Hordijk og D.J.M. de Grave til prøvelse af dom afsagt den 16. december 2003 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Første Afdeling) i de forenede sager T-5/00 og T-6/00, Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied en Technische Unie BV mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, støttet af CEF City Electrical Factors BV og CEF Holding Ltd.

Appellanten har nedlagt følgende påstande:

| a) | Den af Retten i Første Instans afsagt dom af 16. december 2003 i de forenede sager T-5/00 og T-6/00 ophæves, i hvert fald i sag T-5/00, og den af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber trufne beslutning af 26. oktober 1999, rettet til FEG, annulleres helt eller delvis, og i hvert fald nedsættes den bøde, FEG blev pålagt, væsentligt. |
| --- | --- |

a)

Den af Retten i Første Instans afsagt dom af 16. december 2003 i de forenede sager T-5/00 og T-6/00 ophæves, i hvert fald i sag T-5/00, og den af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber trufne beslutning af 26. oktober 1999, rettet til FEG, annulleres helt eller delvis, og i hvert fald nedsættes den bøde, FEG blev pålagt, væsentligt.

| b) | Subsidiært ophæves den af Retten i Første Instans afsagte dom af 16. december 2003 i de forenede sager T-5/00 og T-6/00, i hvert fald i sag T-5/00, og sagerne hjemvises til Retten. |
| --- | --- |

b)

Subsidiært ophæves den af Retten i Første Instans afsagte dom af 16. december 2003 i de forenede sager T-5/00 og T-6/00, i hvert fald i sag T-5/00, og sagerne hjemvises til Retten.

| c) | Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger for begge retsinstanser. |
| --- | --- |

c)

Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger for begge retsinstanser.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

For det første har Retten tilsidesat generelle fællesskabsretlige principper, navnlig princippet om en rimelig sagsbehandlingstid, nemlig derved, at Retten fastslog, at den omstændighed, at den administrative procedure varede for længe, ikke nødvendigvis fører til, at den anfægtede beslutning annulleres. Rettens bemærkninger på det punkt er ikke i overensstemmelse med Domstolens og Rettens praksis.

Herved anlægger Retten en ukorrekt fortolkning af Den Europæiske Menneskerettighedsdomstols praksis, som Retten lægger til grund for sit standpunkt.

For det andet har Retten tilsidesat almindelige fællesskabsretlige principper, navnlig princippet om uskyldsformodning og begrundelsespligten, idet det i dommen anføres, at i) tidsrummet før meddelelsen af klagepunkterne – og dermed også tidsrummet mellem fremsendelsen af skrivelsen af 16. september 1991 og meddelelsen af klagepunkter – ikke kunne tages i betragtning ved afgørelsen af, om sagsbehandlingstiden var rimelig, og at ii) det diskulperende bevis, der stammede fra tidspunktet efter skrivelsen af 16. september 1991, ikke kunne tillægges betydning. Disse bemærkninger fra Rettens side er i sig selv selvmodsigende, og Retten har ikke fremført et holdbart argument herfor. Desuden er den omstændighed, at dette diskulperende bevis ikke er taget i betragtning, uden at Retten har anført nærmere herom, en alvorlig begrundelsesmangel, og princippet om uskyldsformodning er således tilsidesat.

For det tredje har Retten tilsidesat artikel 81, stk. 1, EF henholdsvis begrundelsespligten derved, at Retten har godkendt Kommissionens bevisførelse med henblik på varigheden af den angivelige kollektive eneforhandlingsaftale. Det er i den forbindelse relevant, at i) der mangler en materiel begrundelse herfor, ii) at netop på grund af det manglende bevis for tilsidesættelse i perioden fra den 12. marts 1986 til den 28. februar 1989 og fra den 18. november 1991 til den 25. februar 1994 må der stilles skærpede krav til begrundelsen for, at der var tale om tilsidesættelse i disse perioder, og iii) at Retten i forbindelse med vurderingen af de af Kommissionen fremlagte bevismidler helt har undladt at tage hensyn til varigheden.

For det fjerede har Retten tilsidesat begrundelsespligten, navnlig derved, at den ikke har omtalt de af FEG fremførte argumenter eller i hvert fald ikke har gengivet dem korrekt. Begrundelsen i Rettens præmisser med hensyn til FEG's angivelige tilsidesættelser på prisområdet udviser så alvorlige mangler, at dommens afsnit II D ikke er holdbart. Endvidere har Retten på visse punkter tilsidesat artikel 81, stk. 1, EF derved, at den har påtalt aftaler som en samordnet praksis, men ikke samtidig har fastslået, at aftalerne er kommet til udtryk i form af en faktisk adfærd.

For det femte har Retten tilsidesat fællesskabsretten eller i det mindste anvendt Domstolens og Rettens faste praksis fejlagtigt derved, at den har tilskrevet FEG den angivelige udvidelse af den kollektive eneforhandlingsaftale til leverandører uden for NAVEG. Retten tager herved ikke hensyn til, at FEG i forbindelse med tilvejebringelsen af de formodede former for adfærd ikke har spillet nogen selvstændig, afgørende rolle. Desuden har Retten begrundet sine bemærkninger på en uforståelig måde, idet den på grund af selvmodsigende fælles forholdsregler fra forskellige medlemmer af koncernens side er gået ud fra, at FEG har været direkte involveret, selv om i) FEG ikke har været involveret i tilvejebringelsen eller gennemførelsen af forholdsreglen, ii) det ikke er blevet undersøgt, om FEG's eventuelle samtykke til den fælles forholdsregel er kommet til udtryk i FEG's adfærd, og iii) Kommissionens sagsakter indeholder et udtrykkeligt bevis for, at FEG ikke har været involveret i de omtvistede former for adfærd.

For det sjette har Retten tilsidesat fællesskabsretten og/eller anvendt den fejlagtigt, navnlig artikel 15, stk. 2, i forordning nr. 17/62, eller i det mindste tilsidesat almindelige fællesskabsretlige principper med hensyn til begrundelsen for retsafgørelser og kravet om, at udmålingen af bøden ikke må være urimelig, nemlig derved, at den fastslog, at de argumenter, FEG og TU havde fremført vedrørende Kommissionens fastlæggelse af varigheden af tilsidesættelserne, måtte forkastes.

For det syvende har Retten tilsidesat fællesskabsretten, navnlig artikel 15, stk. 2, i forordning nr. 17/62, eller i det mindste almindelige fællesskabsretlige principper vedrørende begrundelsen for retsafgørelser og princippet om, at udmålingen af bøderne ikke må være urimelig, og/eller anvendt disse principper fejlagtigt, nemlig derved, at appellanterne ikke havde fremført ét eneste synspunkt, der kunne begrunde, at Retten under udøvelsen af sin fulde prøvelsesret overvejede muligheden for en yderligere nedsættelse af den bøde, FEG var pålagt. Retten har i dommen imidlertid ikke nævnt noget om, at den – i modsætning til Kommissionen i beslutningen – udelukkende tillagde Kommissionen ansvaret for den for lange sagsbehandlingstid. Desuden kompenserer den meget beskedne nedsættelse af bøderne, som Kommissionen selv foretog, ikke for det tab, som FEG har lidt som følge heraf.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/26 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/26

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse afsagt den 17. december 2003 af Bundesverwaltungsgericht i sagen Rechtsanwalt Dr. Karl Robert Kranemann mod Delstaten Nordrhein-Westfalen.

(Sag C-109/04)

(2004/C 106/45)

Ved kendelse afsagt den 17. december 2003, indgået til Domstolens Justitskontor den 2. marts 2004, har Bundesverwaltungsgericht i sagen Rechtsanwalt Dr. Karl Robert Kranemann mod Delstaten Nordrhein-Westfalen forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:

Er en national retsforskrift, hvorefter en juridisk praktikant (»Rechtsreferendar«), der afvikler en del af sin obligatoriske uddannelse på et valgfrit praktiksted i en anden medlemsstat, kun har ret til at få godtgjort sine rejseudgifter for så vidt angår den indenlandske del af rejsen, forenelig med artikel 39 EF?

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/27 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/27

---

Appel iværksat den 1. marts 2004 af selskabet »Grammes Strintzis Naftiliaki AE« til prøvelse af dom afsagt den 11. december 2003 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Femte Afdeling) i sag T-65/99 »Grammes Strintzis Naftiliaki AE« mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber.

(Sag C-110/04 P)

(2004/C 106/46)

Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 1. marts 2004 iværksat appel af »Grammes Strintzis Naftiliaki AE« ved advokaterne Andreas Kalegeropolos Konstatinos Adamapovlos og Elisa Petritsi, Athen, og advokat Morten Nissen, Danmark, til prøvelse af dom afsagt den 11. december 2003 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Femte Afdeling) i sag T-65/99, »Grammes Strintzis Naftiliaki AE« mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber.

Appellanten har nedlagt følgende påstande:

| — | Annullation af Kommissionen for De Europæiske Fællesskabers beslutning af 9. december 1998 vedrørende en procedure i henhold til EF-traktatens artikel 85 (IV/34,466 – græske færger), idet De Europæiske Fællesskabers Domstol selv træffer afgørelse til fordel for appellanten. |
| --- | --- |

—

Annullation af Kommissionen for De Europæiske Fællesskabers beslutning af 9. december 1998 vedrørende en procedure i henhold til EF-traktatens artikel 85 (IV/34,466 – græske færger), idet De Europæiske Fællesskabers Domstol selv træffer afgørelse til fordel for appellanten.

| — | Subsidiært og såfremt Domstolen ikke annullerer den nævnte beslutning fra Kommissionen: annullation eller i hvert fald en betydelig nedsættelse af bøden på 1,5 mio. EUR, som Kommissionen pålagde appellanten i henhold til beslutningens artikel 2, idet De Europæiske Fællesskabers Domstol træffer direkte afgørelse vedrørende dette spørgsmål til fordel for appellanten. |
| --- | --- |

—

Subsidiært og såfremt Domstolen ikke annullerer den nævnte beslutning fra Kommissionen: annullation eller i hvert fald en betydelig nedsættelse af bøden på 1,5 mio. EUR, som Kommissionen pålagde appellanten i henhold til beslutningens artikel 2, idet De Europæiske Fællesskabers Domstol træffer direkte afgørelse vedrørende dette spørgsmål til fordel for appellanten.

| — | Kommissionen pålægges at afholde alle de omkostninger, som selskabet Strintzis har afholdt ved Retten i Første Instans og ved De Europæiske Fællesskabers Domstol. |
| --- | --- |

—

Kommissionen pålægges at afholde alle de omkostninger, som selskabet Strintzis har afholdt ved Retten i Første Instans og ved De Europæiske Fællesskabers Domstol.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

| 1. | Første anbringende – tilsidesættelse af fællesskabsretten af Retten i Første Instans, som fastslog, at Kommissionen handlede fuldstændigt lovligt såvel med hensyn til gennemførelsen af den kontrol, den gennemførte, som med hensyn til måden, hvorpå den blev gennemført, i lyset af bl.a. nedenstående forhold:






  — | Retten har ikke anvendt fællesskabsretten korrekt, idet den fastslog, at Kommissionens beslutning om at gennemføre en kontrol gjorde det muligt for European Trust Agencies (ETA) at erkende omfanget af ETA's forpligtelse til at samarbejde med Kommissionen. |
| --- | --- | --- |

1.

Første anbringende – tilsidesættelse af fællesskabsretten af Retten i Første Instans, som fastslog, at Kommissionen handlede fuldstændigt lovligt såvel med hensyn til gennemførelsen af den kontrol, den gennemførte, som med hensyn til måden, hvorpå den blev gennemført, i lyset af bl.a. nedenstående forhold:

—

Retten har ikke anvendt fællesskabsretten korrekt, idet den fastslog, at Kommissionens beslutning om at gennemføre en kontrol gjorde det muligt for European Trust Agencies (ETA) at erkende omfanget af ETA's forpligtelse til at samarbejde med Kommissionen.

| — | Retten har ikke anvendt fællesskabsretten korrekt, idet den fastslog, at ETA var forpligtet til at samarbejde ved kontrollens gennemførelse |
| --- | --- |

—

Retten har ikke anvendt fællesskabsretten korrekt, idet den fastslog, at ETA var forpligtet til at samarbejde ved kontrollens gennemførelse

| — | Retten har foretaget en fejlagtig anvendelse og fortolkning af fællesskabsretten ved dens vurdering af grænserne for Kommissionens kontrolbeføjelser, idet den fastslog, at Kommissionen med føje insisterede på at foretage kontrollen, skønt Kommissionen var klar over, at ETA var en selvstændigjuridisk person |
| --- | --- |

—

Retten har foretaget en fejlagtig anvendelse og fortolkning af fællesskabsretten ved dens vurdering af grænserne for Kommissionens kontrolbeføjelser, idet den fastslog, at Kommissionen med føje insisterede på at foretage kontrollen, skønt Kommissionen var klar over, at ETA var en selvstændigjuridisk person

| — | Retten har foretaget en fejlagtig anvendelse og fortolkning af fællesskabsretten, idet den fastslog, at retten til forsvar var blevet overholdt, og at ETA's kompetenceområde ikke var blevet krænket uforholdsmæssigt. |
| --- | --- |

—

Retten har foretaget en fejlagtig anvendelse og fortolkning af fællesskabsretten, idet den fastslog, at retten til forsvar var blevet overholdt, og at ETA's kompetenceområde ikke var blevet krænket uforholdsmæssigt.

| 2. | Andet anbringende – tilsidesættelse af fællesskabsretten derved, at Retten fastslog, at artikel 85 i EF-traktaten (nu artikel 81 EF), var blevet korrekt anvendt. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende – tilsidesættelse af fællesskabsretten derved, at Retten fastslog, at artikel 85 i EF-traktaten (nu artikel 81 EF), var blevet korrekt anvendt.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/27 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/27

---

Appel iværksat den 3. marts 2004 (fax af 25.2.2004) af Adriatica di Navigazione SpA til prøvelse af dom afsagt den 11. december 2003 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Femte Afdeling) i sag T-61/99, Adriatica di Navigazione SpA mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber.

(Sag C-111/04 P)

(2004/C 106/47)

Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 3. marts 2004 iværksat appel af Adriatica di Navigazione SpA ved avvocati Mario Siragusa og Francesca Maria Moretti til prøvelse af dom afsagt den 11. december 2003 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Femte Afdeling) i sag T-61/99, Adriatica di Navigazione SpA mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber.

Appellanten har nedlagt følgende påstande:

| 1. | – Dommen ophæves, for så vidt som det herved fastslås, at den fejlagtige definition af det relevante marked ikke har haft negative følger for Adriatica og at selskabet uberettiget antages at have deltaget i en overtrædelse, som selskabet ikke har begået, eftersom det drejer sig om en adfærd, som selskabet ikke har udvist. |
| --- | --- |

1.

– Dommen ophæves, for så vidt som det herved fastslås, at den fejlagtige definition af det relevante marked ikke har haft negative følger for Adriatica og at selskabet uberettiget antages at have deltaget i en overtrædelse, som selskabet ikke har begået, eftersom det drejer sig om en adfærd, som selskabet ikke har udvist.

| 2. | Dommen ophæves, for så vidt som det afvises, at Adriaticas samlede adfærd efter mødet den 24. november 1993 indebar, at det gyldigt afbrød den kritiserede adfærd, hvilket indebærer, at det ikke ifalder ansvar for de former for adfærd, som blev besluttet på mødet. |
| --- | --- |

2.

Dommen ophæves, for så vidt som det afvises, at Adriaticas samlede adfærd efter mødet den 24. november 1993 indebar, at det gyldigt afbrød den kritiserede adfærd, hvilket indebærer, at det ikke ifalder ansvar for de former for adfærd, som blev besluttet på mødet.

| 3. | Som følge af, at påstanden under 2 tages til følge, ophæves dommen for så vidt som den fastslår varigheden af den ulovlige adfærd, Adriatica har udvist, og den periode med overtrædelse, der tilskrives selskabet, nedsættes. |
| --- | --- |

3.

Som følge af, at påstanden under 2 tages til følge, ophæves dommen for så vidt som den fastslår varigheden af den ulovlige adfærd, Adriatica har udvist, og den periode med overtrædelse, der tilskrives selskabet, nedsættes.

| 4. | Som følge af, at påstanden under 1 tages til følge, nedsættes den bøde, Retten har godkendt med hensyn til Adriatica. |
| --- | --- |

4.

Som følge af, at påstanden under 1 tages til følge, nedsættes den bøde, Retten har godkendt med hensyn til Adriatica.

| 5. | Som følge af, at påstandene under 1, 2 og 3 tages til følge, nedsættes de bøder, Adriatica er blevet pålagt, på grund af, at de retsstridige handlinger, selskabet har begået, er mindre grove og af kortere varighed. |
| --- | --- |

5.

Som følge af, at påstandene under 1, 2 og 3 tages til følge, nedsættes de bøder, Adriatica er blevet pålagt, på grund af, at de retsstridige handlinger, selskabet har begået, er mindre grove og af kortere varighed.

| 6. | Subsidiært og uanset om de øvrige påstande tages til følge, ophæves dommen, for så vidt som Retten fejlagtigt har fastsat den nedsættelse af bøden, der skal indrømmes Adriatica, idet bøden nedsættes efterfølgende. |
| --- | --- |

6.

Subsidiært og uanset om de øvrige påstande tages til følge, ophæves dommen, for så vidt som Retten fejlagtigt har fastsat den nedsættelse af bøden, der skal indrømmes Adriatica, idet bøden nedsættes efterfølgende.

| 7. | Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger for begge retsinstanser. |
| --- | --- |

7.

Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger for begge retsinstanser.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

| — | Tilsidesættelse af artikel 81 EF og urigtig retsanvendelse for så vidt angår den ukorrekte vurdering af følgerne for Adriatica af Kommissionens fejlagtige fastlæggelse af det relevante marked. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 81 EF og urigtig retsanvendelse for så vidt angår den ukorrekte vurdering af følgerne for Adriatica af Kommissionens fejlagtige fastlæggelse af det relevante marked.

| — | Tilsidesættelse af artikel 81 EF og urigtig retsanvendelse ved bedømmelsen af de omstændigheder, der var afgørende for, at Adriatica afbrød den retsstridige adfærd. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 81 EF og urigtig retsanvendelse ved bedømmelsen af de omstændigheder, der var afgørende for, at Adriatica afbrød den retsstridige adfærd.

| — | Tilsidesættelse af artikel 81 EF og artikel 19 i forordning nr. 4056/86 (1) i forbindelse med fastsættelsen af varigheden og grovheden af den tilsidesættelse, der tilskrives Adriatica. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 81 EF og artikel 19 i forordning nr. 4056/86 (1) i forbindelse med fastsættelsen af varigheden og grovheden af den tilsidesættelse, der tilskrives Adriatica.

| — | Subsidiært, tilsidesættelse af artikel 81 EF og artikel 19 i forordning nr. 4056/86 og manglende begrundelse med hensyn til udmålingen af bøden til Adriatica. |
| --- | --- |

—

Subsidiært, tilsidesættelse af artikel 81 EF og artikel 19 i forordning nr. 4056/86 og manglende begrundelse med hensyn til udmålingen af bøden til Adriatica.

---

(1)  EFT L 378 af 31.12.1986, s. 4.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/28 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/28

---

Appel iværksat den 3. marts 2004 af selskabet »Marlines SA« til prøvelse af dom afsagt den 11. december 2003 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Femte Afdeling) i sag T-56/99, »Marlines SA« mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

(Sag C-112/04 P)

(2004/C 106/48)

Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 3. marts 2004 iværksat appel af »Marlines SA« ved advokaterne Dimitrios Papatheofanos og Adamantia Anagnostou, Athen, til prøvelse af dom afsagt den 11. december 2003 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Femte Afdeling) i sag T-56/99, »Marlines SA« mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber.

Appellanten har nedlagt følgende påstande:

| — | Appellen fremmes til realitetsbehandling |
| --- | --- |

—

Appellen fremmes til realitetsbehandling

| — | Den anfægtede dom ophæves. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede dom ophæves.

| — | Der anordnes de nødvendige retlige foranstaltninger |
| --- | --- |

—

Der anordnes de nødvendige retlige foranstaltninger

| — | Kommissionen tilpligtes at afholde sagens omkostninger ved de to retsinstanser. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at afholde sagens omkostninger ved de to retsinstanser.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

| 1. | Tilsidesættelse af begrundelsespligten |
| --- | --- |

1.

Tilsidesættelse af begrundelsespligten

| 2. | Tilsidesættelse af reglerne om logik og almindelige erfaringsgrundsætninger. |
| --- | --- |

2.

Tilsidesættelse af reglerne om logik og almindelige erfaringsgrundsætninger.

| 3. | Ubegrundet afslag (eller stiltiende) på sagsøgerens begæring om vidneførsel. |
| --- | --- |

3.

Ubegrundet afslag (eller stiltiende) på sagsøgerens begæring om vidneførsel.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/28 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/28

---

Appel iværksat den 3. marts 2004 af Technische Unie BV til prøvelse af dom afsagt den 16. december 2003 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Første Afdeling) i de forenede sager T-5/00 og T-6/00, Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied og Technische Unie BV mod Kommissionen For De Europæiske Fællesskaber.

(Sag C-113/04 P)

(2004/C 106/49)

Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 3. marts 2004 iværksat appel af Technische Unie BV ved P.V.F. Bos og C. Hubert, til prøvelse af dom afsagt den 16. december 2003 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Første Afdeling) i de forenede sager T-5/00 og T-6/00, Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied og Technische Unie BV mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, støttet af CEF City Electrical Factors BV og CEF Holding Ltd.

Appellanten har nedlagt følgende påstande:

| 1. | Dommen afsagt af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans den 16. december 2003 i de forenede sager T-5/00 og T-6/00, subsidiært i sag T-6/00, ophæves, og Domstolen afgør selv sagen i overensstemmelse med påstand (2), subsidiært ophæves dommen og sagen hjemvises til Retten i Første Instans til fornyet afgørelse. |
| --- | --- |

1.

Dommen afsagt af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans den 16. december 2003 i de forenede sager T-5/00 og T-6/00, subsidiært i sag T-6/00, ophæves, og Domstolen afgør selv sagen i overensstemmelse med påstand (2), subsidiært ophæves dommen og sagen hjemvises til Retten i Første Instans til fornyet afgørelse.

| 2. | EF-Kommissionens beslutning af 26. oktober 1999, som er rettet til appellanten, annulleres helt eller delvis, subsidiært bestemmes ved fornyet afgørelse, at den Technische Unie pålagte bøde nedsættes. |
| --- | --- |

2.

EF-Kommissionens beslutning af 26. oktober 1999, som er rettet til appellanten, annulleres helt eller delvis, subsidiært bestemmes ved fornyet afgørelse, at den Technische Unie pålagte bøde nedsættes.

| 3. | EF-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger, herunder omkostningerne i forbindelse med sagen ved Retten i Første Instans. |
| --- | --- |

3.

EF-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger, herunder omkostningerne i forbindelse med sagen ved Retten i Første Instans.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

For det første har Retten tilsidesat EF-retten og/eller Den Europæiske Menneskerettighedskonvention, subsidiært givet en uforståelig begrundelse, ved at udtale, at overskridelsen af en rimelig frist ikke kan berettige annullation af Kommissionens beslutning eller en yderligere nedsættelse af bøden.

For det andet har Retten tilsidesat fællesskabsretten, da der er tale om selvmodsigelse og dermed om en mangelfuld begrundelse i betragtning af den tvetydige måde, hvorpå den tillægger det tidspunkt betydning, hvor advarselsskrivelsen blev afsendt.

For det tredje har Retten udvist en urigtig retsopfattelse eller i hvert fald givet en uforståelig begrundelse ved at fastslå, at der var grundlag for at gøre Technische Unie ansvarlig for de i beslutningens artikel 1 og 2 nævnte overtrædelser.

For det fjerde har Retten udvist en urigtig retsopfattelse, subsidiært givet en mangelfuld begrundelse, ved at anse de i beslutningens artikel 1 og 2 nævnte overtrædelser for (vedvarende) overtrædelser i de perioder, der lægges til grund, og endvidere ved at lægge de samme perioder til grund for varigheden af den i beslutningens artikel 3 nævnte overtrædelse som for de tidligere nævnte overtrædelser.

For det femte har Retten udvist en urigtig retsopfattelse ved, trods den urigtige bedømmelse af overtrædelsernes varighed og tilsidesættelsen af princippet om en rimelig frist, at undlade at nedsætte bøden yderligere, subsidiært givet en utilstrækkelig begrundelse herfor.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/29 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/29

---

Sag anlagt den 3. marts 2004 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Forbundsrepublikken Tyskland.

(Sag C-114/04)

(2004/C 106/50)

Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 3. marts 2004 anlagt sag mod Forbundsrepublikken Tyskland af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved Bernhard Shima, Kommissionens Juridiske Tjeneste, og med valgt adresse i Luxembourg.

Kommissionen har nedlagt følgende påstande:

| 1. | Forbundsrepublikken Tyskland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 28 EF, idet den i forbindelse med tilbagekaldelsen af markedsføringstilladelsen vedrørende et plantebeskyttende referenceprodukt ikke har indrømmet parallelimportørerne en passende frist til at afvikle deres lagerbeholdninger. |
| --- | --- |

1.

Forbundsrepublikken Tyskland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 28 EF, idet den i forbindelse med tilbagekaldelsen af markedsføringstilladelsen vedrørende et plantebeskyttende referenceprodukt ikke har indrømmet parallelimportørerne en passende frist til at afvikle deres lagerbeholdninger.

| 2. | Forbundsrepublikken Tyskland tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2.

Forbundsrepublikken Tyskland tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

Kommissionen har anført, at den foranstaltning, Biologischen Bundesanstalt har truffet, ikke er i overensstemmelse med det princip om frie varebevægelser, der er fastsat i artikel 28 EF – 30 EF, og retspraksis på dette område.

Den omstændighed, at tilbagekaldelsen af markedsføringstilladelsen vedrørende referenceproduktet er sket, uden at parallelimportørerne er indrømmet en frist til at afvikle deres lagerbeholdninger, hvilket indebærer, at de parallelimporterede produkter ikke kan bringes på markedet, er en hindring for de frie varebevægelser som omhandlet i Domstolens praksis og er derfor i princippet i strid med artikel 28 EF.

En parallelimportør er henvist til at indkøbe større mængder af det tilsvarende produkt i udlandet for at kunne markedsføre produktet på importstatens marked til en konkurrencedygtig pris og effektuere kundernes bestillinger. Af den grund må en parallelimportør nødvendigvis have en vis lagerbeholdning. Det forhold, at muligheden for at sælge disse lagerbeholdninger efter tilbagekaldelse af markedsføringstilladelsen vedrørende referenceproduktet uden videre bortfalder, kan uden tvivl sidestilles med en kvantitativ indførselsrestriktion.

En sådan handelshindring for parallelimport af plantebeskyttelsesmidler er ikke begrundet, eftersom tilbagekaldelsen af markedsføringstilladelsen ikke beror på et af de i artikel 30 EF nævnte hensyn, navnlig ikke hensynet til den offentlige sundhed.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/30 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/30

---

Sag anlagt den 4. marts 2004 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Sverige.

(Sag C-116/04)

(2004/C 106/51)

Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 4. marts 2004 anlagt sag mod Kongeriget Sverige af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved E. Traversa og K. Simonsson, som befuldmægtigede, og med valgt adresse i Luxembourg.

Kommissionen har nedlagt følgende påstande:

| — | Det fastslås, at Kongeriget Sverige har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/17/EF af 19. marts 2001 om sanering og likvidation af forsikringsselskaber, idet det ikke har truffet de nødvendige foranstaltninger for at efterkomme direktivet, eller i hvert fald ikke har underrettet Kommissionen herom. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Kongeriget Sverige har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/17/EF af 19. marts 2001 om sanering og likvidation af forsikringsselskaber, idet det ikke har truffet de nødvendige foranstaltninger for at efterkomme direktivet, eller i hvert fald ikke har underrettet Kommissionen herom.

| — | Kongeriget Sverige tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kongeriget Sverige tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

Fristen for gennemførelsen af direktivet udløb den 20. april 2003.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/30 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/30

---

Sag anlagt den 4. marts 2004 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik.

(Sag C-117/04)

(2004/C 106/52)

Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 4. marts 2004 anlagt sag mod Den Italienske Republik af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved Luca Visaggio, som befuldmægtiget.

Kommissionen har nedlagt følgende påstande:

| — | Det fastslås, at Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 2, stk. 1, i Kommissionens direktiv 2001/93/EF (1) af 9. november 2001 om ændring af direktiv 91/630/EØF (2) om fastsættelse af mindstekrav med hensyn til beskyttelse af svin, idet den ikke har udstedt de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivet, eller i hvert fald ikke har underrettet Kommissionen herom. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 2, stk. 1, i Kommissionens direktiv 2001/93/EF (1) af 9. november 2001 om ændring af direktiv 91/630/EØF (2) om fastsættelse af mindstekrav med hensyn til beskyttelse af svin, idet den ikke har udstedt de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivet, eller i hvert fald ikke har underrettet Kommissionen herom.

| — | Den Italienske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Den Italienske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

Fristen for gennemførelsen af direktivet udløb den 1. januar 2003.

---

(1)  EFT L 316 af 1.12.2001, s. 36.

(2)  EFT L 340 af 11.12.1991, s. 33.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/30 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/30

---

Sag anlagt den 4. marts 2004 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik.

(Sag C-118/04)

(2004/C 106/53)

Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 4. marts 2004 anlagt sag mod Den Italienske Republik af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved Luca Visaggio, som befuldmægtiget.

Kommissionen har nedlagt følgende påstande:

| — | Det fastslås, at Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 2, stk. 1, i Rådets direktiv 2001/88/EF (1) af 23. oktober 2001 om ændring af direktiv 91/630/EØF (2) om fastsættelse af mindstekrav med hensyn til beskyttelse af svin, idet den ikke har udstedt de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivet, eller i hvert fald ikke har underrettet Kommissionen herom. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 2, stk. 1, i Rådets direktiv 2001/88/EF (1) af 23. oktober 2001 om ændring af direktiv 91/630/EØF (2) om fastsættelse af mindstekrav med hensyn til beskyttelse af svin, idet den ikke har udstedt de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivet, eller i hvert fald ikke har underrettet Kommissionen herom.

| — | Den Italienske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Den Italienske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

Fristen for gennemførelsen af direktivet udløb den 1. januar 2003.

---

(1)  EFT L 316 af 1.12.2001, s. 1.

(2)  EFT L 340 af 11.12.1991, s 33.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/31 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/31

---

Sag anlagt den 4. marts 2004 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik.

(Sag C-119/04)

(2004/C 106/54)

Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 4. marts 2004 anlagt sag mod Den Italienske Republik af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved Enrico Traversa og Laura Pignataro-Nolin, som befuldmægtigede.

Kommissionen har nedlagt følgende påstande:

| — | Det fastslås, at Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 39 EF, idet den ikke har truffet de fornødne foranstaltninger til opfyldelse af Domstolens dom af 26. juni 2001 i sag C-212/99 vedrørende anerkendelse af rettigheder erhvervet af tidligere lektorer i fremmedsprog ved universiteterne. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 39 EF, idet den ikke har truffet de fornødne foranstaltninger til opfyldelse af Domstolens dom af 26. juni 2001 i sag C-212/99 vedrørende anerkendelse af rettigheder erhvervet af tidligere lektorer i fremmedsprog ved universiteterne.

| — | Den Italienske Republik tilpligtes at betale Kommissionen en bøde på 309 750 EUR for hver dags forsinkelse med gennemførelse af dommen i sag C-212/99, regnet fra afsigelsen af dommen i den foreliggende sag og indtil den dag, hvor dommen i sag C-212/99 er opfyldt. |
| --- | --- |

—

Den Italienske Republik tilpligtes at betale Kommissionen en bøde på 309 750 EUR for hver dags forsinkelse med gennemførelse af dommen i sag C-212/99, regnet fra afsigelsen af dommen i den foreliggende sag og indtil den dag, hvor dommen i sag C-212/99 er opfyldt.

| — | Den Italienske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Den Italienske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

Den foreliggende sag vedrører Den Italienske Republiks manglende opfyldelse af dommen af 26. juni 2001 i sag C-212/99, idet Den Italienske Republik ikke har truffet passende foranstaltninger fra dommens afsigelse med henblik på at sikre anerkendelsen af de rettigheder, som er erhvervet af de tidligere lektorer i fremmedsprog, som er blevet sprogmedarbejdere, selv om en sådan anerkendelse er sikret landets egne arbejdstagere.

Den Italienske Republik er ikke fremkommet med nogen konkrete oplysninger eller tabeller, på grundlag af hvilke det kan fastslås, om den økonomiske behandling af de tidligere lektorer svarer til behandlingen af landets egne arbejdstagere med samme erfaring.

Kommissionen må således fastslå, at Den Italienske Republik ikke har truffet de fornødne foranstaltninger til opfyldelse af Domstolens ovennævnte dom, og at Den Italienske Republik således ikke har overholdt de forpligtelser, der er fastsat i artikel 228, stk. 1, EF.

I overensstemmelse med artikel 228, stk. 2, EF har Kommissionen nedlagt påstand om, at Domstolen pålægger Den Italienske Republik en bøde på 309 750 EUR for hver dags forsinkelse med opfyldelsen af Domstolens dom i sag C-212/99 fra den dag, hvor Domstolen har afsagt dom i den foreliggende sag.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/31 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/31

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse afsagt den 17. februar 2004 af Oberlandesgericht Düsseldorf i sagen MEDION AG mod THOMSON multimedia Sales Germany & Austria GmbH.

(Sag C-120/04)

(2004/C 106/55)

Ved kendelse afsagt den 17. februar 2004, indgået til Domstolens Justitskontor den 5. marts 2004, har Oberlandesgericht Düsseldorf i sagen MEDION AG mod THOMSON multimedia Sales Germany & Austria GmbH forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:

Skal artikel 5, stk. 1, litra b), i Rådets direktiv 89/104/EØF af 21. december 1988 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varemærker (1) (berigtiget i EFT L159, s. 60, herefter »varemærkedirektivet«) fortolkes således, at der i tilfælde, hvor der anvendes konkurrerende mærker for identiske varer eller tjenesteydelser, er risiko for forveksling i offentlighedens bevidsthed, hvis et ældre ordmærke med en normal adskillelsesevne anvendes af en tredjemand i dennes sammensatte ordmærke af yngre dato eller dennes ord-/billedmærke, som er bestemt af ordelementer på en sådan måde, at den pågældende tredjemands firmanavn stilles foran det ældre mærke, og det ældre mærke ganske vist ikke alene er bestemmende for det sammensatte mærkes helhedsindtryk, men beholder en selvstændig adskillelsesevne i det sammensatte mærke?

---

(1)  EFT L 40, s. 1.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/32 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/32

---

Appel iværksat den 5. marts 2004 af selskabet »Minoan Lines SA«, til prøvelse af dom afsagt den 11. december 2003 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Femte Afdeling) i sag T-66/99, »Minoan Lines SA« mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber.

(Sag C-121/04 P)

(2004/C 106/56)

Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 5. marts 2004 iværksat appel af »Minoan Lines SA« ved advokaterne Ioannis og Emanoui Drillerakis og Nicolaos Korogiannakis, Athen, til prøvelse af dom afsagt den 11. december 2003 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Femte Afdeling) i sag T-66/99, »Minoan Lines SA« SA mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber.

Appellanten har nedlagt følgende påstande:

| — | Ophævelse af dom afsagt den 11. december 2003 af Retten i Første Instans i sag T-66/99, Minoan Lines SA mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. |
| --- | --- |

—

Ophævelse af dom afsagt den 11. december 2003 af Retten i Første Instans i sag T-66/99, Minoan Lines SA mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber.

| — | Annullation af Kommissionens beslutning 1999/271/EF (1) af 9. december 1998 vedrørende en procedure i henhold til EF-traktatens artikel 85 (nu artikel 81) (IV/34466 – Græske Færger). |
| --- | --- |

—

Annullation af Kommissionens beslutning 1999/271/EF (1) af 9. december 1998 vedrørende en procedure i henhold til EF-traktatens artikel 85 (nu artikel 81) (IV/34466 – Græske Færger).

| — | Subsidiært: nedsættelse af bøden på 3,26 mio. EUR, som Kommissionen pålagde appellanten. |
| --- | --- |

—

Subsidiært: nedsættelse af bøden på 3,26 mio. EUR, som Kommissionen pålagde appellanten.

| — | Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale appellantens omkostninger ved Retten i Første Instans og ved De Europæiske Fællesskabers Domstol. |
| --- | --- |

—

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale appellantens omkostninger ved Retten i Første Instans og ved De Europæiske Fællesskabers Domstol.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

| — | Tilsidesættelse af Retten i Første Instans af artikel 14 i forordning nr. 17/62, artikel 18 i forordning 4056/86 og almindelige retsprincipper. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af Retten i Første Instans af artikel 14 i forordning nr. 17/62, artikel 18 i forordning 4056/86 og almindelige retsprincipper.

| — | Retten i Første Instans har fejlagtigt fastslået, at Minoan Lines var ansvarlig for ETA's handlinger. |
| --- | --- |

—

Retten i Første Instans har fejlagtigt fastslået, at Minoan Lines var ansvarlig for ETA's handlinger.

| — | Retten i Første Instans har fejlagtigt forkastet sagsøgerens påstand om annullation eller nedsættelse af den bøde, selskabet var blevet pålagt. |
| --- | --- |

—

Retten i Første Instans har fejlagtigt forkastet sagsøgerens påstand om annullation eller nedsættelse af den bøde, selskabet var blevet pålagt.

---

(1)  EFT L 109 af 27.4.1999, s. 24.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/32 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/32

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse afsagt den 4. februar 2004 af Oberlandesgericht Oldenburg i sagen Industrias Nucleares do Brasil S.A. og Siemens AG mod UBS AG.

