# Europeiska unionens L 57/2011

| | ISSN 1725-2628
  doi:10.3000/17252628.L_2011.057.swe |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | L 57 |
| | |
| Svensk utgåva | Lagstiftning | 54 årgången2 mars 2011 |

ISSN 1725-2628

doi:10.3000/17252628.L_2011.057.swe

Europeiska unionens

officiella tidning

L 57

Svensk utgåva

Lagstiftning

54 årgången2 mars 2011

---

| Innehållsförteckning | | II   Icke-lagstiftningsakter | Sida |
| --- | --- | --- | --- |
| | | INTERNATIONELLA AVTAL |
| | * | Rådets beslut 2011/133/Gusp av den 21 februari 2011 om undertecknande och ingående av avtalet mellan Europeiska unionen och Montenegro om fastställande av en ram för Montenegros deltagande i Europeiska unionens krishanteringsinsatser | 1 |
| Avtal mellan Europeiska unionen och Montenegro om fastställande av en ram för Montenegros deltagande i Europeiska unionens krishanteringsinsatser | 2 |
| | | FÖRORDNINGAR |
| | * | Kommissionens förordning (EU) nr 201/2011 av den 1 mars 2011 om utformningen av försäkran om överensstämmelse med en godkänd typ av järnvägsfordon (
  1
  ) | 8 |
| | * | Kommissionens förordning (EU) nr 202/2011 av den 1 mars 2011 om ändring av bilaga I till rådets förordning (EG) nr 1005/2008 när det gäller definitionen av fiskeriprodukter och om ändring av kommissionens förordning (EG) nr 1010/2009 när det gäller mallar för förhandsmeddelanden, mål för hamninspektioner och godkända fångstdokumentationssystem antagna av regionala fiskeriorganisationer | 10 |
| | | Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 203/2011 av den 1 mars 2011 om fastställande av schablonvärden vid import för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker | 19 |
| | | DIREKTIV |
| | * | Kommissionens direktiv 2011/18/EU av den 1 mars 2011 om ändring av bilagorna II, V och VI till Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/57/EG om driftskompatibiliteten hos järnvägssystemet inom gemenskapen (
  1
  ) | 21 |
| | | BESLUT |
| | | 2011/134/EU |
| | * | Kommissionens beslut av den 24 mars 2010 om det statliga stöd C 4/03 (f.d. NN 102/02) som Italien har genomfört till förmån för WAM SpA
  [delgivet med nr K(2010) 1711 cor.]

   (
  1
  ) | 29 |
| | | 2011/135/EU |
| | * | Kommissionens beslut av den 1 mars 2011 om förlängning av giltighetstiden för beslut 2009/251/EG om skyldighet för medlemsstaterna att se till att biociden dimetylfumarat inte släpps ut eller tillhandahålls på marknaden
  [delgivet med nr K(2011) 1174]

   (
  1
  ) | 43 |
| | | REKOMMENDATIONER |
| | | 2011/136/EU |
| | * | Kommissionens rekommendation av den 1 mars 2011 om riktlinjer för tillämpningen av reglerna för uppgiftsskydd i systemet för konsumentskyddssamarbete (CPCS) | 44 |
| | | AKTER SOM ANTAS AV ORGAN SOM INRÄTTATS GENOM INTERNATIONELLA AVTAL |
| | * | Föreskrifter nr 100 från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (FN/ECE) – Enhetliga bestämmelser om godkännande av fordon med avseende på särskilda krav för elektrisk framdrivning | 54 |

Innehållsförteckning

II   Icke-lagstiftningsakter

Sida

INTERNATIONELLA AVTAL

*

Rådets beslut 2011/133/Gusp av den 21 februari 2011 om undertecknande och ingående av avtalet mellan Europeiska unionen och Montenegro om fastställande av en ram för Montenegros deltagande i Europeiska unionens krishanteringsinsatser

1

Avtal mellan Europeiska unionen och Montenegro om fastställande av en ram för Montenegros deltagande i Europeiska unionens krishanteringsinsatser