(Sag C-123/04)

(2004/C 106/57)

Ved kendelse afsagt den 4. februar 2004, indgået til Domstolens Justitskontor den 8. marts 2004, har Oberlandesgericht Oldenburg i sagen Industrias Nucleares do Brasil S.A. og Siemens AG mod UBS AG forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:

| 1) | Omfatter begreberne behandling, forarbejdning eller formning i Euratom-traktatens artikel 75, stk. 1, også berigning af uran? |
| --- | --- |

1)

Omfatter begreberne behandling, forarbejdning eller formning i Euratom-traktatens artikel 75, stk. 1, også berigning af uran?

| 2) | Udøver et foretagende, der har hjemsted uden for Euratom-traktatens område, sin virksomhed helt eller delvist inden for Euratom-Fællesskabets territorium i henhold til Euratom-traktatens artikel 196, litra b), såfremt det med en virksomhed, der har hjemsted inden for Euratom-Fællesskabets territorium, opretholder en forretningsforbindelse, hvis genstand er:






  a) | levering af råstoffer til fremstilling af beriget uran og forsyning af den virksomhed, der har hjemsted inden for Euratom-Fællesskabets område, med beriget uran, |
| --- | --- | --- |

2)

Udøver et foretagende, der har hjemsted uden for Euratom-traktatens område, sin virksomhed helt eller delvist inden for Euratom-Fællesskabets territorium i henhold til Euratom-traktatens artikel 196, litra b), såfremt det med en virksomhed, der har hjemsted inden for Euratom-Fællesskabets territorium, opretholder en forretningsforbindelse, hvis genstand er:

a)

levering af råstoffer til fremstilling af beriget uran og forsyning af den virksomhed, der har hjemsted inden for Euratom-Fællesskabets område, med beriget uran,

| b) | oplagring af uranen hos en anden virksomhed, der har hjemsted inden for Euratom-Fællesskabets område? |
| --- | --- |

b)

oplagring af uranen hos en anden virksomhed, der har hjemsted inden for Euratom-Fællesskabets område?

| 3) | a) | Forudsætter Euratom-traktatens artikel 75, stk. 1, litra c), at der – bortset fra de ved bearbejdningen opståede fysiske ændringer – er stoflig identitet mellem det materiale, der leveres til behandling, forarbejdning eller formning, og det materiale, der efterfølgende tilbageleveres? |
| --- | --- | --- |

3)

a)

Forudsætter Euratom-traktatens artikel 75, stk. 1, litra c), at der – bortset fra de ved bearbejdningen opståede fysiske ændringer – er stoflig identitet mellem det materiale, der leveres til behandling, forarbejdning eller formning, og det materiale, der efterfølgende tilbageleveres?

| b) | Eller er det tilstrækkeligt, at det bearbejdede materiale svarer til det leverede materiale hvad angår kvalitet og mængde? |
| --- | --- |

b)

Eller er det tilstrækkeligt, at det bearbejdede materiale svarer til det leverede materiale hvad angår kvalitet og mængde?

| c) | Er anvendelse af Euratom-traktatens artikel 75, stk. 1, litra c), udelukket, når det tilbageleverede materiale ikke kan henføres til noget af det materiale, som adressaten har leveret? |
| --- | --- |

c)

Er anvendelse af Euratom-traktatens artikel 75, stk. 1, litra c), udelukket, når det tilbageleverede materiale ikke kan henføres til noget af det materiale, som adressaten har leveret?

| d) | Er anvendelse af Euratom-traktatens artikel 75, stk. 1, litra c), udelukket, når den forarbejdende virksomhed ved leveringen af råstoffet erhverver ejendomsret herover, og det berigede uran derfor må genoverdrages til den anden kontraherende part efter forarbejdningen? |
| --- | --- |

d)

Er anvendelse af Euratom-traktatens artikel 75, stk. 1, litra c), udelukket, når den forarbejdende virksomhed ved leveringen af råstoffet erhverver ejendomsret herover, og det berigede uran derfor må genoverdrages til den anden kontraherende part efter forarbejdningen?

| 4) | a) | Er anvendelse af Euratom-traktatens artikel 75 udelukket, når de berørte personer eller virksomheder ikke opfylder deres meddelelsespligt over for Euratoms Forsyningsagentur i henhold til Euratom-traktatens artikel 75, stk. 2? |
| --- | --- | --- |

4)

a)

Er anvendelse af Euratom-traktatens artikel 75 udelukket, når de berørte personer eller virksomheder ikke opfylder deres meddelelsespligt over for Euratoms Forsyningsagentur i henhold til Euratom-traktatens artikel 75, stk. 2?

| b) | Kan en tilsidesættelse af meddelelsespligten over for Euratoms Forsyningsagentur efter Euratom-traktatens artikel 75, stk. 2, afhjælpes ved, at de berørte personer eller virksomheder opfylder deres meddelelsespligt senere, eller ved, at agenturet efterfølgende underrettes på anden vis? |
| --- | --- |

b)

Kan en tilsidesættelse af meddelelsespligten over for Euratoms Forsyningsagentur efter Euratom-traktatens artikel 75, stk. 2, afhjælpes ved, at de berørte personer eller virksomheder opfylder deres meddelelsespligt senere, eller ved, at agenturet efterfølgende underrettes på anden vis?

| 5) | a) | Bliver en aftale eller konvention i den forstand, hvori disse udtryk er anvendt i Euratom-traktatens artikel 73, ugyldig, når de kontraherende parter ikke indhenter et forudgående samtykke fra Kommissionen som påkrævet i medfør af nævnte bestemmelse? |
| --- | --- | --- |

5)

a)

Bliver en aftale eller konvention i den forstand, hvori disse udtryk er anvendt i Euratom-traktatens artikel 73, ugyldig, når de kontraherende parter ikke indhenter et forudgående samtykke fra Kommissionen som påkrævet i medfør af nævnte bestemmelse?

| b) | Kan en ugyldig handel i givet fald afhjælpes ved, at de berørte personer eller virksomheder efterfølgende indhenter et sådant samtykke eller ved, at Euratom-Fællesskabets institutioner forbliver passive, efter at de er blevet underrettet på anden vis? |
| --- | --- |

b)

Kan en ugyldig handel i givet fald afhjælpes ved, at de berørte personer eller virksomheder efterfølgende indhenter et sådant samtykke eller ved, at Euratom-Fællesskabets institutioner forbliver passive, efter at de er blevet underrettet på anden vis?

| 6) | a) | Er det forbudt at råde over materialer i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i Euratom-traktatens artikel 57, stk. 1, når den berørte producent ikke opfylder sin pligt til i medfør af Euratom-traktatens artikel 57, stk. 2, andet punktum, at tilbyde Euratoms Forsyningsagentur de pågældende materialer? |
| --- | --- | --- |

6)

a)

Er det forbudt at råde over materialer i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i Euratom-traktatens artikel 57, stk. 1, når den berørte producent ikke opfylder sin pligt til i medfør af Euratom-traktatens artikel 57, stk. 2, andet punktum, at tilbyde Euratoms Forsyningsagentur de pågældende materialer?

| b) | Kan en tilsidesættelse af tilbudspligten over for Euratoms Forsyningsagentur efter Euratom-traktatens artikel 57, stk. 2, andet punktum, afhjælpes ved, at producenten opfylder sin tilbudspligt senere eller ved, at agenturet efterfølgende underrettes på anden vis og ikke benytter sig af sin optionsret? |
| --- | --- |

b)

Kan en tilsidesættelse af tilbudspligten over for Euratoms Forsyningsagentur efter Euratom-traktatens artikel 57, stk. 2, andet punktum, afhjælpes ved, at producenten opfylder sin tilbudspligt senere eller ved, at agenturet efterfølgende underrettes på anden vis og ikke benytter sig af sin optionsret?

| 7) | Omfatter begrebet fremstilling i Euratom-traktatens artikel 86 også berigning af uran? |
| --- | --- |

7)

Omfatter begrebet fremstilling i Euratom-traktatens artikel 86 også berigning af uran?

| 8) | Er råuran eller lavt beriget uran udgangsmaterialer i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i Euratom-traktatens artikel 197, nr. 1 in fine? |
| --- | --- |

8)

Er råuran eller lavt beriget uran udgangsmaterialer i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i Euratom-traktatens artikel 197, nr. 1 in fine?

| 9) | a) | Kan der i materiale, som i medfør af Euratom-traktatens artikel 86, stk. 1, er blevet Euratom-Fællesskabets ejendom, stiftes en privatrelig overdragelig ejendomsret i BGB § 903's forstand? |
| --- | --- | --- |

9)

a)

Kan der i materiale, som i medfør af Euratom-traktatens artikel 86, stk. 1, er blevet Euratom-Fællesskabets ejendom, stiftes en privatrelig overdragelig ejendomsret i BGB § 903's forstand?

| b) | Føjer retssubjektets resterende ubegrænsede brugs og forbrugsret efter Euratom-traktatens artikel 87 sig til den tinglige ret i medfør af Forbundsrepublikken Tysklands Bürgerliches Gesetzbuch som en selvstændig tinglig ret, der er identisk med eller ligner en ejendomsret? |
| --- | --- |

b)

Føjer retssubjektets resterende ubegrænsede brugs og forbrugsret efter Euratom-traktatens artikel 87 sig til den tinglige ret i medfør af Forbundsrepublikken Tysklands Bürgerliches Gesetzbuch som en selvstændig tinglig ret, der er identisk med eller ligner en ejendomsret?

| 10) | Udøver et foretagende en del af sin virksomhed på Euratom-Fællesskabets territorium i henhold til Euratom-traktatens artikel 196, litra b), når det afhænder eller erhverver beriget uran, som er oplagret på dette territorium? |
| --- | --- |

10)

Udøver et foretagende en del af sin virksomhed på Euratom-Fællesskabets territorium i henhold til Euratom-traktatens artikel 196, litra b), når det afhænder eller erhverver beriget uran, som er oplagret på dette territorium?

| 11) | Skal Euratom-traktatens artikel 73 finde tilsvarende anvendelse på aftaler, hvis genstand er beriget uran, som er oplagret på Euratom-Fællesskabets territorium, og hvis parter udelukkende er statsborgere i et tredjeland? |
| --- | --- |

11)

Skal Euratom-traktatens artikel 73 finde tilsvarende anvendelse på aftaler, hvis genstand er beriget uran, som er oplagret på Euratom-Fællesskabets territorium, og hvis parter udelukkende er statsborgere i et tredjeland?

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/34 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/34

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse afsagt den 4. februar 2004 af Oberlandesgericht Oldenburg i sagen Industrias Nucleares do Brasil S.A. og Siemens AG mod Texas Utilities Electric Corporation.

(Sag C-124/04)

(2004/C 106/58)

Ved kendelse afsagt den 4. februar 2004, indgået til Domstolens Justitskontor den 8. marts 2004, har Oberlandesgericht Oldenburg i sagen Industrias Nucleares do Brasil S.A. og Siemens AG mod Texas Utilities Electric Corporation forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:

| 1) | Omfatter begreberne behandling, forarbejdning eller formning i Euratom-traktatens artikel 75, stk. 1, også berigning af uran? |
| --- | --- |

1)

Omfatter begreberne behandling, forarbejdning eller formning i Euratom-traktatens artikel 75, stk. 1, også berigning af uran?

| 2) | Udøver et foretagende, der har hjemsted uden for Euratom-traktatens område, sin virksomhed helt eller delvist inden for Euratom-Fællesskabets territorium i henhold til Euratom-traktatens artikel 196, litra b), såfremt det med en virksomhed, der har hjemsted inden for Euratom-Fællesskabets territorium, opretholder en forretningsforbindelse, hvis genstand er:






  a) | levering af råstoffer til fremstilling af beriget uran og forsyning af den virksomhed, der har hjemsted inden for Euratom-Fællesskabets område, med beriget uran, |
| --- | --- | --- |

2)

Udøver et foretagende, der har hjemsted uden for Euratom-traktatens område, sin virksomhed helt eller delvist inden for Euratom-Fællesskabets territorium i henhold til Euratom-traktatens artikel 196, litra b), såfremt det med en virksomhed, der har hjemsted inden for Euratom-Fællesskabets territorium, opretholder en forretningsforbindelse, hvis genstand er:

a)

levering af råstoffer til fremstilling af beriget uran og forsyning af den virksomhed, der har hjemsted inden for Euratom-Fællesskabets område, med beriget uran,

| b) | oplagring af uranen hos en anden virksomhed, der har hjemsted inden for Euratom-Fællesskabets område? |
| --- | --- |

b)

oplagring af uranen hos en anden virksomhed, der har hjemsted inden for Euratom-Fællesskabets område?

| 3. | a) | Forudsætter Euratom-traktatens artikel 75, stk. 1, litra c), at der – bortset fra de ved bearbejdningen opståede fysiske ændringer – er stoflig identitet mellem det materiale, der leveres til behandling, forarbejdning eller formning, og det materiale, der efterfølgende tilbageleveres? |
| --- | --- | --- |

3.

a)

Forudsætter Euratom-traktatens artikel 75, stk. 1, litra c), at der – bortset fra de ved bearbejdningen opståede fysiske ændringer – er stoflig identitet mellem det materiale, der leveres til behandling, forarbejdning eller formning, og det materiale, der efterfølgende tilbageleveres?

| b) | eller er det tilstrækkeligt, at det bearbejdede materiale svarer til det leverede materiale hvad angår kvalitet og mængde? |
| --- | --- |

b)

eller er det tilstrækkeligt, at det bearbejdede materiale svarer til det leverede materiale hvad angår kvalitet og mængde?

| c) | Er anvendelse af Euratom-traktatens artikel 75, stk. 1, litra c), udelukket, når det tilbageleverede materiale ikke kan henføres til noget af det materiale, som adressaten har leveret? |
| --- | --- |

c)

Er anvendelse af Euratom-traktatens artikel 75, stk. 1, litra c), udelukket, når det tilbageleverede materiale ikke kan henføres til noget af det materiale, som adressaten har leveret?

| d) | Er anvendelse af Euratom-traktatens artikel 75, stk. 1, litra c), udelukket, når den forarbejdende virksomhed ved leveringen af råstoffet erhverver ejendomsret herover, og det berigede uran derfor må genoverdrages til den anden kontraherende part efter forarbejdningen? |
| --- | --- |

d)

Er anvendelse af Euratom-traktatens artikel 75, stk. 1, litra c), udelukket, når den forarbejdende virksomhed ved leveringen af råstoffet erhverver ejendomsret herover, og det berigede uran derfor må genoverdrages til den anden kontraherende part efter forarbejdningen?

| 4. | a) | Er anvendelse af Euratom-traktatens artikel 75 udelukket, når de berørte personer eller virksomheder ikke opfylder deres meddelelsespligt over for Euratoms Forsyningsagentur i henhold til Euratom-traktatens artikel 75, stk. 2? |
| --- | --- | --- |

4.

a)

Er anvendelse af Euratom-traktatens artikel 75 udelukket, når de berørte personer eller virksomheder ikke opfylder deres meddelelsespligt over for Euratoms Forsyningsagentur i henhold til Euratom-traktatens artikel 75, stk. 2?

| b) | Kan en tilsidesættelse af meddelelsespligten over for Euratoms Forsyningsagentur efter Euratom-traktatens artikel 75, stk. 2, afhjælpes ved, at de berørte personer eller virksomheder opfylder deres meddelelsespligt senere, eller ved, at agenturet efterfølgende underrettes på anden vis? |
| --- | --- |

b)

Kan en tilsidesættelse af meddelelsespligten over for Euratoms Forsyningsagentur efter Euratom-traktatens artikel 75, stk. 2, afhjælpes ved, at de berørte personer eller virksomheder opfylder deres meddelelsespligt senere, eller ved, at agenturet efterfølgende underrettes på anden vis?

| 5. | a) | Bliver en aftale eller konvention i den forstand, hvori disse udtryk er anvendt i Euratom-traktatens artikel 73, ugyldig, når de kontraherende parter ikke indhenter et forudgående samtykke fra Kommissionen som påkrævet i medfør af nævnte bestemmelse? |
| --- | --- | --- |

5.

a)

Bliver en aftale eller konvention i den forstand, hvori disse udtryk er anvendt i Euratom-traktatens artikel 73, ugyldig, når de kontraherende parter ikke indhenter et forudgående samtykke fra Kommissionen som påkrævet i medfør af nævnte bestemmelse?

| b) | Kan en ugyldig handel i givet fald afhjælpes ved, at de berørte personer eller virksomheder efterfølgende indhenter et sådant samtykke eller ved, at Euratom-Fællesskabets institutioner forbliver passive, efter at de er blevet underrettet på anden vis? |
| --- | --- |

b)

Kan en ugyldig handel i givet fald afhjælpes ved, at de berørte personer eller virksomheder efterfølgende indhenter et sådant samtykke eller ved, at Euratom-Fællesskabets institutioner forbliver passive, efter at de er blevet underrettet på anden vis?

| 6. | a) | Er det forbudt at råde over materialer i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i Euratom-traktatens artikel 57, stk. 1, når den berørte producent ikke opfylder sin pligt til i medfør af Euratom-traktatens artikel 57, stk. 2, andet punktum, at tilbyde Euratoms Forsyningsagentur de pågældende materialer? |
| --- | --- | --- |

6.

a)

Er det forbudt at råde over materialer i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i Euratom-traktatens artikel 57, stk. 1, når den berørte producent ikke opfylder sin pligt til i medfør af Euratom-traktatens artikel 57, stk. 2, andet punktum, at tilbyde Euratoms Forsyningsagentur de pågældende materialer?

| b) | Kan en tilsidesættelse af tilbudspligten over for Euratoms Forsyningsagentur efter Euratom-traktatens artikel 57, stk. 2, andet punktum, afhjælpes ved, at producenten opfylder sin tilbudspligt senere eller ved, at agenturet efterfølgende underrettes på anden vis og ikke benytter sig af sin optionsret? |
| --- | --- |

b)

Kan en tilsidesættelse af tilbudspligten over for Euratoms Forsyningsagentur efter Euratom-traktatens artikel 57, stk. 2, andet punktum, afhjælpes ved, at producenten opfylder sin tilbudspligt senere eller ved, at agenturet efterfølgende underrettes på anden vis og ikke benytter sig af sin optionsret?

| 7) | Omfatter begrebet fremstilling i Euratom-traktatens artikel 86 også berigning af uran? |
| --- | --- |

7)

Omfatter begrebet fremstilling i Euratom-traktatens artikel 86 også berigning af uran?

| 8) | Er råuran eller lavt beriget uran udgangsmaterialer i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i Euratom-traktatens artikel 197, nr. 1 in fine? |
| --- | --- |

8)

Er råuran eller lavt beriget uran udgangsmaterialer i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i Euratom-traktatens artikel 197, nr. 1 in fine?

| 9. | a) | Kan der i materiale, som i medfør af Euratom-traktatens artikel 86, stk. 1, er blevet Euratom-Fællesskabets ejendom, stiftes en privatrelig overdragelig ejendomsret i BGB § 903's forstand? |
| --- | --- | --- |

9.

a)

Kan der i materiale, som i medfør af Euratom-traktatens artikel 86, stk. 1, er blevet Euratom-Fællesskabets ejendom, stiftes en privatrelig overdragelig ejendomsret i BGB § 903's forstand?

| b) | Føjer retssubjektets resterende ubegrænsede brugs og forbrugsret efter Euratom-traktatens artikel 87 sig til den tinglige ret i medfør af Forbundsrepublikken Tysklands Bürgerliches Gesetzbuch som en selvstændig tinglig ret, der er identisk med eller ligner en ejendomsret? |
| --- | --- |

b)

Føjer retssubjektets resterende ubegrænsede brugs og forbrugsret efter Euratom-traktatens artikel 87 sig til den tinglige ret i medfør af Forbundsrepublikken Tysklands Bürgerliches Gesetzbuch som en selvstændig tinglig ret, der er identisk med eller ligner en ejendomsret?

| 10) | Udøver et foretagende en del af sin virksomhed på Euratom-Fællesskabets territorium i henhold til Euratom-traktatens artikel 196, litra b), når det afhænder eller erhverver beriget uran, som er oplagret på dette territorium? |
| --- | --- |

10)

Udøver et foretagende en del af sin virksomhed på Euratom-Fællesskabets territorium i henhold til Euratom-traktatens artikel 196, litra b), når det afhænder eller erhverver beriget uran, som er oplagret på dette territorium?

| 11) | Skal Euratom-traktatens artikel 73 finde tilsvarende anvendelse på aftaler, hvis genstand er beriget uran, som er oplagret på Euratom-Fællesskabets territorium, og hvis parter udelukkende er statsborgere i et tredjeland? |
| --- | --- |

11)

Skal Euratom-traktatens artikel 73 finde tilsvarende anvendelse på aftaler, hvis genstand er beriget uran, som er oplagret på Euratom-Fællesskabets territorium, og hvis parter udelukkende er statsborgere i et tredjeland?

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/35 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/35

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved retsafgørelse truffet den 18. februar 2004 af College van Beroep voor het Bedrijfsleven i sagen Heineken Brouwerijen BV mod Hoofdproductschap Akkerbouw

(Sag C-126/04)

(2004/C 106/59)

Ved retsafgørelse truffet den 18. februar 2004, indgået til Domstolens Justitskontor den 8. marts 2004, har College van Beroep voor het Bedrijfsleven i sagen Heineken Brouwerijen BV mod Hoofdproductschap Akkerbouw forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:

| 1) | Er Rådets forordning (EF) nr. 1269/1999 (1) og Rådets forordning (EF) nr. 822/2001 2 (2), hvorved der er åbnet EF-toldkontingenter, som udelukkende gælder for byg, der er bestemt til produktion af malt til ølfremstilling i tanke, der indeholder bøgetræ, gyldige på baggrund af det forbud mod forskelsbehandling af producenter, som er opstillet i traktatens artikel 34, stk. 2? |
| --- | --- |

1)

Er Rådets forordning (EF) nr. 1269/1999 (1) og Rådets forordning (EF) nr. 822/2001 2 (2), hvorved der er åbnet EF-toldkontingenter, som udelukkende gælder for byg, der er bestemt til produktion af malt til ølfremstilling i tanke, der indeholder bøgetræ, gyldige på baggrund af det forbud mod forskelsbehandling af producenter, som er opstillet i traktatens artikel 34, stk. 2?

| 2) | For det tilfælde, at de nævnte forordninger er ugyldige, følger der da, på trods heraf, en forpligtelse til at pålægge en importtold på byg af høj kvalitet henhørende under KN-kode 1003 00, som er bestemt til fremstilling af øl, af bestemmelsen i artikel 10, stk. 2, i Rådets forordning (EØF) nr. 1766/92 (3) af 30. juni 1992 om den fælles markedsordning for korn, sammenholdt med Kommissionens forordning (EF) nr. 2023/2001 (4) af 15. oktober 2001 om fastsættelse af importtold for korn? |
| --- | --- |

2)

For det tilfælde, at de nævnte forordninger er ugyldige, følger der da, på trods heraf, en forpligtelse til at pålægge en importtold på byg af høj kvalitet henhørende under KN-kode 1003 00, som er bestemt til fremstilling af øl, af bestemmelsen i artikel 10, stk. 2, i Rådets forordning (EØF) nr. 1766/92 (3) af 30. juni 1992 om den fælles markedsordning for korn, sammenholdt med Kommissionens forordning (EF) nr. 2023/2001 (4) af 15. oktober 2001 om fastsættelse af importtold for korn?

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 1269/1999 af 14.6.1999 om åbning af et EF-toldkontingent for maltbyg henhørende under KN-kode 1003 00 (EFT L 151 af 18.6.1999, s. 1).

(2)  Rådets forordning (EF) nr. 822/2001 af 24.4.2001 om åbning af et EF-toldkontingent for maltbyg henhørende under KN-kode 1003 00 (EFT L 120 af 28.4.2001, s. 1).

(3)  Rådets forordning (EØF) nr. 1766/92 af 30.6.1992 om den fælles markedsordning for korn (EFT L 181 af 1.7.1992, s. 21).

(4)  Kommissionens forordning (EF) nr. 2023/2001 af 15.10.2001 om fastsættelse af importtold for korn (EFT L 273 af 16.10.2001 s. 18).

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/35 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/35

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse afsagt den 18. november 2003, som ændret den 27. februar 2004, af High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division i sagen Master Declan O'Byrne mod Aventis Pasteur MSD Ltd og Aventis Pasteur SA. (1)

(Sag C-127/04)

(2004/C 106/60)

Ved kendelse afsagt den 18. november 2003, som ændret den 27. februar 2004, indgået til Domstolens Justitskontor den 8. marts 2004, har High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division i sagen Master Declan O'Byrne mod Aventis Pasteur MSD Ltd og Aventis Pasteur SA forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:

| 1. | Såfremt et produkt leveres i henhold til en salgskontrakt af en fransk producent til dennes helejede engelske datterselskab og dernæst af det engelske selskab til en anden enhed, er det da i henhold til en rigtig fortolkning af artikel 11 i Rådets direktiv bragt i omsætning:






  a) | når det forlader det franske selskab, eller |
| --- | --- | --- |

1.

Såfremt et produkt leveres i henhold til en salgskontrakt af en fransk producent til dennes helejede engelske datterselskab og dernæst af det engelske selskab til en anden enhed, er det da i henhold til en rigtig fortolkning af artikel 11 i Rådets direktiv bragt i omsætning:

a)

når det forlader det franske selskab, eller

| b) | når det kommer frem til det engelske selskab, eller |
| --- | --- |

b)

når det kommer frem til det engelske selskab, eller

| c) | når det forlader det engelske selskab, eller |
| --- | --- |

c)

når det forlader det engelske selskab, eller

| d) | når det kommer frem til den enhed, der modtager produktet fra det engelske selskab? |
| --- | --- |

d)

når det kommer frem til den enhed, der modtager produktet fra det engelske selskab?

| 2. | Kan en medlemsstat, såfremt der mod et selskab (A) i den fejlagtige antagelse, at A var producent af et hævdet defekt produkt, når producenten af produktet i realiteten ikke var A, men et andet selskab (B), anlægges sag, hvori der gøres rettigheder gældende, der er tildelt sagsøgeren ved Rådets direktiv med hensyn til det hævdede defekt produkt, i henhold til sin nationale lovgivning give sine domstole beføjelse til at behandle dette sagsanlæg som en »retssag mod [producenten]« i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 11 i Rådets direktiv? |
| --- | --- |

2.

Kan en medlemsstat, såfremt der mod et selskab (A) i den fejlagtige antagelse, at A var producent af et hævdet defekt produkt, når producenten af produktet i realiteten ikke var A, men et andet selskab (B), anlægges sag, hvori der gøres rettigheder gældende, der er tildelt sagsøgeren ved Rådets direktiv med hensyn til det hævdede defekt produkt, i henhold til sin nationale lovgivning give sine domstole beføjelse til at behandle dette sagsanlæg som en »retssag mod [producenten]« i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 11 i Rådets direktiv?

| 3. | Tillader artikel 11 i Rådets direktiv – korrekt fortolket – at en medlemsstat giver en domstol beføjelse til at tillade, at B indtræder i stedet for A som sagsøgte i en sag af den i spørgsmål 2 nævnte art (»den relevante sag«), såfremt:






  a) | den tiårsfrist, der er omhandlet i artikel 11, er udløbet, |
| --- | --- | --- |

3.

Tillader artikel 11 i Rådets direktiv – korrekt fortolket – at en medlemsstat giver en domstol beføjelse til at tillade, at B indtræder i stedet for A som sagsøgte i en sag af den i spørgsmål 2 nævnte art (»den relevante sag«), såfremt:

a)

den tiårsfrist, der er omhandlet i artikel 11, er udløbet,

| b) | den relevante sag blev anlagt mod A før udløbet af tiårsfristen, og |
| --- | --- |

b)

den relevante sag blev anlagt mod A før udløbet af tiårsfristen, og

| c) | der ikke var anlagt sag mod B før udløbet af tiårsfristen i relation til det produkt, der forårsagede den af sagsøgeren hævdede skade? |
| --- | --- |

c)

der ikke var anlagt sag mod B før udløbet af tiårsfristen i relation til det produkt, der forårsagede den af sagsøgeren hævdede skade?

---

(1)  Rådets direktiv 85/374/EØF af 25.7.1985 om tilnærmelse af medlemsstaternes administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om produktansvar (EFT L 210 af 7.8.1985, s. 29).

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/36 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/36

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse afsagt den 19. januar 2004 af Rechtbank van Eerste Aanleg te Dendermonde i sagen 1. Raemdonck, Annick, Andréa og 2. Raemdonck-Janssens BVBA mod het Openbaar Ministerie.

(Sag C-128/04)

(2004/C 106/61)

Ved kendelse afsagt den19. januar 2004, indgået til Domstolens Justitskontor den 9. marts 2004, har Rechtbank van Eerste Aanleg te Dendermonde i sagen 1. Raemdonck, Annick, Andréa og 2. Raemdonck-Janssens BVBA mod het Openbaar Ministerie forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:

Skal udtrykkene «materiel eller udstyr» i den forstand, hvori de er anvendt i artikel 13, stk. 1, litra g), i Rådets forordning (EØF) nr. 3820/85 (1) af 20. december 1985 om harmonisering af visse bestemmelser på det sociale område inden for vejtransport, fortolkes således, at de udelukkende omhandler «redskaber og værktøj», eller omfatter udtrykkene også de materialer, der er nødvendige for gennemførelsen af anlægsarbejdet, herunder byggematerialer eller kabler, der transporteres separat eller sammen med redskaber og værktøj?

---

(1)  EFT L 370 af 31.12.1985, s. 1-7.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/36 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/36

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved dom afsagt den 25. februar 2004 af Conseil d'Etat (Belgien), Forvaltningsafdelingen, i sagen Espace Trianon SA og Société wallone de location-financement SA (SOFIBAIL) mod Office communautaire et régional de la formation professionnelle et de l'emploi (FOREM)

(Sag C-129/04)

(2004/C 106/62)

Ved dom afsagt den 25. februar 2004, indgået til Domstolens Justitskontor den 9. marts 2004, har Conseil d'Etat (Belgien), Forvaltningsafdelingen, i sagen Espace Trianon SA og Société wallone de location-financement SA (SOFIBAIL) mod Office communautaire et régional de la formation professionnelle et de l'emploi (FOREM) forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:

| 1. | Er artikel 1 i Rådets direktiv 89/665/EØF af 21. december 1989 (1) om samordning af love og administrative bestemmelser vedrørende anvendelsen af klageprocedurerne i forbindelse med indgåelse af offentlige indkøbs- samt bygge- og anlægskontrakter til hinder for en bestemmelse i en national lovgivning som artikel 19, stk. 1, i lovene om Conseil d'État, der blev samordnet den 12. januar 1973, og som fortolkes således, at den forpligter medlemmerne af et konsortium, som ikke er en juridisk person og som i egenskab af et sådant deltog i en procedure om tildeling af en offentlig kontrakt, uden at få den nævnte kontrakt tildelt, til at klage i fællesskab – enten som medlemmer af konsortiet eller i deres navn – når der klages over beslutningen om tildeling af den nævnte kontrakt? |
| --- | --- |

1.

Er artikel 1 i Rådets direktiv 89/665/EØF af 21. december 1989 (1) om samordning af love og administrative bestemmelser vedrørende anvendelsen af klageprocedurerne i forbindelse med indgåelse af offentlige indkøbs- samt bygge- og anlægskontrakter til hinder for en bestemmelse i en national lovgivning som artikel 19, stk. 1, i lovene om Conseil d'État, der blev samordnet den 12. januar 1973, og som fortolkes således, at den forpligter medlemmerne af et konsortium, som ikke er en juridisk person og som i egenskab af et sådant deltog i en procedure om tildeling af en offentlig kontrakt, uden at få den nævnte kontrakt tildelt, til at klage i fællesskab – enten som medlemmer af konsortiet eller i deres navn – når der klages over beslutningen om tildeling af den nævnte kontrakt?

| 2. | Skal spørgsmålet besvares anderledes i det tilfælde, hvor medlemmerne af konsortiet har klaget i fællesskab, men hvor et af medlemmernes klage må afvises? |
| --- | --- |

2.

Skal spørgsmålet besvares anderledes i det tilfælde, hvor medlemmerne af konsortiet har klaget i fællesskab, men hvor et af medlemmernes klage må afvises?

| 3. | Er artikel 1 i Rådets direktiv 89/665/EØF af 21. december 1989 om samordning af love og administrative bestemmelser vedrørende anvendelsen af klageprocedurerne i forbindelse med indgåelse af offentlige indkøbs- samt bygge- og anlægskontrakter til hinder for en bestemmelse i en national lovgivning som artikel 19, stk. 1, i lovene om Conseil d'État, der blev samordnet den 12. januar 1973, og som fortolkes således, at den forbyder et medlem af et sådant konsortium på egne vegne, enten i medlemmets egenskab af medlem af konsortiet eller i medlemmets eget navn, at klage over en beslutning om tildeling? |
| --- | --- |

3.

Er artikel 1 i Rådets direktiv 89/665/EØF af 21. december 1989 om samordning af love og administrative bestemmelser vedrørende anvendelsen af klageprocedurerne i forbindelse med indgåelse af offentlige indkøbs- samt bygge- og anlægskontrakter til hinder for en bestemmelse i en national lovgivning som artikel 19, stk. 1, i lovene om Conseil d'État, der blev samordnet den 12. januar 1973, og som fortolkes således, at den forbyder et medlem af et sådant konsortium på egne vegne, enten i medlemmets egenskab af medlem af konsortiet eller i medlemmets eget navn, at klage over en beslutning om tildeling?

---

(1)  EFT L 395 af 30.12.1989, s. 33.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/37 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/37

---

Sag anlagt den 11. marts 2004 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Hellenske Republik.

(Sag C-130/04)

(2004/C 106/63)

Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 11. marts 2004 anlagt sag mod Den Hellenske Republik af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved Luis Escobar Guerrero og Dimitris Triantifilov, Kommissionens Juridiske Tjeneste.

Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:

| 1. | Det fastslås i henhold til artikel 226 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, at Den Hellenske Republik har tilsidesat forpligtelser, som påhviler den i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1172/98 (1) af 25. maj 1998 om statistisk registrering af vejgodstrafikken. |
| --- | --- |

1.

Det fastslås i henhold til artikel 226 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, at Den Hellenske Republik har tilsidesat forpligtelser, som påhviler den i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1172/98 (1) af 25. maj 1998 om statistisk registrering af vejgodstrafikken.

| 2. | Den Hellenske Republik tilpligtes at afholde sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2.

Den Hellenske Republik tilpligtes at afholde sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

I henhold til fast praksis ved De Europæiske Fællesskabers Domstol kan en medlemsstat ikke påberåbe sig bestemmelser, fremgangsmåder eller forhold i sin nationale retsorden til støtte for, at forpligtelser og frister, der følger af fællesskabsdirektiver ikke overholdes.

---

(1)  EFT L 163 af 6.6.1998, s. 1.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/37 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/37

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse afsagt den 9. marts 2004 af Employment Tribunal, Leeds, i sagen C.D. Robinson-Steele mod R.D. Retail Services Ltd.

(Sag C-131/04)

(2004/C 106/64)

Ved kendelse afsagt den 9. marts 2004, indgået til Domstolens Justitskontor den 11. marts 2004, har Employment Tribunal, Leeds, i sagen C.D. Robinson-Steele mod R.D. Retail Services Ltd. forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:

| 1) | Er bestemmelser i national lovgivning om, at feriegodtgørelse til en arbejdstager kan indgå i timelønnen og udbetales som en del af lønnen for det udførte arbejde og ikke i forhold til den ferie, arbejdstageren reelt afholder, forenelige med artikel 7 i Rådets direktiv 93/104/EF (1)? |
| --- | --- |

1)

Er bestemmelser i national lovgivning om, at feriegodtgørelse til en arbejdstager kan indgå i timelønnen og udbetales som en del af lønnen for det udførte arbejde og ikke i forhold til den ferie, arbejdstageren reelt afholder, forenelige med artikel 7 i Rådets direktiv 93/104/EF (1)?

| 2) | Afskærer artikel 7, stk. 2, en national retsinstans fra at godskrive arbejdsgiveren en sådan godtgørelse, når den skal sikre sagsøgeren en effektiv domstolsprøvelse i henhold til sine beføjelser efter national ret? |
| --- | --- |

2)

Afskærer artikel 7, stk. 2, en national retsinstans fra at godskrive arbejdsgiveren en sådan godtgørelse, når den skal sikre sagsøgeren en effektiv domstolsprøvelse i henhold til sine beføjelser efter national ret?

---

(1)  Rådets direktiv 93/104/EF af 23.11.1993 om visse aspekter i forbindelse med tilrettelæggelse af arbejdstiden (EFT L 307 af 13.12.1993, s. 18).

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/38 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/38

---

Sag anlagt den 11. marts 2004 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Spanien.

(Sag C-132/04)

(2004/C 106/65)

Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 11. marts 2004 anlagt sag mod Kongeriget Spanien af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved Luis Escobar Guerrero, Kommissionens Juridiske Tjeneste, og Horstpeter Kreppel, der er udstationeret som national ekspert ved Juridisk Tjeneste, og med valgt adresse i Luxembourg.

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber har nedlagt følgende påstande:

| 1. | Det fastslås, at Kongeriget Spanien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold Rådets direktiv 89/391/EØF af 12. juni 1989 om iværksættelse af foranstaltninger til forbedring af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed under arbejdet (1) og artikel 10 EF og 249 EF, idet det ikke eller kun delvis har inkorporeret direktivets artikel 2, stk. 1 og 2, og artikel 4 i sin nationale retsorden for så vidt angår ikke-civilt personale i den offentlige administration. |
| --- | --- |

1.

Det fastslås, at Kongeriget Spanien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold Rådets direktiv 89/391/EØF af 12. juni 1989 om iværksættelse af foranstaltninger til forbedring af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed under arbejdet (1) og artikel 10 EF og 249 EF, idet det ikke eller kun delvis har inkorporeret direktivets artikel 2, stk. 1 og 2, og artikel 4 i sin nationale retsorden for så vidt angår ikke-civilt personale i den offentlige administration.

| 2. | Kongeriget Spanien tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2.

Kongeriget Spanien tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

Fristen for gennemførelsen af direktivet i national ret udløb den 31. december 1992.

Det formål, der forfølges med direktiv 89/391/EØF, og som er at forbedre arbejdstagernes sikkerhed og sundhed under arbejdet, taler for en vid fortolkning af direktivets anvendelsesområde. I overensstemmelse med Domstolens faste praksis skal undtagelser fra direktivets anvendelsesområde desuden fortolkes indskrænkende.

At lade de aktiviteter, der under normale vilkår udføres af de væbnede styrker, politiet og øvrige beskyttelsestjenester, være omfattet af anvendelsesområdet for direktiv 89/391/EØF, skaber den gunstigste retsstilling for arbejdstagerne og er i bedst overensstemmelse med proportionalitetsprincippet.

---

(1)  EFT L 183 af 29.6.1989, s. 1.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/38 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/38

---

Sag anlagt den 12. marts 2004 af Kongeriget Spanien mod Rådet for Den Europæiske Union

(Sag C-133/04)

(2004/C 106/66)

Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 12. marts 2004 anlagt sag mod Rådet for Den Europæiske Union af Kongeriget Spanien ved Abogado del Estado Enrique Braquehais Conesa, og med valgt adresse i Luxembourg.

Kongeriget Spanien har nedlagt følgende påstande:

| 1. | Annullation af Rådets forordning (EF) nr. 2287/2003 af 19. december 2003 om fastsættelse for 2004 af fiskerimuligheder og dertil knyttede betingelser for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande gældende for EF-farvande og for EF-fartøjer i andre farvande, som er omfattet af fangstbegrænsninger (1), idet Spanien ikke herved er tildelt kvoter i relation til de fiskerimuligheder i Nordsøen, der var genstand for fordeling inden Spaniens tiltrædelse af Fællesskaberne. |
| --- | --- |

1.

Annullation af Rådets forordning (EF) nr. 2287/2003 af 19. december 2003 om fastsættelse for 2004 af fiskerimuligheder og dertil knyttede betingelser for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande gældende for EF-farvande og for EF-fartøjer i andre farvande, som er omfattet af fangstbegrænsninger (1), idet Spanien ikke herved er tildelt kvoter i relation til de fiskerimuligheder i Nordsøen, der var genstand for fordeling inden Spaniens tiltrædelse af Fællesskaberne.

| 2. | Rådet tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2.

Rådet tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

| 1. | Tilsidesættelse af princippet om forbud mod forskelsbehandling:
  Artikel 166 i akten vedrørende Spaniens tiltrædelse fastsatte for så vidt angår den spanske flådes adgang til farvande og ressourcer en overgangsperiode, som udløb ved udløbet af den periode, der er omhandlet i artikel 8, stk. 3, i forordning (EØF) nr. 170/83, dvs. den 31. december 2002. Alligevel opretholder den anfægtede forordning fortsat i praksis begrænsningerne med hensyn til spanske fartøjers adgang til farvandene i Nordsøen og Østersøen, idet de praktisk taget ikke er tildelt nogen kvoter i de pågældende farvande, og der er således ikke taget hensyn til, at overgangsperioden er udløbet, hvilket indebærer forskelsbehandling af spanske fiskere i forhold til de øvrige medlemsstaters fiskere. |
| --- | --- |

1.

Tilsidesættelse af princippet om forbud mod forskelsbehandling:

Artikel 166 i akten vedrørende Spaniens tiltrædelse fastsatte for så vidt angår den spanske flådes adgang til farvande og ressourcer en overgangsperiode, som udløb ved udløbet af den periode, der er omhandlet i artikel 8, stk. 3, i forordning (EØF) nr. 170/83, dvs. den 31. december 2002. Alligevel opretholder den anfægtede forordning fortsat i praksis begrænsningerne med hensyn til spanske fartøjers adgang til farvandene i Nordsøen og Østersøen, idet de praktisk taget ikke er tildelt nogen kvoter i de pågældende farvande, og der er således ikke taget hensyn til, at overgangsperioden er udløbet, hvilket indebærer forskelsbehandling af spanske fiskere i forhold til de øvrige medlemsstaters fiskere.

| 2. | Tilsidesættelse af akten vedrørende Spaniens tiltrædelse:
  I kraft af den anfægtede forordning og for så vidt som spanske fartøjer ikke er tildelt kvoter i farvandene i Nordsøen og Østersøen, forlænges begrænsningerne i den pågældende akt ud over den frist, der er fastsat i tiltrædelsesaktens artikel 166, dvs. den 31. december 2002. |
| --- | --- |

2.

Tilsidesættelse af akten vedrørende Spaniens tiltrædelse:

I kraft af den anfægtede forordning og for så vidt som spanske fartøjer ikke er tildelt kvoter i farvandene i Nordsøen og Østersøen, forlænges begrænsningerne i den pågældende akt ud over den frist, der er fastsat i tiltrædelsesaktens artikel 166, dvs. den 31. december 2002.

| 3. | Tilsidesættelse af princippet om relativ stabilitet
  I henhold til den anfægtede forordning er der sket en radikal ændring af de afgørende faktorer, idet fastsættelsen af den procentvise andel af fangster er sket på en sådan måde, at spanske fartøjer ikke er blevet behandlet på samme måde som fartøjerne fra de øvrige medlemsstater, når henses til princippet om relativ stabilitet. |
| --- | --- |

3.

Tilsidesættelse af princippet om relativ stabilitet

I henhold til den anfægtede forordning er der sket en radikal ændring af de afgørende faktorer, idet fastsættelsen af den procentvise andel af fangster er sket på en sådan måde, at spanske fartøjer ikke er blevet behandlet på samme måde som fartøjerne fra de øvrige medlemsstater, når henses til princippet om relativ stabilitet.

---

(1)  EFT L 344 af 31.12.2003, s. 1.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/39 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/39

---

Sag anlagt den 12. marts 2004 af Kongeriget Spanien mod Rådet for Den Europæiske Union.

(Sag C-134/04)

(2004/C 106/67)

Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 12. marts 2004 anlagt sag mod Rådet for De Europæiske Fællesskaber af Kongeriget Spanien ved abogado del Estado Enrique Braquehais, som befuldmægtiget, og med valgt adresse i Luxembourg.

Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:

| 1. | Annullation af Rådets forordning (EF) nr. 2287/2003 af 19. december 2003 om fastsættelse for 2004 af fiskerimuligheder og dertil knyttede betingelser for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande gældende for EF-farvande og for EF-fartøjer i andre farvande, som er omfattet af fangstbegrænsninger (1), idet den spanske fiskeriflåde ikke er tildelt kvoter i EF-farvandene i Nordsøen og Østersøen. |
| --- | --- |

1.

Annullation af Rådets forordning (EF) nr. 2287/2003 af 19. december 2003 om fastsættelse for 2004 af fiskerimuligheder og dertil knyttede betingelser for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande gældende for EF-farvande og for EF-fartøjer i andre farvande, som er omfattet af fangstbegrænsninger (1), idet den spanske fiskeriflåde ikke er tildelt kvoter i EF-farvandene i Nordsøen og Østersøen.

| 2. | Rådet tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2.

Rådet tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

| 1. | Tilsidesættelse af princippet om forbud mod forskelsbehandling:
  Artikel 166 i akten vedrørende Spaniens tiltrædelse fastsatte for så vidt angår den spanske flådes adgang til farvand og ressourcer en overgangsperiode, som udløb ved udløbet af den periode, der er omhandlet i artikel 8, stk. 3, i forordning (EØF) nr. 170/83, dvs. den 31. december 2002. Alligevel opretholder den anfægtede forordning fortsat i praksis begrænsningerne med hensyn til spanske fartøjers adgang til farvandene i Nordsøen og Østersøen, idet de praktisk taget ikke er tildelt nogen kvoter i de pågældende farvande, og der er således ikke taget hensyn til, at overgangsperioden er udløbet, hvilket indebærer forskelsbehandling af spanske fiskere i forhold til de øvrige medlemsstaters fiskere. |
| --- | --- |

1.

Tilsidesættelse af princippet om forbud mod forskelsbehandling:

Artikel 166 i akten vedrørende Spaniens tiltrædelse fastsatte for så vidt angår den spanske flådes adgang til farvand og ressourcer en overgangsperiode, som udløb ved udløbet af den periode, der er omhandlet i artikel 8, stk. 3, i forordning (EØF) nr. 170/83, dvs. den 31. december 2002. Alligevel opretholder den anfægtede forordning fortsat i praksis begrænsningerne med hensyn til spanske fartøjers adgang til farvandene i Nordsøen og Østersøen, idet de praktisk taget ikke er tildelt nogen kvoter i de pågældende farvande, og der er således ikke taget hensyn til, at overgangsperioden er udløbet, hvilket indebærer forskelsbehandling af spanske fiskere i forhold til de øvrige medlemsstaters fiskere.

| 2. | Tilsidesættelse af akten vedrørende Spaniens tiltrædelse:
  I kraft af den anfægtede forordning og for så vidt som spanske fartøjer ikke er tildelt kvoter i farvandene i Nordsøen og Østersøen, forlænges begrænsningerne i den pågældende akt ud over den frist, der er fastsat i tiltrædelsesaktens artikel 166, dvs. den 31. december 2002. |
| --- | --- |

2.

Tilsidesættelse af akten vedrørende Spaniens tiltrædelse:

I kraft af den anfægtede forordning og for så vidt som spanske fartøjer ikke er tildelt kvoter i farvandene i Nordsøen og Østersøen, forlænges begrænsningerne i den pågældende akt ud over den frist, der er fastsat i tiltrædelsesaktens artikel 166, dvs. den 31. december 2002.

| 3. | Tilsidesættelse af artikel 20, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2371/2002
  Fordelingen af Fællesskabets fiskerimuligheder mellem medlemsstaterne er for så vidt angår de eksisterende ressourcer ikke sket i overensstemmelse med princippet om relativ stabilitet, og for så vidt angår nye fiskerimuligheder, under hensyntagen til medlemsstaternes interesser, konkret Kongeriget Spaniens interesser. |
| --- | --- |

3.

Tilsidesættelse af artikel 20, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2371/2002

Fordelingen af Fællesskabets fiskerimuligheder mellem medlemsstaterne er for så vidt angår de eksisterende ressourcer ikke sket i overensstemmelse med princippet om relativ stabilitet, og for så vidt angår nye fiskerimuligheder, under hensyntagen til medlemsstaternes interesser, konkret Kongeriget Spaniens interesser.

---

(1)  EFT L 344 af 31.12.203, s. 1.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/39 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/39

---

Sag anlagt den 12. marts 2004 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Spanien

(Sag C-135/04)

(2004/C 106/68)

Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 12. marts 2004 anlagt sag mod Kongeriget Spanien af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved juridisk konsulent Michel Van Beek, og Gregorio Valero Jordana, Kommissionens Juridiske Tjeneste, og med valgt adresse i Luxembourg.

Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:

| — | Det fastslås, at Kongeriget Spanien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 7, stk. 4, i Rådets direktiv 79/409/EØF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle (1), idet det i Guipúzcoa tillader jagt på ringduen (Columba palumbus) under dennes træk til redebygningsstedet (»caza a contrapasa«). |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Kongeriget Spanien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 7, stk. 4, i Rådets direktiv 79/409/EØF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle (1), idet det i Guipúzcoa tillader jagt på ringduen (Columba palumbus) under dennes træk til redebygningsstedet (»caza a contrapasa«).

| — | Kongeriget Spanien tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kongeriget Spanien tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

»Caza a contrapasa«, der udøves under trækfugles træk, og, konkret, ringduens træk til redebygningsstedet, indebærer en tilsidesættelse af artikel 7, stk. 4, i direktiv 79/409.

Ingen af de begrundelser, Kongeriget Spanien har fremført i relation til denne jagtform i provinsen Guipúzcoa er acceptable:

| — | Vedtagelsen af en fravigelse af artikel 7, stk. 4, på grundlag af direktivets artikel 9, stk. 1, litra c), idet det foreliggende tilfælde ikke opfylder betingelsen om, at der ikke findes nogen anden tilfredsstillende løsning, hvilket kræves med henblik på en korrekt anvendelse af den nævnte undtagelsesordning. |
| --- | --- |

—

Vedtagelsen af en fravigelse af artikel 7, stk. 4, på grundlag af direktivets artikel 9, stk. 1, litra c), idet det foreliggende tilfælde ikke opfylder betingelsen om, at der ikke findes nogen anden tilfredsstillende løsning, hvilket kræves med henblik på en korrekt anvendelse af den nævnte undtagelsesordning.

| — | Historiske og kulturelle traditioner samt socialt pres, eftersom de ikke udgør begrundelser, der kan berettige til de undtagelser, der er fastsat i artikel 9, idet sådanne begrundelser ikke er opregnet i den pågældende bestemmelse. |
| --- | --- |

—

Historiske og kulturelle traditioner samt socialt pres, eftersom de ikke udgør begrundelser, der kan berettige til de undtagelser, der er fastsat i artikel 9, idet sådanne begrundelser ikke er opregnet i den pågældende bestemmelse.

| — | Domstolens dom af 27. april 1988 i sag 252/85, Kommissionen mod Frankrig, eftersom dommen blev afsagt vedrørende en undtagelse fra direktivets artikel 8, stk. 1, der omhandler de forskellige jagtmetoder. |
| --- | --- |

—

Domstolens dom af 27. april 1988 i sag 252/85, Kommissionen mod Frankrig, eftersom dommen blev afsagt vedrørende en undtagelse fra direktivets artikel 8, stk. 1, der omhandler de forskellige jagtmetoder.

---

(1)  EFT L 103, s. 1.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/40 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/40

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved beslutning truffet den 8. marts 2004 af Regeringsrätten i sagen Amy Rockler mod Riksförsäkringsverket.

(Sag C-137/04)

(2004/C 106/69)

Ved beslutning truffet den 8. marts 2004, indgået til Domstolens Justitskontor den 15. marts 2004, har Regeringsrätten i sagen Amy Rockler mod Riksförsäkringsverket forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:

Skal bestemmelserne i EF-traktatens artikel 39 fortolkes således, at der ved anvendelsen af en bestemmelse i national ret, hvorefter en arbejdstager skal have været forsikret i en vis kvalifikationsperiode for under forældreorloven at kunne få udbetalt en ydelse svarende til ydelsen ved sygdom, skal medregnes en periode, hvorunder arbejdstageren var omfattet af De Europæiske Fællesskabers sygesikringsordning i henhold til bestemmelserne i vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber?

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/40 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/40

---

Sag anlagt den 15. marts 2004 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik.

(Sag C-139/04)

(2004/C 106/70)

Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 15. marts 2004 anlagt sag mod Den Italienske Republik af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved Gregorio Valero Jordana og Roberto Amorosi, og med valgt adresse i Luxembourg.

Kommissionen har nedlagt følgende påstande:

| — | Det fastslås, at Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 11 i direktiv 96/62/EF (1), sammenholdt med samme direktivs artikel 4, stk. 1, og med direktiv 99/30/EF, og sine forpligtelser i henhold til artikel 11 i direktiv 96/62/EF, sammenholdt med samme direktivs artikel 4, stk. 1, med direktiv 99/30/EF (2) og med artikel 1 i beslutning 2001/839/EF (3), idet den kun delvis har underrettet Kommissionen om de anvendte metoder med henblik på den foreløbige vurdering af luftkvaliteten, jf. artikel 3, for så vidt angår de stoffer, der er omfattet af direktiv 99/30/EF, og den, i øvrigt efter den 30. september 2002, har fremsendt det spørgeskema, der er vedtaget i henhold til beslutning 2001/839/EF, og den kun har fremsendt nogle af de oplysninger for 2001 vedrørende de stoffer, der er omfattet af direktiv 99/30/EF, således som fastsat i artikel 11, stk. 1, litra a), i) og ii), og stk. 1, b), i direktiv 96/62/EF. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 11 i direktiv 96/62/EF (1), sammenholdt med samme direktivs artikel 4, stk. 1, og med direktiv 99/30/EF, og sine forpligtelser i henhold til artikel 11 i direktiv 96/62/EF, sammenholdt med samme direktivs artikel 4, stk. 1, med direktiv 99/30/EF (2) og med artikel 1 i beslutning 2001/839/EF (3), idet den kun delvis har underrettet Kommissionen om de anvendte metoder med henblik på den foreløbige vurdering af luftkvaliteten, jf. artikel 3, for så vidt angår de stoffer, der er omfattet af direktiv 99/30/EF, og den, i øvrigt efter den 30. september 2002, har fremsendt det spørgeskema, der er vedtaget i henhold til beslutning 2001/839/EF, og den kun har fremsendt nogle af de oplysninger for 2001 vedrørende de stoffer, der er omfattet af direktiv 99/30/EF, således som fastsat i artikel 11, stk. 1, litra a), i) og ii), og stk. 1, b), i direktiv 96/62/EF.

| — | Den Italienske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Den Italienske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

Styringen af de oplysninger, Den Italienske Republik har fremsendt, tilkommer regionerne, og enkelte af dem har ifølge Kommissionen ikke overholdt de forpligtelser, der var anført i den begrundede udtalelse. Indtil nu har Kommissionen imidlertid ikke modtaget oplysninger vedrørende de metoder, der er anvendt med henblik på den foreløbige vurdering af luftkvaliteten, jf. artikel 5 i direktiv 96/62/EF, for så vidt angår de stoffer, der er omfattet af direktiv 99/30EF, fra følgende regioner: Abruzzerne, Basilicata, Calabrien, Campanien, Emilia Romagna, Friuli Venezia Giulia, Lazio, Molise, Apulien, Sardinien, Sicilien, den selvstyrende provins Bolzano, Umbrien og Veneto. Desuden har Kommissionen ikke modtaget spørgeskemaerne for år 2001 vedrørende de stoffer, der er omfattet af direktiv 99/30/EF, jf. artikel 11, stk. 1, litra a), i) og ii), og stk. 1, litra b), i direktiv 96/62/EF, fra følgende regioner: Abruzzerne, Basilicata, Calabrien, Campanien, Friuli Venezia Giulia, Molise, Apulien, Sardinien, Sicilien, den selvstyrende provins Bolzano og Umbrien.

---

(1)  EFT L 296 af 21.11.1996, s.55.

(2)  EFT L 163 af 29.6.1999, s. 41.

(3)  EFT L 319 af 4.12.2001, s. 45.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/41 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/41

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved afgørelse af 11. marts 2004 af Hof van Beroep te Antwerpen, Belgien i sagen United Antwerp Maritime Agencies NV, henholdsvis Seaport Terminals NV mod 1) Belgische Staat (den belgiske stat), 2) United Antwerp Maritime Agencies NV

(Sag C-140/04)

(2004/C 106/71)

Ved afgørelse truffet den 11. marts 2004, indgået til Domstolens Justitskontor den 17. marts 2004, har Hof van Beroep te Antwerpen, Belgien i sagen United Antwerp Maritime Agencies NV, henholdsvis Seaport Terminals NV mod 1) Belgische Staat (den belgiske stat), 2) United Antwerp Maritime Agencies NV, forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:

| 1) | Kan en person betragtes som den person, som det påhviler at opfylde de forpligtelser, der opstår ved varens midlertidige opbevaring (som omhandlet i artikel 203, stk. 3, sidste led, i EF-toldkodeksen, som fastsat ved Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12.10.1992, EFT L 302 af 19.10.1992, herefter »EF-toldkodeksen«), når den pågældende er den, der skal frembyde varerne for toldvæsenet (EF-toldkodeksens artikel 40), hvilket medfører, at han eller hans repræsentant skal indgive den summariske angivelse (EF-toldkodeksens artikel 44, stk. 2) og underskrive den (artikel 183, stk. 1, i gennemførelsebestemmelserne til EF-toldkodeksen, som fastsat ved Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 af 2.7.1999, EFT L 253 af 11.10.1993, herefter »gennemførelsesbestemmelserne til EF-toldkodeksen«) og skal frembyde varerne for toldmyndighederne, så længe de ikke er losset fra det transportmiddel, hvorpå de befinder sig, når de føres ind i Fællesskabet, og indtil det tidspunkt, hvor varerne har fået en toldmæssig bestemmelse? |
| --- | --- |

1)

Kan en person betragtes som den person, som det påhviler at opfylde de forpligtelser, der opstår ved varens midlertidige opbevaring (som omhandlet i artikel 203, stk. 3, sidste led, i EF-toldkodeksen, som fastsat ved Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12.10.1992, EFT L 302 af 19.10.1992, herefter »EF-toldkodeksen«), når den pågældende er den, der skal frembyde varerne for toldvæsenet (EF-toldkodeksens artikel 40), hvilket medfører, at han eller hans repræsentant skal indgive den summariske angivelse (EF-toldkodeksens artikel 44, stk. 2) og underskrive den (artikel 183, stk. 1, i gennemførelsebestemmelserne til EF-toldkodeksen, som fastsat ved Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 af 2.7.1999, EFT L 253 af 11.10.1993, herefter »gennemførelsesbestemmelserne til EF-toldkodeksen«) og skal frembyde varerne for toldmyndighederne, så længe de ikke er losset fra det transportmiddel, hvorpå de befinder sig, når de føres ind i Fællesskabet, og indtil det tidspunkt, hvor varerne har fået en toldmæssig bestemmelse?

| 2) | Kan en person betragtes som den person, som det påhviler at opfylde de forpligtelser, der opstår ved varens midlertidige opbevaring (som omhandlet i EF-toldkodeksens artikel 203, stk. 3, sidste led), når den pågældende efter losningen har varerne i hænde for at flytte eller opbevare dem, hvilket medfører, at han i henhold til EF-toldkodeksens artikel 51, stk. 2, og artikel 53, stk. 2, betragtes som ihændehaveren af varerne og dermed i henhold til artikel 184, stk. 2, i gennemførelsesbestemmelserne til EF-toldkodeksen er forpligtet til på forlangende at frembyde dem for toldmyndighederne i deres helhed? |
| --- | --- |

2)

Kan en person betragtes som den person, som det påhviler at opfylde de forpligtelser, der opstår ved varens midlertidige opbevaring (som omhandlet i EF-toldkodeksens artikel 203, stk. 3, sidste led), når den pågældende efter losningen har varerne i hænde for at flytte eller opbevare dem, hvilket medfører, at han i henhold til EF-toldkodeksens artikel 51, stk. 2, og artikel 53, stk. 2, betragtes som ihændehaveren af varerne og dermed i henhold til artikel 184, stk. 2, i gennemførelsesbestemmelserne til EF-toldkodeksen er forpligtet til på forlangende at frembyde dem for toldmyndighederne i deres helhed?

| 3) | Såfremt det første og det andet spørgsmål besvares bekræftende, kan de i spørgsmålene omhandlede personer da samtidig og i konsekvens heraf betragtes som solidarisk hæftende debitorer for toldskylden, når det forudsættes, at de i det første og det andet spørgsmål omhandlede personer er forskellige personer (i det konkrete tilfælde henholdsvis repræsentanten for den skibsfartslinje, hvormed varerne er blevet ført ind i Fællesskabet, og den stevedorevirksomhed, der indestår for opbevaringen og flytningen af varerne på det lossested eller den havnekaj, der er anvist af toldyndighederne)? |
| --- | --- |

3)

Såfremt det første og det andet spørgsmål besvares bekræftende, kan de i spørgsmålene omhandlede personer da samtidig og i konsekvens heraf betragtes som solidarisk hæftende debitorer for toldskylden, når det forudsættes, at de i det første og det andet spørgsmål omhandlede personer er forskellige personer (i det konkrete tilfælde henholdsvis repræsentanten for den skibsfartslinje, hvormed varerne er blevet ført ind i Fællesskabet, og den stevedorevirksomhed, der indestår for opbevaringen og flytningen af varerne på det lossested eller den havnekaj, der er anvist af toldyndighederne)?

| 4) | Såfremt det tredje spørgsmål besvares bekræftende, vedbliver den person, der er omhandlet i det første spørgsmål, da med at være debitor, indtil det tidspunkt, hvor varerne får en toldbestemmelse, uanset den omstændighed, at varerne efter losningen fra det transportmiddel, hvormed de blev bragt ind i Fællesskabet, blev opbevaret eller flyttet af den person, der er omhandlet i det andet spørgsmål? |
| --- | --- |

4)

Såfremt det tredje spørgsmål besvares bekræftende, vedbliver den person, der er omhandlet i det første spørgsmål, da med at være debitor, indtil det tidspunkt, hvor varerne får en toldbestemmelse, uanset den omstændighed, at varerne efter losningen fra det transportmiddel, hvormed de blev bragt ind i Fællesskabet, blev opbevaret eller flyttet af den person, der er omhandlet i det andet spørgsmål?

| 5) | Såfremt det tredje spørgsmål besvares benægtende, skal den person, der er omhandlet i det første spørgsmål, da anses for at vedblive med at være tolddebitor indtil det tidspunkt, hvor varerne overtages af den person, der er omhandlet i det andet spørgsmål, og bliver den person, der er omhandlet i det andet spørgsmål, da først debitor fra det tidspunkt, hvor den pågældende indestår for opbevaringen eller flytningen af varerne? |
| --- | --- |

5)

Såfremt det tredje spørgsmål besvares benægtende, skal den person, der er omhandlet i det første spørgsmål, da anses for at vedblive med at være tolddebitor indtil det tidspunkt, hvor varerne overtages af den person, der er omhandlet i det andet spørgsmål, og bliver den person, der er omhandlet i det andet spørgsmål, da først debitor fra det tidspunkt, hvor den pågældende indestår for opbevaringen eller flytningen af varerne?

| 6) | Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende, og det andet spørgsmål besvares benægtende, skal den person, der er omhandlet i det første spørgsmål, da anses for at vedblive med at være debitors. 8] indtil det tidspunkt, hvor varerne overtages af den person, der er omhandlet i det andet spørgsmål, eller indtil det tidspunkt, hvor varerne har fået en toldbestemmelse? |
| --- | --- |

6)

Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende, og det andet spørgsmål besvares benægtende, skal den person, der er omhandlet i det første spørgsmål, da anses for at vedblive med at være debitors. 8] indtil det tidspunkt, hvor varerne overtages af den person, der er omhandlet i det andet spørgsmål, eller indtil det tidspunkt, hvor varerne har fået en toldbestemmelse?

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/42 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/42

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved DOM afsagt den 30. december 2003 af Simvulio tis Epikratias i sagen Mihail G. Peros mod Tekniko Epimelitirio Ellados.

(Sag C-141/04)

(2004/C 106/72)

Ved dom afsagt den 30. december 2003, indgået til Domstolens Justitskontor den 17. marts 2004, har Simvulio tis Epikratias i sagen Mihail G. Peros mod Tekniko Epimelitirio Ellados (T.E.E.) forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:

| 1) | Er artikel 3, artikel 4, stk. 1, litra a) og b), og stk. 2, samt artikel 6, stk. 1-4, i Rådets direktiv 89/48/EØF (1)»om indførelse af en generel ordning for gensidige anerkendelse af eksamensbeviser for erhvervskompetencegivende videregående uddannelser af mindst tre års varighed« i den oprindelige affattelse og ubetinget tilstrækkeligt nøjagtig til, at en privat i perioden mellem udløbet af direktivets gennemførelsesfrist og dets forsinkede gennemførelse i en medlemsstats (værtsstatens) nationale ret kan gøre disse bestemmelser gældende over for en forvaltningsmyndighed i værtsstaten, som før direktivets gennemførelse i henhold til national ret var kompetent til at meddele tilladelse til udøvelse af et bestemt reguleret erhverv, idet den private som indehaver af et diplom omfattet af direktivet og erhvervet i en anden medlemsstat har begæret adgang til det pågældende erhverv samt tilladelse til at udøve det i værtsstaten? |
| --- | --- |

1)

Er artikel 3, artikel 4, stk. 1, litra a) og b), og stk. 2, samt artikel 6, stk. 1-4, i Rådets direktiv 89/48/EØF (1)»om indførelse af en generel ordning for gensidige anerkendelse af eksamensbeviser for erhvervskompetencegivende videregående uddannelser af mindst tre års varighed« i den oprindelige affattelse og ubetinget tilstrækkeligt nøjagtig til, at en privat i perioden mellem udløbet af direktivets gennemførelsesfrist og dets forsinkede gennemførelse i en medlemsstats (værtsstatens) nationale ret kan gøre disse bestemmelser gældende over for en forvaltningsmyndighed i værtsstaten, som før direktivets gennemførelse i henhold til national ret var kompetent til at meddele tilladelse til udøvelse af et bestemt reguleret erhverv, idet den private som indehaver af et diplom omfattet af direktivet og erhvervet i en anden medlemsstat har begæret adgang til det pågældende erhverv samt tilladelse til at udøve det i værtsstaten?

| 2) | Såfremt bestemmelserne i direktiv 89/48/EØF i tidsrummet mellem udløbet af direktivets gennemførelsesfrist og dets forsinkede gennemførelse i national ret i en medlemsstat (værtsstaten) ikke kunne gøres gældende af private over for en forvaltningsmyndighed i denne medlemsstat, som i henhold til den før direktivets gennemførelse gældende nationale ret var kompetent til at meddele tilladelse til at udøve et bestemt erhverv efter en eksamen, hvortil kun indehavere af et diplom udstedt af et universitet i værtsstaten eller af en attestation for et udenlandsk diploms akademiske ligestilling, som også udstedtes af et universitet i værtsstaten (efter en generel procedure for anerkendelse af udenlandske eksamensbevisers akademiske ligestilling, som nærmere beskrevet i den foreliggende afgørelse), kan den nævnte forvaltningsmyndighed da, jf. artikel 39 og 43 (tidligere artikel 48 og 52) i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, betinge sin imødekommelse af en ansøgning, som en privat i den førnævnte periode har indgivet under henvisning til et diplom erhvervet i en anden medlemsstat om at få adgang til det nævnte erhverv og om at udøve dette i værtsmedlemsstaten, af den ovennævnte attestation af – i den nævnte generelle procedure – akademisk ligestilling med et diplom, udstedt af et universitet i værtsmedlemsstaten, og endvidere gøre imødekommelsen betinget af deltagelse i eksamener, som er foreskrevet i national ret, eller skulle forvaltningsmyndigheden selv foretage en sammenligning af de kundskaber og kvalifikationer, som fremgår af det forelagte bevis, med de krav, som stilles efter national ret, og på baggrund af denne sammenligning helt eller delvist fritage ansøgeren for at deltage i disse eksamener? |
| --- | --- |

2)

Såfremt bestemmelserne i direktiv 89/48/EØF i tidsrummet mellem udløbet af direktivets gennemførelsesfrist og dets forsinkede gennemførelse i national ret i en medlemsstat (værtsstaten) ikke kunne gøres gældende af private over for en forvaltningsmyndighed i denne medlemsstat, som i henhold til den før direktivets gennemførelse gældende nationale ret var kompetent til at meddele tilladelse til at udøve et bestemt erhverv efter en eksamen, hvortil kun indehavere af et diplom udstedt af et universitet i værtsstaten eller af en attestation for et udenlandsk diploms akademiske ligestilling, som også udstedtes af et universitet i værtsstaten (efter en generel procedure for anerkendelse af udenlandske eksamensbevisers akademiske ligestilling, som nærmere beskrevet i den foreliggende afgørelse), kan den nævnte forvaltningsmyndighed da, jf. artikel 39 og 43 (tidligere artikel 48 og 52) i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, betinge sin imødekommelse af en ansøgning, som en privat i den førnævnte periode har indgivet under henvisning til et diplom erhvervet i en anden medlemsstat om at få adgang til det nævnte erhverv og om at udøve dette i værtsmedlemsstaten, af den ovennævnte attestation af – i den nævnte generelle procedure – akademisk ligestilling med et diplom, udstedt af et universitet i værtsmedlemsstaten, og endvidere gøre imødekommelsen betinget af deltagelse i eksamener, som er foreskrevet i national ret, eller skulle forvaltningsmyndigheden selv foretage en sammenligning af de kundskaber og kvalifikationer, som fremgår af det forelagte bevis, med de krav, som stilles efter national ret, og på baggrund af denne sammenligning helt eller delvist fritage ansøgeren for at deltage i disse eksamener?

---

(1)  EFT L 19 af 24.1.1989, s. 16.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/42 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/42

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved DOM afsagt den 30. december 2003 af Simvulio tis Epikratias i sagen Maria Aslanidou mod Ipurgios Igias & Pronias.

(Sag C-142/04)

(2004/C 106/73)

Ved dom afsagt den 30. december 2003, indgået til Domstolens Justitskontor den 17. marts 2004, har Simvulio tis Epikratias i sagen Maria Aslanidou mod Ipurgios Igias & Pronias forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:

| 1) | Er artikel 3, artikel 4, stk. 1, litra a) og b), og stk. 2, samt artikel 10, stk. 1-4, i Rådets direktiv 92/51/EØF (1)»om anden generelle ordning for anerkendelse af erhvervsuddannelser til supplering af direktiv 89/48/EØF« ubetinget tilstrækkeligt nøjagtige til, at en privat i perioden mellem udløbet af direktivets gennemførelsesfrist og dets forsinkede gennemførelse i en medlemsstats (værtsstatens) nationale ret kan gøre disse bestemmelser gældende over for en forvaltningsmyndighed i værtsstaten, som før direktivets gennemførelse i henhold til national ret var kompetent til at meddele tilladelse til udøvelse af et bestemt reguleret erhverv, idet den private som indehaver af et diplom omfattet af direktivet og erhvervet i en anden medlemsstat har begæret adgang til det pågældende erhverv samt tilladelse til at udøve det i værtsstaten? |
| --- | --- |

1)

Er artikel 3, artikel 4, stk. 1, litra a) og b), og stk. 2, samt artikel 10, stk. 1-4, i Rådets direktiv 92/51/EØF (1)»om anden generelle ordning for anerkendelse af erhvervsuddannelser til supplering af direktiv 89/48/EØF« ubetinget tilstrækkeligt nøjagtige til, at en privat i perioden mellem udløbet af direktivets gennemførelsesfrist og dets forsinkede gennemførelse i en medlemsstats (værtsstatens) nationale ret kan gøre disse bestemmelser gældende over for en forvaltningsmyndighed i værtsstaten, som før direktivets gennemførelse i henhold til national ret var kompetent til at meddele tilladelse til udøvelse af et bestemt reguleret erhverv, idet den private som indehaver af et diplom omfattet af direktivet og erhvervet i en anden medlemsstat har begæret adgang til det pågældende erhverv samt tilladelse til at udøve det i værtsstaten?

| 2) | Såfremt bestemmelserne i direktiv 92/51/EØF i tidsrummet mellem udløbet af direktivets gennemførelsesfrist og dets forsinkede gennemførelse i national ret i en medlemsstat (værtsstaten) ikke kunne gøres gældende af private over for en forvaltningsmyndighed i denne medlemsstat, som i henhold til den før direktivets gennemførelse gældende nationale ret var kompetent til at meddele tilladelse til at udøve et bestemt erhverv efter en eksamen, hvortil kun indehavere af et diplom udstedt af et teknisk universitet i værtsstaten eller af en attestation for et udenlandsk diploms akademiske ligestilling, som også udstedtes af et teknisk universitet i værtsstaten (efter en generel procedure for anerkendelse af udenlandske eksamensbevisers akademiske ligestilling, som nærmere beskrevet i den foreliggende afgørelses punkt 16), kan den nævnte forvaltningsmyndighed da, jf. artikel 39 og 43 (tidligere artikel 48 og 52) i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, betinge sin imødekommelse af en ansøgning, som en privat i den førnævnte periode har indgivet under henvisning til et diplom erhvervet i en anden medlemsstat om at få adgang til det nævnte erhverv og om at udøve dette i værtsmedlemsstaten, af den ovennævnte attestation af – i den nævnte generelle procedure – akademisk ligestilling med et diplom, udstedt af et teknisk universitet i værtsmedlemsstaten, og endvidere gøre imødekommelsen betinget af deltagelse i eksamener, som er foreskrevet i national ret, eller skulle forvaltningsmyndigheden selv foretage en sammenligning af de kundskaber og kvalifikationer, som fremgår af det forelagte bevis, med de krav, som stilles efter national ret, og på baggrund af denne sammenligning selv træffe sin afgørelse? |
| --- | --- |

2)

Såfremt bestemmelserne i direktiv 92/51/EØF i tidsrummet mellem udløbet af direktivets gennemførelsesfrist og dets forsinkede gennemførelse i national ret i en medlemsstat (værtsstaten) ikke kunne gøres gældende af private over for en forvaltningsmyndighed i denne medlemsstat, som i henhold til den før direktivets gennemførelse gældende nationale ret var kompetent til at meddele tilladelse til at udøve et bestemt erhverv efter en eksamen, hvortil kun indehavere af et diplom udstedt af et teknisk universitet i værtsstaten eller af en attestation for et udenlandsk diploms akademiske ligestilling, som også udstedtes af et teknisk universitet i værtsstaten (efter en generel procedure for anerkendelse af udenlandske eksamensbevisers akademiske ligestilling, som nærmere beskrevet i den foreliggende afgørelses punkt 16), kan den nævnte forvaltningsmyndighed da, jf. artikel 39 og 43 (tidligere artikel 48 og 52) i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, betinge sin imødekommelse af en ansøgning, som en privat i den førnævnte periode har indgivet under henvisning til et diplom erhvervet i en anden medlemsstat om at få adgang til det nævnte erhverv og om at udøve dette i værtsmedlemsstaten, af den ovennævnte attestation af – i den nævnte generelle procedure – akademisk ligestilling med et diplom, udstedt af et teknisk universitet i værtsmedlemsstaten, og endvidere gøre imødekommelsen betinget af deltagelse i eksamener, som er foreskrevet i national ret, eller skulle forvaltningsmyndigheden selv foretage en sammenligning af de kundskaber og kvalifikationer, som fremgår af det forelagte bevis, med de krav, som stilles efter national ret, og på baggrund af denne sammenligning selv træffe sin afgørelse?

---

(1)  EFT L 209 af 24.7.1992, s. 25.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/43 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/43

---

Sag anlagt den 18. marts 2004 af Kongeriget Spanien mod Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland.

(Sag C-145/04)

(2004/C 106/74)

Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 18. marts 2004 anlagt sag mod Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland af Kongeriget Spanien ved N. Díaz Abad, som befuldmægtiget, og med valgt adresse i Luxembourg.

Kongeriget Spanien har nedlagt følgende påstande:

| — | Det fastslås, at Det Forenede Kongerige har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 189 EF, 190 EF, 17 EF og 19 EF samt afgørelse 76/787/EKSF, EØF, Euratom vedrørende akten om almindelige valg af repræsentanter i forsamling (1), idet det har vedtaget »European Parliament (Representation) Act 2003«. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Det Forenede Kongerige har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 189 EF, 190 EF, 17 EF og 19 EF samt afgørelse 76/787/EKSF, EØF, Euratom vedrørende akten om almindelige valg af repræsentanter i forsamling (1), idet det har vedtaget »European Parliament (Representation) Act 2003«.

| — | Det Forenede Kongerige tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Det Forenede Kongerige tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

Til støtte for søgsmålet har Kongeriget Spanien fremført følgende anbringender:

| I. | Tilsidesættelse af artikel 189 EF, 190 EF, 17 EF og 19 EF, eftersom






  a) | European Parliament (Representation) Act 2003 tillægger personer stemmeret ved valget til Europa-Parlamentet, som ikke er statsborgere i en medlemsstat (konkret Commomwealth-statsborgere med bopæl i Gibraltar) og derfor ikke har status som unionsborgere. Efter Kongeriget Spaniens opfattelse er der en klar sammenhæng mellem unionsborgerskabet og retten til at afgive stemme og opstille som kandidat ved valget til Europa-Parlamentet. |
| --- | --- | --- |

I.

Tilsidesættelse af artikel 189 EF, 190 EF, 17 EF og 19 EF, eftersom

a)

European Parliament (Representation) Act 2003 tillægger personer stemmeret ved valget til Europa-Parlamentet, som ikke er statsborgere i en medlemsstat (konkret Commomwealth-statsborgere med bopæl i Gibraltar) og derfor ikke har status som unionsborgere. Efter Kongeriget Spaniens opfattelse er der en klar sammenhæng mellem unionsborgerskabet og retten til at afgive stemme og opstille som kandidat ved valget til Europa-Parlamentet.

| b) | Bestemmelserne om stemmeret til Europa-Parlamentet findes i artikel 190 EF. De grundlæggende bestemmelser om denne ret er således, at Fællesskabet har kompetence. De eneste, der kan udøve denne ret, er unionsborgerne, eftersom artikel 190 EF i systematisk henseende skal fortolkes i relation til artikel 17 EF og 19 EF. |
| --- | --- |

b)

Bestemmelserne om stemmeret til Europa-Parlamentet findes i artikel 190 EF. De grundlæggende bestemmelser om denne ret er således, at Fællesskabet har kompetence. De eneste, der kan udøve denne ret, er unionsborgerne, eftersom artikel 190 EF i systematisk henseende skal fortolkes i relation til artikel 17 EF og 19 EF.

| c) | Udtrykket »folkene [...] stater« i artikel 189 EF og 190 EF skal fortolkes på den måde, at der herved kun kan forstås statsborgere i medlemsstaterne, men at det ikke omfatter ikke-EU-statsborgere, selv om de har bopæl på et område, hvor fællesskabsretten finder anvendelse. |
| --- | --- |

c)

Udtrykket »folkene [...] stater« i artikel 189 EF og 190 EF skal fortolkes på den måde, at der herved kun kan forstås statsborgere i medlemsstaterne, men at det ikke omfatter ikke-EU-statsborgere, selv om de har bopæl på et område, hvor fællesskabsretten finder anvendelse.

| d) | Såfremt personer, der ikke er unionsborgere, indrømmes en ret til at stemme og til at opstille som kandidater ved valget til Europa-Parlamentet, er der tale om en tilsidesættelse af begrebet unionsborgerskab, eftersom visse personer ville få stemmeret og kunne opstille som kandidater til Europa-Parlamentet, men ikke ville have de øvrige rettigheder, der er forbundet med unionsborgerskabet. |
| --- | --- |

d)

Såfremt personer, der ikke er unionsborgere, indrømmes en ret til at stemme og til at opstille som kandidater ved valget til Europa-Parlamentet, er der tale om en tilsidesættelse af begrebet unionsborgerskab, eftersom visse personer ville få stemmeret og kunne opstille som kandidater til Europa-Parlamentet, men ikke ville have de øvrige rettigheder, der er forbundet med unionsborgerskabet.

| e) | Såfremt det tiltrædes, at medlemsstaterne er enekompetente til at fastsætte bestemmelser om stemmeret og opstilling af kandidater til valget til Europa-Parlamentet, ville dette åbne døren for tilsvarende krav i andre medlemsstater. |
| --- | --- |

e)

Såfremt det tiltrædes, at medlemsstaterne er enekompetente til at fastsætte bestemmelser om stemmeret og opstilling af kandidater til valget til Europa-Parlamentet, ville dette åbne døren for tilsvarende krav i andre medlemsstater.

| II. | Tilsidesættelse af 1976-afgørelsen, eftersom
  den udelukker Gibraltar fra sit objektive anvendelsesområde i relation til valget til Europa-Parlamentet. Denne udelukkelse svarer til Gibraltars status i henhold til folkeretten og fællesskabsretten.
  Det Forenede Kongerige accepterede i sin erklæring af 18. februar 2003 at give Gibraltars vælgere stemmeret ved valget til Europa-Parlamentet som en del af og på de samme vilkår som dem, der gælder i Det Forenede Kongerige.
  I henhold til European Parliament (Representation) Act 2003 indgår imidlertid også Gibraltar (men ikke Gibraltars vælgere) i en eksisterende valgkreds i Det Forenede Kongerige. En sådan kombineret valgkreds er i strid med 1976-afgørelsen og ovennævnte erklæring. |
| --- | --- |

II.

Tilsidesættelse af 1976-afgørelsen, eftersom

den udelukker Gibraltar fra sit objektive anvendelsesområde i relation til valget til Europa-Parlamentet. Denne udelukkelse svarer til Gibraltars status i henhold til folkeretten og fællesskabsretten.

Det Forenede Kongerige accepterede i sin erklæring af 18. februar 2003 at give Gibraltars vælgere stemmeret ved valget til Europa-Parlamentet som en del af og på de samme vilkår som dem, der gælder i Det Forenede Kongerige.

I henhold til European Parliament (Representation) Act 2003 indgår imidlertid også Gibraltar (men ikke Gibraltars vælgere) i en eksisterende valgkreds i Det Forenede Kongerige. En sådan kombineret valgkreds er i strid med 1976-afgørelsen og ovennævnte erklæring.

---

(1)  EFT L 278 af 8.10.1976, s. 1.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/44 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/44

---

Sag anlagt den 19. marts 2004 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Nederlandene.

(Sag C-146/04)

(2004/C 106/75)

Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 19. marts 2004 anlagt sag mod Kongeriget Nederlandene af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved Michel van Beek og Gregorio Valero Jordana, som befuldmægtigede.

Kommissionen har nedlagt følgende påstande:

| 1. | Det fastslås, at Kongeriget Nederlandene har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til






  — | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/69/EF af 16. november 2000 om grænseværdier for benzen og carbonmonoxid i luften (1) og |
| --- | --- | --- |

1.

Det fastslås, at Kongeriget Nederlandene har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til

—

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/69/EF af 16. november 2000 om grænseværdier for benzen og carbonmonoxid i luften (1) og

| — | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/81/EF af 23. oktober 2001 om nationale emissionslofter for visse luftforurenende stoffer (2), |
| --- | --- |

—

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/81/EF af 23. oktober 2001 om nationale emissionslofter for visse luftforurenende stoffer (2),

idet det ikke har udstedt de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktiverne, eller under alle omstændigheder ikke har underrettet Kommissionen herom.

| 2. | Kongeriget Nederlandene tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2.

Kongeriget Nederlandene tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

Fristen for gennemførelsen af direktiv 2000/69/EF udløb den 13. december 2002 og fristen for gennemførelsen af direktiv 2001/81 udløb den 27. november 2002.

---

(1)  ET L 313 af 13.12.2000, s. 12.

(2)  EFT L 309 af 27.11.201, s. 22.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/44 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/44

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved beslutning truffet den 4. februar 2004. af Conseil d'État (France), Afdelingen for Tvistemål, i sagen Société de Groot en Slot Allium B.V. og Société Bejo Zaden B.V. mod Ministére de L'économie des Finances et de l'Industrie og Ministère de l'agriculture, de l'alimentation, de la pêche et des affaires rurales – Intervenient: Comité économique agricole régional fruits et légumes de la région Bretagne (CERAFEL)

(Sag C-147/04)

(2004/C 106/76)

Ved beslutning truffet den 4. februar 2004, indgået til Domstolens Justitskontor den 22. marts 2004, har Conseil d'État (France), Afdelingen for tvistemål, i sagen Société de Groot en Slot Allium B.V. og Société Bejo Zaden B.V. mod Ministére de L'économie des Finances et de l'Industrie og Ministère de l'agriculture, de l'alimentation, de la pêche et des affaires rurales – Intervenient: Comité économique agricole régional fruits et légumes de la région Bretagne (CERAFEL), forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:

Skal bestemmelserne i direktiv nr. 70/458 (1), sammenholdt med bestemmelserne i direktiv nr. 92/33 (2), fortolkes således, at muligheden for optagelse på fælleslisten er forbeholdt de sorter af skalotteløg, der reproduceres uden frø, dvs. gennem vegetativ formering, og som følge heraf, hvorvidt sorterne »matador« og »ambition« lovligt har kunnet optages på fælleslisten i rubrikken for skalotteløg?

---

(1)  Rådets direktiv 70/458/EØF af 29.9.1970 om handel med grønsagsfrø (EFT 1970, III, s. 601)

(2)  Rådets direktiv 92/33/EØF af 28.4.1992 om afsætning af plantemateriale og formeringsmateriale og grønsagsplanter bortset fra frø (EFT L 157 af 10.6.1992, s. 1)

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/45 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/45

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse af 27. oktober 2003 af Corte Suprema di Cassazione, Sezione Tributaria, i sagen IMEG srl Fallita mod Comune Carrara

(Sag C-149/04)

(2004/C 106/77)

Ved kendelse afsagt den 27. oktober 2003, indgået til Domstolens Justitskontor den 23. marts 2004, har Corte Suprema di Cassazione, Sezione Tributaria, i sagen IMEG srl Fallita mod Comune Carrara forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:

Er en italiensk lov, hvorved der indføres en afgift på udvinding af marmor, der har fundet sted i en bestemt kommune, og denne afgift pålægges, når marmoren transporteres bort fra den pågældende kommunes område, med undtagelse af marmor, der forarbejdes i samme kommune, forenelig med traktaten om oprettelse af De Europæiske Fællesskaber, når henses til, at

| 1) | »marmorafgiften«, der blev indført ved lov nr. 749/1911, udgør en skat af tvivlsom juridisk karakter, eftersom den ikke synes at have karakter af en afgift i teknisk forstand, idet dens størrelse ikke modsvarer præstation af tjenesteydelser til hver afgiftspligtig person, og heller ikke at have karakter af en skat i teknisk forstand, idet den ikke pålægges noget skattesubjekt med skatteevne |
| --- | --- |

1)

»marmorafgiften«, der blev indført ved lov nr. 749/1911, udgør en skat af tvivlsom juridisk karakter, eftersom den ikke synes at have karakter af en afgift i teknisk forstand, idet dens størrelse ikke modsvarer præstation af tjenesteydelser til hver afgiftspligtig person, og heller ikke at have karakter af en skat i teknisk forstand, idet den ikke pålægges noget skattesubjekt med skatteevne

| 2) | »marmorafgiften«, der har til formål at finansiere de udgifter, som Carrara Kommune direkte eller indirekte må afholde i forbindelse med marmorudvindingen, synes at udgøre en form for »bytold«, der lægges på en vare på det tidspunkt, hvor den efter at være blevet udvundet på Carrara Kommunes område »eksporteres« ud over dette område (i det konkrete tilfælde udgjorde den 754 561 665 ITL i 1996), og som dermed har karakter af en vejafgiftsordning, der er egnet til at tilsidesætte princippet om de frie varebevægelser og den frie konkurrence og varernes fri prisdannelse, hvilket er i strid med artikel 23 EF (tidligere EF-traktatens artikel 9) til artikel 31 EF |
| --- | --- |

2)

»marmorafgiften«, der har til formål at finansiere de udgifter, som Carrara Kommune direkte eller indirekte må afholde i forbindelse med marmorudvindingen, synes at udgøre en form for »bytold«, der lægges på en vare på det tidspunkt, hvor den efter at være blevet udvundet på Carrara Kommunes område »eksporteres« ud over dette område (i det konkrete tilfælde udgjorde den 754 561 665 ITL i 1996), og som dermed har karakter af en vejafgiftsordning, der er egnet til at tilsidesætte princippet om de frie varebevægelser og den frie konkurrence og varernes fri prisdannelse, hvilket er i strid med artikel 23 EF (tidligere EF-traktatens artikel 9) til artikel 31 EF

| 3) | »marmorafgiften«, som ikke pålægges marmor, der er udvundet på, men som ikke forlader Carrara Kommunes område, uundgåeligt fremkalder en situation, hvor de, der transporterer varen bort fra den pågældende kommunes område, stilles ringere, hvilket er uforeneligt med artikel 81 EF, 85 EF og 86 EF (tidligere EF-traktatens artikel 85, 89 og 90)? |
| --- | --- |

3)

»marmorafgiften«, som ikke pålægges marmor, der er udvundet på, men som ikke forlader Carrara Kommunes område, uundgåeligt fremkalder en situation, hvor de, der transporterer varen bort fra den pågældende kommunes område, stilles ringere, hvilket er uforeneligt med artikel 81 EF, 85 EF og 86 EF (tidligere EF-traktatens artikel 85, 89 og 90)?