2

FÖRORDNINGAR

*

Kommissionens förordning (EU) nr 201/2011 av den 1 mars 2011 om utformningen av försäkran om överensstämmelse med en godkänd typ av järnvägsfordon (
  1
  )

1

8

*

Kommissionens förordning (EU) nr 202/2011 av den 1 mars 2011 om ändring av bilaga I till rådets förordning (EG) nr 1005/2008 när det gäller definitionen av fiskeriprodukter och om ändring av kommissionens förordning (EG) nr 1010/2009 när det gäller mallar för förhandsmeddelanden, mål för hamninspektioner och godkända fångstdokumentationssystem antagna av regionala fiskeriorganisationer

10

Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 203/2011 av den 1 mars 2011 om fastställande av schablonvärden vid import för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker

19

DIREKTIV

*

Kommissionens direktiv 2011/18/EU av den 1 mars 2011 om ändring av bilagorna II, V och VI till Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/57/EG om driftskompatibiliteten hos järnvägssystemet inom gemenskapen (
  1
  )

1

21

BESLUT

2011/134/EU

*

Kommissionens beslut av den 24 mars 2010 om det statliga stöd C 4/03 (f.d. NN 102/02) som Italien har genomfört till förmån för WAM SpA
  [delgivet med nr K(2010) 1711 cor.]

   (
  1
  )

[delgivet med nr K(2010) 1711 cor.]

1

29

2011/135/EU

*

Kommissionens beslut av den 1 mars 2011 om förlängning av giltighetstiden för beslut 2009/251/EG om skyldighet för medlemsstaterna att se till att biociden dimetylfumarat inte släpps ut eller tillhandahålls på marknaden
  [delgivet med nr K(2011) 1174]

   (
  1
  )

[delgivet med nr K(2011) 1174]

1

43

REKOMMENDATIONER

2011/136/EU

*

Kommissionens rekommendation av den 1 mars 2011 om riktlinjer för tillämpningen av reglerna för uppgiftsskydd i systemet för konsumentskyddssamarbete (CPCS)

44

AKTER SOM ANTAS AV ORGAN SOM INRÄTTATS GENOM INTERNATIONELLA AVTAL

*

Föreskrifter nr 100 från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (FN/ECE) – Enhetliga bestämmelser om godkännande av fordon med avseende på särskilda krav för elektrisk framdrivning

54

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Text av betydelse för EES |

---

(1)   Text av betydelse för EES

1

| SV | De rättsakter vilkas titlar är tryckta med fin stil är sådana rättsakter som har avseende på den löpande handläggningen av jordbrukspolitiska frågor. De har normalt en begränsad giltighetstid.
  Beträffande alla övriga rättsakter gäller att titlarna är tryckta med fetstil och föregås av en asterisk. |
| --- | --- |

SV

De rättsakter vilkas titlar är tryckta med fin stil är sådana rättsakter som har avseende på den löpande handläggningen av jordbrukspolitiska frågor. De har normalt en begränsad giltighetstid.

Beträffande alla övriga rättsakter gäller att titlarna är tryckta med fetstil och föregås av en asterisk.

---

II Icke-lagstiftningsakter

INTERNATIONELLA AVTAL

| 2.3.2011 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 57/1 |
| --- | --- | --- | --- |

2.3.2011

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 57/1

---

RÅDETS BESLUT 2011/133/GUSP

av den 21 februari 2011

om undertecknande och ingående av avtalet mellan Europeiska unionen och Montenegro om fastställande av en ram för Montenegros deltagande i Europeiska unionens krishanteringsinsatser

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om Europeiska unionen, särskilt artikel 37, och fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 218.5 och 218.6,

med beaktande av förslaget från unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik (nedan kallad den höga representanten), och

av följande skäl:

| (1) | Villkoren för tredjestaters deltagande i Europeiska unionens krishanteringsinsatser bör anges i ett avtal om fastställande av en ram för ett eventuellt sådant framtida deltagande i stället för att fastställas från fall till fall för varje aktuell insats. |
| --- | --- |

(1)

Villkoren för tredjestaters deltagande i Europeiska unionens krishanteringsinsatser bör anges i ett avtal om fastställande av en ram för ett eventuellt sådant framtida deltagande i stället för att fastställas från fall till fall för varje aktuell insats.