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/45 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/45

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved afgørelse truffet den 16. januar 2004 af tribunal de police de Neufchateâu (Belgien) i sagen Ministère public mod Claude Nadin – civilretligt ansvarlig part: Nadin-Lux SA.

(Sag C-151/04)

(2004/C 106/78)

Ved afgørelse truffet den 16. januar 2004, indgået til Domstolens Justitskontor den 25. marts 2004, har tribunal de police de Neufchateâu (Belgien) i sagen Ministère public mod Claude Nadin – civilretligt ansvarlig part: Nadin-Lux SA, forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:

Er artikel 10 EF, 39 EF, 43 EF og 49 EF til hinder for, at en medlemsstat vedtager en bestemmelse, som pålægger en arbejdstager, der bor på medlemsstatens område, at indregistrere et køretøj i denne medlemsstat, uanset at køretøjet tilhører den pågældendes arbejdsgiver, et selskab, der er etableret på en anden medlemsstats område, og som arbejdstageren er tilknyttet ved en ansættelseskontrakt, men hvori arbejdstageren samtidig er aktionær, direktør eller daglig leder eller varetager en tilsvarende funktion?

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/46 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/46

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved afgørelse truffet den 16. januar 2004 af tribunal de police de Neufchâteau (Belgien) i sagen Ministère public mod Jean-Pascal Durré.

(Sag C-152/04)

(2004/C 106/79)

Ved afgørelse truffet den 16. januar 2004, indgået til Domstolens Justitskontor den 25. marts 2004, har tribunal de police de Neufchâteau (Belgien) i sagen Ministère public mod Jean-Pascal Durré forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:

Er artikel 10 EF, 39 EF, 43 EF, og 49 EF til hinder for, at en medlemsstat vedtager en bestemmelse, som pålægger en arbejdstager, der bor på medlemsstatens område, at indregistrere et køretøj i denne medlemsstat, uanset at køretøjet tilhører den pågældendes arbejdsgiver, et selskab, der er etableret på en anden medlemsstats område, og som arbejdstageren er tilknyttet ved en ansættelseskontrakt, men hvori arbejdstageren samtidig er aktionær, direktør eller daglig leder eller varetager en tilsvarende funktion?

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/46 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/46

---

Appel iværksat den 26. marts 2004 (fax af 23.3.2004) af Società Euroagri srl til prøvelse af dom afsagt den 28. januar 2004 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Anden Afdeling) i sag T-180/01, Euroagri srl mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber.

(Sag C-153/04 P)

(2004/C 106/80)

Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 26. marts 2004 iværksat appel af Società Euroagri srl ved avvocato W. Masucci, til prøvelse af dom afsagt den 28. januar 2004 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Anden Afdeling) i sag T-180/01, Euroagri srl mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber.

Appellanten har nedlagt følgende påstande:

| — | Den dom, der blev afsagt den 28. januar 2004 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans i sag T-180/01 ophæves, og følgelig tages de af det appellerende selskab nedlagte påstande i første instans til følge, idet disse på ny fremlægges i deres fulde, men omformulerede form: |
| --- | --- |

—

Den dom, der blev afsagt den 28. januar 2004 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans i sag T-180/01 ophæves, og følgelig tages de af det appellerende selskab nedlagte påstande i første instans til følge, idet disse på ny fremlægges i deres fulde, men omformulerede form:

| — | I realiteten: Det anfægtede tiltag annulleres. |
| --- | --- |

—

I realiteten: Det anfægtede tiltag annulleres.

| — | Subsidiært: delvis annullation af det anfægtede tiltag og nedsættelse proportionalt, i forhold til den reelt foretagne investering, af tilskuddet til appellanten. |
| --- | --- |

—

Subsidiært: delvis annullation af det anfægtede tiltag og nedsættelse proportionalt, i forhold til den reelt foretagne investering, af tilskuddet til appellanten.

| — | I realiteten, i bevismæssig henseende: Det pålægges Kommissionen at fremlægge samtlige rapporter, den har tilsendt appellanten, vedrørende Endovena-projektet, ligesom der anordnes vidneafhøring og personligt fremmøde ved sagsøgeren selv, samt gennemførelse af en teknisk høring eller en besigtigelse. |
| --- | --- |

—

I realiteten, i bevismæssig henseende: Det pålægges Kommissionen at fremlægge samtlige rapporter, den har tilsendt appellanten, vedrørende Endovena-projektet, ligesom der anordnes vidneafhøring og personligt fremmøde ved sagsøgeren selv, samt gennemførelse af en teknisk høring eller en besigtigelse.

| — | Der bør desuden imødekommes krav om allerede formuleret bevisoptagelse i første instans, vedrørende formelle uregelmæssigheder af indlæg afgivet af Kommissionen. |
| --- | --- |

—

Der bør desuden imødekommes krav om allerede formuleret bevisoptagelse i første instans, vedrørende formelle uregelmæssigheder af indlæg afgivet af Kommissionen.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

Appellanten gør gældende, at den appellerede dom er retsstridig, idet der foreligger

| — | en begrundelsesmangel samt tilsidesættelse af kontradiktionsprincippet og af retten til forsvar, |
| --- | --- |

—

en begrundelsesmangel samt tilsidesættelse af kontradiktionsprincippet og af retten til forsvar,

| — | tilsidesættelse af artikel 24 i forordning nr. 4253/88 (pligt til at anmode medlemsstaten om at afgive indlæg), |
| --- | --- |

—

tilsidesættelse af artikel 24 i forordning nr. 4253/88 (pligt til at anmode medlemsstaten om at afgive indlæg),

| — | tilsidesættelse af artikel 25 i forordning nr. 4253/88 (tilsynspligt), |
| --- | --- |

—

tilsidesættelse af artikel 25 i forordning nr. 4253/88 (tilsynspligt),

| — | fejl i forbindelse med bedømmelsen af de uregelmæssigheder, appellanten skal have foretaget, og |
| --- | --- |

—

fejl i forbindelse med bedømmelsen af de uregelmæssigheder, appellanten skal have foretaget, og

| — | tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet. |
| --- | --- |

—

tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/47 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/47

---

Sag anlagt den 26. marts 2004 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Hellenske Republik.

(Sag C-156/04)

(2004/C 106/81)

Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 26. marts 2004 anlagt sag mod Den Hellenske Republik af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved María Patakiá, Den Juridiske Tjeneste, og Dimitris Triantafyllou, Den Juridiske Tjeneste.

Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:

| | — | Den Hellenske Republik har tilsidesat forpligtelser, som påhviler den i henhold til artikel 90 EF og direktiv 83/182/EØF, navnlig direktivets artikel 1 |
| --- | --- | --- |

—

Den Hellenske Republik har tilsidesat forpligtelser, som påhviler den i henhold til artikel 90 EF og direktiv 83/182/EØF, navnlig direktivets artikel 1

| — | idet Den Hellenske Republik ved midlertidig benyttelse på dets område af køretøjer registreret i andre medlemsstater i stedet for bestemmelserne i direktiv 83/182/EØF (1) anvender de for køretøjer registreret i tredjelande gældende bestemmelser vedrørende afgift for midlertidig indførsel |
| --- | --- |

—

idet Den Hellenske Republik ved midlertidig benyttelse på dets område af køretøjer registreret i andre medlemsstater i stedet for bestemmelserne i direktiv 83/182/EØF (1) anvender de for køretøjer registreret i tredjelande gældende bestemmelser vedrørende afgift for midlertidig indførsel

| — | og anvender en sanktionsordning for overtrædelser vedrørende registrering af midlertidig indførte køretøjer på dets område, hvilke sanktioner sammenholdt med den i praksis foretagne systematiske fastsættelse af afgiftsmyndighederne af den normale bopæl i Grækenland, er klart uforholdsmæssige |
| --- | --- |

—

og anvender en sanktionsordning for overtrædelser vedrørende registrering af midlertidig indførte køretøjer på dets område, hvilke sanktioner sammenholdt med den i praksis foretagne systematiske fastsættelse af afgiftsmyndighederne af den normale bopæl i Grækenland, er klart uforholdsmæssige

| | samt systematisk pålægger de afgifter, der er fastsat for endelig indførsel af køretøjer i tilfælde af to tyverier af midlertidig indførte køretøjer. |
| --- | --- |

samt systematisk pålægger de afgifter, der er fastsat for endelig indførsel af køretøjer i tilfælde af to tyverier af midlertidig indførte køretøjer.

Den Hellenske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

| — | Kommissionen finder, at Den Hellenske Republik har tilsidesat forpligtelser, som påhviler den i henhold til direktiv 83/182/EØF, navnlig direktivets artikel 1, idet Den Hellenske Republik ved midlertidig brug på dets område af køretøjer registreret i andre medlemsstater i stedet for bestemmelserne i direktiv 83/182/EØF anvender de for køretøjer registreret i tredjelande gældende bestemmelser vedrørende afgift for midlertidigt indførsel. |
| --- | --- |

—

Kommissionen finder, at Den Hellenske Republik har tilsidesat forpligtelser, som påhviler den i henhold til direktiv 83/182/EØF, navnlig direktivets artikel 1, idet Den Hellenske Republik ved midlertidig brug på dets område af køretøjer registreret i andre medlemsstater i stedet for bestemmelserne i direktiv 83/182/EØF anvender de for køretøjer registreret i tredjelande gældende bestemmelser vedrørende afgift for midlertidigt indførsel.

| — | Fastsættelse af den normale bopæl som betingelse for pålæggelse af sanktioner. |
| --- | --- |

—

Fastsættelse af den normale bopæl som betingelse for pålæggelse af sanktioner.

| — | En mangefoldig afgift er fortsat uforholdsmæssig i forhold til grovheden af den overtrædelse, som vedrører den midlertidige benyttelse af køretøjer i en medlemsstat og udgør følgelig en begrænsning af frihedsrettighederne, som er fastsat i traktaten og vanskeliggør den fri bevægelse af Fællesskabets statsborgere i strid med direktiv 83/182/EØF. |
| --- | --- |

—

En mangefoldig afgift er fortsat uforholdsmæssig i forhold til grovheden af den overtrædelse, som vedrører den midlertidige benyttelse af køretøjer i en medlemsstat og udgør følgelig en begrænsning af frihedsrettighederne, som er fastsat i traktaten og vanskeliggør den fri bevægelse af Fællesskabets statsborgere i strid med direktiv 83/182/EØF.

---

(1)  EFT L 105 af 23.4.1983, s. 59.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/47 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/47

---

Sag anlagt den 29. marts 2004 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Spanien.

(Sag C-157/04)

(2004/C 106/82)

Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 29. marts 2004 anlagt sag mod Kongeriget Spanien af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved Gregorio Valero Jordana og Minas Konstantinidis, Kommissionens Juridiske Tjeneste, som befuldmægtigede, og med valgt adresse i Luxembourg.

Kommissionen har nedlagt følgende påstande:

| 1. | Det fastslås, at Kongeriget Spanien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 75/442/EØF af 15. juli 1975 om affald (1), som ændret ved Rådets direktiv 91/156/EØF af 18. marts 1991 (2), i henhold til Rådets direktiv 91/689/EØF af 12. december 1991 om farligt affald (3) og Rådets direktiv 1999/31/EF af 26. april 1999 om deponering af affald (4), idet det ikke har truffet de nødvendige foranstaltninger for med hensyn til deponeringen af ukontrolleret affald i området Punta de Avalos på øen Gomera i den selvstyrende region Canarias at sikre anvendelsen af artikel 4, 8, 9 og 13, i direktiv 75/442/EØF, anvendelsen af artikel 2 i direktiv 91/689/EØF og anvendelsen af artikel 14 i direktiv 1999/31/EF. |
| --- | --- |

1.

Det fastslås, at Kongeriget Spanien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 75/442/EØF af 15. juli 1975 om affald (1), som ændret ved Rådets direktiv 91/156/EØF af 18. marts 1991 (2), i henhold til Rådets direktiv 91/689/EØF af 12. december 1991 om farligt affald (3) og Rådets direktiv 1999/31/EF af 26. april 1999 om deponering af affald (4), idet det ikke har truffet de nødvendige foranstaltninger for med hensyn til deponeringen af ukontrolleret affald i området Punta de Avalos på øen Gomera i den selvstyrende region Canarias at sikre anvendelsen af artikel 4, 8, 9 og 13, i direktiv 75/442/EØF, anvendelsen af artikel 2 i direktiv 91/689/EØF og anvendelsen af artikel 14 i direktiv 1999/31/EF.

| 2. | Det fastslås, at Kongeriget Spanien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 75/442/EØF af 15. juli 1975 om affald, som ændret ved Rådets direktiv 91/156/EØF af 18. marts 1991, idet det ikke har truffet de nødvendige foranstaltninger for med hensyn til deponeringen af ukontrolleret affald i Olvera, provinsen Cádiz i den selvstyrende region Andalusien, at sikre anvendelsen af artikel 4, 8, 9 og 13 i direktiv 75/442/EØF. |
| --- | --- |

2.

Det fastslås, at Kongeriget Spanien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 75/442/EØF af 15. juli 1975 om affald, som ændret ved Rådets direktiv 91/156/EØF af 18. marts 1991, idet det ikke har truffet de nødvendige foranstaltninger for med hensyn til deponeringen af ukontrolleret affald i Olvera, provinsen Cádiz i den selvstyrende region Andalusien, at sikre anvendelsen af artikel 4, 8, 9 og 13 i direktiv 75/442/EØF.

| 3. | Kongeriget Spanien tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

3.

Kongeriget Spanien tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

Det forhold, at der findes ukontrollerede lossepladser i Punta de Avalos og i Olvera, medfører, at Kongeriget Spanien ikke har udstedt alle de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at sikre bortskaffelsen og nyttiggørelsen af affald, således som det kræves i henhold til de fællesskabsretlige bestemmelser.

---

(1)  EFT L 194 af 25.7.1975, s. 39.

(2)  EFT L 78 af 26.3.1991, s. 32.

(3)  EFT L 377 af 31.12.1991, s. 20.

(4)  EFT L 182 af 16.7.1999, s. 1.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/48 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/48

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved dom afsagt den 10. november 2003 af Diikitiko Protodikio Ioanninon i sagen »Trofo-Supermarket AE« mod 1) Elliniko Dimosio og 2) Nomarchiaki Avtodiikiseos Ioanninon.

(Sag C-158/04)

(2004/C 106/83)

Ved dom afsagt den 10. november 2003, indgået til Domstolens Justitskontor den 29. marts 2004 har Diikitiko Protodikio Ioanninon i sagen »Trofo-Supermarket AE« mod 1) Elliniko Dimosio og 2) Nomarchiaki Avtodiikiseos Ioanninon forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:

| a) | Udgør de i dommens præmisser omhandlede krav om en forudgående tilladelse til salg af »bake-off«-produkter en foranstaltning med tilsvarende virkning som en kvantitativ restriktion som omhandlet i artikel 28 i EF-traktaten. |
| --- | --- |

a)

Udgør de i dommens præmisser omhandlede krav om en forudgående tilladelse til salg af »bake-off«-produkter en foranstaltning med tilsvarende virkning som en kvantitativ restriktion som omhandlet i artikel 28 i EF-traktaten.

| b) | Må det også antages, at der foreligger en kvantitativ restriktion, såfremt der med kravet om en forudgående tilladelse til bageformålet udelukkende forfølges kvalitetsformål, dvs. at kravet udelukkende tjener til en kvalitetsdifferentiering med hensyn til forbagte brøds egenskaber (lugt, smag, farve og skorpens udseende) eller med hensyn til næringsværdien (De Europæiske Fællesskabers Domstols dom af 5.11.202 i sag C-325/00, Kommissionen mod Forbundsrepublikken Tyskland) eller det ønskes at tilgodese forbrugerbeskyttelsen eller den offentlige sundhed, eventuelt forbrugerens sundhed (StE 3852/2002). |
| --- | --- |

b)

Må det også antages, at der foreligger en kvantitativ restriktion, såfremt der med kravet om en forudgående tilladelse til bageformålet udelukkende forfølges kvalitetsformål, dvs. at kravet udelukkende tjener til en kvalitetsdifferentiering med hensyn til forbagte brøds egenskaber (lugt, smag, farve og skorpens udseende) eller med hensyn til næringsværdien (De Europæiske Fællesskabers Domstols dom af 5.11.202 i sag C-325/00, Kommissionen mod Forbundsrepublikken Tyskland) eller det ønskes at tilgodese forbrugerbeskyttelsen eller den offentlige sundhed, eventuelt forbrugerens sundhed (StE 3852/2002).

| c) | Idet den førnævnte begrænsning gælder uden forskel for såvel indenlandske som for fællesskabsprodukter af »bake off«-typen, spørges det, om restriktionen er omfattet af fællesskabsretten, og om den i så fald direkte eller indirekte, aktuelt eller potentielt kan påvirke den frie handel med de omhandlede produkter mellem medlemsstaterne. |
| --- | --- |

c)

Idet den førnævnte begrænsning gælder uden forskel for såvel indenlandske som for fællesskabsprodukter af »bake off«-typen, spørges det, om restriktionen er omfattet af fællesskabsretten, og om den i så fald direkte eller indirekte, aktuelt eller potentielt kan påvirke den frie handel med de omhandlede produkter mellem medlemsstaterne.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/48 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/48

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved dom afsagt den 26. november 2003 af Diikitiko Protodikio Ioanninon i sagen »Carfour Marinopoulos AE« mod 1) Elliniko Dimosio og 2) Nomarchiaki Avtodiikiseos Ioanninon.

(Sag C-159/04)

(2004/C 106/84)

Ved dom afsagt den 26. november 2003, indgået til Domstolens Justitskontor den 29. marts 2004 har Diikitiko Protodikio Ioanninon i sagen »Carfour Marinopoulos AE« mod 1) Elliniko Dimosio og 2) Nomarchiaki Avtodiikiseos Ioanninon forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:

| a) | Udgør de i dommens præmisser omhandlede krav om en forudgående tilladelse til salg af »bake-off«-produkter en foranstaltning med tilsvarende virkning som en kvantitativ restriktion som omhandlet i artikel 28 i EF-traktaten. |
| --- | --- |

a)

Udgør de i dommens præmisser omhandlede krav om en forudgående tilladelse til salg af »bake-off«-produkter en foranstaltning med tilsvarende virkning som en kvantitativ restriktion som omhandlet i artikel 28 i EF-traktaten.

| b) | Må det også antages, at der foreligger en kvantitativ restriktion, såfremt der med kravet om en forudgående tilladelse til bageformålet udelukkende forfølges kvalitetsformål, dvs. at kravet udelukkende tjener til en kvalitetsdifferentiering med hensyn til forbagte brøds egenskaber (lugt, smag, farve og skorpens udseende) eller med hensyn til næringsværdien (De Europæiske Fællesskabers Domstols dom af 5.11.202 i sag C-325/00, Kommissionen mod Forbundsrepublikken Tyskland) eller det ønskes at tilgodese forbrugerbeskyttelsen eller den offentlige sundhed, eventuelt forbrugerens sundhed (StE 3852/2002). |
| --- | --- |

b)

Må det også antages, at der foreligger en kvantitativ restriktion, såfremt der med kravet om en forudgående tilladelse til bageformålet udelukkende forfølges kvalitetsformål, dvs. at kravet udelukkende tjener til en kvalitetsdifferentiering med hensyn til forbagte brøds egenskaber (lugt, smag, farve og skorpens udseende) eller med hensyn til næringsværdien (De Europæiske Fællesskabers Domstols dom af 5.11.202 i sag C-325/00, Kommissionen mod Forbundsrepublikken Tyskland) eller det ønskes at tilgodese forbrugerbeskyttelsen eller den offentlige sundhed, eventuelt forbrugerens sundhed (StE 3852/2002).

| c) | Idet den førnævnte begrænsning gælder uden forskel for såvel indenlandske som for fællesskabsprodukter af »bake off«-typen, spørges det, om restriktionen er omfattet af fællesskabsretten, og om den i så fald direkte eller indirekte, aktuelt eller potentielt kan påvirke den frie handel med de omhandlede produkter mellem medlemsstaterne. |
| --- | --- |

c)

Idet den førnævnte begrænsning gælder uden forskel for såvel indenlandske som for fællesskabsprodukter af »bake off«-typen, spørges det, om restriktionen er omfattet af fællesskabsretten, og om den i så fald direkte eller indirekte, aktuelt eller potentielt kan påvirke den frie handel med de omhandlede produkter mellem medlemsstaterne.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/49 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/49

---

Appel iværksat den 29. marts 2004 af Gustaaf van Dyck til prøvelse af kendelse afsagt den 16. januar 2004 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Fjerde Afdeling) i sag T-113/02, Gustaaf van Dyck mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber.

(Sag C-160/04 P)

(2004/C 106/85)

Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 29. marts 2004 iværksat appel af Gustaaf van Dyck ved advokat Wim Mertens, og med valgt adresse i Luxembourg, til prøvelse af kendelse afsagt den 16. januar 2004 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Fjerde Afdeling) i sag T-113/02, Gustaaf van Dyck mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber.

Appellanten har nedlagt følgende påstande:

| 1) | Sagen antages til realitetsbehandling, og der gives appellanten medhold. |
| --- | --- |

1)

Sagen antages til realitetsbehandling, og der gives appellanten medhold.

| 2) | Følgelig ophæves De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans' kendelse af 16. januar 2004, og der træffes den afgørelse, som De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans burde have truffet, nemlig |
| --- | --- |

2)

Følgelig ophæves De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans' kendelse af 16. januar 2004, og der træffes den afgørelse, som De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans burde have truffet, nemlig

| 3) | den stævning, der er indleveret til Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans' Justitskontor den 11. april 2002, antages til realitetsbehandling, og følgelig annulleres: |
| --- | --- |

3)

den stævning, der er indleveret til Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans' Justitskontor den 11. april 2002, antages til realitetsbehandling, og følgelig annulleres:

| 4) | Kommissionens afgørelse af 10. januar 2002, meddelt den 15. januar 2002, om afvisning af appellantens klage af 14. august 2001






  — | Kommissionens afgørelse af 5. juli 2001 om ikke at tage appellantens klage af 1. juni 2001 over forfremmelserne til lønklasse B2 til følge
  Kommissionens afgørelse om at omgøre appellantens bedømmelse |
| --- | --- | --- |

4)

Kommissionens afgørelse af 10. januar 2002, meddelt den 15. januar 2002, om afvisning af appellantens klage af 14. august 2001

—

Kommissionens afgørelse af 5. juli 2001 om ikke at tage appellantens klage af 1. juni 2001 over forfremmelserne til lønklasse B2 til følge

Kommissionens afgørelse om at omgøre appellantens bedømmelse

på grund af tilsidesættelse af vedtægten og lighedsprincippet.

Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Anbringender og væsentligste argumenter:

| — | I modsætning til, hvad Retten har udtalt i kendelsen, er listen over de mest fortjenstfulde tjenestemænd faktisk en bebyrdende afgørelse for appellanten, da denne liste nemlig udelukker enhver forfremmelse; derfor drejer sagen sig om annullation af den afgørelse, hvorved listen over de forfremmede tjenestemænd blev fastsat, og ikke om annullation af andre akter, der forberedte denne afgørelse. |
| --- | --- |

—

I modsætning til, hvad Retten har udtalt i kendelsen, er listen over de mest fortjenstfulde tjenestemænd faktisk en bebyrdende afgørelse for appellanten, da denne liste nemlig udelukker enhver forfremmelse; derfor drejer sagen sig om annullation af den afgørelse, hvorved listen over de forfremmede tjenestemænd blev fastsat, og ikke om annullation af andre akter, der forberedte denne afgørelse.

| — | I modsætning til, hvad Retten har udtalt i kendelsen, er skrivelsen af 5. juni 2001 – hvori Forfremmelsesudvalgets formand meddeler appellanten, at appellantens klage ikke kunne tages til følge – faktisk en bebyrdende afgørelse. |
| --- | --- |

—

I modsætning til, hvad Retten har udtalt i kendelsen, er skrivelsen af 5. juni 2001 – hvori Forfremmelsesudvalgets formand meddeler appellanten, at appellantens klage ikke kunne tages til følge – faktisk en bebyrdende afgørelse.

| — | I modsætning til, hvad Retten har udtalt, blev appellantens klage af 14. august 2001 indgivet, ikke blot efter at Forfremmelsesudvalgets formand ved skrivelse af 5. juli 2001 havde meddelt, at appellantens klage ikke blev taget til følge, men faktisk efter at ansættelsesmyndigheden havde udelukket appellanten fra forfremmelse ved meddelelse af 10. august 2001. Ansættelsesmyndigheden havde to gange besluttet ikke at tage appellantens klage til følge, før han indgav sin klage af 14. august 2001. Retten burde have fastslået, at der faktisk forelå en afgørelse fra ansættelsesmyndigheden, eller endog to afgørelser, som appellanten havde indgivet klage over. |
| --- | --- |

—

I modsætning til, hvad Retten har udtalt, blev appellantens klage af 14. august 2001 indgivet, ikke blot efter at Forfremmelsesudvalgets formand ved skrivelse af 5. juli 2001 havde meddelt, at appellantens klage ikke blev taget til følge, men faktisk efter at ansættelsesmyndigheden havde udelukket appellanten fra forfremmelse ved meddelelse af 10. august 2001. Ansættelsesmyndigheden havde to gange besluttet ikke at tage appellantens klage til følge, før han indgav sin klage af 14. august 2001. Retten burde have fastslået, at der faktisk forelå en afgørelse fra ansættelsesmyndigheden, eller endog to afgørelser, som appellanten havde indgivet klage over.

| — | Endelig burde Retten have fastslået, at Kommissionen har tilsidesat vedtægtens artikel 25 og artikel 90, stk. 1, derved, at 1) ansættelsesmyndigheden ikke har meddelt appellanten nogen begrundet afgørelse som svar på hans klage af 1. juni 2001, og at 2) Forfremmelsesudvalgets svar faktisk er en bebyrdende afgørelse. |
| --- | --- |

—

Endelig burde Retten have fastslået, at Kommissionen har tilsidesat vedtægtens artikel 25 og artikel 90, stk. 1, derved, at 1) ansættelsesmyndigheden ikke har meddelt appellanten nogen begrundet afgørelse som svar på hans klage af 1. juni 2001, og at 2) Forfremmelsesudvalgets svar faktisk er en bebyrdende afgørelse.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/49 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/49

---

Sag anlagt den 30. marts 2004 (fax 24.3.2004) af Republikken Østrig mod Europa-Parlamentet og Rådet for Den Europæiske Union.

(Sag C-161/04)

(2004/C 106/86)

Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 30. marts 2004 (fax 24.3.2004) anlagt sag mod Europa-Parlamentet og Rådet for Den Europæiske Union af Republikken Østrig ved Harald Dossi, som befuldmægtiget, og med valgt adresse i Luxembourg.

Republikken Østrig har nedlagt følgende påstande:

| — | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2327/2003 af 22. december 2003 om som led i en bæredygtig transportpolitik at indføre et midlertidigt pointsystem, som finder anvendelse i 2004 på lastvogne, der kører gennem Østrig (1), annulleres. |
| --- | --- |

—

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2327/2003 af 22. december 2003 om som led i en bæredygtig transportpolitik at indføre et midlertidigt pointsystem, som finder anvendelse i 2004 på lastvogne, der kører gennem Østrig (1), annulleres.

| — | Europa-Parlamentet og Rådet tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Europa-Parlamentet og Rådet tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

Ifølge Republikken Østrig skal Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2327/2003 af 22. december 2003 annulleres af følgende grunde:

| — | Tilsidesættelse af det primærretlige proportionalitetsprincip |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af det primærretlige proportionalitetsprincip

I betragtning af den på videnskabeligt grundlag udarbejdede prognose må den omtvistede forordning betragtes som (absolut) uegnet med henblik på at nå de i betragtningerne til forordningen fastsatte målsætninger om begrænsning af belastningerne som følge af lastvognstrafikken som led i en bæredygtig og miljøvenlig løsning.

Endvidere står de ved forordningen indførte belastninger ikke i noget rimeligt forhold til de midler, der anvendes med henblik på at nå målsætningerne.

På grundlag af et udgiftsoverslag, der er udarbejdet af det selskab, der hidtil har drevet det elektroniske Ökopunktesystem, må det antages, at de betydelige ændringer og tilpasninger, der med henblik på gennemførelsen af den omtvistede forordning skal foretages af det Ökopunkte-System, der er anvendt indtil den 31. december 2003, såvel som de løbende drifts- og vedligeholdelsesarbejder alt i alt vil medføre udgifter på ca. 9 mio. EUR.

Da gennemførelsen af den omtvistede forordning på den ene side vil medføre udgifter på ca. 9 mio. EUR og den på den anden side i sidste instans kun vil medføre yderligere emissioner, er den omtvistede forordning i hvert fald i strid med det primærretlige proportionalitetsprincip og bør derfor allerede af den grund erklæres ugyldig.

| — | Tilsidesættelse af forskrifterne vedrørende miljøbeskyttelses-»klausulen« i artikel 6 EF |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af forskrifterne vedrørende miljøbeskyttelses-»klausulen« i artikel 6 EF

Den omtvistede forordning er ikke i overensstemmelse med det i artikel 6 EF fastsatte princip om sikring af den størst mulige og optimale miljøbeskyttelse, idet forordningen ikke medfører en begrænsning, men tværtimod en forøgelse af emissionerne. For så vidt er den omtvistede forordning (også) i strid med artikel 6 EF.

| — | Tilsidesættelse af de primærretlige retsforskrifter i artikel 11 i protokol nr. 9 om vejtransport, jernbanetransport og kombineret transport i Østrig |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af de primærretlige retsforskrifter i artikel 11 i protokol nr. 9 om vejtransport, jernbanetransport og kombineret transport i Østrig

Den omtvistede forordning er også retsstridig, for så vidt som den er i strid med de primærretlige bestemmelser i transitprotokollen. Med udgangen af 2003 udløb Ökopunktesystemet, men den i transitprotokollen forudsætningsvis gældende målsætning om en bæredygtig og en miljøvenlig løsning på de af trafikken forårsagede miljøproblemer består fortsat.

Overgangsordningen i transitprotokollens artikel 11 kan ikke fortolkes således, at den med henblik på beskyttelse af miljøet og befolkningens sundhed indførte ordning, der først var indeholdt i transitaftalen EØF-Østrig og derefter i transitprotokollen, efter en vis overgangsperiode uden videre »udløber« og ændres til en bindende fællesskabsretlig ordning, hvis beskyttelsesstandarder er (langt) lavere.

En sådan overgangsordning ville nemlig stort set miste sin effektive virkning og skulle derfor være formuleret udtrykkeligt og klart på den måde, såfremt medlemsstaterne som »traktatens forfattere« faktisk havde ønsket dette.

Såfremt formålet med transitordningen – beskyttelse af miljøet og befolkningens sundhed i almindelighed og en 60 %-begrænsning af en NOx-emissionerne i særdeleshed – også er gældende efter udløbet af overgangsperioden den 31. december 2003, er denne målsætning som en integreret del af transitprotokollen, og dermed som del af den primære fællesskabsret bindende for Det Europæiske Fællesskab.

Fællesskabet er i så fald forpligtet til fortsat at overholde målsætningen med transitordningen. Bestemmelser i den afledte ret, som ikke tillader, at dette mål nås, må kvalificeres som retsstridige. Med den omtvistede forordning nås i hvert fald ikke den bindende målsætning, der kan udledes af transitprotokollen, og forordningen er derfor i strid med den primære fællesskabsret.

Som det fremgår af den sagkyndige rapport af 1. marts 2004 om trafik og emissioner »Lastvognstransitkørsel gennem Østrig: Status og perspektiver«, må det – bortset fra, at målsætningen i henhold til protokol nr. 9 til tiltrædelsesakten af 1994 (EFT C 241 af 29.8.1994, s. 361), nemlig en begrænsning af kvælstofoxid-emissionerne til 40 % i forhold til udgangspunktet, hverken vil kunne nås på et hvilket som helst tidspunkt i løbet af aftalens løbetid eller på længere sigt – antages, at når den omtvistede forordning gennemføres, vil der i hvert fald være tale om en forøgelse af emissionerne. De vil i 2006 kunne andrage 133 % og under realistiske forudsætninger endog op til 260 % (i forhold til udgangspunktet).

| — | Tilsidesættelse af det primærretlige princip om bestemthed |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af det primærretlige princip om bestemthed

Den omtvistede forordning er i strid med det fællesskabsretlige princip om bestemthed og derfor i strid med primærretlige bestemmelser.

---

(1)  EUT L 345, s. 30.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/51 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/51

---

Sag anlagt den 31. marts 2004 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland.

(Sag C-164/04)

(2004/C 106/87)

Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 31. marts 2004 anlagt sag mod Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved E. Traversa og M. Shotter, som befuldmægtigede, og med valgt adresse i Luxembourg.

Kommissionen har nedlagt følgende påstande:

| — | Det fastslås, at Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 31 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/17/EF af 19. marts 2001 om sanering og likvidation af forsikringsselskaber (1), idet det ikke har sat de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme direktivet, eller i hvert fald ikke har underrettet Kommissionen herom. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 31 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/17/EF af 19. marts 2001 om sanering og likvidation af forsikringsselskaber (1), idet det ikke har sat de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme direktivet, eller i hvert fald ikke har underrettet Kommissionen herom.

| — | Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

Fristen for gennemførelsen af direktivet udløb den 20. april 2003.

---

(1)  EFT L 110 af 20.4.2001, s. 28.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/51 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/51

---

Sag anlagt den 1. april 2004 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Irland.

(Sag C-165/04)

(2004/C 106/88)

Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 1. april 2004 anlagt sag mod Irland af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved K. Banks som befuldmægtiget, og med valgt adresse i Luxembourg.

Kommissionen har nedlagt følgende påstande:

| — | Det fastslås, at Irland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 228 EF, idet Irland ikke har truffet de fornødne foranstaltninger for at opfylde Domstolens dom af 19. marts 2002 i sag C-13/00, Kommissionen mod Irland (1). |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Irland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 228 EF, idet Irland ikke har truffet de fornødne foranstaltninger for at opfylde Domstolens dom af 19. marts 2002 i sag C-13/00, Kommissionen mod Irland (1).

| — | Irland tilpligtes at betale Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber en tvangsbøde på 3 600 EUR for hver dags forsinkelse med gennemførelsen af de fornødne foranstaltninger til opfyldelse af dommen i sag C-13/00, regnet fra afsigelsen af dommen i den foreliggende sag indtil den dag, hvor dommen i sag C-13/00 er opfyldt. |
| --- | --- |

—

Irland tilpligtes at betale Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber en tvangsbøde på 3 600 EUR for hver dags forsinkelse med gennemførelsen af de fornødne foranstaltninger til opfyldelse af dommen i sag C-13/00, regnet fra afsigelsen af dommen i den foreliggende sag indtil den dag, hvor dommen i sag C-13/00 er opfyldt.

| — | Irland tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Irland tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

I dommen af 19. marts 2002 i sag C-13/00 fastslog Domstolen, at Irland havde tilsidesat sine forpligtelser i henhold til EF-traktatens artikel 228, stk. 7 (efter ændring nu artikel 300, stk. 7, EF), sammenholdt med artikel 5 i protokol 28 til aftalen af 2. maj 1992 om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, idet Irland ikke inden den 1. januar 1995 havde tiltrådt Berner-konventionen til værn for litterære og kunstneriske værker (Paris-akten af 24.7.1971).

Artikel 228, stk. 1, EF bestemmer, at såfremt Domstolen fastslår, at en medlemsstat ikke har overholdt en forpligtelse, som påhviler den i henhold til traktaten, skal denne stat gennemføre de til dommens opfyldelse nødvendige foranstaltninger.

Der er nu forløbet to år, siden Domstolen afsagde dom i sag C-13/00, og Kommissionen har ikke modtaget nogen oplysninger, der giver den holdepunkter for at antage, at Irland har ratificeret Paris-akten. Kommissionen må derfor gå ud fra, at Irland endnu ikke har gennemført de foranstaltninger, der er nødvendige til opfyldelse af Domstolens dom i sag C-13/00.

I henhold til artikel 228, stk. 2, EF, har Kommissionen nedlagt påstand om, at Domstolen pålægger Irland en tvangsbøde på 3 600 EUR for hver dags forsinkelse med opfyldelsen af Domstolens dom i sag C-13/00, regnet fra den dag, hvor Domstolen afsiger dom i den foreliggende sag.

---

(1)  Sml. I, s. 513.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/52 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/52

---

Sag anlagt den 2. april 2004 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Nederlandene.

(Sag C-171/04)

(2004/C 106/89)

Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 2. april 2004 anlagt sag mod Kongeriget Nederlandene af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved M. Van Beek og G. Valero Jordana, som befuldmægtigede.

Kommissionen har nedlagt følgende påstande:

| 1. | Det fastslås, at Kongeriget Nederlandene har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/80/EF (1) af 23. oktober 2001 om begrænsningen af visse luftforurenede emissioner fra store fyringsanlæg, idet det ikke har sat de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme direktivet eller i hvert fald ikke har underrettet Kommissionen herom. |
| --- | --- |

1.

Det fastslås, at Kongeriget Nederlandene har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/80/EF (1) af 23. oktober 2001 om begrænsningen af visse luftforurenede emissioner fra store fyringsanlæg, idet det ikke har sat de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme direktivet eller i hvert fald ikke har underrettet Kommissionen herom.

| 2. | Kongeriget Nederlandene tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2.

Kongeriget Nederlandene tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

Fristen for gennemførelse af direktivet udløb den 27. november 2002.

---

(1)  EFT L 309 af 27.11.2001, s. 1-21.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/52 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/52

---

Sag anlagt den 7. april 2004 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Franske Republik.

(Sag C-172/04)

(2004/C 106/90)

Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 7. april 2004 anlagt sag mod Den Franske Republik af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved C.-F. Durand og M. Konstantinidis, som befuldmægtigede, og med valgt adresse i Luxembourg.

Kommissionen har nedlagt følgende påstande:

| — | Det fastslås, at Den Franske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 99/31/EF af 26. april 1999 om deponering af affald (1), idet den ikke har sat alle de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme direktivet eller i hvert fald ikke har underrettet Kommissionen herom. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Den Franske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 99/31/EF af 26. april 1999 om deponering af affald (1), idet den ikke har sat alle de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme direktivet eller i hvert fald ikke har underrettet Kommissionen herom.

| — | Den Franske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Den Franske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

Den Franske Republik har ikke gennemført direktiv 99/31/EF for så vidt angår deponering af inert affald fra offentlige bygge- og anlægsarbejder. Fristen for gennemførelse af direktivet udløb den 16. juli 2001.

---

(1)  EFT L 182 af 16.7.1999, s. 1.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/52 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/52

---

Slettelse af sag C-40/99 (1)

(2004/C 106/91)

Ved kendelse af 16. februar 2004 har præsidenten for De Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-40/99, Kongeriget Spanien mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, skal slettes af registeret.

---

(1)  EFT C 136 af 15.5.1999.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/52 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/52

---

Slettelse af sag C-301/01 (1)

(2004/C 106/92)

Ved kendelse af 19. januar 2004 har præsidenten for De Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-301/01, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Hellenske Republik, skal slettes af registeret.

---

(1)  EFT C 259 af 15.9.2001.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/53 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/53

---

Slettelse af sag C-427/01 (1)

(2004/C 106/93)

Ved kendelse af 12. februar 2004 har præsidenten for De Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-427/01, Dülger Trans Uluslararasi Tazimacilik Ltd. Sti. mod Bundesanstalt für Arbeit (anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundessozialgericht), skal slettes af registeret.

---

(1)  EFT C 3 af 5.1.2002.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/53 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/53

---

Slettelse af sag C-48/02 (1)

(2004/C 106/94)

Ved kendelse af 10. februar 2004 har præsidenten for De Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-48/02, 1. Cargo Ray Uluslararasi Tasimacilile ve LTD, 2. Sezgin Ergin og 3. Vedat Calis mod Bundesanstalt für Arbeit (anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundessozialgericht), skal slettes af registeret.

---

(1)  EFT C 156 af 29.6.2002.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/53 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/53

---

Slettelse af sag C-296/02 (1)

(2004/C 106/95)

Ved kendelse af 16. marts 2004 har præsidenten for De Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-296/02, Republikken Østrig mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, skal slettes af registeret.

---

(1)  EFT C 233 af 28.9.2002.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/53 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/53

---

Slettelse af sag C-1/03 SA (1)

(2004/C 106/96)

Ved kendelse af 18. marts 2004 har præsidenten for De Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-1/03 SA, Icon Institute GmbH mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, skal slettes af registeret.

---

(1)  EFT C 35 af 7.2.2004.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/53 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/53

---

Slettelse af sag C-9/03 (1)

(2004/C 106/97)

Ved kendelse af 22. marts 2004 har formanden for Fjerde Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-9/03, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Storhertugdømmet Luxembourg, skal slettes af registeret.

---

(1)  EFT C 55 af 8.3.2003.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/53 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/53

---

Slettelse af sag C-71/03 (1)

(2004/C 106/98)

Ved kendelse af 16. marts 2004 har præsidenten for De Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-71/03, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Belgien, skal slettes af registeret.

---

(1)  EFT C 83 af 5.4.2003.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/53 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/53

---

Slettelse af sag C-144/03 (1)

(2004/C 106/99)

Ved kendelse af 12. januar 2004 har præsidenten for De Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-144/03, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Portugisiske Republik, skal slettes af registeret.

---

(1)  EFT C 146 af 21.6.2003.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/53 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/53

---

Slettelse af sag C-164/03 (1)

(2004/C 106/100)

Ved kendelse af 16. marts 2004 har præsidenten for De Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-164/03, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Republikken Østrig, skal slettes af registeret.

---

(1)  EFT C 146 af 21.6.2003.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/54 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/54

---

Slettelse af sag C-298/03 (1)

(2004/C 106/101)

Ved kendelse af 19. februar 2004 har præsidenten for De Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-298/03, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Spanien, skal slettes af registeret.

---

(1)  EFT C 213 af 6.9.2003.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/54 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/54

---

Slettelse af sag C-308/03 (1)

(2004/C 106/102)

Ved kendelse af 5. marts 2004 har præsidenten for De Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-308/03, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Agence française de sécurité sanitaire des produits de santé, skal slettes af registeret.

---

(1)  EFT C 213 af 6.9.2003.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/54 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/54

---

Slettelse af sag C-363/03 (1)

(2004/C 106/103)

Ved kendelse af 16. marts 2004 har præsidenten for De Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-363/03, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Republikken Østrig, skal slettes af registeret.

---

(1)  EFT C 264 af 1.11.2003.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/54 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/54

---

Slettelse af sag C-393/03 (1)

(2004/C 106/104)

Ved kendelse af 16. marts 2004 har præsidenten for De Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-393/03, Republikken Østrig mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, skal slettes af registeret.

---

(1)  EFT C 264 af 1.11.2003.

---

RETTEN I FØRSTE INSTANS

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/55 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/55

---

DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS

den 11. december 2003

i sag T-305/00, Conserve Italia Soc. coop. rl mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1)

(»Landbrug - EUGFL - ophævelse af en finansiel støtte - begrundelse - fejlvurdering af de faktiske omstændigheder - artikel 24 i forordning (EØF) nr. 4253/88 - proportionalitetsprincippet«)

(2004/C 106/105)

Processprog: italiensk

I sag T-305/00, Conserve Italia Soc. coop. rl, San Lazzaro di Savena (Italien), ved advokaterne M. Averani, A. Pisaneschi og S. Zunarelli, og med valgt adresse i Luxembourg, mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: L. Visaggio og M. Moretto), hvori der er nedlagt påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(2000) 1751 af 11. juli 2000 om ophævelse af den støtte fra EUGFL, som blev ydet inden for rammerne af projekt nr. 88.41.IT.003.0 om »modernisering af en bedrift til forarbejdning af produkter inden for sektoren for frugt og grøntsager i Portomaggiore (Ferrara)«, har Retten (Femte Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, R. García-Valdecasas, og dommerne P. Lindh og J.D. Cooke; justitssekretær: fuldmægtig J. Plingers, den 11. december 2003 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:

| 1) | Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes. |
| --- | --- |

1)

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.

| 2) | Sagsøgeren bærer sine egne omkostninger og betaler Kommissionens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Sagsøgeren bærer sine egne omkostninger og betaler Kommissionens omkostninger.

---

(1)  EFT C 355 af 9.12.2000.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/55 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/55

---

DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS

den 3. marts 2004

i sag T-48/01, François Vainker og Brenda Vainker mod Europa-Parlamentet (1).

(Tjenestemænd - erhvervssygdom - vedtægtens artikel 73 - krav om erstatning - uregelmæssigheder i forbindelse med proceduren med henblik på anerkendelse af sygdommen som erhvervssygdom - tab - skade lidt af en tidligere tjenestemands hustru)

(2004/C 106/106)

Processprog: engelsk

I sag T-48/01, François Vainker, tidligere tjenestemand ved Europa-Parlamentet, og Brenda Vainker, hans hustru, med bopæl i Middlesex (Det Forenede Kongerige), ved avocats J. Grayston og A. Bywater, mod Europa-Parlamentet (befuldmægtigede: H. von Hertzen, D. Moore og D. Waelbroeck), angående tre påstande om erstatning nedlagt i henhold til artikel 236 EF og artikel 288, stk. 2, EF, for det tab, sagsøgeren François Vainker hævder at have lidt som følge af, at han er ramt af en erhvervssygdom, og sagsøgerne som følge af den sagsøgte institutions utilfredsstillende sagsbehandling med hensyn til kravet om den i artikel 73 i vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber fastsatte erstatning, har Retten (Anden Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, N.J. Forwood, og dommerne J. Pirrung og A.W.H. Meij; justitssekretær: H. Jung, den 3. marts 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:

| 1) | Parlamentet betaler sagsøgeren François Vainker 60 000 EUR. |
| --- | --- |

1)

Parlamentet betaler sagsøgeren François Vainker 60 000 EUR.

| 2) | Parlamentet betaler sagsøgeren François Vainker 8 244,94 GBP til dækning af de udgifter til rådgivning, han har afholdt under proceduren med henblik på anerkendelsen af hans sygdom som erhvervssygdom. |
| --- | --- |

2)

Parlamentet betaler sagsøgeren François Vainker 8 244,94 GBP til dækning af de udgifter til rådgivning, han har afholdt under proceduren med henblik på anerkendelsen af hans sygdom som erhvervssygdom.

| 3) | Parlamentet betaler François Vainker morarenter af 617 617,94 EUR fra den 29. november 1999 til den 9. januar 2002. Rentesatsen beregnes på grundlag af Den Europæiske Centralbanks rentesats for de primære markedsoperationer, der var gældende i den pågældende periode, forhøjet med to procentpoint. |
| --- | --- |

3)

Parlamentet betaler François Vainker morarenter af 617 617,94 EUR fra den 29. november 1999 til den 9. januar 2002. Rentesatsen beregnes på grundlag af Den Europæiske Centralbanks rentesats for de primære markedsoperationer, der var gældende i den pågældende periode, forhøjet med to procentpoint.

| 4) | I øvrigt frifindes Parlamentet. |
| --- | --- |

4)

I øvrigt frifindes Parlamentet.

| 5) | Parlamentet bærer sine egne omkostninger og betaler to tredjedele af sagsøgernes omkostninger. |
| --- | --- |

5)

Parlamentet bærer sine egne omkostninger og betaler to tredjedele af sagsøgernes omkostninger.

---

(1)  EFT C 186 af 30.6.2001.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/56 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/56

---

DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS

den 16. marts 2004

i sag T-157/01, Danske Busvognmænd mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1).

(Statsstøtte - kollektiv regionaltransport med bus.)

(2004/C 106/107)

Processprog: dansk

I sag T-157/01, Danske Busvognmænd, Frederiksberg (Danmark), ved advokaterne P. Dalskov og N. Symes, mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: H. Støvlbæk og D. Triantafyllou), støttet af Kongeriget Danmark (befuldmægtigede: J. Molde, P. Biering og K. Hansen), angående en påstand om annullation af Kommissionens beslutning SG(2001) D/287297 af 28. marts 2001 (støtte nr. NN 127/2000), hvorved den støtte, som de danske myndigheder har ydet selskabet Combus A/S i form af kapitalindskud som led i selskabets privatisering, blev erklæret forenelig med fællesmarkedet, har Retten (Anden Udvidede Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, N. J. Forwood, og dommerne J. Pirrung, P. Mengozzi, A.W.H. Meij og M. Vilaras; justitssekretær: fuldmægtig D. Christensen, den 16. marts 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:

| 1) | Kommissionens beslutning SG(2001) D/287297 af 28. marts 2001 (støtteforanstaltning nr. NN 127/2000) annulleres, i det omfang den fastslår, at den støtte, som de danske myndigheder ydede Combus A/S i form af kapitalindskud på [Y] DKK og [X] DKK, er forenelig med fællesmarkedet. |
| --- | --- |

1)

Kommissionens beslutning SG(2001) D/287297 af 28. marts 2001 (støtteforanstaltning nr. NN 127/2000) annulleres, i det omfang den fastslår, at den støtte, som de danske myndigheder ydede Combus A/S i form af kapitalindskud på [Y] DKK og [X] DKK, er forenelig med fællesmarkedet.

| 2) | I øvrigt frifindes Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. |
| --- | --- |

2)

I øvrigt frifindes Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber.

| 3) | Kommissionen bærer sine egne omkostninger og betaler sagsøgerens omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Kommissionen bærer sine egne omkostninger og betaler sagsøgerens omkostninger.

| 4) | Kongeriget Danmark bærer sine egne omkostninger |
| --- | --- |

4)

Kongeriget Danmark bærer sine egne omkostninger

---

(1)  EFT C 275 af 29.9.2001.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/56 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/56

---

DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS

den 18. marts 2004

i sag T-204/01, Maria-Luise Lindorfer mod Rådet for Den Europæiske Union (1).

(Tjenestemænd - overførelse af den fastsatte tilbagekøbsværdi af de pensionsrettigheder, der er erhvervet på grundlag af erhvervsmæssig beskæftigelse forud for tiltrædelsen af tjenesten ved Fællesskaberne - beregning af de pensionsgivende tjenesteår - artikel 11, stk. 2, i bilag VII til vedtægten - almindelige gennemførelsesbestemmelser - ligebehandlingsprincippet - arbejdskraftens frie bevægelighed)

(2004/C 106/108)

Processprog: fransk

I sag T-204/01, Maria-Luise Lindorfer, tjenestemand ved Rådet for Den Europæiske Union, med bopæl i Bruxelles (Belgien), ved avocats G. Vandersanden og L. Levi, og med valgt adresse i Luxembourg, mod Rådet for Den Europæiske Union (befuldmægtigede: F. Anton og A. Pilette), angående en påstand om annullation af Rådets afgørelse af 3. november 2000 om beregning af sagsøgerens pensionsgivende tjenesteår, som følge af overførelsen til Fællesskabernes pensionsordning af den fastsatte tilbagekøbsværdi af de pensionsrettigheder, sagsøgeren har erhvervet i henhold til den østrigske ordning, har Retten (Femte Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, R. García-Valdecasas, og dommerne P. Lindh og J.D. Cooke; justitssekretær: fuldmægtig J. Plingers, den 18. marts 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:

| 1) | Rådet for Den Europæiske Union frifindes. |
| --- | --- |

1)

Rådet for Den Europæiske Union frifindes.

| 2) | Hver part bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Hver part bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EFT C 317 af 10.11.2001.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/56 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/56

---

DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS

den 19. februar 2004

i de forenede sager T-297/01 og T-298/01, SIC – Sociedade Independente de Comunicação, SA, mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1)

(»Statsstøtte - offentlige tv-stationer - klage - passivitetssøgsmål - Kommissionens stillingtagen - ny eller eksisterende støtte - påstand om, at det fastslås, at det er ufornødent at træffe afgørelse - indsigelse - opfyldelse af en annullationsdom - Kommissionens undersøgelsespligt - rimelig frist«)

(2004/C 106/109)

Processprog: portugisisk

I de forenede sager T-297/01 og T-298/01, SIC – Sociedade Independente de Comunicação, SA, Carnaxide (Portugal), ved advogados C. Botelho Moniz og E. Maia Cadete, mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: J. de Sousa Fialho Lopes og J. Buendía Sierra), angående en påstand i henhold til artikel 232 EF om, at det fastslås, at Kommissionen har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til EF-traktaten, idet den har undladt at træffe afgørelse vedrørende de klager, som sagsøgeren har indgivet den 30. juli 1993, den 22. oktober 1996 og den 20. juni 1997 over Den Portugisiske Republik for tilsidesættelse af artikel 87 EF, og idet den i strid med artikel 233 EF og princippet om god forvaltning har undladt at træffe de foranstaltninger, som er nødvendige til opfyldelse af Rettens dom af 10. maj 2000 i sag T-46/97, SIC mod Kommissionen (Sml. II, s. 2125), samt har undladt at indlede den i artikel 88, stk. 2, EF omhandlede formelle undersøgelsesprocedure, har Retten (Fjerde Udvidede Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, V. Tiili, og dommerne J. Pirrung, P. Mengozzi, A.W.H. Meij og M. Vilaras; justitssekretær: fuldmægtig D. Christensen, den 19. februar 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:

| 1) | Det er ikke længere fornødent at træffe afgørelse i sagerne T-297/01 og T-298/01. |
| --- | --- |

1)

Det er ikke længere fornødent at træffe afgørelse i sagerne T-297/01 og T-298/01.

| 2) | Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber betaler sagens omkostninger.

---

(1)  EFT C 84 af 6.4.2002.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/57 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/57

---

DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS

den 31. marts 2004

i sag T-20/02, Interquell GmbH mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (1).

(»EF-varemærker - ansøgning om HAPPY DOG som EF - figur og ordmærke - det ældre nationale ordmærke HAPPIDOG - risiko for forveksling– artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94)

(2004/C 106/110)

Processprog: tysk

I sag T-20/02, Interquell GmbH, Wehringen (Tyskland), ved avocat G.J. Hodapp, mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (befuldmægtigede: G. Schneider og U. Pfleghar), støttet af Provimi Ltd, Staffordshire (Det Forenede Kongerige), ved avocat M. Kinkeldey, den anden part i sagen for appelkammeret ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) var SCA Nutrition Ltd, Staffordshire, ved avocat M. Kinkeldey, angående en påstand om annullation af afgørelse truffet den 27. november 2001 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 264/2000-2) vedrørende en indsigelsessag mellem Interquell GmbH og SCA Nutrition Ltd, har Retten (Fjerde Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, H. Legal, og dommerne V. Tiilli og M. Vilaras, justitssekretær: fuldmægtig I. Natsinas, den 31. marts 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:

| 1) | Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.

| 2) | Sagsøgeren bærer sine egne omkostninger samt betaler de omkostninger, der er afholdt af Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) og af SCA Nutrition Ltd. |
| --- | --- |

2)

Sagsøgeren bærer sine egne omkostninger samt betaler de omkostninger, der er afholdt af Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) og af SCA Nutrition Ltd.

| 3) | Provimi Ltd bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Provimi Ltd bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EFT C 109 af 4.5.2002.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/57 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/57

---

DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS

den 18. marts 2004

i sag T-67/02, Léopold Radauer mod Rådet for Den Europæiske Union (1).

(Tjenestemænd - overførelse af den fastsatte tilbagekøbsværdi af de pensionsrettigheder, der er erhvervet på grundlag af erhvervsmæssig beskæftigelse forud for tiltrædelsen af tjenesten ved Fællesskaberne - beregning af de pensionsgivende tjenesteår - artikel 11, stk. 2, i bilag VII til vedtægten - almindelige gennemførelsesbestemmelser - ligebehandlingsprincippet - arbejdskraftens frie bevægelighed)

(2004/C 106/111)

Processprog: fransk

I sag T-67/02, Léopold Radauer, tjenestemand ved Rådet for Den Europæiske Union, med bopæl i Bruxelles (Belgien), ved avocats G. Vandersanden og L. Levi, og med valgt adresse i Luxembourg, mod Rådet for Den Europæiske Union (befuldmægtiget: F. Anton), angående en påstand om annullation af Rådets afgørelse af 17. april 2001 om beregning af sagsøgerens pensionsgivende tjenesteår, som følge af overførelsen til Fællesskabernes pensionsordning af den fastsatte tilbagekøbsværdi af de pensionsrettigheder, sagsøgeren har erhvervet i henhold til den østrigske ordning, har Retten (Femte Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, R. García-Valdecasas, og dommerne P. Lindh og J.D. Cooke; justitssekretær: fuldmægtig J. Plingers, den 18. marts 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:

| 1) | Rådet for Den Europæiske Union frifindes. |
| --- | --- |

1)

Rådet for Den Europæiske Union frifindes.

| 2) | Hver part bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Hver part bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EFT C 97 af 20.4.2002.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/58 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/58

---

DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS

den 25. marts 2004

i sag T-145/02, Armin Petrich mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1).

(Generel udvælgelsesprøve - ikke adgang til prøverne - meddelelse om udvælgelsesprøve - krævet faglig erfaring - begrundelsespligt - princippet om god forvaltningsskik og omsorgspligt)

(2004/C 106/112)

Processprog: fransk

I sag T-145/02, Armin Petrich, Travemünde (Tyskland), ved avocat P. Goergen, og med valgt adresse i Luxembourg, mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: J. Currall og V. Joris), angående en påstand om annullation dels af udvælgelseskomitéens beslutning af 11. februar 2002 om i forbindelse med udvælgelsesprøve KOM/A/7/01 ikke at rette sagsøgerens skriftlige prøve og afvise hans ansøgning, samt af alle dispositioner og efterfølgende akter som led i den nævnte procedure, dels en påstand om erstatning og godtgørelse for det økonomiske tab og den ikke-økonomiske skade, sagsøgeren har lidt som følge af denne beslutning, har Retten, sat af dommer R. García-Valdecasas; justitssekretær: fuldmægtig I. Natsinas, den 25. marts 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:

| 1) | Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes. |
| --- | --- |

1)

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.

| 2) | Den subsidiære påstand om, at det tillades sagsøgeren at fremlægge bevis for, at arbejdsopgaverne som »Sonderschulrektor« er omfattet af den faglige erfaring, der kræves i henhold til meddelelsen om udvælgelsesprøven, tages ikke til følge. |
| --- | --- |

2)

Den subsidiære påstand om, at det tillades sagsøgeren at fremlægge bevis for, at arbejdsopgaverne som »Sonderschulrektor« er omfattet af den faglige erfaring, der kræves i henhold til meddelelsen om udvælgelsesprøven, tages ikke til følge.

| 3) | Hver part bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Hver part bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EFT C 156 af 29.6.2002.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/58 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/58

---

DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS

den 17. marts 2004

i sag T-175/02, Giorgio Lebedef mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1).

(Tjenestemænd - forfremmelse - uregelmæssighed i forbindelse med forfremmelsesproceduren - sammenligning af fortjenester - annullationssøgsmål)

(2004/C 106/113)

Processprog: fransk

I sag T-175/02, Giorgio Lebedef, tjenestemand ved Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, med bopæl i Senningerberg (Luxembourg), ved avocats G. Bouneou og F. Frabetti, og med valgt adresse i Luxembourg, mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: C. Berardis-Kayser og J. Currall), angående en påstand om annullation af Kommissionens afgørelse om ikke at forfremme sagsøgeren til lønklasse B1 i forfremmelsesåret 2000, har Retten, sat af dommer V. Tiili; justitssekretær: fuldmægtig J. Plingers, den 17. marts 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:

| 1) | Afgørelsen om ikke at forfremme sagsøgeren annulleres. |
| --- | --- |

1)

Afgørelsen om ikke at forfremme sagsøgeren annulleres.

| 2) | Kommissionen betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Kommissionen betaler sagens omkostninger.

---

(1)  EFT C 180 af 27.7.2002.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/58 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/58

---

DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS

den 10. marts 2004

i sag T-177/02, Malagutti-Vezinhet SA mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1).

(Produktsikkerhed i almindelighed - fællesskabssystem for hurtig udveksling af oplysninger om levnedsmidler - erstatningssag)

(2004/C 106/114)

Processprog: fransk

I sag T-177/02, Malagutti-Vezinhet SA, Cavaillon (Frankrig), under konkurs, ved avocats B. Favarel Veidig og N. Boron, og med valgt adresse i Luxembourg, mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: M.-J. Jonczy og M. França), angående en påstand om erstatning af det tab, sagsøgeren hævdes at have lidt ved, at Kommissionen inden for rammerne af fællesskabssystemet for hurtig udveksling af oplysninger udsendte en meddelelse, hvorefter der fandtes pesticidrester i æbler hidrørende fra Frankrig, som sagsøgeren var angivet at være eksportør af, har Retten (Anden Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, N.J. Forwood, og dommerne J. Pirrung og A.W.H. Meij; justitssekretær: assisterende justitssekretær B. Pastor, den 10. marts 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:

| 1) | Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes. |
| --- | --- |

1)

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.

| 2) | Sagsøgeren betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Sagsøgeren betaler sagens omkostninger.

---

(1)  EFT C 233 af 28.9.2002.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/59 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/59

---

DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS

den 17. marts 2004

i de forenede sager T-183/02 og T-184/02, El Corte Inglés SA mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (1).

(EF-varemærker - indsigelsessag - ældre ordmærker MUNDICOLOR - ansøgning om EF-ordmærket MUNDICOR - relativ registreringshindring - risiko for forveksling - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94.)

(2004/C 106/115)

Processprog: spansk

I de forenede sager T-183/02 og T-184/02, El Corte Inglés SA, Madrid (Spanien), ved avocat J.L. Rivas Zurdo, mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (befuldmægtiget: J. Crespo Carrillo), intervenient ved Retten i sag T-184/02: Iberia Líneas Aéreas de España, SA, Madrid, ved avocat A. García Torres, den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret i sag T-183/02, González Cabello, SA, Puente Genil (Spanien), angående påstande om, at to afgørelser afsagt den 22. marts 2002 af Første Appelkammer ved Harmoniseringskontoret (sag R 798/1999-1 og R 115/2000-1) i indsigelsessagerne mellem henholdsvis González Cabello, SA, og El Corte Inglés, SA og mellem Iberia Líneas Aéreas de Espãna, SA, og El Corte Inglés, SA, annulleres, har Retten (Fjerde Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, V. Tiili, og dommerne P. Mengozzi og M. Vilaras; justitssekretær: ekspeditionssekretær J. Palacio González, den 17. marts 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:

| 1) | Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.

| 2) | Sagsøgeren betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Sagsøgeren betaler sagens omkostninger.

---

(1)  EFT C 202 af 24.8.2002.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/59 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/59

---

DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS

den 2. marts 2004

i sag T-197/02, Georges Caravelis mod Europa-Parlamentet (1).

(Tjenestemænd - afslag på forfremmelse - sammenlignende bedømmelse af fortjenester - annullationsdom - gennemførelsesforanstaltninger - artikel 233 EF - annullationssøgsmål og erstatningssøgsmål)

(2004/C 106/116)

Processprog: græsk

I sag T-197/02, Georges Caravelis, Bruxelles (Belgien), ved avocat C. Tagaras, mod Europa-Parlamentet (befuldmægtigede: J.F. de Wachter, V. Magnis og N. Korogiannakis), angående en påstand om annullation af Parlamentets beslutning af 28. september 2001 om ikke at forfremme sagsøgeren til lønklasse A4 med tilbagevirkende kraft og om erstatning og godtgørelse for den økonomiske og ikke-økonomiske skade, sagsøgeren hævder at have lidt, har Retten (Femte Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, R. García-Valdecasas, og dommerne P. Lindh og J.D. Cooke; justitssekretær: fuldmægtig I. Natsinas, den 2. marts 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:

| 1) | Europa-Parlamentet frifindes. |
| --- | --- |

1)

Europa-Parlamentet frifindes.

| 2) | Hver part bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Hver part bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EFT C 233 af 28.9.2002

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/59 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/59

---

DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS

den 1. april 2004

i sag T-198/02, N mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1).

(Tjenestemænd - disciplinærordning - fjernelse fra tjenesten uden frakendelse af retten til alderspension - begrundelse - ret til kontradiktion - proportionalitet - manglende overholdelse af de frister, der er fastsat i artikel 7 i bilag IX til vedtægten - vedtægtens artikel 12, stk. 1)

(2004/C 106/117)

Processprog: fransk

I sag T-198/02, N, tidligere tjenestemand ved Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, med bopæl i Asse (Belgien), ved avocats N. Lhoëst og E. de Schietere de Lophem, og med valgt adresse i Luxembourg, mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: J. Currall), angående en påstand, dels om annullation af afgørelsen af 25. februar 2002, hvorved ansættelsesmyndigheden pålagde sagsøgeren en disciplinær sanktion bestående i fjernelse fra tjenesten uden reduktion eller frakendelse af retten til alderspension, jf. artikel 86, stk. 2, litra f), i vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber, dels om erstatning, har Retten (Tredje Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, J. Azizi, og dommerne M. Jaeger og F. Dehousse; justitssekretær: H. Jung, den 1. april 204 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:

| 1) | Kommissionen betaler sagsøgeren 700 EUR som godtgørelse for den ikke-økonomiske skade, sagsøgeren har lidt. |
| --- | --- |

1)

Kommissionen betaler sagsøgeren 700 EUR som godtgørelse for den ikke-økonomiske skade, sagsøgeren har lidt.

| 2) | I øvrigt frifindes Kommissionen. |
| --- | --- |

2)

I øvrigt frifindes Kommissionen.

| 3) | Kommissionen bærer sine egne omkostninger og betaler en sjettedel af de omkostninger, sagsøgeren har afholdt i den foreliggende sag og i sagen om foreløbige forholdsregler. |
| --- | --- |

3)

Kommissionen bærer sine egne omkostninger og betaler en sjettedel af de omkostninger, sagsøgeren har afholdt i den foreliggende sag og i sagen om foreløbige forholdsregler.

| 4) | Sagsøgeren bærer fem sjettedele af de omkostninger, han har afholdt i den foreliggende sag og i sagen om foreløbige forholdsregler. |
| --- | --- |

4)

Sagsøgeren bærer fem sjettedele af de omkostninger, han har afholdt i den foreliggende sag og i sagen om foreløbige forholdsregler.

---

(1)  EFT C 233 af 28.9.2002

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/60 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/60

---

DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS

den 2. marts 2004

i sag T-234/02, Christos Michael mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1).

(Tjenestemænd - udnævnelse af en vicegruppechef og en chef for en tjenestegren - akt, der indeholder et klagepunkt - foreligger ikke - afvisning)

(2004/C 106/118)

Processprog: græsk

I sag T-234/02, Christos Michael, Bruxelles (Belgien), ved avocat C. Tagaras, mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: H. Tserepa-Lacombe og F. Clotuche-Duvieusart), angående en påstand om annullation af Kommissionens afgørelser om udnævnelse af en vicekontorchef i enheden »Interne politikker, Central Administration, FFC og Agenturer« i Generaldirektoratet »Finanskontrol« og om udnævnelse af en chef for tjenestegrenen »Interne politikker og Agenturer« i denne enhed, har Retten (Femte Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, P. Lindh, og dommerne R. García-Valdecasas og J.D. Cooke; justitssekretær: fuldmægtig I. Natsinas, den 2. marts 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:

| 1) | Sagen afvises. |
| --- | --- |

1)

Sagen afvises.

| 2) | Hver part bærer sine egne omkostninger, herunder omkostningerne i forbindelse med sagen om foreløbige forholdsregler. |
| --- | --- |

2)

Hver part bærer sine egne omkostninger, herunder omkostningerne i forbindelse med sagen om foreløbige forholdsregler.

---

(1)  EFT C 247 af 12.10.2002.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/60 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/60

---

DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS

den 25. marts 2004

i sag T-238/02, José Barbosa Gonçalves mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1).

(Tjenestemænd - søgsmål - erstatningssøgsmål anlagt under henvisning til, at den administrative procedure ikke var i overensstemmelse med vedtægten - formaliteten)

(2004/C 106/119)

Processprog: portugisisk

I sag T-238/02, José Barbosa Gonçalves, Viana do Castelo (Portugal), ved avocat J. Dias Gonçalves, og med valgt adresse i Luxembourg, mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: V. Joris og G. Braga da Cruz), angående en påstand om erstatning for det tab og godtgørelse for den ikke-økonomiske skade, sagsøgeren hævder at have lidt som følge af, at han ikke fik adgang til de skriftlige prøver i forbindelse med Kommissionens udvælgelsesprøve A/6/01, har Retten (Tredje Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, J. Azizi, og dommerne M. Jaeger og F. Dehousse; justitssekretær: ekspeditionssekretær J. Palacio González, den 25. marts 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:

| 1) | Sagen afvises. |
| --- | --- |

1)

Sagen afvises.

| 2) | Hver part bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Hver part bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EFT C 233 af 28.9.2002.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/61 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/61

---

DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS

den 23. marts 2004

i sag T-310/02, Athanassios Theodorakis mod Rådet for Den Europæiske Union (1).

(Personalesag - ansættelse - vedtægtens artikel 29 - meddelelse om ledig stilling - afvisning af en ansøgning - ansøgningen indgivet for sent)

(2004/C 106/120)

Processprog: fransk

I sag T-310/02, Athanassios Theodorakis, tjenestemand ved Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, med bopæl i Uccle (Belgien), ved avocat S. Pappas, og med valgt adresse i Luxembourg, mod Rådet for Den Europæiske Union (befuldmægtigede: F. Anton og B. Driessen), angående en påstand om annullation af Rådets afgørelse af 11. april 2002 om ikke at tage sagsøgerens ansøgning i betragtning ved besættelsen af stillingen som generaldirektør i Generaldirektoratet »Eksterne Økonomiske Relationer, Udenrigspolitik og Fælles Sikkerhed (FUSP)« i Rådets Generalsekretariat og af afgørelsen af 10. juli 2002 om udtrykkelig afvisning af sagsøgerens klage, samt annullation af beslutningen om udnævnelse af generaldirektøren i Generaldirektoratet »Eksterne Økonomiske Relationer, Udenrigspolitik og Fælles Sikkerhed (FUSP)« i Rådets Generalsekretariat, har Retten (Anden Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, J. Pirrung, og dommerne A.W.H. Meij og N.J. Forwood; justitssekretær: fuldmægtig Dorthe Christensen, den 23. marts 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:

| 1) | Rådet for Den Europæiske Union frifindes. |
| --- | --- |

1)

Rådet for Den Europæiske Union frifindes.

| 2) | Hver part bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Hver part bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EFT C 305 af 7.12.2002.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/61 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/61

---

DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS

den 1. april 2004

i sag T-312/02, Lucio Gussetti mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1).

(Tjenestemænd - børnetilskud - vedtægtens artikel 67, stk. 2 - antikumulationsregel med hensyn til nationale ydelser af samme art - vedtægtens artikel 85 - betingelser for tilbagesøgning af fejlagtigt udbetalte beløb)

(2004/C 106/121)

Processprog: italiensk

I sag T-312/02, Lucio Gussetti, Bruxelles (Belgien), ved avocat M. Merola, og med valgt adresse i Luxembourg, mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: J. Currall og R. Amorosi), angående en påstand om annullation af Kommissionens afgørelse af 15. februar 2002, hvorefter der som følge af anvendelsen af den i vedtægtens artikel 67, stk. 2, fastsatte antikumulationsregel, med virkning fra den 1. juni 2001 fratrækkes de beløb, sagsøgeren med urette har fået udbetalt i form af børnetilskud, nemlig de af de af belgiske myndigheder udbetalte tilskud til børn, der har mistet én eller begge forældre, har Retten (Tredje Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, J. Azizi, og dommerne M. Jaeger og F. Dehousse; justitssekretær: ekspeditionssekretær J. Palacio González, den 1. april 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:

| 1) | Kommissionen for de Europæiske Fællesskaber frifindes. |
| --- | --- |

1)

Kommissionen for de Europæiske Fællesskaber frifindes.

| 2) | Hver part bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Hver part bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EFT C 305 af 7.12.2002.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/61 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/61

---

DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS

den 18. februar 2004

i sag T-320/02, Monika Esch-Leonhardt m.fl. mod Den Europæiske Centralbank (1).

(Tjenestemænd - personlig aktmappe - skrivelse vedrørende udsendelse af fagforeningsmeddelelser pr. e-mail - afvisning af at fjerne skrivelsen fra sagsøgernes personlige aktmapper)

(2004/C 106/122)

Processprog: tysk

I sag T-320/02, Monika Esch-Leonhardt, Tillmann Frommhold og Emmanuel Larue, ansatte i Den Eurpæiske Centralbank, og med bopæl i henholdsvis Frankfurt am Main (Tyskland) og Karben (Tyskland), ved avocat B. Karthaus, og med valgt adresse i Luxembourg, mod Den Europæiske Centralbank (befuldmægtigede: T. Gilliams, G. Gruber og B. Wägenbaur), angående en påstand om annullation af afgørelsen om at indsætte en skrivelse vedrørende deres anvendelse af det interne e-mailsystem med henblik på udsendelse af fagforeningsmeddelelser i sagsøgernes personlige aktmapper, samt en påstand om erstatning, har Retten (Anden Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, N.J. Forwood, og dommerne J. Pirrung og A.W.H. Meij; justitssekretær: fuldmægtig I. Natsinas, den 18. februar 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:

| 1) | Den Europæiske Centralbank frifindes. |
| --- | --- |

1)

Den Europæiske Centralbank frifindes.

| 2) | Hver part bærer sine egne omkostninger samt omkostningerne i forbindelse med sagen om foreløbige forholdsregler i sag T-320/02 R. |
| --- | --- |

2)

Hver part bærer sine egne omkostninger samt omkostningerne i forbindelse med sagen om foreløbige forholdsregler i sag T-320/02 R.

---

(1)  EFT C 323 af 21.12.2002.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/62 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/62

---

DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS

den 3. marts 2004

i sag T-355/02, Mülhens GmbH & Co. KG mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (1)

(»EF-varemærker - indsigelsessag - risiko for forveksling - ansøgning om ZIRH som EF-ordmærke - ældre EF-figurmærke, der indeholder ordbestanddelen »sir« - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94«)

(2004/C 106/123)

Processprog: engelsk

I sag T-355/02, Mülhens GmbH & Co. KG, Köln (Tyskland), ved Rechtsanwalt T. Schulte-Beckhausen, mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (befuldmægtigede: S. Laitinen og L. Rampini), den anden part i sagen for appelkammeret ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) var Zirh International Corp., New York, New York (USA), ved advokat B. Nuseibeh, angående en påstand om annullation af afgørelsen, der blev truffet den 1. oktober 2002 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 657/2001-2) vedrørende en indsigelsessag mellem Mülhens GmbH & Co. KG og Zirh International Corp., har Retten (Fjerde Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, V. Tiili, og dommerne P. Mengozzi og M. Vilaras; justitssekretær: fuldmægtig J. Plingers, den 3. marts 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:

| 1) | Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.

| 2) | Sagsøgeren betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Sagsøgeren betaler sagens omkostninger.

---

(1)  EUT C 70 af 22.3.2003.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/62 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/62

---

DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS

den 17. marts 2004

i sag T-4/03, Giorgio Lebedef mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1)

(Tjenestemænd - forfremmelse - uregelmæssighed i forbindelse med forfremmelsesproceduren - sammenligning af fortjenester - begrundelse - annullationssøgsmål)

(2004/C 106/124)

Processprog: fransk

I sag T-4/03, Giorgio Lebedef, tjenestemand ved Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, med bopæl i Senningerberg (Luxembourg), ved avocats G. Bouneou og F. Frabetti, og med valgt adresse i Luxembourg, mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: J. Currall og C. Berardis-Kayser), angående en påstand om annullation af Kommissionens afgørelse om ikke at forfremme sagsøgeren til lønklasse B1 i forfremmelsesåret 2001, har Retten, sat af dommer V. Tiili; justitssekretær: fuldmægtig J. Plingers, den 17. marts 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:

| 1) | Afgørelsen om ikke at forfremme sagsøgeren annulleres. |
| --- | --- |

1)

Afgørelsen om ikke at forfremme sagsøgeren annulleres.

| 2) | Kommissionen betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Kommissionen betaler sagens omkostninger.

---

(1)  EFT C 55 af 8.3.2003.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/62 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/62

---

DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS

den 18. februar 2004

i sag T-10/03, Jean-Pierre Koubi mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (1)

(»EF-varemærker - ansøgning om CONFORFLEX som EF-ordmærke - ældre nationalt ord- og figurmærke FLEX - risiko for forveksling - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94«)

(2004/C 106/125)

Processprog: fransk

I sag T-10/03, Jean-Pierre Koubi, Marseille (Frankrig), ved avocat K. Manhaeve og med valgt adresse i Luxembourg, mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (befuldmægtigede: S. Laitinen og S. Pétrequin), støttet af Fabricas Lucia Antonio Betere, SA (Flabesa), Madrid (Spanien), ved avocat I. Valdelomar, angående en påstand om annullation af afgørelse truffet den 16. oktober 2002 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 542/2001-4) i en indsigelsessag mellem Jean-Pierre Koubis og Fabricas Lucia Antonio Betere, SA (Flabesa), har Retten (Fjerde Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, H. Legal, og dommerne V. Tiili og M. Vilaras; justitssekretær: assisterende justitssekretær B. Pastor, den 18. februar 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:

| 1) | Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.

| 2) | Sagsøgeren betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Sagsøgeren betaler sagens omkostninger.

---

(1)  EUT C 55 af 8.3.2003.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/63 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/63

---

DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS

den 16. marts 2003

i sag T-11/03, Elizabeth Afari mod Den Europæiske Centralbank (1).

(Ansatte i Den Europæiske Centralbank - ærekrænkelse - racediskrimination - disciplinær procedure - ret til kontradiktion - retlig kvalificering af de faktiske omstændigheder - erstatningssøgsmål)

(2004/C 106/126)

Processprog: engelsk

I sag T-11/03, Elizabeth Afari, ved avocats G. Vandersanden og L. Levi, mod Den Europæiske Centralbank (befuldmægtigede: V. Saintot, T. Gilliams og N. Urban), angående en påstand om annullation af Den Europæiske Centralbanks afgørelse af 5. november 2002 om at give sagsøgeren en skriftlig advarsel og en påstand om erstatning for det tab, sagsøgeren hævder at have lidt, har Retten (Første Afdeling), sammensat af præsidenten, Bo Vesterdorf, og dommerne H. Legal og M.E. Martins Ribeiro; justitssekretær: fuldmægtig I. Natsinas, den 16. marts 2003 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:

| 1) | Den Europæiske Centralbank frifindes. |
| --- | --- |

1)

Den Europæiske Centralbank frifindes.

| 2) | Hvert part bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Hvert part bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EFT C 70 af 22.3.2003.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/63 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/63

---

DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS

den 2. marts 2004

i sag T-14/03, Colette Di Marzio mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1).

(»Tjenestemænd - betingelser for sagens antagelse til realitetsbehandling - vederlag - ændring af tjenestested –ophævelse af fordelene ved justeringskoefficienten for Frankrig og udlandstillægget - princippet om forbud mod forskelsbehandling - princippet om omsorgspligt«)

(2004/C 106/127)

Processprog: fransk

I sag T-14/03, Colette Di Marzio, Ginasservis (Frankrig), ved avocats G. Vandersanden og L. Levi, og med valgt adresse i Luxembourg, mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: J. Currall, V. Joris og D. Waelbroeck), angående en påstand om annullation af beslutningen om at foretage indeholdelse i sagsøgerens vederlag, af en beslutning om at ophæve udbetalingen af sekretariatstillægget, af en beslutning om at ophæve den faste godtgørelse af rejseudgifter samt en påstand om erstatning for det tab, sagsøgeren hævder at have lidt, har Retten (Første Afdeling), sammensat af præsidenten, Bo Vesterdorf, og dommerne H. Legal og E. Martins Ribeiro, justitssekretær: fuldmægtig I. Natsinas, den 2. marts 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:

| 1) | Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes. |
| --- | --- |

1)

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.

| 2) | Hver part bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Hver part bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EFT C 83 af 5.4.2003.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/63 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/63

---

DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS

den 19. februar 2004

i sag T-19/03, Spyridoula Konstantopoulou mod De Europæiske Fællesskabers Domstol (1).

(Tjenestemænd - generel udvælgelsesprøve - ikke adgang til de mundtlige prøver)

(2004/C 106/128)

Processprog: fransk

I sag T-19/03, Spyridoula Konstantopoulou, Ioannina (Grækenland), ved avocat E. Boigelot, mod De Europæiske Fællesskabers Domstol (befuldmægtigede: M. Schauss), angående en påstand om annullation af udvælgelseskomitéens beslutning af 23. oktober 2002 om at udelukke sagsøgeren fra de mundtlige prøver i forbindelse med De Europæiske Fællesskabers Domstols generelle udvælgelsesprøve LA/14, har Retten (Fjerde Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, V. Tiili, og dommerne P. Mengozzi og M. Vilaras; justitssekretær: fuldmægtig I. Natsinas, den 19. februar 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:

| 1) | De Europæiske Fællesskabers Domstol frifindes. |
| --- | --- |

1)

De Europæiske Fællesskabers Domstol frifindes.

| 2) | Hver part bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Hver part bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EFT C 83 af 5.4.2003.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/64 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/64

---

KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS (ANDEN AFDELING)

den 19. februar 2004

i sag T-300/97 DEP, Benito Latino mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1)

(Retspleje - fastsættelse af sagsomkostninger)

(2004/C 106/129)

Processprog: fransk

I sag T-300/97 DEP, Benito Latino, tidligere tjenestemand ved Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, med bopæl i Bruxelles (Belgien), ved avocats G. Vandersanden, L. Levi og A. Finchelstein, mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtiget: J. Currall), angående en påstand om fastsættelse af sagsomkostninger i forbindelse med dommen afsagt af Retten den 15. december 1999 i sag T-300/97, Latino mod Kommissionen (Sml. Pers. I-A, s. 259, og II, s. 1263), har Retten (Anden Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, J. Pirrung, og dommerne A.W.H. Meij og N.J. Forwood; justitssekretær: H. Jung, den 19. februar 2004 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således:

| 1) | De samlede udgifter, sagsøgeren kan kræve erstattet i forbindelse med dommen af 15. september 1999 i sag T-300/97, Latino mod Kommissionen, fastsættes til 11 000 EUR. |
| --- | --- |

1)

De samlede udgifter, sagsøgeren kan kræve erstattet i forbindelse med dommen af 15. september 1999 i sag T-300/97, Latino mod Kommissionen, fastsættes til 11 000 EUR.

---

(1)  EFT C 41 af 7.2.1998.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/64 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/64

---

KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS

den 1. marts 2004

i sag T-210/99, Johan Henk Gankema mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1).

(Annullationssøgsmål - sagsøgerens passivitet - afgørelse i sagen ufornøden)

(2004/C 106/130)

Processprog: nederlandsk

I sag T-210/99, Johan Henk Gankema, Veendam (Nederlandene), ved avocat E. Maas, og med valgt adresse i Luxembourg, støttet af Kongeriget Nederlandene (befuldmægtigede: først M. Fierstra og L. Cuelenaere, dernæst L. Cuelenaere og V. Koningsberger, og endelig H.G. Sevenster) mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: først G. Rozet og H. Speyart, dernæst G. Rozet og H. vanVliet), angående en påstand om annullation af Kommissionens beslutning 1999/705/EF af 20. juli 1999 vedrørende Kongeriget Nederlandenes statsstøtte til fordel for 633 nederlandske benzinstationer beliggende i nærheden af den tyske grænse (EFT L 280, s. 87), har Retten (Anden Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, J. Pirrung, og dommerne V. Tiili, A.W.H. Meij, M. Vilaras og N.J. Forwood; justitssekretær: H. Jung, den 1. marts 2004 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således:

| 1) | Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen. |
| --- | --- |

1)

Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen.

| 2) | Sagsøgeren betaler sine egne omkostninger samt Kommissionens omkostninger. Kongeriget Nederlandene betaler sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Sagsøgeren betaler sine egne omkostninger samt Kommissionens omkostninger. Kongeriget Nederlandene betaler sine egne omkostninger.

---

(1)  EFT C 6 af 8.1.2000.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/64 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/64

---

KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS

den 9. februar 2004

i sag T-120/03, Synopharm GmbH & Co. KG mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (1).

(EF-varemærker - indsigelse - tilbagekaldelse af indsigelse - stillingtagen til sagen ufornøden)

(2004/C 106/131)

Processprog: tysk

I sag T-120/03, Synopharm GmbH & Co. KG ved avocat G. Hodapp mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (befuldmægtigede: G. Schneider og U. Pfleghar), den anden part i sagen mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) er Pentafarma – Sociedade Técnico-Medicinal Lda ved avocat J. Pereira da Cruz, angående en påstand om annullation af afgørelse truffet den 15. januar 2003 af Tredje Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering af det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R44/2002-3), vedrørende en indsigelsessag mellem Synopharm GmbH & Co. KG og Pentafarma – Sociedade Técnico-Medicinal Lda, har Retten (Anden Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, J. Pirrung, og dommerne A.W.H. Meij og N.J. Forwood; justitssekretær: H. Jung, den 9. februar 2004 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således:

| 1) | Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen. |
| --- | --- |

1)

Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen.

| 2) | Sagsøgeren og intervenienten betaler deres egne omkostninger samt hver især halvdelen af Harmoniseringskontorets omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Sagsøgeren og intervenienten betaler deres egne omkostninger samt hver især halvdelen af Harmoniseringskontorets omkostninger.