| (2) | Efter rådets beslut av den 26 april 2010 om bemyndigande att inleda förhandlingar har den höga representanten förhandlat om ett avtal mellan Europeiska unionen och Montenegro om fastställande av en ram för Montenegros deltagande i Europeiska unionens krishanteringsinsatser (nedan kallat avtalet). |
| --- | --- |

(2)

Efter rådets beslut av den 26 april 2010 om bemyndigande att inleda förhandlingar har den höga representanten förhandlat om ett avtal mellan Europeiska unionen och Montenegro om fastställande av en ram för Montenegros deltagande i Europeiska unionens krishanteringsinsatser (nedan kallat avtalet).

| (3) | Avtalet bör godkännas. |
| --- | --- |

(3)

Avtalet bör godkännas.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Avtalet mellan Europeiska unionen och Montenegro om fastställande av en ram för Montenegros deltagande i Europeiska unionens krishanteringsinsatser (avtalet) godkänns härmed på unionens vägnar.

Texten till avtalet åtföljer detta beslut.

Artikel 2

Rådets ordförande bemyndigas härmed att utse den eller de personer som ska ha rätt att underteckna avtalet med bindande verkan för unionen.

Artikel 3

Avtalet ska tillämpas provisoriskt från och med den dag då avtalet undertecknas, i avvaktan på att de förfaranden som är nödvändiga för avtalets ingående avslutas (1).

Artikel 4

Rådets ordförande ska på unionens vägnar göra den anmälan som avses i artikel 16.1 i avtalet.

Artikel 5

Detta beslut träder i kraft samma dag som det antas.

Utfärdat i Bryssel den 21 februari 2011.

På rådets vägnar

C. ASHTON

Ordförande

---

(1)  Dagen för avtalets undertecknande kommer att offentliggöras av rådets generalsekretariat i Europeiska unionens officiella tidning.

1

Europeiska unionens officiella tidning

---

ÖVERSÄTTNING

AVTAL

mellan Europeiska unionen och Montenegro om fastställande av en ram för Montenegros deltagande i Europeiska unionens krishanteringsinsatser

EUROPEISKA UNIONEN,

å ena sidan, och

MONTENEGRO,

å andra sidan,

nedan kallade parterna,

har beslutat att ingå detta avtal med beaktande av följande:

Europeiska unionen (EU) får besluta att vidta åtgärder på krishanteringens område.

EU kommer att besluta huruvida tredjestater kommer att inbjudas att delta i EU-ledda krishanteringsinsatser.

Villkoren för Montenegros deltagande i EU-ledda krishanteringsinsatser bör fastställas i ett avtal om fastställande av en ram för ett sådant eventuellt framtida deltagande i stället för att fastställas från fall till fall för varje enskild insats.

Ett sådant avtal bör inte påverka självständigheten i EU:s beslutsfattande och bör inte påverka Montenegros beslut från fall till fall att delta i EU-ledda krishanteringsinsatser.

Ett sådant avtal bör endast avse framtida EU-ledda krishanteringsinsatser och bör inte påverka några befintliga avtal som reglerar Montenegros deltagande i EU-ledda krishanteringsinsatser som redan har inletts.

HÄRIGENOM AVTALAS FÖLJANDE.

AVSNITT I

ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

Artikel 1

Beslut som rör deltagande

1.   Efter Europeiska unionens (EU) beslut att inbjuda Montenegro att delta i en EU-ledd krishanteringsinsats, och när Montenegro har beslutat att delta, ska Montenegro lämna information om sitt föreslagna bidrag till EU.

2.   EU:s bedömning av Montenegros bidrag ska genomföras i samråd med Montenegro.

3.   EU ska i ett tidigt skede ge Montenegro en uppskattning av Montenegros sannolika bidrag till de gemensamma kostnaderna för insatsen för att bistå Montenegro i utformningen av erbjudandet.

4.   EU ska meddela resultatet av den bedömningen till Montenegro i en skrivelse i syfte att säkerställa Montenegros deltagande i enlighet med bestämmelserna i detta avtal.