---

(1)  EFT C 171 af 19.7.2003.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/65 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/65

---

KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS

(Fjerde Afdeling)

den 11. februar 2004

i sag T-304/03, Bayer AG mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (1).

(EF-varemærke - indsigelse - mindelig løsning mellem ansøgeren om et EF-varemærke og indehaveren af ældre nationale varemærker - stillingtagen til sagen ufornøden)

(2004/C 106/132)

Processprog: tysk

I sag T-304/03, Bayer AG, Leverkusen (Tyskland), ved Rechtsanwalt M. Wolpert, mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (befuldmægtigede: J. Webendörfer og G. Schneider), den anden part i sagen for appelkammeret ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) var Sanofi-Synthelabo SA, Paris (Frankrig), angående en påstand om annullation af afgørelse truffet den 4. juni 2003 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 452/2002-4) vedrørende en indsigelsessag mellem Bayer AG og Sanofi-Synthelabo SA, har Retten (Fjerde Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, H. Legal, og dommerne V. Tiili og M: Vilaras; justitssekretær: H. Jung, den 11. februar 2004 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således:

| 1) | Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen. |
| --- | --- |

1)

Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen.

| 2) | Sagsøgeren, Bayer AG, bærer sine egne omkostninger, og Harmoniseringskontoret bærer sine egne eventuelle omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Sagsøgeren, Bayer AG, bærer sine egne omkostninger, og Harmoniseringskontoret bærer sine egne eventuelle omkostninger.

---

(1)  EFT C 264 af 1.11.2003.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/65 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/65

---

KENDELSE AFSAGT AF PRÆSIDENTEN FOR RETTEN I FØRSTE INSTANS

den 16. januar 2004

i sag T-369/03 R, Arizona Chemical BV m.fl. mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

(Særlige rettergangsformer - direktiv 67/548/EØF - uopsættelighed)

(2004/C 106/133)

Processprog: engelsk

I sag T-369/03 R, Arizona Chemical BV m.fl., Almere (Nederlandene), Eastman Belgium BVBA, Kallo (Belgien), Resinall Europe BVBA, Brugge (Belgien), Cray Valley Iberica SA, Madrid (Spanien), ved advokaterne C. Mereu og K. Van Maldegem, mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: X. Lewis og F. Simonetti), angående dels en begæring om udsættelse af gennemførelsen af Kommissionens beslutning af 20. august 2003 og af den aktuelle indførelse af colophonium i bilag I til Rådets direktiv 67/548/EØF af 27. juni 1967 om tilnærmelse af lovgivning om klassificering, emballering og etikettering af farlige stoffer (EFT 1967, s. 211), dels en begæring om, at det pålægges Kommissionen at foreslå, at colophonium slettes i forbindelse med det næste møde i forskriftsudvalget, inden der træffes afgørelse om tilpasning til den tekniske udvikling af direktiv 67/548, har Rettens præsident den 16. januar 2004 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således:

| 1) | Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge. |
| --- | --- |

1)

Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.

| 2) | Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes. |
| --- | --- |

2)

Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/65 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/65

---

KENDELSE AFSAGT AF PRÆSIDENTEN FOR RETTEN I FØRSTE INSTANS

den 3. februar 2004

i sag T-422/03 R, Enviro Tech Europe Ltd og Enviro Tech International Inc. mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

(Særlige rettergangsformer - direktiv 67/548/EØF - uopsættelighed)

(2004/C 106/134)

Processprog: engelsk

I sag T-422/03 R, Enviro Tech Europe Ltd, Kingston upon Thames, Surrey (Det Forenede Kongerige), og Enviro Tech International Inc., Chicago, Illinois (De Forenede Stater), ved advokaterne C. Mereu og K. Van Maldegem, mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: X. Lewis og F. Simonetti), angående dels en begæring om udsættelse af gennemførelsen af Kommissionens to retsakter af 3. november 2003, dels en begæring om, at det pålægges Kommissionen ikke at foreslå en omklassificering af n-propyl bromid i forbindelse med den 29. tilpasning til den tekniske udvikling af Rådets direktiv 67/548/EØF af 27. juni 1967 om tilnærmelse af lovgivning om klassificering, emballering og etikettering af farlige stoffer (EFT 1967, s. 211), har Rettens præsident den 3. februar 2004 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således:

| 1) | Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge. |
| --- | --- |

1)

Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.

| 2) | Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes. |
| --- | --- |

2)

Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/66 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/66

---

Sag anlagt den 22. december 2003 af Dr. Grandel GmbH mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

(Sag T-426/03)

(2004/C 106/135)

Processprog vil blive fastlagt i henhold til procesreglementets artikel 131, stk. 2 — det sprog, stævningen er affattet på: tysk

Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 22. december 2003 anlagt sag mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) af Dr. Grandel GmbH, Augsburg (Tyskland) ved Rechtsanwalt W. Göpfert. Den anden part i sagen for appelkammeret var RE.LE.VI. S.p.A, Rodigo (Italien).

Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:

| — | Afgørelse R 2920/2001-4 truffet den 17. oktober 2003 af Fjerde Appelkammer annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelse R 2920/2001-4 truffet den 17. oktober 2003 af Fjerde Appelkammer annulleres.

| — | Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

| Ansøger om EF-varemærket: | Sagsøgeren. |
| --- | --- |
| EF-varemærket, der søges registreret: | Ordmærket »GRAN« for varer i klasse 3, 5 og 30 (bl.a. præparater til krops- og skønhedspleje, farmaceutiske præparater samt præparater til sundhedspleje, bagværk). |
| Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: | RE.LE.VI. S.p.A |
| Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: | Det italienske, græske og internationale ordmærke »GRANFORTE« for varer i klasse 1, 3, 5 og 11. |
| Indsigelsesafdelingens afgørelse: | Indsigelsen forkastet. |
| Appelkammerets afgørelse  (1): | Insigelsesafdelingens afgørelse annulleret og ansøgningen afvist. |
| Søgsmålsgrunde: | — | Urigtig anvendelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94. |

Ansøger om EF-varemærket:

Sagsøgeren.

EF-varemærket, der søges registreret:

Ordmærket »GRAN« for varer i klasse 3, 5 og 30 (bl.a. præparater til krops- og skønhedspleje, farmaceutiske præparater samt præparater til sundhedspleje, bagværk).

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn:

RE.LE.VI. S.p.A

Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn:

Det italienske, græske og internationale ordmærke »GRANFORTE« for varer i klasse 1, 3, 5 og 11.

Indsigelsesafdelingens afgørelse:

Indsigelsen forkastet.

Appelkammerets afgørelse  (1):

Insigelsesafdelingens afgørelse annulleret og ansøgningen afvist.

Søgsmålsgrunde:

—

Urigtig anvendelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94.

| — | Fejlagtig fastlæggelse af omfanget af det påberåbte varemærkes beskyttelse. |
| --- | --- |

—

Fejlagtig fastlæggelse af omfanget af det påberåbte varemærkes beskyttelse.

| — | Manglende hensyntagen til afgørelse R 915/2001-4, hvorved anmodningen om registrering af ordmærket »GRANFORTE« i den pågældende sag blev afslået for tilsvarende varer. |
| --- | --- |

—

Manglende hensyntagen til afgørelse R 915/2001-4, hvorved anmodningen om registrering af ordmærket »GRANFORTE« i den pågældende sag blev afslået for tilsvarende varer.

| — | Ingen risiko for forveksling. |
| --- | --- |

—

Ingen risiko for forveksling.

---

(1)  Afgørelse R 920/2001-4 truffet den 10.9.2003 af Fjerde Appelkammer.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/66 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/66

---

Sag anlagt den 9. januar 2004 af »Almdudler-Limonade« A. & S. Klein mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

(Sag T-12/04)

(2004/C 106/136)

Processprog:

Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 9. januar 2004 anlagt sag mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) af »Almdudler-Limonade« A. & S. Klein, Wien, ved Rechtsanwalt G. Schönherr.

Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:

| — | Der træffes afgørelse i sagen, og afgørelsen truffet den 5. november 2003 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i Det Indre Marked (Varemærker og Design) i sag R 490/2003-2 ændres således, at sagsøgerens varemærkeansøgning nr. 2 193 753 imødekommes. |
| --- | --- |

—

Der træffes afgørelse i sagen, og afgørelsen truffet den 5. november 2003 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i Det Indre Marked (Varemærker og Design) i sag R 490/2003-2 ændres således, at sagsøgerens varemærkeansøgning nr. 2 193 753 imødekommes.

| — | Subsidiært annulleres afgørelsen truffet den 5. november 2003 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i Det Indre Marked (Varemærker og Design) i sag R 490/2003-2, og klagesagen hjemvises til fornyet behandling og afgørelse ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design). |
| --- | --- |

—

Subsidiært annulleres afgørelsen truffet den 5. november 2003 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i Det Indre Marked (Varemærker og Design) i sag R 490/2003-2, og klagesagen hjemvises til fornyet behandling og afgørelse ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design).

| — | Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) tilpligtes at betale sagens omkostninger samt omkostningerne ved klagesagens behandling ved Harmoniseringskontoret inden 14 dage til sagsøgerens rettergangsfuldmægtig. |
| --- | --- |

—

Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) tilpligtes at betale sagens omkostninger samt omkostningerne ved klagesagens behandling ved Harmoniseringskontoret inden 14 dage til sagsøgerens rettergangsfuldmægtig.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

| EF-varemærket, der søges registreret: | Det tredimensionale mærke med form som en læskedrikflaske – ansøgning nr. 2 193 753. |
| --- | --- |
| Varer eller tjenesteydelser: | Varer i klasse 32 (læskedrik med urter). |
| Den til appelkammeret påklagede afgørelse: | Undersøgerens afslag på registrering. |
| Appelkammerets afgørelse: | Klagen afslås. |
| Søgsmålsgrunde: | — | Det ansøgte varemærke har en større adskillelsesevne end påkrævet. |

EF-varemærket, der søges registreret:

Det tredimensionale mærke med form som en læskedrikflaske – ansøgning nr. 2 193 753.

Varer eller tjenesteydelser:

Varer i klasse 32 (læskedrik med urter).

Den til appelkammeret påklagede afgørelse:

Undersøgerens afslag på registrering.

Appelkammerets afgørelse:

Klagen afslås.

Søgsmålsgrunde:

—

Det ansøgte varemærke har en større adskillelsesevne end påkrævet.

| — | Den tilsigtede kundekreds er i stand til at adskille de varer, der er betegnet med denne form for emballage, fra andre virksomheders varer. |
| --- | --- |

—

Den tilsigtede kundekreds er i stand til at adskille de varer, der er betegnet med denne form for emballage, fra andre virksomheders varer.

| — | Varemærket har i betragtning af flaskens indhold en endnu større adskillelsesevne. |
| --- | --- |

—

Varemærket har i betragtning af flaskens indhold en endnu større adskillelsesevne.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/67 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/67

---

Sag anlagt den 22. januar 2004 af Mülhens GmbH & CO. KG mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

(Sag T-28/04)

(2004/C 106/137)

Processprog vil blive fastlagt i henhold til procesreglementets artikel 131, stk. 2 — det sprog, stævningen er affattet på: tysk

Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 22. januar 2004 anlagt sag mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) af Mülhens GmbH & CO. KG, Köln (Tyskland) ved Rechtsanwalt T. Schulte-Beckhausen. Den anden part i sagen for appelkammeret var Mirco Cara, Trezzano Sul Naviglio (Milano), Italien.

Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:

| — | Afgørelse R 10/2003-1 truffet den 20. november 2003 af Første Appelkammer annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelse R 10/2003-1 truffet den 20. november 2003 af Første Appelkammer annulleres.

| — | Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

| Ansøger om EF-varemærket: | Mirco Cara |
| --- | --- |
| EF-varemærket, der søges registreret: | Figurmærket »TOSKA LEATHER« for varer i klasse 16, 18 og 25 (bl.a. bøger, tasker og poser samt herre-, dame- og børnebeklædning i almindelighed) – ansøgning nr. 1 079 888 |
| Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: | Sagsøgeren. |
| Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: | Det tyske ordmærke »TOSCA« for parfumeriartikler (bl.a. »Parfum«, »Eau de Toilette« og »Eau de Parfum pour Femmes«) |
| Indsigelsesafdelingens afgørelse: | Der blev givet medhold i indsigelsen med hensyn til varer i klasse 25. I øvrigt blev indsigelsen forkastet. |
| Appelkammerets afgørelse: | Afvisning af sagsøgerens klage. |
| Søgsmålsgrunde: | | Indsigelsen vedrørende det notorisk kendte varemærke, som indsigelsen støttes på, er i henhold til artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 40/94 (1) begrundet. |

Ansøger om EF-varemærket:

Mirco Cara

EF-varemærket, der søges registreret:

Figurmærket »TOSKA LEATHER« for varer i klasse 16, 18 og 25 (bl.a. bøger, tasker og poser samt herre-, dame- og børnebeklædning i almindelighed) – ansøgning nr. 1 079 888

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn:

Sagsøgeren.

Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn:

Det tyske ordmærke »TOSCA« for parfumeriartikler (bl.a. »Parfum«, »Eau de Toilette« og »Eau de Parfum pour Femmes«)

Indsigelsesafdelingens afgørelse:

Der blev givet medhold i indsigelsen med hensyn til varer i klasse 25. I øvrigt blev indsigelsen forkastet.

Appelkammerets afgørelse:

Afvisning af sagsøgerens klage.

Søgsmålsgrunde:

Indsigelsen vedrørende det notorisk kendte varemærke, som indsigelsen støttes på, er i henhold til artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 40/94 (1) begrundet.

| | De pågældende betegnelser kan forveksles |
| --- | --- |

De pågældende betegnelser kan forveksles

| | De pågældende varer ligner hinanden |
| --- | --- |

De pågældende varer ligner hinanden

| | Det notorisk kendte varemærke, som indsigelsen støttes på, er et velkendt varemærke i artikel 8, stk. 5, i forordning nr. 40/94's forstand. |
| --- | --- |

Det notorisk kendte varemærke, som indsigelsen støttes på, er et velkendt varemærke i artikel 8, stk. 5, i forordning nr. 40/94's forstand.

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20.12.1993 om EF-varemærker (EFT L 11 af 14.1.1994, s. 1).

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/68 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/68

---

Sag anlagt den 29. januar 2004 af Lichtwer Pharma AG mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

(Sag T-32/04)

(2004/C 106/138)

Processprog vil blive fastlagt i henhold til procesreglementets artikel 131, stk. 2 — det sprog, stævningen er affattet på: tysk

Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 29. januar 2004 anlagt sag mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) af Lichtwer Pharma AG ved Rechtsanwälte H.P. Kunz-Hallstein og R. Kunz-Hallstein. Den anden part i sagen for appelkammeret var Laboratoire L. Lafon S.A., Maisons-Alfort (Frankrig).

Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:

| — | Punkt 2 i afgørelsen truffet den 13. november 2003 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) annulleres, dvs. afgørelsen annulleres for så vidt som sagsøgeren er blevet pålagt at afholde såvel gebyrerne som omkostningerne ved indsigelses- og klagesagen. |
| --- | --- |

—

Punkt 2 i afgørelsen truffet den 13. november 2003 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) annulleres, dvs. afgørelsen annulleres for så vidt som sagsøgeren er blevet pålagt at afholde såvel gebyrerne som omkostningerne ved indsigelses- og klagesagen.

| — | Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

Sagsøgeren har indgivet en ansøgning om ordmærket »Lyco-A« for varer i klasse 5, 29 og 30 (ansøgning nr. 1 217 355). Indehaveren af det franske ordmærke »LYOC« for varer i klasse 5, Laboratoire L. Lafon S.A, har rejst indsigelse mod registreringen af nævnte varemærke. Laboratoire L. Lafon S.A. har rejst indsigelse i yderligere to tilfælde, nemlig mod registrering af varemærkerne »LYCO PROTECT« og »LYCO Q10«.

Ved afgørelse af 30. oktober 2002 forkastede indsigelsesafdelingen indsigelsen vedrørende varemærket »LYOC« med henvisning til, at der ikke forelå nogen risiko for forveksling. Samme dag blev der givet medhold i indsigelsen vedrørende varemærket »LYCO Q10«.

I december 2002 meddelte Laboratoire L. Lafon S.A. Harmoniseringskontoret, at selskabet havde til hensigt at klage over afgørelsen i indsigelsessagen vedrørende varemærket »LYOC«. Der blev ikke indgivet nogen klage over afgørelsen vedrørende varemærket »LYCO Q10«.

I den anfægtede afgørelse har appelkammeret fastslået, at klagen er uden genstand, som følge af det endelige afslag på det ansøgte varemærke. Appelkammeret har endvidere pålagt sagsøgeren at betale omkostningerne ved såvel den forudgående indsigelsessag som ved klagesagen.

Sagsøgeren har til støtte for sagsanlægget gjort gældende, at et udsagn om, at man har til hensigt at klage, kun er udtryk for en intention. Appelkammeret burde endvidere i henhold til regel 49, stk. 1, i forordning (EF) nr. 2868/95 (1) have afvist klagen og have pålagt klageren at betale sagsomkostningerne.

Sagsøgeren har videre anført, at en imødekommelse af indsigelsen ikke kan føre til at varemærket afvises ex tunc men kun ex nunc, og at begrundelsen for afgørelsen viser, at appelkammeret har lagt urigtige kriterier til grund for afgørelsen i forhold til artikel 81, stk. 1, i forordning nr. 40/94 (2). Der er således truffet en materiel urigtig afgørelse. Derudover burde Harmoniseringskontoret i henhold til regel 21 og 51 i forordning (EF) nr. 2868 have tilbagebetalt halvdelen af omkostningerne ved indsigelsessagen og alle omkostningerne ved klagesagen.

---

(1)  Kommissionens forordning (EF) nr. 2868/95 af 13.12.1995 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 40/94 om EF-varemærker (EFT L 303, s. 1).

(2)  Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20.12.1993 om EF-varemærker (EFT L 11, s. 1).

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/68 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/68

---

Sag anlagt den 28. januar 2004 af Plus Warenhandelsgesellschaft mbH mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

(Sag T-34/04)

(2004/C 106/139)

Processprog vil blive fastlagt i henhold til procesreglementets artikel 131, stk. 2 – det sprog, stævningen er affattet på: tysk

Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 28. januar 2004 anlagt sag mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) af Plus Warenhandelsgesellschaft mbH, Ruhr (Tyskland), ved Rechtsanwältin B. Piepenbrink. Den anden part i sagen for appelkammeret var Joachim Bälz og Friedmar Hiller, Stuttgart (Tyskland).

Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:

| — | Afgørelse truffet den 25. november 2003 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og design) (sag R 620/2002-2) annulleres og det ansøgte varemærke nr. 1 873 561»Turkish Power« slettes. |
| --- | --- |

—

Afgørelse truffet den 25. november 2003 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og design) (sag R 620/2002-2) annulleres og det ansøgte varemærke nr. 1 873 561»Turkish Power« slettes.

| — | Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

| Ansøger om EF-varemærket: | Joachim Bälz og Friedmar Hiller. |
| --- | --- |
| EF-varemærket, der søges registreret: | Figurmærket »Turkish Power« for varer i klasse 3, 25, 28, 32, 33 og 34 (bl.a. tobak, artikler for rygere, tændstikker) – ansøgning nr. 1 873 561. |
| Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: | Sagsøgeren (tidligere Tengelmann Warenhandelsgesellschaft). |
| Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: | Det tyske ordmærke »POWER« for varer i klasse 34 (bl.a. tobak, artikler for rygere, tændstikker). |
| Indsigelsesafdelingens afgørelse: | Indsigelsen forkastet. |
| Appelkammerets afgørelse: | Klagen afslået. |
| Søgsmålsgrunde: | — | Appelkammeret har foretaget en urigtig retsanvendelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94. |

Ansøger om EF-varemærket:

Joachim Bälz og Friedmar Hiller.

EF-varemærket, der søges registreret:

Figurmærket »Turkish Power« for varer i klasse 3, 25, 28, 32, 33 og 34 (bl.a. tobak, artikler for rygere, tændstikker) – ansøgning nr. 1 873 561.

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn:

Sagsøgeren (tidligere Tengelmann Warenhandelsgesellschaft).

Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn:

Det tyske ordmærke »POWER« for varer i klasse 34 (bl.a. tobak, artikler for rygere, tændstikker).

Indsigelsesafdelingens afgørelse:

Indsigelsen forkastet.

Appelkammerets afgørelse:

Klagen afslået.

Søgsmålsgrunde:

—

Appelkammeret har foretaget en urigtig retsanvendelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94.

| — | Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke har ikke blot et almindeligt særpræg, men et særpræg, der er blevet forstærket gennem en omfattende markedsbrug. |
| --- | --- |

—

Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke har ikke blot et almindeligt særpræg, men et særpræg, der er blevet forstærket gennem en omfattende markedsbrug.

| — | Da de to varemærkers dominerende bestanddele ligner hinanden er der en risiko for forveksling. |
| --- | --- |

—

Da de to varemærkers dominerende bestanddele ligner hinanden er der en risiko for forveksling.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/69 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/69

---

Sag anlagt den 5. februar 2004 af Orsay GmbH mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

(Sag T-39/04)

(2004/C 106/140)

Processprog vil blive fastlagt i henhold til procesreglementets artikel 131, stk. 2 — det sprog, stævningen er affattet på: tysk

Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 5. februar 2004 anlagt sag mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) af Orsay GmbH, Willstätt (Tyskland) ved Rechtsanwalt D. von Schultz. Den anden part i sagen for appelkammeret var José Jiménez Arellano S.A., Madrid.

Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:

| — | Afgørelse R 394/2002-4 truffet den 3. november 2003 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) og afgørelse 405/2002 truffet den 25. februar 2002 af indsigelsesafdelingen ved Harmoniseringskontoret, hvorved ansøgning 1 042 613 om registrering af et EF-varemærke blev afslået som følge af indsigelse nr. B 242 059 for varerne beklædningsgenstande, støvler, sko og hjemmesko samt hovedbeklædning, annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelse R 394/2002-4 truffet den 3. november 2003 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) og afgørelse 405/2002 truffet den 25. februar 2002 af indsigelsesafdelingen ved Harmoniseringskontoret, hvorved ansøgning 1 042 613 om registrering af et EF-varemærke blev afslået som følge af indsigelse nr. B 242 059 for varerne beklædningsgenstande, støvler, sko og hjemmesko samt hovedbeklædning, annulleres.

| — | Det fastslås, at ansøgning nr. 1 042 613 om EF-varemærket »O orsay« for varerne beklædningsgenstande, støvler, sko og hjemmesko; hovedbeklædning i klasse 25 bør imødekommes. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at ansøgning nr. 1 042 613 om EF-varemærket »O orsay« for varerne beklædningsgenstande, støvler, sko og hjemmesko; hovedbeklædning i klasse 25 bør imødekommes.

| — | Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale omkostningerne i forbindelse med indsigelses- og klagesagen samt dette søgsmål. |
| --- | --- |

—

Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale omkostningerne i forbindelse med indsigelses- og klagesagen samt dette søgsmål.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

| Ansøger om EF-varemærket: | Sagsøgeren |
| --- | --- |
| EF-varemærket, der søges registreret: | Figurmærket »O orsay« for varer i klasse 23, 24 og 25 (garn; vævede stoffer og trikotage; senge- og bordtæpper samt beklædningsgenstande; støvler, sko og hjemmesko; hovedbeklædning) – ansøgning nr. 1 042 613 |
| Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: | José Jiménez Arellano S.A. |
| Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: | Det spanske og portugisiske figurmærke »D’ORSAY« bl.a. for varer i klasse 25. |
| Indsigelsesafdelingens afgørelse: | Afslag på varemærkeansøgningen for varerne »beklædningsgenstande; støvler, sko og hjemmesko; hovedbeklædning«. I øvrigt forkastes indsigelsen. |
| Appelkammerets afgørelse: | Sagsøgerens klage afvises |
| Søgsmålsgrunde: | — | Harmoniseringskontoret har ved sin afgørelse tilsidesat artikel 8, stk. 1, i forordning nr. 40/94. |

Ansøger om EF-varemærket:

Sagsøgeren

EF-varemærket, der søges registreret:

Figurmærket »O orsay« for varer i klasse 23, 24 og 25 (garn; vævede stoffer og trikotage; senge- og bordtæpper samt beklædningsgenstande; støvler, sko og hjemmesko; hovedbeklædning) – ansøgning nr. 1 042 613

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn:

José Jiménez Arellano S.A.

Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn:

Det spanske og portugisiske figurmærke »D’ORSAY« bl.a. for varer i klasse 25.

Indsigelsesafdelingens afgørelse:

Afslag på varemærkeansøgningen for varerne »beklædningsgenstande; støvler, sko og hjemmesko; hovedbeklædning«. I øvrigt forkastes indsigelsen.

Appelkammerets afgørelse:

Sagsøgerens klage afvises

Søgsmålsgrunde:

—

Harmoniseringskontoret har ved sin afgørelse tilsidesat artikel 8, stk. 1, i forordning nr. 40/94.

| — | Ved en fonetisk sammenligning af tegnene »O orsay« og »D'ORSAY« kan det udelukkes, at der er en risiko for forveksling |
| --- | --- |

—

Ved en fonetisk sammenligning af tegnene »O orsay« og »D'ORSAY« kan det udelukkes, at der er en risiko for forveksling

| — | Det er udelukket, at der visuelt er en risiko for forveksling, og at tegnene associeres med hinanden |
| --- | --- |

—

Det er udelukket, at der visuelt er en risiko for forveksling, og at tegnene associeres med hinanden

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/70 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/70

---

Sag anlagt den 13. februar 2004 af Gela Sviluppo SCpA i likvidation mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

(Sag T-65/04)

(2004/C 106/141)

Processprog: italiensk

Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 13. februar 2004 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber af Gela Sviluppo SCpA i likvidation ved avvocato Patrizio Menchetti.

Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:

| — | Annullation af Kommissionens beslutning, indeholdt i meddelelsen af 16. december 2003, ref. 116515 Regio E2/JHR/rs D(2003) 621494, hvorved Kommissionen afviste at udbetale saldobeløbet vedrørende finansieringen af den samlede støtte til Gela Sviluppo. |
| --- | --- |

—

Annullation af Kommissionens beslutning, indeholdt i meddelelsen af 16. december 2003, ref. 116515 Regio E2/JHR/rs D(2003) 621494, hvorved Kommissionen afviste at udbetale saldobeløbet vedrørende finansieringen af den samlede støtte til Gela Sviluppo.

| — | Annullation af Kommissionens beslutning om nedsættelse af finansieringen af den samlede støtte til Gela Sviluppo, Sicilia 94-99 EFRU 98.05.26.001. |
| --- | --- |

—

Annullation af Kommissionens beslutning om nedsættelse af finansieringen af den samlede støtte til Gela Sviluppo, Sicilia 94-99 EFRU 98.05.26.001.

| — | Annullation af Kommissionens beslutning om slettelse af restbeløbet på 2 348 580,42 EUR. |
| --- | --- |

—

Annullation af Kommissionens beslutning om slettelse af restbeløbet på 2 348 580,42 EUR.

| — | Annullation af Kommissionens beslutning, indeholdt i debetnotaen på 85 806, 66 EUR som tilbagebetaling af det for meget udbetalte beløb. |
| --- | --- |

—

Annullation af Kommissionens beslutning, indeholdt i debetnotaen på 85 806, 66 EUR som tilbagebetaling af det for meget udbetalte beløb.

| — | Såfremt det måtte blive fastslået, at artikel 6, stk. 2, i retningslinjerne vedrørende den finansielle afslutning af de operative interventioner (1994-1999) for strukturfondene, vedtaget ved beslutning (SEC) 1999/1316 af 9. september 1999, udgør en del af en beslutning som omhandlet i artikel 249 EF, annulleres ovennævnte beslutning. |
| --- | --- |

—

Såfremt det måtte blive fastslået, at artikel 6, stk. 2, i retningslinjerne vedrørende den finansielle afslutning af de operative interventioner (1994-1999) for strukturfondene, vedtaget ved beslutning (SEC) 1999/1316 af 9. september 1999, udgør en del af en beslutning som omhandlet i artikel 249 EF, annulleres ovennævnte beslutning.

| — | Det fastslås, at Kommissionen har pådraget sig ansvar uden for kontrakt i relation til den manglende udbetaling af saldobeløbet vedrørende finansieringen af den samlede støtte til Gela Sviluppo, Sicilia 94/99 EFRU 98.05.26.001, og Kommissionen tilpligtes at erstatte tabet i medfør af artikel 235 EF og 288 EF med et beløb på 2 348,580,42 EUR, med tillæg af renter, eller et andet beløb, som Retten måtte finde passende. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Kommissionen har pådraget sig ansvar uden for kontrakt i relation til den manglende udbetaling af saldobeløbet vedrørende finansieringen af den samlede støtte til Gela Sviluppo, Sicilia 94/99 EFRU 98.05.26.001, og Kommissionen tilpligtes at erstatte tabet i medfør af artikel 235 EF og 288 EF med et beløb på 2 348,580,42 EUR, med tillæg af renter, eller et andet beløb, som Retten måtte finde passende.

| — | Det fastslås, at kontrakten ikke er blevet gennemført, og at Kommissionen har pådraget sig ansvar i kontrakt i relation til den aftale, der blev indgået den 13. september 1999 mellem Gela Sviluppo og Kommissionen, protokolleret af regionen Sicilien og ændret den 31. maj 2002, også protokolleret af regionen Sicilien, ligesom det fastslås, at Kommissionen ikke skyldes et beløb på 85 806,66 EUR, og Kommissionen tilpligtes at opfylde de i kontrakten fastsatte forpligtelser bestående i en udbetaling af 2 262 777, 76 EUR eller erstatte tabet med et tilsvarende beløb eller et andet beløb, som Retten måtte finde passende. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at kontrakten ikke er blevet gennemført, og at Kommissionen har pådraget sig ansvar i kontrakt i relation til den aftale, der blev indgået den 13. september 1999 mellem Gela Sviluppo og Kommissionen, protokolleret af regionen Sicilien og ændret den 31. maj 2002, også protokolleret af regionen Sicilien, ligesom det fastslås, at Kommissionen ikke skyldes et beløb på 85 806,66 EUR, og Kommissionen tilpligtes at opfylde de i kontrakten fastsatte forpligtelser bestående i en udbetaling af 2 262 777, 76 EUR eller erstatte tabet med et tilsvarende beløb eller et andet beløb, som Retten måtte finde passende.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

Sagen er anlagt til prøvelse af Kommissionens beslutning om ikke at udbetale restbeløbet vedrørende finansieringen af den samlede støtte til Gela Sviluppo, Sicilia 94/99, EFRU 98.05.26.001, og at kræve det allerede udbetalte beløb på 85 806,66 EUR tilbagebetalt.

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført følgende:

| — | Kommissionen har ikke givet en passende begrundelse for beslutningerne om nedsættelse af finansieringen og heller ikke for beslutning (SEC) 1999/1316 af 9. september 1999. |
| --- | --- |

—

Kommissionen har ikke givet en passende begrundelse for beslutningerne om nedsættelse af finansieringen og heller ikke for beslutning (SEC) 1999/1316 af 9. september 1999.

| — | Kommissionen har tilsidesat princippet om kontradiktion, idet den har afvist sagsøgerens anmodning om at blive hørt, samt princippet om beskyttelse af den berettigede forventning, proportionalitetsprincippet og retssikkerhedsprincippet i relation til nedsættelsen, og endelig har den ikke overholdt væsentlige formforskrifter i forbindelse med vedtagelsen af beslutning (SEC) 1999/1316 af 9. september 1999. |
| --- | --- |

—

Kommissionen har tilsidesat princippet om kontradiktion, idet den har afvist sagsøgerens anmodning om at blive hørt, samt princippet om beskyttelse af den berettigede forventning, proportionalitetsprincippet og retssikkerhedsprincippet i relation til nedsættelsen, og endelig har den ikke overholdt væsentlige formforskrifter i forbindelse med vedtagelsen af beslutning (SEC) 1999/1316 af 9. september 1999.

| — | Den beregningsmetode, Kommissionen har anvendt ved afslutningen af regnskaberne, er ulovlig. |
| --- | --- |

—

Den beregningsmetode, Kommissionen har anvendt ved afslutningen af regnskaberne, er ulovlig.

| — | Kommissionen har pådraget sig ansvar uden for kontrakt, idet den har tilsidesat princippet om beskyttelse af den berettigede forventning, princippet om god forvaltningsskik og de forordninger, der regulerer forvaltningen af finansieringen af strukturfondene. |
| --- | --- |

—

Kommissionen har pådraget sig ansvar uden for kontrakt, idet den har tilsidesat princippet om beskyttelse af den berettigede forventning, princippet om god forvaltningsskik og de forordninger, der regulerer forvaltningen af finansieringen af strukturfondene.

| — | Kommissionen har pådraget sig ansvar i kontrakt i relation til den aftale, der blev indgået mellem Kommissionen, Gela Sviluppo og regionen Sicilien, idet artikel 1453, 1175 og 1375 i den italienske lov om borgerlig retspleje er tilsidesat. |
| --- | --- |

—

Kommissionen har pådraget sig ansvar i kontrakt i relation til den aftale, der blev indgået mellem Kommissionen, Gela Sviluppo og regionen Sicilien, idet artikel 1453, 1175 og 1375 i den italienske lov om borgerlig retspleje er tilsidesat.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/71 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/71

---

Sag anlagt den 20. februar 2004 af SGL Carbon AG mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

(Sag T-68/04)

(2004/C 106/142)

Processprog: tysk

Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 20. februar 2004 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber af SGL Carbon AG ved Rechtsanwälte Martin Klusmann og Andreas von Bonin.

Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:

| — | annullation af Kommissionens beslutning C(2003) 4457 endelig af 3. december 2003 for så vidt angår sagsøgeren. |
| --- | --- |

—

annullation af Kommissionens beslutning C(2003) 4457 endelig af 3. december 2003 for så vidt angår sagsøgeren.

| — | subsidiært nedsættes den bøde, sagsøgeren er blevet pålagt ved den anfægtede beslutning, til et passende beløb. |
| --- | --- |

—

subsidiært nedsættes den bøde, sagsøgeren er blevet pålagt ved den anfægtede beslutning, til et passende beløb.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

Med den anfægtede beslutning har Kommissionen pålagt sagsøgeren en bøde på 23 640 000 EUR, fordi sagsøgeren med sin deltagelse i en række aftaler og former for samordnet praksis i branchen for elektriske og mekaniske kulstof- og grafitprodukter har tilsidesat artikel 81, stk. 1, EF, og EØS-aftalens artikel 53, stk. 1.

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren for det første gjort gældende, at fastsættelsen af bødens grundbeløb i relation til sagsøgeren er foretaget på fejlagtigt grundlag. Sagsøgeren har endvidere anført, at Kommissionen ikke har taget hensyn til den i artikel 15, stk. 2, i forordning nr. 17/62 (1) fastsatte øverste grænse på 10 % for bøderne, idet den har pålagt flere bøder, der i alt overstiger 10 % af koncernomsætningen. Sagsøgeren er også blevet stillet ringere i kraft af den uberettigede anvendelse af 10 %'s-grænsen til fordel for en anden virksomhed, der har koncernmæssig forbindelse med en tredje virksomhed. Ifølge sagsøgeren har Kommissionen også vurderet sagsøgerens samarbejde fejlagtigt og for så vidt nedsat bøden for lidt og fejlagtigt taget hensyn til synspunktet om en effektiv afskrækkelse ved udmålingen af bøden. Sagsøgeren har også påpeget, at Kommissionen ved udmålingen af bøden med urette har undladt at tage hensyn til, at sagsøgeren ikke kan betale. Endelig har sagsøgeren anfægtet den i den anfægtede beslutning foretagne fastsættelse af morarenterne og procesrenterne.

---

(1)  Forordning nr. 17: Første forordning om anvendelse af bestemmelserne i traktatens artikel [81] og [82] (EFT 1959-1962, s. 81)

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/71 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/71

---

Sag anlagt den 20. februar 2004 af Schunk GmbH og Schunk Kohlenstofftechnik GmbH mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

(Sag T-69/04)

(2004/C 106/143)

Processprog: tysk

Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 20. februar 2004 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber af Schunk GmbH og Schunk Kohlenstofftechnik GmbH ved Rechtsanwälte Rainer Bechtold og Simon Hirsbrunner, som befuldmægtigede.

Sagsøgerne har nedlagt følgende påstande:

| — | annullation af Kommissionens beslutning af 3. december 2003 (sag COMP/E-2/38.359 – Elektriske og mekaniske kulstof- og grafitprodukter). |
| --- | --- |

—

annullation af Kommissionens beslutning af 3. december 2003 (sag COMP/E-2/38.359 – Elektriske og mekaniske kulstof- og grafitprodukter).

| — | subsidiært nedsættes den bøde, sagsøgeren er pålagt i henhold til beslutningen. |
| --- | --- |

—

subsidiært nedsættes den bøde, sagsøgeren er pålagt i henhold til beslutningen.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

Med den anfægtede beslutning har Kommissionen pålagt sagsøgerne en bøde på 30 870 000 EUR, fordi de i kraft af deres deltagelse i en række aftaler og former for samordnet praksis i branchen for elektriske og mekaniske kulstof- og grafitprodukter har tilsidesat artikel 81, stk. 1, EF og EØS-aftalens artikel 53, stk. 1.

Til støtte for søgsmålet har sagsøgerne først gjort gældende, at Kommissionen fejlagtigt har lagt til grund, at sagsøger nr. 1, Schunk GmbH, der er et holdingselskab, hæfter for den bøde, der er pålagt selskabets datterselskab, sagsøger nr. 2, Schunk Kohlenstofftechnik GmbH. Endvidere har de anført, at den anfægtede beslutning er truffet på et retsstridigt grundlag, eftersom artikel 15 i Kommissionens forordning nr. 17/62 (1) åbner mulighed for et skøn med hensyn til bødens størrelse og derfor er uforenelig med kravet om bestemthed og med trinhøjere fællesskabsretlige bestemmelser. Derudover har Kommissionen ved udmålingen af den pålagte bøde behandlet sagsøgerne ringere i forhold til andre virksomheder, vurderet bødens afskrækkende virkning og sagsøgernes samarbejde fejlagtigt og undladt at tage hensyn til væsentlige omstændigheder.

---

(1)  Forordning nr. 17: Første forordning om anvendelse af bestemmelserne i traktatens artikel [81] og [82] (EFT 1959-1962, s. 81).

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/72 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/72

---

Sag anlagt den 20. februar 2004 af Le Carbone Lorraine S.A. mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

(Sag T-73/04)

(2004/C 106/144)

Processprog: fransk

Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 20. februar 2004 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber af Le Carbone Lorraine S.A. ved avocats Antoine Winckler og Igor Simic.

Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:

| — | Annullation af Kommissionens beslutning af 3. december 2003 i sag COMP/38.359 for så vidt den vedrører Le Carbone Lorraine S.A. |
| --- | --- |

—

Annullation af Kommissionens beslutning af 3. december 2003 i sag COMP/38.359 for så vidt den vedrører Le Carbone Lorraine S.A.

| — | Subsidiært annulleres eller nedsættes den bøde, der er pålagt sagsøgeren ved beslutningen. |
| --- | --- |

—

Subsidiært annulleres eller nedsættes den bøde, der er pålagt sagsøgeren ved beslutningen.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

Ved den anfægtede beslutning har Kommissionen pålagt sagsøgeren en bøde på 43 050 000 EUR for, sammen med fem andre virksomheder, at have deltaget i et kartel inden for branchen elektriske og mekaniske kulstof- og grafitprodukter.

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren først gjort gældende, at Kommissionen har gjort sig skyldig i en urigtig retsanvendelse, idet den ikke har foretaget en afgrænsning af de relevante produktmarkeder. Sagsøgeren har endvidere anført, at der er sket tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet og princippet om beskyttelse af den berettigede forventning for så vidt angår fastsættelsen af »grundbeløbet« for bøden. Kommissionen har ligeledes tilsidesat retssikkerhedsprincippet ved at forhøje »grundbeløbet« med 105 % som følge af overtrædelsens varighed. Sagsøgeren har endvidere påtalt, at Kommissionen ikke har taget hensyn til formildende omstændigheder i relation til sagsøgeren og ikke har ydet sagsøgeren den højest mulige nedsættelse for sagsøgerens angivelige samarbejde. Kommissionen har endvidere tilsidesat ligebehandlingsprincippet, idet den ikke har nedsat den bøde, sagsøgeren blev pålagt, som følge af den betydning for sagsøgeren, det har, at der er tale om en række betydelige bøder inden for samme område, mens Kommissionen ifølge sagsøgeren ud fra det hensyn har indrømmet en sådan nedsættelse over for en anden berørt virksomhed.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/72 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/72

---

Sag anlagt den 17. februar 2004 af Arch Chemicals Inc. og Arch Timber Protection Limited mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

(Sag T-75/04)

(2004/C 106/145)

Processprog: engelsk

Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 17. februar 2004 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber af Arch Chemicals Inc. og Arch Timber Protection Limited, Castleford (Det Forenede Kongerige), ved lawyers K. Van Maldegem og C. Mereu.

Sagsøgerne har nedlagt følgende påstande:

| — | Annullation af artikel 3 (og bilag II), artikel 4, stk. 2, artikel 5, stk. 3, artikel 10,stk. 2, andet afsnit, artikel 11, stk. 3, artikel 13 og artikel 14, stk. 2, i Kommissionens forordning (EF) nr. 2032/2003 af 4. november 2003 om den anden fase af det tiårs arbejdsprogram, der er omhandlet i artikel 16, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/8/EF om markedsføring af biocidholdige produkter, og om ændring af forordning (EF) nr. 1896/2000. |
| --- | --- |

—

Annullation af artikel 3 (og bilag II), artikel 4, stk. 2, artikel 5, stk. 3, artikel 10,stk. 2, andet afsnit, artikel 11, stk. 3, artikel 13 og artikel 14, stk. 2, i Kommissionens forordning (EF) nr. 2032/2003 af 4. november 2003 om den anden fase af det tiårs arbejdsprogram, der er omhandlet i artikel 16, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/8/EF om markedsføring af biocidholdige produkter, og om ændring af forordning (EF) nr. 1896/2000.

| — | Det fastslås, at artikel 9, litra a), artikel 10, stk. 3, artikel 11 og artikel 16, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/8/EF af 16. februar 1998 om markedsføring af biocidholdige produkter er retsstridige og ikke finder anvendelse på sagsøgerne. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at artikel 9, litra a), artikel 10, stk. 3, artikel 11 og artikel 16, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/8/EF af 16. februar 1998 om markedsføring af biocidholdige produkter er retsstridige og ikke finder anvendelse på sagsøgerne.

| — | Det fastslås, at artikel 6, stk. 2, i Kommissionens forordning (EF) nr. 1896/2000 af 7. september 2000 om den første fase i det program, der er omhandlet i artikel 16, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/8/EF om biocidholdige produkter, er retsstridig og ikke finder anvendelse på sagsøgerne. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at artikel 6, stk. 2, i Kommissionens forordning (EF) nr. 1896/2000 af 7. september 2000 om den første fase i det program, der er omhandlet i artikel 16, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/8/EF om biocidholdige produkter, er retsstridig og ikke finder anvendelse på sagsøgerne.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgerne erstatning, der foreløbig kan opgøres til 1 EUR, for det tab, sagsøgerne har lidt som følge af vedtagelsen og ikrafttrædelsen af den omtvistede foranstaltning, med tillæg af renter, idet sagsøgerne forbeholder sig ret til at foretage en nøjagtig beregning og fastlæggelse af beløbet. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgerne erstatning, der foreløbig kan opgøres til 1 EUR, for det tab, sagsøgerne har lidt som følge af vedtagelsen og ikrafttrædelsen af den omtvistede foranstaltning, med tillæg af renter, idet sagsøgerne forbeholder sig ret til at foretage en nøjagtig beregning og fastlæggelse af beløbet.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

Sagsøgerne er producenter af biocidholdige aktive stoffer og af biocidholdige produkter, nemlig pesticidholdige produkter til brug uden for landbruget, der indeholder disse aktive stoffer. Sagsøgerne har markedsføringstilladelser i en række medlemsstater, og mange af deres produkter er beskyttet gennem intellektuelle ejendomsrettigheder.

I overensstemmelse med direktiv 98/8/EF (1) og Kommissionens forordning (EF) nr. 1896/2000 (2) gav sagsøgerne Kommissionen meddelelse om deres aktive stoffer og produkttyper, og de blev derfor deltagere i det undersøgelsesprogram, der omhandles i Kommissionens forordning (EF) nr. 2032/2003 (3). I henhold til den anden fase af undersøgelsesprogrammet er deltagerne forpligtet til at udvikle kostbare ejendomsretlige data, som f.eks. videnskabelige studier og risikovurderinger, og til at fremsende disse data til en udpeget rapporterende medlemsstat. Sagsøgerne har nedlagt påstand om annullation af artikel 4, stk. 2, i forordning nr. 2032/2003, fordi bestemmelsen ikke indeholder en frist for, hvornår andre selskaber end deltagerne ikke længere må markedsføre biocidholdige produkter, som deltagerne har givet meddelelse om, og som er opregnet i bilag II til forordningen. Ifølge sagsøgerne er deres navne heller ikke opregnet i artikel 3, stk. 2, i og bilag II til forordning nr. 2032/2003 som deltagere med hensyn til deres anmeldelse af aktive stoffer og produkttyper. Sagsøgerne har ligeledes nedlagt påstand om annullation af artikel 5, stk. 3, i og betragtning 10 til forordning nr. 2032/2003, fordi virksomheder, der ikke er deltagere, kan ansøge om optagelse af et aktivt stof eller en produkttype under gunstigere betingelser. Sagsøgerne har ligeledes anfægtet artikel 10, stk. 2, andet afsnit, i forordning nr. 2032/2003, fordi bestemmelsen hjemler mulighed for, at den rapporterende medlemsstat kan tage supplerende oplysninger, som er indgivet af andre, i betragtning. Sagsøgerne har ligeledes anfægtet det forhold, at Kommissionen i henhold til artikel 11, stk. 3, i og betragtning 18 til forordningen har mulighed for ensidigt at foretage en sammenlignende vurdering af aktive stoffer og produkttyper, inden den afslutter undersøgelsen. Desuden har sagsøgerne anfægtet artikel 13 i og betragtning 20 til forordningen, for så vidt som de hjemler mulighed for, at Kommissionen udsætter eller stopper undersøgelsen på grundlag af et forslag, der er fremsat i henhold til direktiv 79/769/EØF (4). I den forbindelse foretrækker sagsøgerne en risikobaseret vurdering frem for den sektorspecifikke vurdering i henhold til direktiv 98/8/EF om markedsføring af biocidholdige produkter. Endelig har sagsøgerne nedlagt påstand om annullation af forordningens artikel 14, stk. 2, fordi bestemmelsen med tilbagevirkende kraft og uden en passende begrundelse ændrer de regler om meddelelse, der er indeholdt i forordning nr. 1896/2000, og således ændrer en for sagsøgerne afgørende faktor med hensyn til deltagelse i undersøgelsesprogrammet.

Til støtte for deres påstande har sagsøgerne gjort gældende, at Kommissionen har misbrugt sine beføjelser i henhold til direktiv 98/8/EF ved at gennemføre direktivet på en måde, der går videre end direktivets ordlyd, og som ændrer sagsøgernes rettigheder og forventninger. Sagsøgerne har endvidere anført, at Kommissionen ikke havde kompetence til at indsætte de anfægtede bestemmelser i forordning nr. 2032/2003 uden at høre Europa-Parlamentet og Rådet. Ifølge sagsøgerne skulle direktiv 98/8/EF have været ændret med henblik på at indsætte disse bestemmelser.

Sagsøgerne har endvidere anført, at Kommissionen har tilsidesat EF-traktaten og fællesskabsretlige principper, som f.eks. traktatens bestemmelser om loyal konkurrence, princippet om opretholdelse af en uforvredet konkurrence, retssikkerhedsprincippet og princippet om beskyttelse af den berettigede forventning, proportionalitetsprincippet, princippet om forbud mod forskelsbehandling, ejendomsretten, retten til fri erhvervsudøvelse og endelig forrangen for internationale aftaler, navnlig beskyttelsen af intellektuelle ejendomsrettigheder i henhold til TRIPs-aftalen.

Til støtte for påstandene har sagsøgerne også gjort gældende, at artikel 6, stk. 2, i forordning nr. 1896/2000 og artikel 9, litra a), artikel 10, stk. 3, artikel 11 og artikel 16, stk. 1, i direktiv 98/8/EF er retsstridige.

Sagsøgerne har endvidere anført, at artikel 6, stk. 2, i forordning nr. 1896/2000 er hjemmelen for den omtvistede artikel 3 og artikel 4, stk. 2, i samt bilag II til forordning nr. 2032/2003 og opstiller den regel, at aktive stoffer eller produkttyper, der er givet meddelelse om, kan markedsføres frit af et hvilket som helst andet selskab, som hverken har adgang til sagsøgernes beskyttede data eller har udviklet tilsvarende data. Ifølge sagsøgerne tager artikel 6, stk. 2, i forordning nr. 1896/2000 ikke hensyn til bestemmelserne om databeskyttelse i direktiv 98/8/EF, og Kommissionen har misbrugt sine beføjelser og havde ikke kompetence til at vedtage bestemmelsen.

Sagsøgerne har desuden påpeget, at artikel 9, litra a), artikel 10, stk. 3, og artikel 11 i direktiv 98/8/EF har relation til den omtvistede artikel 3 i og bilag II til forordning nr. 2032/2003. Ifølge sagsøgerne er artikel 9, litra a), i direktiv 98/8/EF retsstridig, fordi den er udtryk for forskelsbehandling mellem aktive stoffer, der var på markedet før den 14. maj 2000, og aktive stoffer, der ikke var på markedet på dette tidspunkt, hvilket medfører en illoyal konkurrence. Desuden har sagsøgerne påpeget, at artikel 9, litra a), artikel 10, stk. 3, artikel 11 og artikel 16, stk. 1, i direktiv 98/8/EF ikke har sammenhæng med andre bestemmelser i det pågældende direktiv. Navnlig er der i modsætning til, hvad der er fastsat i artikel 12 og 27 i direktiv 98/8/EF ikke godtgjort en gennemskuelig forbindelse mellem sagsøgerne og deres anmeldte aktive stof eller produkttyper. Endelig har sagsøgerne gjort gældende, at artikel 16, stk. 1, i direktiv 98/8/EF er retsstridig, således at medlemsstaterne ikke længere fortsat kan anvende deres tidligere gældende lovgivning med henblik på at opretholde registreringer af biocidholdige produkter, der ikke underbygges af en underretning på fællesskabsplan.

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/8/EF af 16.2.1998 om markedsføring af biocidholdige produkter (EFT L 123, s. 1).

(2)  Kommissionens forordning (EF) nr. 1896/2000 af 7.9.2000 om den første fase i det program, der er omhandlet i artikel 16, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/8/EF om biocidholdige produkter (EFT L 228, s. 6).

(3)  Kommissionens forordning (EF) nr. 2032/2003 af 4.11.2003 om den anden fase af det tiårs arbejdsprogram, der er omhandlet i artikel 16, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/8/EF om markedsføring af biocidholdige produkter, og om ændring af forordning (EF) nr. 1896/2000 (EFT L 307, s. 1).

(4)  Rådets direktiv 76/769/EØF af 27.7.1976 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om begrænsning af markedsføring og anvendelse af visse farlige stoffer og præparater (EFT L 262, s. 201).

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/74 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/74

---

Sag anlagt den 17. februar 2004 af Bactria Industriehygiene-Service Verwaltungs GmbH mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

(Sag T-76/04)

(2004/C 106/146)

Processprog: engelsk

Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 17. februar 2004 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber af Bactria Industriehygiene-Service Verwaltungs GmbH, Kirchheimboladen, Tyskland, ved lawyers K. Van Maldegem og Claudio Mereu.

Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:

| — | Annullation af artikel 3 (og bilag II), artikel 4, stk. 2, artikel 5, stk. 3, artikel 10, stk. 2, andet afsnit, artikel 11, stk. 3, artikel 13 og artikel 14, stk. 2, i Kommissionens forordning (EF) nr. 2032/2003 af 4. november 2003 om den anden fase af det tiårs arbejdsprogram, der er omhandlet i artikel 16, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/8/EF om markedsføring af biocidholdige produkter, og om ændring af forordning (EF) nr. 1896/2000. |
| --- | --- |

—

Annullation af artikel 3 (og bilag II), artikel 4, stk. 2, artikel 5, stk. 3, artikel 10, stk. 2, andet afsnit, artikel 11, stk. 3, artikel 13 og artikel 14, stk. 2, i Kommissionens forordning (EF) nr. 2032/2003 af 4. november 2003 om den anden fase af det tiårs arbejdsprogram, der er omhandlet i artikel 16, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/8/EF om markedsføring af biocidholdige produkter, og om ændring af forordning (EF) nr. 1896/2000.

| — | Det fastslås, at artikel 9, litra a), artikel 10, stk. 3, artikel 11 og artikel 16, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/8/EF af 16. februar 1998 om markedsføring af biocidholdige produkter er retsstridige og ikke finder anvendelse på sagsøgeren. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at artikel 9, litra a), artikel 10, stk. 3, artikel 11 og artikel 16, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/8/EF af 16. februar 1998 om markedsføring af biocidholdige produkter er retsstridige og ikke finder anvendelse på sagsøgeren.

| — | Det fastslås, at artikel 6, stk. 2, i Kommissionens forordning (EF) nr. 1896/2000 af 7. september 2000 om den første fase i det program, der er omhandlet i artikel 16, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/8/EF om biocidholdige produkter, er retsstridig og ikke finder anvendelse på sagsøgeren. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at artikel 6, stk. 2, i Kommissionens forordning (EF) nr. 1896/2000 af 7. september 2000 om den første fase i det program, der er omhandlet i artikel 16, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/8/EF om biocidholdige produkter, er retsstridig og ikke finder anvendelse på sagsøgeren.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgeren erstatning, der foreløbig kan opgøres til 1 EUR, for det tab, sagsøgeren har lidt som følge af vedtagelsen og ikrafttrædelsen af den omtvistede foranstaltning, med tillæg af renter, idet sagsøgeren forbeholder sig ret til at foretage en nøjagtig beregning og fastlæggelse af beløbet. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgeren erstatning, der foreløbig kan opgøres til 1 EUR, for det tab, sagsøgeren har lidt som følge af vedtagelsen og ikrafttrædelsen af den omtvistede foranstaltning, med tillæg af renter, idet sagsøgeren forbeholder sig ret til at foretage en nøjagtig beregning og fastlæggelse af beløbet.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de samme som i sag T-75/04.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/75 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/75

---

Sag anlagt den 17. februar 2004 af Rhodia Consumer Specialities Limited mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

(Sag T-77/04)

(2004/C 106/147)

Processprog: engelsk

Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 17. februar 2004 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber af Rhodia Consumer Specialities Limited, Watford (Det Forenede Kongerige), ved lawyers K. Van Maldegem og C. Mereu.

Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:

| — | Annullation af artikel 3 (og bilag II), artikel 4, stk. 2, artikel 5, stk. 3, artikel 10, stk. 2, andet afsnit, artikel 11, stk. 3, artikel 13 og artikel 14, stk. 2, i Kommissionens forordning (EF) nr. 2032/2003 af 4. november 2003 om den anden fase af det tiårs arbejdsprogram, der er omhandlet i artikel 16, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/8/EF om markedsføring af biocidholdige produkter, og om ændring af forordning (EF) nr. 1896/2000. |
| --- | --- |

—

Annullation af artikel 3 (og bilag II), artikel 4, stk. 2, artikel 5, stk. 3, artikel 10, stk. 2, andet afsnit, artikel 11, stk. 3, artikel 13 og artikel 14, stk. 2, i Kommissionens forordning (EF) nr. 2032/2003 af 4. november 2003 om den anden fase af det tiårs arbejdsprogram, der er omhandlet i artikel 16, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/8/EF om markedsføring af biocidholdige produkter, og om ændring af forordning (EF) nr. 1896/2000.

| — | Det fastslås, at artikel 9, litra a), artikel 10, stk. 3, artikel 11 og artikel 16, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/8/EF af 16. februar 1998 om markedsføring af biocidholdige produkter er retsstridige og ikke finder anvendelse på sagsøgeren. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at artikel 9, litra a), artikel 10, stk. 3, artikel 11 og artikel 16, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/8/EF af 16. februar 1998 om markedsføring af biocidholdige produkter er retsstridige og ikke finder anvendelse på sagsøgeren.

| — | Det fastslås, at artikel 6, stk. 2, i Kommissionens forordning (EF) nr. 1896/2000 af 7. september 2000 om den første fase i det program, der er omhandlet i artikel 16, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/8/EF om biocidholdige produkter er retsstridig og ikke finder anvendelse over for sagsøgeren. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at artikel 6, stk. 2, i Kommissionens forordning (EF) nr. 1896/2000 af 7. september 2000 om den første fase i det program, der er omhandlet i artikel 16, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/8/EF om biocidholdige produkter er retsstridig og ikke finder anvendelse over for sagsøgeren.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgeren en erstatning, der foreløbig kan opgøres til 1 EUR, for det tab, sagsøgeren har lidt som følge af vedtagelsen og ikrafttrædelsen af den omtvistede foranstaltning, med tillæg af renter, idet sagsøgeren forbeholder sig ret til at foretage en nøjagtig beregning og fastsættelse af beløbet. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgeren en erstatning, der foreløbig kan opgøres til 1 EUR, for det tab, sagsøgeren har lidt som følge af vedtagelsen og ikrafttrædelsen af den omtvistede foranstaltning, med tillæg af renter, idet sagsøgeren forbeholder sig ret til at foretage en nøjagtig beregning og fastsættelse af beløbet.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de samme som i sag T-75/04.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/75 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/75

---

Sag anlagt den 17. februar 2004 af Sumitomo Chemical (UK) PLC mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

(Sag T-78/04)

(2004/C 106/148)

Processprog: engelsk

Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 17. februar 2004 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber af Sumitomo Chemical (UK) PLC, London, Det Forenede Kongerige ved lawyers K. Van Maldegem og C. Mereu.

Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:

| — | Annullation af artikel 3 (og bilag II), artikel 4, stk. 2, artikel 5, stk. 3, artikel 10, stk. 2, andet afsnit, artikel 11, stk. 3, artikel 13 og artikel 14, stk. 2, i Kommissionens forordning (EF) nr. 2032/2003 af 4. november 2003 om den anden fase af det tiårs arbejdsprogram, der er omhandlet i artikel 16, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/8/EF om markedsføring af biocidholdige produkter, og om ændring af forordning (EF) nr. 1896/2000. |
| --- | --- |

—

Annullation af artikel 3 (og bilag II), artikel 4, stk. 2, artikel 5, stk. 3, artikel 10, stk. 2, andet afsnit, artikel 11, stk. 3, artikel 13 og artikel 14, stk. 2, i Kommissionens forordning (EF) nr. 2032/2003 af 4. november 2003 om den anden fase af det tiårs arbejdsprogram, der er omhandlet i artikel 16, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/8/EF om markedsføring af biocidholdige produkter, og om ændring af forordning (EF) nr. 1896/2000.

| — | Det fastslås, at artikel 9, litra a), artikel 10, stk. 3, artikel 11 og artikel 16, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/8/EF af 16. februar 1998 om markedsføring af biocidholdige produkter er retsstridige og ikke finder anvendelse på sagsøgeren. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at artikel 9, litra a), artikel 10, stk. 3, artikel 11 og artikel 16, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/8/EF af 16. februar 1998 om markedsføring af biocidholdige produkter er retsstridige og ikke finder anvendelse på sagsøgeren.

| — | Det fastslås, at artikel 6, stk. 2, i Kommissionens forordning (EF) nr. 1896/2000 af 7. september 2000 om den første fase i det program, der er omhandlet i artikel 16, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/8/EF om biocidholdige produkter er retsstridig og ikke finder anvendelse over for sagsøgeren. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at artikel 6, stk. 2, i Kommissionens forordning (EF) nr. 1896/2000 af 7. september 2000 om den første fase i det program, der er omhandlet i artikel 16, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/8/EF om biocidholdige produkter er retsstridig og ikke finder anvendelse over for sagsøgeren.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgeren en erstatning, der foreløbig kan opgøres til 1 EUR, for det tab, sagsøgeren har lidt som følge af vedtagelsen og ikrafttrædelsen af den omtvistede foranstaltning, med tillæg af renter, idet sagsøgeren forbeholder sig ret til at foretage en nøjagtig beregning og fastsættelse af beløbet. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgeren en erstatning, der foreløbig kan opgøres til 1 EUR, for det tab, sagsøgeren har lidt som følge af vedtagelsen og ikrafttrædelsen af den omtvistede foranstaltning, med tillæg af renter, idet sagsøgeren forbeholder sig ret til at foretage en nøjagtig beregning og fastsættelse af beløbet.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de samme som i sag T-75/04.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/76 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/76

---

Sag anlagt den 17. februar 2004 af Troy Chemical Company BV mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

(Sag T-79/04)

(2004/C 106/149)

Processprog: engelsk

Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 17. februar 2004 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber af Troy Chemical Company BV, Maassluis (Nederlandene), ved lawyers K. Van Maldegem og C. Mereu.

Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:

| — | Annullation af artikel 3 (og bilag II), artikel 4, stk. 2, artikel 5, stk. 3, artikel 10, stk. 2, andet afsnit, artikel 11, stk. 3, artikel 13 og artikel 14, stk. 2, i Kommissionens forordning (EF) nr. 2032/2003 af 4. november 2003 om den anden fase af det tiårs arbejdsprogram, der er omhandlet i artikel 16, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/8/EF om markedsføring af biocidholdige produkter, og om ændring af forordning (EF) nr. 1896/2000. |
| --- | --- |

—

Annullation af artikel 3 (og bilag II), artikel 4, stk. 2, artikel 5, stk. 3, artikel 10, stk. 2, andet afsnit, artikel 11, stk. 3, artikel 13 og artikel 14, stk. 2, i Kommissionens forordning (EF) nr. 2032/2003 af 4. november 2003 om den anden fase af det tiårs arbejdsprogram, der er omhandlet i artikel 16, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/8/EF om markedsføring af biocidholdige produkter, og om ændring af forordning (EF) nr. 1896/2000.

| — | Det fastslås, at artikel 9, litra a), artikel 10, stk. 3, artikel 11 og artikel 16, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/8/EF af 16. februar 1998 om markedsføring af biocidholdige produkter er retsstridige og ikke finder anvendelse på sagsøgeren. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at artikel 9, litra a), artikel 10, stk. 3, artikel 11 og artikel 16, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/8/EF af 16. februar 1998 om markedsføring af biocidholdige produkter er retsstridige og ikke finder anvendelse på sagsøgeren.

| — | Det fastslås, at artikel 6, stk. 2, i Kommissionens forordning (EF) nr. 1896/2000 af 7. september 2000 om den første fase i det program, der er omhandlet i artikel 16, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/8/EF om biocidholdige produkter er retsstridig og ikke finder anvendelse over for sagsøgeren. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at artikel 6, stk. 2, i Kommissionens forordning (EF) nr. 1896/2000 af 7. september 2000 om den første fase i det program, der er omhandlet i artikel 16, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/8/EF om biocidholdige produkter er retsstridig og ikke finder anvendelse over for sagsøgeren.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgeren en erstatning, der foreløbig kan opgøres til 1 EUR, for det tab, sagsøgeren har lidt som følge af vedtagelsen og ikrafttrædelsen af den omtvistede foranstaltning, med tillæg af renter, idet sagsøgeren forbeholder sig ret til at foretage en nøjagtig beregning og fastsættelse af beløbet. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgeren en erstatning, der foreløbig kan opgøres til 1 EUR, for det tab, sagsøgeren har lidt som følge af vedtagelsen og ikrafttrædelsen af den omtvistede foranstaltning, med tillæg af renter, idet sagsøgeren forbeholder sig ret til at foretage en nøjagtig beregning og fastsættelse af beløbet.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de samme som i sag T-75/04.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/76 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/76

---

Sag anlagt den 21. februar 2004 af Bouygues S.A. og Bouygues Télécom mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

(Sag T-81/04)

(2004/C 106/150)

Processprog: fransk

Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 21. februar 2004 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber af Bouygues S.A., Paris, og Bouygues Télécom, Boulogne Billancout (Frankrig), ved avocats Bernard Amory og Alexandre Verheyden.

Sagsøgerne har nedlagt følgende påstande:

| — | Det fastslås, at Kommissionen har udvist passivitet, idet den ikke har taget stilling inden for fristen på to måneder, regnet fra sagsøgernes skrivelse af 12. november 2003. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Kommissionen har udvist passivitet, idet den ikke har taget stilling inden for fristen på to måneder, regnet fra sagsøgernes skrivelse af 12. november 2003.

| — | Subsidiært annulleres Kommissionens stillingtagen af 11. december 2003. |
| --- | --- |

—

Subsidiært annulleres Kommissionens stillingtagen af 11. december 2003.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

Genstanden for den foreliggende sag er den klage, som de sagsøgende selskaber indgav til Kommissionen vedrørende den støtte, som den franske stat ifølge sagsøgerne har ydet Orange France og SFR som følge af nedsættelsen med tilbagevirkende kraft af det gebyr på 4,955 mia. EUR, som hver af de nævnte televirksomheder havde forpligtet sig til at betale for UMTS-licensen (»Universal Mobile Telecommunications System«), som de fik tildelt den 15. juni 2001. De øvrige klagepunkter, som sagsøgerne fremførte, vedrørte:

| — | den eksklusive tilrådighedsstillelse af France Télécom-butikkerne for Orange France |
| --- | --- |

—

den eksklusive tilrådighedsstillelse af France Télécom-butikkerne for Orange France

| — | den undtagelsesordning med hensyn til erhvervsskatten, der gælder for France Télécom |
| --- | --- |

—

den undtagelsesordning med hensyn til erhvervsskatten, der gælder for France Télécom

| — | de lettelser med hensyn til pensionsbidrag og fritagelsen for betaling af arbejdsløshedsydelser, som France Télécom har nydt godt af |
| --- | --- |

—

de lettelser med hensyn til pensionsbidrag og fritagelsen for betaling af arbejdsløshedsydelser, som France Télécom har nydt godt af

| — | den franske ordning vedrørende forsyningspligtydelser |
| --- | --- |

—

den franske ordning vedrørende forsyningspligtydelser

| — | behandlingen af udbytte fra France Télécom |
| --- | --- |

—

behandlingen af udbytte fra France Télécom

| — | de finansielle støtteforanstaltninger over for France Télécom. |
| --- | --- |

—

de finansielle støtteforanstaltninger over for France Télécom.

For så vidt angår passivitetssøgsmålet har sagsøgerne gjort gældende, at Kommissionen stadig ikke har taget stilling til det UMTS-klagepunkt, der var omhandlet i ovennævnte skrivelse, og at den skrivelse af 11. december 2003, som Kommissionen tilstillede dem som svar på deres skrivelse, ikke udgør en stillingtagen som omhandlet i artikel 232 EF. I skrivelsen understregede Kommissionen blot, at undersøgelsen af foranstaltninger, der muligvis udgør statsstøtte til France Télécom, er en af Kommissionens væsentligste opgaver, mens Kommissionen ikke tog stilling til, om klagen var berettiget. Henset til den mangelfulde begrundelse kan skrivelsen derfor ikke fortolkes på en sådan måde, at passiviteten er bragt til ophør.

For så vidt angår det annullationssøgsmål, der subsidiært er anlagt til prøvelse af afgørelsen af 11. december 2003 om afvisning af klagen, har sagsøgerne fremført følgende tre anbringender:

| — | tilsidesættelse af begrundelsespligten |
| --- | --- |

—

tilsidesættelse af begrundelsespligten

| — | en åbenbart fejlagtig fortolkning af artikel 87 ff. EF, idet nedsættelsen med tilbagevirkende kraft af det gebyr for UMTS-licensen, som Orange France og SFR oprindelig havde forpligtet sig til at betale, opfylder alle betingelserne for at udgøre statsstøtte |
| --- | --- |

—

en åbenbart fejlagtig fortolkning af artikel 87 ff. EF, idet nedsættelsen med tilbagevirkende kraft af det gebyr for UMTS-licensen, som Orange France og SFR oprindelig havde forpligtet sig til at betale, opfylder alle betingelserne for at udgøre statsstøtte

| — | tilsidesættelse af procedurereglerne i artikel 88, stk. 3, EF, idet Kommissionen med urette og med henvisning til sagens konkrete omstændigheder har besluttet ikke at indlede den i den nævnte bestemmelse fastsatte undersøgelsesprocedure. |
| --- | --- |

—

tilsidesættelse af procedurereglerne i artikel 88, stk. 3, EF, idet Kommissionen med urette og med henvisning til sagens konkrete omstændigheder har besluttet ikke at indlede den i den nævnte bestemmelse fastsatte undersøgelsesprocedure.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/77 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/77

---

Sag anlagt den 20. februar 2004 af Axiom Medical, Inc. mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

(Sag T-84/04)

(2004/C 106/151)

Processprog: tysk

Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 20. februar 2004 anlagt sag mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) af Axiom Medical, Inc., Rancho Dominguez (USA), ved Rechtsanwalt R. Köbbing.

Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:

| — | Afgørelse R 0193/2002-1 truffet den 17. december 2004 af Første Appelkammer annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelse R 0193/2002-1 truffet den 17. december 2004 af Første Appelkammer annulleres.

| — | Subsidiært, at afgørelse R 0193/2002-1 annulleres for varer i klasse 10. |
| --- | --- |

—

Subsidiært, at afgørelse R 0193/2002-1 annulleres for varer i klasse 10.

| — | Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

| Ansøger om EF-varemærket: | Sagsøgeren. |
| --- | --- |
| EF-varemærket, der søges registreret: | Ordmærket »ATRAUM« for varer i klasse 5 (forbindsstoffer til sår mv.) og klasse 10 (medicinske apparater mv.) – ansøgning nr. 11405588. |
| Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: | Paul Hartmann Aktiengesellschaft. |
| Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: | Det nationale og internationale varemærke »Atrauman« for varer i klasse 5. |
| Indsigelsesafdelingens afgørelse: | Indsigelsen forkastet. |
| Appelkammerets afgørelse: | Klagen afslået. |
| Søgsmålsgrunde: | Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 40/94. |

Ansøger om EF-varemærket:

Sagsøgeren.

EF-varemærket, der søges registreret:

Ordmærket »ATRAUM« for varer i klasse 5 (forbindsstoffer til sår mv.) og klasse 10 (medicinske apparater mv.) – ansøgning nr. 11405588.

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn:

Paul Hartmann Aktiengesellschaft.

Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn:

Det nationale og internationale varemærke »Atrauman« for varer i klasse 5.

Indsigelsesafdelingens afgørelse:

Indsigelsen forkastet.

Appelkammerets afgørelse:

Klagen afslået.

Søgsmålsgrunde:

Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 40/94.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/78 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/78

---

Sag anlagt den 1. marts 2004 af Guido Strack mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

(Sag T-85/04)

(2004/C 106/152)

Processprog: tysk

Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 1. marts 2004 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber af Guido Strack, Wasserliesch (Tyskland), ved Rechtsanwalt J. Mosar.

Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:

| — | Bedømmelsesproceduren for 2001-2002 annulleres for så vidt angår sagsøgeren. |
| --- | --- |

—

Bedømmelsesproceduren for 2001-2002 annulleres for så vidt angår sagsøgeren.

| — | Bedømmelsesrapporten (REC/CDR) vedrørende sagsøgeren for tidsrummet fra den 1. juli 2001 til den 31. december 2002 – herunder udtalelsen fra sagsøgerens tidligere overordnede – samt ansættelsesmyndighedens beslutning (R/432/03) af 24. november 2003 annulleres. |
| --- | --- |

—

Bedømmelsesrapporten (REC/CDR) vedrørende sagsøgeren for tidsrummet fra den 1. juli 2001 til den 31. december 2002 – herunder udtalelsen fra sagsøgerens tidligere overordnede – samt ansættelsesmyndighedens beslutning (R/432/03) af 24. november 2003 annulleres.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren først gjort gældende, at bedømmelsen vedrørende sagsøgeren lagres i elektronisk form i det nye edb-system i Kommissionens personaleadministration, hvorved den udgør en parallel personaleakt, hvilket er i strid med vedtægtens artikel 26. Anvendelsen af det nye edb-system er desuden i strid med kravet om skriftlighed i vedtægtens artikel 25.

Sagsøgeren har endvidere anført, at bedømmelsesproceduren er i strid med vedtægtens artikel 43, artikel 8 i Kommissionens beslutning af 26. april 2002 om almindelige gennemførelsesbestemmelser til artikel 43, lighedsprincippet, princippet om forbud mod forskelsbehandling, begrundelsespligten og forbuddet mod vilkårlighed. Princippet om beskyttelse af den berettigede forventning, reglen »pater legem quam ipse fecisti«, den Kommissionen over for sine tjenestemænd påhvilende omsorgspligt, retten til kontradiktion for god forvaltningsskik er også blevet tilsidesat gennem den anfægtede bedømmelsesprocedure, herunder den klageprocedure, sagsøgeren har iværksat.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/78 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/78

---

Sag anlagt den 1. marts 2004 af Milagros Irene Arranz Benítez mod Europa-Parlamentet

(Sag T-87/04)

(2004/C 106/153)

Processprog: fransk

Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 1. marts 2004 anlagt sag mod Europa-Parlamentet af Milagros Irene Arranz Benítez, Bruxelles, ved avocats Sébastien Orlandi, Albert Coolen, Jean-Nöel Louis og Etienne Marchal, og med valgt adresse i Luxembourg.

Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:

| — | Annullation af afgørelsen af 15. april 2003 fra chefen for tjenestegrenen »Individuelle Rettigheder« i Parlamentet |
| --- | --- |

—

Annullation af afgørelsen af 15. april 2003 fra chefen for tjenestegrenen »Individuelle Rettigheder« i Parlamentet

| — | Europa-Parlamentet tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Europa-Parlamentet tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

Ved den anfægtede retsakt har Parlamentet med henblik på beregningen af det beløb, der i henhold til artikel 3 i forordning nr. 260/68 (1) skal fratrækkes i beskatningsgrundlaget, og beregningen af sagsøgerens udlandstillæg besluttet kun at tage hensyn til to af sagsøgerens fire børn, idet det i afgørelsen anføres, at børnenes faktiske underhold var delt mellem sagsøgeren og hendes tidligere mand, der ligeledes er tjenestemand og har ret til de samme fordele. Sagsøgeren har bestridt afgørelsen og til støtte herfor gjort gældende, at hun alene står for børnenes faktiske underhold, idet det månedlige bidrag, som hendes tidligere mand betaler for hvert barn, er lavere end det beløb, der er fastsat i konklusionerne nr. 188/89 fra administrationscheferne, og i hvert fald ikke er stort nok til, at det kan antages, at børnenes far har forsørgerpligten over for dem, når henses til hans lønklasse og til, at han gør tjeneste uden for Fællesskaberne.

---

(1)  Rådets forordning (EØF, Euratom, EKSF) nr. 260/68 af 29.2.1968 om fastlæggelse af betingelserne for og fremgangsmåden ved opkrævning af skat til De Europæiske Fællesskaber. EFT 1968 I, s. 37.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/79 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/79

---

Sag anlagt den 3. marts 2004 af Marie Tzirani mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

(Sag T-88/04)

(2004/C 106/154)

Processprog: fransk

Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 3. marts 2004 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber af Marie Tzirani ved avocat Eric Boigelot, og med valgt adresse i Luxembourg.

Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:

| — | Kommissionens afgørelse af 23. maj 2003 om ikke at tage sagsøgerens ansøgning i betragtning ved besættelse af A2-stillingen som direktør i Direktoratet ADMIN.C »Socialpolitik, personale Luxembourg, sundhed og hygiejne« annulleres. |
| --- | --- |

—

Kommissionens afgørelse af 23. maj 2003 om ikke at tage sagsøgerens ansøgning i betragtning ved besættelse af A2-stillingen som direktør i Direktoratet ADMIN.C »Socialpolitik, personale Luxembourg, sundhed og hygiejne« annulleres.

| — | Afgørelsen om at udnævne en anden tjenestemand i stillingen annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelsen om at udnævne en anden tjenestemand i stillingen annulleres.

| — | Om fornødent annulleres den stiltiende afvisning af sagsøgerens klage, der blev indgivet den 7. august 2003 og registreret under sagsnummer R/461/03. |
| --- | --- |

—

Om fornødent annulleres den stiltiende afvisning af sagsøgerens klage, der blev indgivet den 7. august 2003 og registreret under sagsnummer R/461/03.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført, at der er sket tilsidesættelse af vedtægtens artikel 7, 14, artikel 25, stk. 2, artikel 29, stk. 1, litra a), og artikel 45 samt af reglerne om udnævnelse af tjenestemænd i lønklasse A1 og A2, ligesom der foreligger magtfordrejning og tilsidesættelse af almindelige retsgrundsætninger, såsom legalitetsprincippet, retten til en karriere, ligebehandlingsprincippet, og, endelig, de principper, hvorefter ansættelsesmyndigheden kun kan træffe en afgørelse ud fra lovlige hensyn, dvs. hensyn, der er relevante og ikke behæftet med et åbenbart fejlskøn.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/79 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/79

---

Sag anlagt den 24. februar 2004 af C.I. Bieger mod Europol

(Sag T-89/04)

(2004/C 106/155)

Processprog: nederlandsk

Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 24. februar 2004 anlagt sag mod Europol af C.I. Bieger, Zoetemeer (Nederlandene), ved P. de Casparis og M.F. Baltussen.

Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:

| — | Europols afvisning af 24. november 2003 af C.I. Biegers klage over afgørelsen af 6. juni 2003 annulleres, og samtidig annulleres afgørelsen af 6. juni 2003. |
| --- | --- |

—

Europols afvisning af 24. november 2003 af C.I. Biegers klage over afgørelsen af 6. juni 2003 annulleres, og samtidig annulleres afgørelsen af 6. juni 2003.

| — | Det pålægges Europol at forlænge C.I. Biegers ansættelseskontrakt indtil 1. juli 2006. |
| --- | --- |

—

Det pålægges Europol at forlænge C.I. Biegers ansættelseskontrakt indtil 1. juli 2006.

| — | Euopol tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Euopol tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren påberåbt sig, at Europol har tilsidesat begrundelsespligten og overskredet grænserne for sit skøn.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/80 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/80

---

Sag anlagt den 3. marts 2004 af Alexander Just mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

(Sag T-91/04)

(2004/C 106/156)

Processprog: tysk

Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 3. marts 2004 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber af Alexander Just, Hoeilaart (Belgien), ved Rechtsanwalt G. Lebitsch.

Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:

| — | Annullation af afgørelse af 22. april 2003 fra Udvælgelseskomitéen for udvælgelsesprøve KOM/A/2/02, hvorved sagsøgeren på grund af resultaterne af stopprøverne ikke fik adgang til næste etape af udvælgelsesprøven. |
| --- | --- |

—

Annullation af afgørelse af 22. april 2003 fra Udvælgelseskomitéen for udvælgelsesprøve KOM/A/2/02, hvorved sagsøgeren på grund af resultaterne af stopprøverne ikke fik adgang til næste etape af udvælgelsesprøven.

| — | Annullation af afgørelsen af 25. november 2003 fra Udvælgelseskomitéen under ansættelsesmyndigheden vedrørende sagsøgerens klage af 11. juli 2003, der var indgivet i henhold til vedtægtens artikel 90, stk. 2. |
| --- | --- |

—

Annullation af afgørelsen af 25. november 2003 fra Udvælgelseskomitéen under ansættelsesmyndigheden vedrørende sagsøgerens klage af 11. juli 2003, der var indgivet i henhold til vedtægtens artikel 90, stk. 2.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

Sagsøgeren deltog i prøverne i forbindelse med udvælgelsesprøve KOM/A/2/02 med henblik på oprettelse af en ansættelsesreserve for fuldmægtige inden for området »miljø«. Udvælgelseskomitéen gav ham meddelelse om, at det resultat, han alt i alt havde opnået i alle stopprøverne, ikke var tilstrækkeligt til, at han kunne få adgang til næste etape af udvælgelsesprøven. Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren gjort gældende, at flere af spørgsmålene i afsnit »a)« var fejlagtige. Såfremt disse spørgsmål var blevet annulleret, ville sagsøgeren have opnået det nødvendige antal point til, at han ville have fået adgang til næste etape.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/80 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/80

---

Sag anlagt den 4. marts 2004 af Theodoros Kallianos mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

(Sag T-93/04)

(2004/C 106/157)

Processprog: fransk

Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 4. marts 2004 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber af Theodoros Kallianos, Kraainem (Belgien), ved avocat Guy Archambeau, og med valgt adresse i Luxembourg.

Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:

| — | Ansættelsesmyndighedens afgørelse af 2. december 2003 som svar på sagsøgerens klage nr. R/335/03 af 2. juli 2003 annulleres. |
| --- | --- |

—

Ansættelsesmyndighedens afgørelse af 2. december 2003 som svar på sagsøgerens klage nr. R/335/03 af 2. juli 2003 annulleres.

| — | Kommissionen tilpligtes at tilbagebetale sagsøgeren alle de indeholdelser og fradrag den uberettiget har foretaget i sagsøgerens vederlag siden afsigelsen af dommen i skilsmissesag nr. 2179/1999, afsagt af byretten i Athen den 8. marts 1999, herunder den af Kommissionen ensidigt foretagne indeksregulering af 18. september 2002 af underholdsbidraget, eller i det mindste efter den af Grækenlands kassationsdomstol afsagte dom nr. 203/2003 af 7. februar 2003, som var Kommissionen bekendt. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at tilbagebetale sagsøgeren alle de indeholdelser og fradrag den uberettiget har foretaget i sagsøgerens vederlag siden afsigelsen af dommen i skilsmissesag nr. 2179/1999, afsagt af byretten i Athen den 8. marts 1999, herunder den af Kommissionen ensidigt foretagne indeksregulering af 18. september 2002 af underholdsbidraget, eller i det mindste efter den af Grækenlands kassationsdomstol afsagte dom nr. 203/2003 af 7. februar 2003, som var Kommissionen bekendt.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgeren 20 % af de ovenfor anførte beløb, som sagsøgeren har krævet tilbagebetalt, i erstatning for det økonomiske tab og godtgørelse for den ikke-økonomiske skade, sagsøgeren har lidt, herunder udgifter til advokatbistand. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgeren 20 % af de ovenfor anførte beløb, som sagsøgeren har krævet tilbagebetalt, i erstatning for det økonomiske tab og godtgørelse for den ikke-økonomiske skade, sagsøgeren har lidt, herunder udgifter til advokatbistand.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale udgifterne til forkyndelse ved stævningsmand, herunder udgifterne til oversættelse af de græske domme til fransk, hvilke dokumenter er stillet til Kommissionens rådighed i rette tid, et beløb, der kan fastsættes til 1 500 EUR. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale udgifterne til forkyndelse ved stævningsmand, herunder udgifterne til oversættelse af de græske domme til fransk, hvilke dokumenter er stillet til Kommissionens rådighed i rette tid, et beløb, der kan fastsættes til 1 500 EUR.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

Sagsøgeren er tjenestemand ved Kommissionen. Som følge af en dom afsagt af Tribunal de première instance de Bruxelles om fastsættelse af et underholdsbidrag til sagsøgerens ægtefælle foretog Kommissionens tjenestegrene indeholdelser i sagsøgerens vederlag. Med søgsmålet har sagsøgeren anfægtet disse indeholdelser, idet han har påberåbt sig, at der er tale om faktiske og retlige fejl, idet der ikke findes et fuldbyrdelsesgrundlag, der kan begrunde disse indeholdelser, ligesom der er tale om tilsidesættelse af forordning nr. 1347/2000 (1).

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 1347/2000 af 29.5.2000 om kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser i ægteskabssager samt i sager vedrørende forældremyndighed over ægtefællernes fælles børn (EFT L 160 af 30.6.2000, s. 19).

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/81 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/81

---

Sag anlagt den 27. februar 2004 af European Environmental Bureau, PAN-Europe, International Union of Food, Agricultural, Hotel, Restaurant, Catering, Tobacco og Allied Workers' Associations (IUF), European Federation of Trade Unions in the Food Agricultural og Tourism Sectors samt Allied Branches (EFFAT), Stichting Natuur en Milieu og Svenska Naturskyddsföreningen (Swedish Society for Nature Conservation) mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber.