Artikel 2

Ramar

1.   Montenegro ska ställa sig bakom det rådsbeslut genom vilket Europeiska unionens råd beslutar att EU ska genomföra en krishanteringsinsats och varje annat beslut genom vilket Europeiska unionens råd beslutar att förlänga en EU-ledd krishanteringsinsats, i enlighet med bestämmelserna i detta avtal och de arrangemang som krävs för dess genomförande.

2.   Montenegros deltagande i en EU-ledd krishanteringsinsats ska inte påverka självständigheten i EU:s beslutsfattande.

Artikel 3

Status för personal och styrkor

1.   Statusen för den personal som utstationerats till en EU-ledd civil krishanteringsinsats och/eller för de styrkor som ställs till förfogande för en EU-ledd militär krishanteringsinsats från Montenegro ska regleras av avtalet om statusen för uppdraget/styrkorna mellan EU och den eller de stater i vilken/vilka insatsen genomförs, om ett sådant avtal har ingåtts.

2.   Statusen för personalen vid högkvarteret eller de ledningsenheter som finns utanför den stat/de stater där den EU-ledda krishanteringsinsatsen genomförs ska regleras genom arrangemang mellan högkvarteret och de berörda ledningsenheterna och Montenegro.

3.   Utan att det påverkar tillämpningen av det avtal om statusen för uppdraget/styrkorna som avses i punkt 1 ska Montenegro utöva jurisdiktion över sin personal i den EU-ledda krishanteringsinsatsen.

4.   Montenegro ska vara ansvarig för att besvara alla anspråk i samband med ett deltagande i en EU-ledd krishanteringsinsats som kommer från eller rör någon medlem av dess personal. Montenegro ska vara ansvarig för att vidta åtgärder, i synnerhet rättsliga eller disciplinära åtgärder, mot en medlem av sin personal i enlighet med montenegrinska lagar och andra förordningar. En förlaga till ett sådant avtal bifogas detta avtal.

5.   Parternas är eniga om att avstå från alla eventuella skadeståndsanspråk mot varandra, med undantag för avtalsgrundade anspråk, för skada på samt för förlust eller förstörelse av tillgångar som ägs/handhas av endera parten eller för personskada eller dödsfall som drabbar någon parts personal till följd av utförandet av officiella uppgifter i samband med verksamhet som omfattas av detta avtal, utom vid grov vårdslöshet eller avsiktlig försummelse.

6.   Montenegro åtar sig att avge en förklaring om att Montenegro avstår från att begära skadestånd från en annan stat som deltar i en EU-ledd krishanteringsinsats där Montenegro deltar och att avge förklaringen när detta avtal undertecknas.

7.   EU åtar sig att se till att EU:s medlemsstater avger en förklaring om att de avstår från att begära skadestånd vid ett eventuellt framtida deltagande av Montenegro i en EU-ledd krishanteringsinsats och att avge förklaringen när detta avtal undertecknas.

Artikel 4

Säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter

Avtalet mellan Montenegros regering och EU om säkerhet för säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter, utfärdat i Bryssel den 13 september 2010, ska tillämpas inom ramen för EU-ledda krishanteringsinsatser.

AVSNITT II

BESTÄMMELSER OM DELTAGANDE I CIVILA KRISHANTERINGSINSATSER

Artikel 5

Personal som utstationeras till en EU-ledd civil krishanteringsinsats

1.   Montenegro ska se till att dess personal som utstationeras till den EU-ledda civila krishanteringsinsatsen utför sitt uppdrag i enlighet med

| a) | rådets beslut och senare ändringar av det enligt artikel 2.1, |
| --- | --- |

a)

rådets beslut och senare ändringar av det enligt artikel 2.1,

| b) | insatsplanen, |
| --- | --- |

b)

insatsplanen,

| c) | genomförandeåtgärderna. |
| --- | --- |

c)

genomförandeåtgärderna.

2.   Montenegro ska i god tid underrätta uppdragschefen för den EU-ledda civila krishanteringsinsatsen (nedan kallad uppdragschefen) och unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik (nedan kallad den höga representanten) om alla ändringar avseende dess bidrag till den EU-ledda civila krishanteringsinsatsen.