(Sag T-94/04)

(2004/C 106/158)

Processprog: engelsk

Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 27. februar 2004 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber af European European Environmental Bureau, PAN-Europe, International Union of Food, Agricultural, Hotel, Restaurant, Catering, Tobacco og Allied Workers' Associations (IUF), European Federation of Trade Unions in the Food Agricultural og Tourism Sectors samt Allied Branches (EFFAT), Stichting Natuur en Milieu og Svenska Naturskyddsföreningen (Swedish Society for Nature Conservation), Stockholm (Sverige), ved lawyers P. van den Biesen og B. Arentz.

Sagsøgerne har nedlagt følgende påstande:

| — | Kommissionens direktiv 2003/112/EF annulleres. |
| --- | --- |

—

Kommissionens direktiv 2003/112/EF annulleres.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

Den omtvistede retsakt, Kommissionens direktiv 2003/112 (1), ændrede direktiv 91/414, (2) således at et herbicid kaldet »Paraquat« blev optaget i bilag I til direktiv 91/414. I henhold til artikel 4 i direktiv 91/414 må medlemsstaterne kun godkende plantebeskyttelsesmidler, der er anført i bilag I. Virkningen af den anfægtede retsakt er således, at medlemsstaterne fremover vil være tvunget til at godkende plantebeskyttelsesmidler, der indeholder »Paraquat«.

Sagsøgerne har nedlagt påstand om annullation af det anfægtede direktiv, idet de har anført, at med vedtagelsen af dette direktiv har Kommissionen tilsidesat direktiv 91/414 samt det forsigtighedsprincip på miljøområdet, der er fastsat i artikel 174, stk. 2, EF. De har endvidere anført, at det anfægtede direktiv også er en tilsidesættelse af direktiv 79/409 (3), eftersom der i direktivet ikke er taget hensyn til virkningerne af »Paraquat« på fugle.

---

(1)  Kommissionens direktiv 2003/112/EF af 1.12.2003 om ændring af Rådets direktiv 91/414/EØF for at optage paraquat som aktivt stof, EFT L 321 af 6.12.2003, s. 32.

(2)  Rådets direktiv 91/414/EØF af 15.7.1991 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, EFT L 230 af 19.8.1991, s. 1.

(3)  Rådets direktiv 79/409/EØF af 2.4.1979 om beskyttelse af vilde fugle, EFT L 103 af 25.4.1979, s. 1.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/81 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/81

---

Sag anlagt den 8. marts 2004 af Luciano Lavagnoli mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

(Sag T-95/04)

(2004/C 106/159)

Processprog: fransk

Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 8. marts 2004 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber af Luciano Lavagnoli, Berchem (Luxembourg), ved avocats Gilles Bounéou og Frédéric Frabetti, og med valgt adresse i Luxembourg.

Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:

| — | Annullation af bedømmelsesproceduren 1999-2001 for så vidt angår sagsøgeren. |
| --- | --- |

—

Annullation af bedømmelsesproceduren 1999-2001 for så vidt angår sagsøgeren.

| — | Subsidiært annulleres sagsøgerens bedømmelsesrapport for perioden 1.7.1999 – 30.6.2001 samt de retsakter, der er forberedende i forhold til rapporten. |
| --- | --- |

—

Subsidiært annulleres sagsøgerens bedømmelsesrapport for perioden 1.7.1999 – 30.6.2001 samt de retsakter, der er forberedende i forhold til rapporten.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

Sagsøgeren har anfægtet ansættelsesmyndighedens beslutning om udfærdigelse af hans bedømmelsesrapport for perioden 1999-2001.

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført, at der er tale om

| — | tilsidesættelse af de almindelige gennemførelsesbestemmelser til vedtægtens artikel 43 samt princippet om forbud mod forskelsbehandling og om god forvaltningsskik |
| --- | --- |

—

tilsidesættelse af de almindelige gennemførelsesbestemmelser til vedtægtens artikel 43 samt princippet om forbud mod forskelsbehandling og om god forvaltningsskik

| — | tilsidesættelse af rammeaftalen af 1974, underskrevet af »Action og Défense«, som sagsøgeren var generalsekretær for i referenceperioden, og af vedtægtens artikel 24a samt en hindring af fagforeningsfriheden |
| --- | --- |

—

tilsidesættelse af rammeaftalen af 1974, underskrevet af »Action og Défense«, som sagsøgeren var generalsekretær for i referenceperioden, og af vedtægtens artikel 24a samt en hindring af fagforeningsfriheden

| — | tilsidesættelse af protokollen om en aftale, underskrevet den 18. maj 1998 af Kommissionen og personalets fagforeninger |
| --- | --- |

—

tilsidesættelse af protokollen om en aftale, underskrevet den 18. maj 1998 af Kommissionen og personalets fagforeninger

| — | tilsidesættelse af princippet om vilkårlighed og begrundelsespligten samt magtmisbrug |
| --- | --- |

—

tilsidesættelse af princippet om vilkårlighed og begrundelsespligten samt magtmisbrug

| — | tilsidesættelse af princippet om beskyttelse af den berettigede forventning |
| --- | --- |

—

tilsidesættelse af princippet om beskyttelse af den berettigede forventning

| — | tilsidesættelse af omsorgspligten. |
| --- | --- |

—

tilsidesættelse af omsorgspligten.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/82 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/82

---

Sag anlagt den 5. marts 2004 af Michael Cwik mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

(Sag T-96/04)

(2004/C 106/160)

Processprog: fransk

Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 5. marts 2004 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber af Michael Cwik, Tervuren (Belgien), ved avocat Nicolas Lhoëst, og med valgt adresse i Luxembourg.

Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:

| — | Annullation af beslutningen af 24. april 2003 fra generaldirektøren for GD ECFIN, hvorved rapporten vedrørende karriereforløb (REC) for sagsøgeren for perioden fra den 1. juli 2001 til den 31. december 2002 stadfæstes uden ændringer. |
| --- | --- |

—

Annullation af beslutningen af 24. april 2003 fra generaldirektøren for GD ECFIN, hvorved rapporten vedrørende karriereforløb (REC) for sagsøgeren for perioden fra den 1. juli 2001 til den 31. december 2002 stadfæstes uden ændringer.

| — | Om fornødent annulleres Kommissionens beslutning af 19. november 2003 om afvisning af sagsøgerens klage (R/383/03). |
| --- | --- |

—

Om fornødent annulleres Kommissionens beslutning af 19. november 2003 om afvisning af sagsøgerens klage (R/383/03).

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgeren en symbolsk godtgørelse på 1 EUR. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgeren en symbolsk godtgørelse på 1 EUR.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren har gjort gældende, at det nye system med bedømmelse af tjenestemændene er ulovligt, idet det indeholder bestemmelse om et begrænset antal point for fortjenester pr. tjenestegren, hvilket tvinger bedømmeren til at kompensere gode bedømmelser med mindre gode. Dette medfører ifølge sagsøgeren en forskelsbehandling af tjenestemænd på grundlag af den kvota af point, der er til rådighed inden for deres tjenestegren. Sagsøgeren har ligeledes anført, at der er tale om et åbenbart fejlskøn og påpeget, at den bedømmelsesrapport, han har anfægtet, udgør moralsk chikane over for ham.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/82 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/82

---

Sag anlagt den 12. marts 2004 af Laura Gnemmi og Eugénia Aguiar mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

(Sag T-97/04)

(2004/C 106/161)

Processprog: fransk

Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 12. marts 2004 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber af Laura Gnemmi, Hünsdorf (Luxembourg), og Eugénia Aguiar, Bruxelles, ved avocats Gilles Bounéou og Frédéric Frabetti, og med valgt adresse i Luxembourg.

Sagsøgerne har nedlagt følgende påstande:

| — | Bedømmelserne for perioden 2001-2002 annulleres for så vidt angår sagsøgerne. |
| --- | --- |

—

Bedømmelserne for perioden 2001-2002 annulleres for så vidt angår sagsøgerne.

| — | Subsidiært annulleres rapporten vedrørende sagsøgernes karriereforløb (REC/CDR) for perioden 1.7.2001 – 31.12.2002. |
| --- | --- |

—

Subsidiært annulleres rapporten vedrørende sagsøgernes karriereforløb (REC/CDR) for perioden 1.7.2001 – 31.12.2002.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

I den foreliggende sag er søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter de samme som dem, der er fremført af sagsøgerne i sagerne T-43/04 og T-47/04.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/83 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/83

---

Sag anlagt den 15. marts 2004 af S.I.M.SA. srl m.fl. mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

(Sag T-98/04)

(2004/C 106/162)

Processprog: italiensk

Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 15. marts 2004 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber af S.I.M.SA. srl m.fl. ved avvocato Michele Arcangelo Calabrese.

Sagsøgerne har nedlagt følgende påstande:

| — | Den anfægtede beslutning annulleres alene for så vidt som sagsøgerne herved stiltiende ikke fik mulighed for i den første procedure, der blev gennemført på grundlag af statsstøtteordningen nr. 715/99, at omformulere de ansøgninger, der var indgivet som led i den næstsidste procedure, der blev gennemført på grundlag af den tidligere ordning. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede beslutning annulleres alene for så vidt som sagsøgerne herved stiltiende ikke fik mulighed for i den første procedure, der blev gennemført på grundlag af statsstøtteordningen nr. 715/99, at omformulere de ansøgninger, der var indgivet som led i den næstsidste procedure, der blev gennemført på grundlag af den tidligere ordning.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

I den foreliggende sag har sagsøgerne nedlagt påstand om annullation af beslutningen af 12. juli 2002, hvorved Kommissionen uden at gøre indsigelse godkendte statsstøtteordningen nr. 715/99, men kun for så vidt som sagsøgerne herved stiltiende ikke fik mulighed for at omformulere de ansøgninger, de havde indgivet under den tredje procedure, der blev gennemført på grundlag af den tidligere ordning.

Til støtte for påstandene har sagsøgerne fremført følgende anbringender:

| — | Tilsidesættelse af væsentlige formforskrifter, dels som følge af, at der ikke blev indledt en formel undersøgelsesprocedure, dels som følge af tilsidesættelse af begrundelsespligten i henhold til artikel 253 EF. Som andre væsentlige formmangler har sagsøgerne anført, at der er tale om tilsidesættelse af artikel 9, 18 og 19 i forordning (EF) nr. 659/99. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af væsentlige formforskrifter, dels som følge af, at der ikke blev indledt en formel undersøgelsesprocedure, dels som følge af tilsidesættelse af begrundelsespligten i henhold til artikel 253 EF. Som andre væsentlige formmangler har sagsøgerne anført, at der er tale om tilsidesættelse af artikel 9, 18 og 19 i forordning (EF) nr. 659/99.

| — | Der er tale om et åbenbart fejlskøn, for så vidt som Kommissionen fandt, at overskridelsen af udløbsdatoen med hensyn til godkendelsen af den foregående ordning (som ifølge sagsøgeren burde have været betragtet som fortsat eksisterende) havde til følge, at den ret til at omformulere ansøgningerne, som sagsøgerne lovligt havde erhvervet i løbet af den periode, godkendelsen omfattede, var bortfaldet. |
| --- | --- |

—

Der er tale om et åbenbart fejlskøn, for så vidt som Kommissionen fandt, at overskridelsen af udløbsdatoen med hensyn til godkendelsen af den foregående ordning (som ifølge sagsøgeren burde have været betragtet som fortsat eksisterende) havde til følge, at den ret til at omformulere ansøgningerne, som sagsøgerne lovligt havde erhvervet i løbet af den periode, godkendelsen omfattede, var bortfaldet.

| — | Tilsidesættelse af princippet om beskyttelse af den berettigede forventning og af retssikkerhedsprincippet, for så vidt som Kommissionen anførte, at den ville tage fornyet stilling til foreneligheden med traktaten af en ordning, som allerede var godkendt, og ikke tog hensyn til en retsstilling, som udgjorde egentlige rettigheder, selv om Kommissionen i forbindelse med deres stiftelse ikke havde fremført nogen indsigelser overhovedet. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af princippet om beskyttelse af den berettigede forventning og af retssikkerhedsprincippet, for så vidt som Kommissionen anførte, at den ville tage fornyet stilling til foreneligheden med traktaten af en ordning, som allerede var godkendt, og ikke tog hensyn til en retsstilling, som udgjorde egentlige rettigheder, selv om Kommissionen i forbindelse med deres stiftelse ikke havde fremført nogen indsigelser overhovedet.

Endelig har sagsøgerne gjort gældende, at der er sket tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet samt af deres ret til kontradiktion.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/83 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/83

---

Sag anlagt den 11. marts 2004 af Massimo Giannini mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

(Sag T-100/04)

(2004/C 106/163)

Processprog: fransk

Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 11. marts 2004 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber af Massimo Giannini, Bruxelles, ved avocats Georges Vandersanden og Laure Levi, og med valgt adresse i Luxembourg.

Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:

| — | Udvælgelseskomitéens afgørelse om ikke at opføre sagsøgeren på reservelisten i forbindelse med udvælgelsesprøve KOM/A/9/01 annulleres. |
| --- | --- |

—

Udvælgelseskomitéens afgørelse om ikke at opføre sagsøgeren på reservelisten i forbindelse med udvælgelsesprøve KOM/A/9/01 annulleres.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgeren erstatning for det økonomiske tab, sagsøgeren har lidt, hvilket tab kan fastsættes til forskellen mellem den arbejdsløshedsydelse, sagsøgeren har fået udbetalt efter udløbet af hans kontrakt som midlertidig ansat, og vederlaget som tjenestemand i lønklasse A7, løntrin 4, og, for så vidt angår tiden efter hans arbejdsløshed, til vederlaget for en tjenestemand i lønklasse A7, løntrin 5. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgeren erstatning for det økonomiske tab, sagsøgeren har lidt, hvilket tab kan fastsættes til forskellen mellem den arbejdsløshedsydelse, sagsøgeren har fået udbetalt efter udløbet af hans kontrakt som midlertidig ansat, og vederlaget som tjenestemand i lønklasse A7, løntrin 4, og, for så vidt angår tiden efter hans arbejdsløshed, til vederlaget for en tjenestemand i lønklasse A7, løntrin 5.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgeren 1 EUR i godtgørelse for den ikke-økonomiske skade, han har lidt. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgeren 1 EUR i godtgørelse for den ikke-økonomiske skade, han har lidt.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

I den foreliggende sag har sagsøgeren anfægtet, at han ikke er blevet opført på den reserveliste, der blev udfærdiget efter udvælgelsesprøve KOM/A/9/01 med henblik på oprettelse af en ansættelsesreserve af fuldmægtige (stillingsgruppe A7/A6) inden for områderne økonomi og statistik.

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren først påberåbt sig, at der er sket tilsidesættelse af artikel 4, 27, 29, 30 og 31 og bilag III til vedtægten, at hensynet til tjenestens interesse er tilsidesat, ligesom der er tale om tilsidesættelse af meddelelsen om udvælgelsesprøve, af omsorgspligten og af artikel 1 i afgørelse 2002/621/EF fra EF-institutionernes generalsekretærer, for så vidt som to af de personer, der er opført på reservelisten, og som er tjenestemænd, allerede er i stillingsgruppe A 7/A 6 og således beklæder stillinger som økonomer i denne stillingsgruppe.

Sagsøgeren har endvidere gjort gældende, at der er tale om

| — | Tilsidesættelse af princippet om forbud mod forskelsbehandling, idet udvælgelseskomitéen ikke har sikret en konsekvent anvendelse af bedømmelseskriterierne, og sagsøgeren ikke har haft de samme vilkår som de øvrige ansøgere. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af princippet om forbud mod forskelsbehandling, idet udvælgelseskomitéen ikke har sikret en konsekvent anvendelse af bedømmelseskriterierne, og sagsøgeren ikke har haft de samme vilkår som de øvrige ansøgere.

| — | Et åbenbart fejlskøn i den foreliggende sag. |
| --- | --- |

—

Et åbenbart fejlskøn i den foreliggende sag.

| — | Tilsidesættelse af princippet om god forvaltningsskik og af artikel 30 i og artikel 3 i bilag III til vedtægten, idet udvælgelseskomitéen ikke har haft de nødvendige kvalifikationer til, at den kunne bedømme prøverne objektivt. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af princippet om god forvaltningsskik og af artikel 30 i og artikel 3 i bilag III til vedtægten, idet udvælgelseskomitéen ikke har haft de nødvendige kvalifikationer til, at den kunne bedømme prøverne objektivt.

Sagsøgeren har endvidere påpeget, at proceduren ikke har været forskriftsmæssig, at der er tale om magtfordrejning og en kompetencemangel, ligesom der er sket tilsidesættelse af princippet om, at retsakter ikke må tillægges tilbagevirkende kraft.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/84 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/84

---

Sag anlagt den 15. marts 2004 af Carlos Martinez-Mongay mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

(Sag T-101/04)

(2004/C 106/164)

Processprog: fransk

Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 15. marts 2004 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber af Carlos Martinez-Mongay, Bruxelles, ved avocats Sébastien Orlandi, Albert Coolen, Jean-Noël Louis og Etienne Marchal, og med valgt adresse i Luxembourg.

Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:

| — | Den anfægtede beslutning annulleres, for så vidt som sagsøgerens indplacering ved ansættelsen herved fastsættes til lønklasse A6, løntrin 2, og datoen for indplaceringen af sagsøgeren i lønklasse A5, løntrin 3, ændres og fastsættes til den 1. april 2000, og de økonomiske virkninger af indplaceringen begrænses til den 5. oktober 1995. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede beslutning annulleres, for så vidt som sagsøgerens indplacering ved ansættelsen herved fastsættes til lønklasse A6, løntrin 2, og datoen for indplaceringen af sagsøgeren i lønklasse A5, løntrin 3, ændres og fastsættes til den 1. april 2000, og de økonomiske virkninger af indplaceringen begrænses til den 5. oktober 1995.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de samme som i sag T-402/03, Katalagarianakis mod Kommissionen (EFT 2004 C 35, s. 17).

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/84 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/84

---

Sag anlagt den 8. marts 2004 af David Cornwell mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

(Sag T-102/04)

(2004/C 106/165)

Processprog: fransk

Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 8. marts 2004 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber af David Cornwell, Kraainem (Belgien), ved avocats Sébastien Orlandi, Albert Coolen, Jean-Noël Louis og Etienne Marchal, og med valgt adresse i Luxembourg.

Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:

| — | Annullation af den anfægtede afgørelse, for så vidt som sagsøgerens indplacering herved revideres og fastsættes til lønklasse A4, løntrin 4, med virkning fra den 1. august 2000 og i lønklasse A4, løntrin 5, med virkning fra den 16. marts 203, og de økonomiske følger af afgørelsen herved begrænses til den 5. oktober 1005. |
| --- | --- |

—

Annullation af den anfægtede afgørelse, for så vidt som sagsøgerens indplacering herved revideres og fastsættes til lønklasse A4, løntrin 4, med virkning fra den 1. august 2000 og i lønklasse A4, løntrin 5, med virkning fra den 16. marts 203, og de økonomiske følger af afgørelsen herved begrænses til den 5. oktober 1005.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

Sagsøgeren har anfægtet ansættelsesmyndighedens afgørelse af 14. april 2003, hvorved sagsøgerens indplacering ved ansættelsen revideres og fastsættes til lønklasse A5, løntrin 3, med virkning fra den 1. maj 1992, hans efterfølgende indplacering i lønklasse A4, løntrin 4, med virkning fra den 1. august 2000 og i lønklasse A4, løntrin 5, med virkning fra den 16. marts 2003 og begrænser de økonomiske følger heraf til den 5. oktober 1995.

Søgsmålsgrundene og de påberåbte argumenter er de samme som dem, der er fremført i sag T-402/03, Katalagarianakis mod Kommissionen (EFT 2004 C 35, s. 17).

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/85 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/85

---

Sag anlagt den 15. marts 2004 af Peter Ritzmann mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

(Sag T-103/04)

(2004/C 106/166)

Processprog: fransk

Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 15. marts 2004 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber af Peter Ritzmann, Trier (Tyskland),ved avocats Sébastien Orlandi, Albert Coolen, Jean-Noël Louis og Etienne Marchal, og med valgt adresse i Luxembourg.

Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:

| — | Annullation af afgørelsen om nedsættelse af de point for fortjenester, sagsøgeren var tildelt for bedømmelsesperioden 2001-2002. |
| --- | --- |

—

Annullation af afgørelsen om nedsættelse af de point for fortjenester, sagsøgeren var tildelt for bedømmelsesperioden 2001-2002.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

Sagsøgeren begyndte sin karriere i Kommissionen som midlertidigt ansat og blev derefter udnævnt til tjenestemand i overgangsperioden 2001-2002.

Sagsøgeren har anført, at hans bedømmere havde tildelt ham et vist antal point, og at hans anciennitet i lønklasse blev taget i betragtning med virkning fra den dato, hvor han blev ansat som midlertidigt ansat, men at Kommissionen besluttede at foretage en betydelig nedsættelse af hans point for fortjenester og således kun tage hensyn til hans fortjenester som tjenestemand.

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren påberåbt sig, at der er tale om

| — | tilsidesættelse af vedtægtens artikel 43 og 45 og de almindelige gennemførelsesbestemmelser til disse artikler |
| --- | --- |

—

tilsidesættelse af vedtægtens artikel 43 og 45 og de almindelige gennemførelsesbestemmelser til disse artikler

| — | tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet og princippet om forbud mod forskelsbehandling |
| --- | --- |

—

tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet og princippet om forbud mod forskelsbehandling

| — | tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet. |
| --- | --- |

—

tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/85 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/85

---

Sag anlagt den 12. marts 2004 af Sandoz GmbH mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

(Sag T-105/04)

(2004/C 106/167)

Processprog: engelsk

Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 12. marts 2004 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber af Sandoz GmbH, Kundl (Østrig), ved solicitors C. Thomas og N. Dagg samt lawyer B. Oosting, og med valgt adresse i Luxembourg.

Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:

| — | Annullation af Kommissionens beslutning, meddelt sagsøgeren ved skrivelse af 29. december 2003, om ikke at gå videre med beslutningen om en markedsføringstilladelse for Omnitrop. |
| --- | --- |

—

Annullation af Kommissionens beslutning, meddelt sagsøgeren ved skrivelse af 29. december 2003, om ikke at gå videre med beslutningen om en markedsføringstilladelse for Omnitrop.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de samme som i sag T-15/04, Sandoz mod Kommisisonen (1).

---

(1)  Endnu ikke offentliggjort.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/85 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/85

---

Sag anlagt den 16. marts 2004 af Aluminium Silicon Mill Products GmbH mod Rådet for Den Europæiske Union

(Sag T-107/04)

(2004/C 106/168)

Processprog: engelsk

Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 16. marts 2004 anlagt sag mod Rådet for Den Europæiske Union af Aluminium Silicon Mill Products GmbH, Zug, Schweiz, ved lawyers A. Willems og L. Ruessmann.

Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:

| — | Rådets forordning (EF) nr. 2229/2003 annulleres, for så vidt som SKU's og ZAO Kremny's udførsler herved pålægges told. |
| --- | --- |

—

Rådets forordning (EF) nr. 2229/2003 annulleres, for så vidt som SKU's og ZAO Kremny's udførsler herved pålægges told.

| — | Rådet tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Rådet tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

Ved den anfægtede retsakt, Rådets forordning (EF) nr. 2229/2003 (1), blev der pålagt en endelig antidumpingtold på import af silicium med oprindelse i Rusland og i den forbindelse pålagt 22,7 % told ved indførsel af silicium fra to russiske producenter med ejerskabsforbindelse, nemlig SUAL-Kremny-Ural og ZAO Kremny. Sagsøgeren importerer silicium fra disse to producenter med henblik på videresalg til kunder i Det Europæiske Fællesskab og har på det grundlag nedlagt påstand om annullation af den anfægtede retsakt.

Til støtte for påstandene har sagsøgeren anført, at Rådet har anlagt et åbenbart fejlskøn og tilsidesat artikel 1, stk. 4, og artikel 6, stk. 7, i forordning nr. 384/1996 (2), eftersom der i den anfægtede retsakt ikke er taget hensyn til betydningen af de forskellige anvendelsesformål for silicium til den kemiske industri og til metalindustrien. Sagsøgeren har endvidere anført, at Rådet ikke har givet nogen begrundelse i relation til fastsættelsen af eksportprisen og til dets bemærkning om, at skadesindikatorerne viste en positiv udvikling fra 1998 til 2000. Ifølge sagsøgeren er dette udsagn også i strid med artikel 3, stk. 4, i WTO-antidumpingaftalen og med artikel 3, stk. 5, i forordning nr. 384/96. Sagsøgeren har ligeledes påpeget, at Rådet ikke har givet en begrundelse for, at det har fastslået en årsagsforbindelse mellem den påståede dumpingimport og skaden, og at Rådet har anlagt et åbenbart fejlskøn i forbindelse med denne påstand og således har tilsidesat artikel 3, stk. 2, 6 og 7, i forordning nr. 384/96 og artikel 3, stk. 1, og artikel 3, skt. 5, i WTO-antidumpingaftalen. Sagsøgeren har endelig anført, at Rådet har tilsidesat artikel 3, stk. 3, i forordning nr. 384/96 i relation til anvendelsen af underbud som en metode til beregning af, hvornår der ikke længere er tale om skade, og ikke har givet en passende begrundelse herfor.

---

(1)  EUT L 339 af 24.12.2003, s. 3.

(2)  Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22.12.1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (EFT L 56 af 6.3.1996, s. 1).

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/86 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/86

---

Sag anlagt den 12. marts 2004 af Nikolaus Steininger mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

(Sag T-108/04)

(2004/C 106/169)

Processprog: fransk

Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 12. marts 2004 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber af Nikolaus Steininger, Bruxelles, ved avocat Nicolas Lhoëst, og med valgt adresse i Luxembourg.

Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:

| — | Annullation af Kommissionens beslutning af 8. maj 2003 om at nedsætte sagsøgerens point for fortjenester som følge af, at hans tjenesteretlige stilling blev ændret fra en stilling som midlertidig ansat, der er omfattet af forskningsbudgettet, til en stilling som tjenestemand, der er omfattet af driftsbudgettet. |
| --- | --- |

—

Annullation af Kommissionens beslutning af 8. maj 2003 om at nedsætte sagsøgerens point for fortjenester som følge af, at hans tjenesteretlige stilling blev ændret fra en stilling som midlertidig ansat, der er omfattet af forskningsbudgettet, til en stilling som tjenestemand, der er omfattet af driftsbudgettet.

| — | Om fornødent annulleres Kommissionens beslutning af 24. november 2003 om afvisning af sagsøgerens klage (R401/03). |
| --- | --- |

—

Om fornødent annulleres Kommissionens beslutning af 24. november 2003 om afvisning af sagsøgerens klage (R401/03).

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

Sagsøgeren tiltrådte tjenesten ved Kommissionen som midlertidig ansat. Efter at sagsøgeren havde bestået en intern udvælgelsesprøve, blev han udnævnt til tjenestemand på prøve.

Ifølge sagsøgeren havde hans gruppechef med henblik på rapporten vedrørende hans karriereforløb for perioden 1. juli 2001 – 31. december 2002 udarbejdet en rapport, der omfattede et vist antal point for fortjenester. Disse point blev herefter nedsat forholdsmæssigt i forhold til den tid, hvor han havde været tjenestemand, dvs. 2,5 måned i forhold til i alt 18 måneder, hvilket svarer til en nedsættelse på 86 %.

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført, at

| — | den i artikel 4.4 i de almindelige gennemførelsesbestemmelser til vedtægtens artikel 43 fastsatte undtagelse ikke kan finde anvendelse |
| --- | --- |

—

den i artikel 4.4 i de almindelige gennemførelsesbestemmelser til vedtægtens artikel 43 fastsatte undtagelse ikke kan finde anvendelse

| — | den i artikel artikel 4.4 i de almindelige gennemførelsesbestemmelser til vedtægtens artikel 43 fastsatte undtagelse er retsstridig |
| --- | --- |

—

den i artikel artikel 4.4 i de almindelige gennemførelsesbestemmelser til vedtægtens artikel 43 fastsatte undtagelse er retsstridig

| — | der er sket princippet om beskyttelse af den berettigede forventning og af proportionalitetsprincippet. |
| --- | --- |

—

der er sket princippet om beskyttelse af den berettigede forventning og af proportionalitetsprincippet.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/86 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/86

---

Sag anlagt den 16. marts 2004 af Paulo Sequeira Wandschneider mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

(Sag T-110/04)

(2004/C 106/170)

Processprog: fransk

Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 16. marts 2004 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber af Paulo Sequeira Wandschneider, Bruxelles, ved avocats Georges Vandersanden og Aurore Finchelstein, og med valgt adresse i Luxembourg.

Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:

| — | Annullation af rapporten vedrørende sagsøgerens karriereforløb i referenceperioden fra den 1. juli 2001 til den 31. december 2002. |
| --- | --- |

—

Annullation af rapporten vedrørende sagsøgerens karriereforløb i referenceperioden fra den 1. juli 2001 til den 31. december 2002.

| — | Om fornødent annulleres beslutningen om afvisningen af sagsøgerens klage af 11. juli 2003. |
| --- | --- |

—

Om fornødent annulleres beslutningen om afvisningen af sagsøgerens klage af 11. juli 2003.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgeren erstatning og godtgørelse for den ikke-økonomiske og økonomiske skade, sagsøgeren har lidt, hvilke beløb fastsættes ex aequo et bono, idet sagsøgeren forbeholder sig ret til at forhøje beløbet til 2 500 EUR. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgeren erstatning og godtgørelse for den ikke-økonomiske og økonomiske skade, sagsøgeren har lidt, hvilke beløb fastsættes ex aequo et bono, idet sagsøgeren forbeholder sig ret til at forhøje beløbet til 2 500 EUR.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

Sagsøgeren i den foreliggende sag har anfægtet gyldigheden af rapporten vedrørende hans karriereforløb (REC) for referenceperioden fra den 1. juli 2001 til den 31. december 2002.

Til støtte for påstandene har sagsøgeren gjort gældende, at der er tale om

| — | tilsidesættelse af vedtægtens artikel 43, af de almindelige gennemførelsesbestemmelser til vedtægten og af vejledningen i bedømmelse |
| --- | --- |

—

tilsidesættelse af vedtægtens artikel 43, af de almindelige gennemførelsesbestemmelser til vedtægten og af vejledningen i bedømmelse

| — | tilsidesættelse af begrundelsespligten, ligesom der i den foreliggende sag er tale om et åbenbart fejlskøn og magtfordrejning |
| --- | --- |

—

tilsidesættelse af begrundelsespligten, ligesom der i den foreliggende sag er tale om et åbenbart fejlskøn og magtfordrejning

| — | tilsidesættelse af omsorgspligten og tilsidesættelse af princippet om god forvaltningsskik |
| --- | --- |

—

tilsidesættelse af omsorgspligten og tilsidesættelse af princippet om god forvaltningsskik

| — | tilsidesættelse af retten til kontradiktion, ligesom de frister, der er fastsat i de gældende vedtægtsbestemmelser, er overskredet. |
| --- | --- |

—

tilsidesættelse af retten til kontradiktion, ligesom de frister, der er fastsat i de gældende vedtægtsbestemmelser, er overskredet.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/87 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/87

---

Sag anlagt den 15. marts 2004 af OJSC Bratsk Aluminium Plant mod Rådet for Den Europæiske Union

(Sag T-111/04)

(2004/C 106/171)

Processprog: engelsk

Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 15. marts 2004 anlagt sag mod Rådet for Den Europæiske Union af OJSC Bratsk Aluminium Plant, Bratsk, Rusland, ved lawyer Dr. K. Adamantopoulos og Solicitor J. Branton.

Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:

| — | Annullation af Rådets forordning (EF) nr. 2229/2003 af 22. december 2003 om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af told af silicium med oprindelse i Rusland, offentliggjort den 24. december 2003 i Den Europæiske Unions Tidende (EUT L 339 af 24.12.2003, s. 3), for så vidt som den vedrører sagsøgeren. |
| --- | --- |

—

Annullation af Rådets forordning (EF) nr. 2229/2003 af 22. december 2003 om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af told af silicium med oprindelse i Rusland, offentliggjort den 24. december 2003 i Den Europæiske Unions Tidende (EUT L 339 af 24.12.2003, s. 3), for så vidt som den vedrører sagsøgeren.

| — | Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

Ved den anfægtede retsakt, Rådets forordning (EF) nr. 2229/2003 (1), blev der indført en endelig antidumpingtold på importen af silicium med oprindelse i Rusland og som led heri pålagt 22,7 % told på silicium med oprindelse i Rusland. Sagsøgeren, en russisk siliciumproducent, har nedlagt påstand om annullation af forordningen.

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført, at Rådet har tilsidesat artikel 2, stk. 8, og 9, i forordning nr. 384/996 (2), at Rådet har anlagt et åbenbart fejlskøn og tilsidesat et grundlæggende proceduremæssigt krav derved, at det ikke accepterede, at sagsøgeren og sagsøgerens forhandler på De Britiske Jomfruøer har ejerskabsforbindelse. Det sagsøgende selskab har endvidere anført, at dets ret til en rimelig sagsbehandling blev tilsidesat, idet Rådet undlod at foretage et yderligere kontrolbesøg i forbindelse med dette udsagn. Ifølge sagsøgeren tilsidesatte Rådet også artikel 18, stk. 4, i forordning nr. 384/96, da det undlod at tage hensyn til bevismateriale, som sagsøgeren havde fremlagt. Sagsøgeren har også anført, at der er sket tilsidesættelse af artikel 20, stk. 4, i forordning nr. 384/96, idet Rådet ikke har givet en passende redegørelse for de afgørende faktiske og retlige omstændigheder, der var baggrund for forslaget om indførelse af endelige foranstaltninger. Sagsøgeren har endelig påpeget, at det i den anfægtede forordning med urette er anført, at sagsøgerens salg på hjemmemarkedet ikke var rentabelt, hvilket bestyrkede antagelsen om, at der var tale om dumping, men sagsøgerens udgifter til elektricitet ikke blev taget i betragtning, men justeret i opadgående retning på grundlag af irrelevante omstændigheder. Med henvisning hertil har sagsøgeren anført, at den anfægtede forordning er i strid med artikel 2, stk. 5, og stk. 7, litra b) og c), i forordning nr. 384/96, og at Rådet har anlagt et åbenbart fejlskøn og ikke har givet en passende begrundelse.

---

(1)  EUT L 339 af 24.12.2003, s. 3.

(2)  Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22.12.1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (EFT 1996 L 56 af 6.3.1996, s. 1).

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/88 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/88

---

Sag anlagt den 19. marts 2004 af Manuel Ruiz Sanz, Anna Maria Campogrande og Friedrich Mühlbauer mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

(Sag T-112/04)

(2004/C 106/172)

Processprog: fransk

Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 19. marts 2004 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber af Manuel Ruiz Sanz, Tervuren (Belgien), Anna Maria Campogrande og Friedrich Mühlbauer, begge med bopæl i Bruxelles, ved avocats Gilles Bounéou og Frédéric Frabetti, og med valgt adresse i Luxembourg.

Sagsøgerne har nedlagt følgende påstande:

| — | Bedømmelserne for perioden 2001-2002 annulleres for så vidt angår sagsøgerne. |
| --- | --- |

—

Bedømmelserne for perioden 2001-2002 annulleres for så vidt angår sagsøgerne.

| — | Subsidiært annulleres sagsøgernes rapport vedrørende karriereforløb (REC/CRD) for perioden fra den 1. juli 2001 til den 31. december 2002. |
| --- | --- |

—

Subsidiært annulleres sagsøgernes rapport vedrørende karriereforløb (REC/CRD) for perioden fra den 1. juli 2001 til den 31. december 2002.

| — | Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

De påberåbte anbringender er de samme som i sag T-47/04, Alex Milbert m.fl. mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/88 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/88

---

Sag anlagt den 19. marts 2004 af Yvonne Laroche mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

(Sag T-115/04)

(2004/C 106/173)

Processprog: fransk

Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 19. marts 2004 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber af Yvonne Laroche, Bruxelles, ved avocats Gilles Bounéou og Frédéric Frabetti, og med valgt adresse i Luxembourg.

Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:

| — | Afgørelsen af 11. juni 2003 om at afslutte behandlingen af rapporten vedrørende karriereforløb (REC) for sagsøgeren for perioden fra den 1. juli 2001 til den 31. december 2002 annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelsen af 11. juni 2003 om at afslutte behandlingen af rapporten vedrørende karriereforløb (REC) for sagsøgeren for perioden fra den 1. juli 2001 til den 31. december 2002 annulleres.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

Sagsøgeren har anfægtet ansættelsesmyndighedens afgørelse om endelig udfærdigelse af rapporten vedrørende karriereforløb for hende for perioden fra den 1. juli 2001 til den 31. december 2002.

Ifølge sagsøgeren er den anfægtede afgørelse blevet truffet på et tidspunkt, hvor hun havde sygeorlov. Hun fik således først kendskab til afgørelsen, da hun genoptog sit arbejde.

Til støtte for påstandene har hun gjort gældende, at der er sket tilsidesættelse af vedtægtens artikel 43 og de almindelige gennemførelsesbestemmelser til denne artikel samt af vejledningen i bedømmelse for perioden 2001-2002 og princippet om god forvaltningsskik, princippet om forbud mod forskelsbehandling, princippet om forbud mod vilkårlighed og begrundelsespligten.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/88 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/88

---

Sag anlagt den 25. marts 2004 af Francisco Rossi Ferreras mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

(Sag T-119/04)

(2004/C 106/174)

Processprog: fransk

Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 25. marts 2004 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber af Francisco Rossi Ferreras, Luxembourg, ved avocats Gilles Bounéou og Frédéric Frabetti, og med valgt adresse i Luxembourg.

Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:

| — | Annullation af sagsøgerens bedømmelsesrapport for perioden fra den 1. juli 2001 til den 31. december 2002. |
| --- | --- |

—

Annullation af sagsøgerens bedømmelsesrapport for perioden fra den 1. juli 2001 til den 31. december 2002.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgeren 30 000 EUR i godtgørelse for den ikke-økonomiske skade, sagsøgeren har lidt. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgeren 30 000 EUR i godtgørelse for den ikke-økonomiske skade, sagsøgeren har lidt.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:

Sagsøgeren, der er tjenestemand ved Kommissionen, har anfægtet rapporten vedrørende hans karriereforløb for perioden 2001-2002.

Han har påberåbt sig, at der er sket tilsidesættelse af vedtægtens artikel 43, af princippet om god forvaltningsskik, princippet om forbud mod forskelsbehandling og om forbud mod vilkårlighed samt af begrundelsespligten. Han har ligeledes anført, at bedømmerne har anlagt et åbenbart fejlskøn og hævder at have været offer for moralsk chikane fra hans overordnedes side.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/89 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/89

---

Slettelse af sag T-235/99 (1)

(2004/C 106/175)

(Processprog: nederlandsk)

Ved kendelse af 13. februar 2004 har formanden for Anden Udvidede Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans besluttet, at sag T-235/99, Garage Bergesteyn BV mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, skal slettes af registeret.

---

(1)  EFT C 47 af 19.2.2000.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/89 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/89

---

Slettelse af sag T-279/99 (1)

(2004/C 106/176)

(Processprog: nederlandsk)

Ved kendelse af 1. marts 2004 har formanden for Anden Udvidede Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans besluttet, at sag T-279/99, De Haan Minerale Oliën B.V. mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, skal slettes af registeret.

---

(1)  EFT C 47 af 19.2.2000.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/89 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/89

---

Slettelse af sag T-291/99 (1)

(2004/C 106/177)

(Processprog: nederlandsk)

Ved kendelse af 1. marts 2004 har formanden for Anden Udvidede Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans besluttet, at sag T-291/99, Autobedrijf Vruggink mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, skal slettes af registeret.

---

(1)  EFT C 63 af 4.3.2000.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/89 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/89

---

Slettelse af sag T-294/99 (1)

(2004/C 106/178)

(Processprog: nederlandsk)

Ved kendelse af 13. februar 2004 har formanden for Anden Udvidede Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans besluttet, at sag T-294/99, Gebr. Derks Beers BV mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, skal slettes af registeret.

---

(1)  EFT C 63 af 4.3.2000.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/89 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/89

---

Slettelse af sag T-184/03 (1)

(2004/C 106/179)

(Processprog: spansk)

Ved kendelse af 2. marts 2004 har formanden for Fjerde Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans besluttet, at sag T-184/03, Metrovacesa SA mod Kontoret for Harmonisering i det indre Marked (Varemærker og Design), skal slettes af registeret.

---

(1)  EFT C 184 af 2.8.2003.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/90 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/90

---

Slettelse af sag T-307/03 (1)

(2004/C 106/180)

(Processprog: nederlandsk)

Ved kendelse af 19. februar 2004 har formanden for Anden Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans besluttet, at sag T-307/03, WHG Westdeutsche Handelsgesellschaft mbH mod Kontoret for Harmonisering i det indre Marked (Varemærker og Design), skal slettes af registeret.

---

(1)  EFT C 264 af 1.11.2003.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/90 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/90

---

Slettelse af sag C-308/03 (1)

(2004/C 106/181)

(Processprog: fransk)

Ved kendelse af 5. marts 2004 har præsidenten for De Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-308/03, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Agence française de sécurité sanitaire des produits de santé, skal slettes af registeret.

---

(1)  EFT C 213 af 6.9.2003.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/90 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/90

---

Slettelse af sag T-355/03 (1)

(2004/C 106/182)

(Processprog: nederlandsk)

Ved kendelse af 19. februar 2004 har formanden for Første Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans besluttet, at sag T-355/03, Andreas Mausolf mod Europol, skal slettes af registeret.

---

(1)  EFT C 21 af 24.1.2004.

---

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/90 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/90

---

Slettelse af sag T-407/03 (1)

(2004/C 106/183)

(Processprog: italiensk)

Ved kendelse af 18. marts 2004 har formanden for Tredje Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans besluttet, at sag T-407/03, Antonio Aresu mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, skal slettes af registeret.

---

(1)  EFT C 35 af 7.2.2004.

---

III Oplysninger

| 30.4.2004 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 106/91 |
| --- | --- | --- | --- |

30.4.2004

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 106/91

---

(2004/C 106/184)

Domstolens seneste offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende

EUT C 94 af 17.4.2004

Liste over tidligere offentliggørelser

EUT C 85 af 3.4.2004

EUT C 71 af 20.3.2004

EUT C 59 af 6.3.2004

EUT C 47 af 21.2.2004

EUT C 35 af 7.2.2004

EUT C 21 af 24.1.2004

Teksterne er tilgængelige i:

| | EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex |
| --- | --- |

EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

| | CELEX: http://europa.eu.int/celex |
| --- | --- |

CELEX: http://europa.eu.int/celex

---