3.   Personal som utstationeras till den EU-ledda civila krishanteringsinsatsen ska genomgå läkarundersökning, vaccineras och inneha friskintyg för tjänstgöringen som utfärdats av behörig myndighet från Montenegro. Personal som utstationeras till den EU-ledda civila krishanteringsinsatsen ska lämna en kopia av det intyget.

Artikel 6

Befälsordning

1.   Personal som utstationeras från Montenegro ska fullgöra sin tjänst och uppträda med enbart den EU-ledda civila krishanteringsinsatsens bästa för ögonen.

2.   All personal ska kvarstå fullt ut under respektive nationella myndighets befäl.

3.   De nationella myndigheterna ska överföra den operativa ledningen till EU.

4.   Uppdragschefen ska ansvara för och utöva ledningen av den EU-ledda civila krishanteringsinsatsen i insatsområdet.

5.   Uppdragschefen ska leda EU:s civila krishanteringsinsats och ansvara för den dagliga ledningen.

6.   Montenegro ska ha samma rättigheter och skyldigheter när det gäller den dagliga ledningen av insatsen som de av EU:s medlemsstater som deltar i den, i enlighet med de rättsliga instrument som avses i artikel 2.1.

7.   Uppdragschefen ska ansvara för den disciplinära kontrollen över personalen inom EU:s civila krishanteringsinsats. Om så krävs ska disciplinåtgärder vidtas av den berörda nationella myndigheten.

8.   Montenegro ska utse en kontaktperson för den nationella kontingenten som ska företräda den nationella kontingenten inom insatsen. Kontaktpersonen ska avlägga rapport om nationella frågor till uppdragschefen och ska ansvara för den dagliga ordningen inom kontingenten.

9.   Beslut om att avsluta insatsen ska fattas av EU efter samråd med Montenegro, om landet fortfarande deltar i den EU-ledda civila krishanteringsinsatsen när insatsen avslutas.

Artikel 7

Finansiella aspekter

1.   Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 8 ska Montenegro ansvara för alla kostnader i samband med deltagandet i insatsen bortsett från de löpande kostnaderna enligt insatsens driftbudget.

2.   Vid dödsfall, skador eller förlust som drabbar fysiska eller juridiska personer från den eller de stater där insatsen genomförs ska Montenegro, när landets ansvar har fastställts, betala skadestånd i enlighet med villkoren i det tillämpliga avtalet om uppdragets status enligt artikel 3.1.

Artikel 8

Bidrag till driftbudget

1.   Montenegro ska bidra till finansieringen av driftsbudgeten för en EU-ledd civil krishanteringsinsats.

2.   Det ekonomiska bidraget från Montenegro till driftbudgeten ska beräknas på grundval av någon av följande formler, beroende på vilken som resulterar i det lägre beloppet, nämligen

| a) | en andel av referensbeloppet som är proportionellt till Montenegros bruttonationalinkomsts andel av den totala bruttonationalinkomsten för samtliga de stater som bidrar till operationens driftbudget, eller |
| --- | --- |

a)

en andel av referensbeloppet som är proportionellt till Montenegros bruttonationalinkomsts andel av den totala bruttonationalinkomsten för samtliga de stater som bidrar till operationens driftbudget, eller

| b) | en andel av referensbeloppet för driftbudgeten som är proportionellt till Montenegros personal i insatsen i förhållande till samtliga staters personal i insatsen. |
| --- | --- |

b)

en andel av referensbeloppet för driftbudgeten som är proportionellt till Montenegros personal i insatsen i förhållande till samtliga staters personal i insatsen.

3.   Trots vad som sägs i punkterna 1 och 2 ska Montenegro inte bidra till finansieringen av de dagtraktamenten som utbetalas till personal från EU:s medlemsstater.

4.   Trots vad som sägs i punkt 1 ska EU i princip undanta Montenegro från ekonomiska bidrag till en särskild EU-ledd civil krishanteringsinsats när

| a) | EU beslutar att Montenegro ger ett avsevärt bidrag som är av grundläggande betydelse för insatsen, eller när |
| --- | --- |

a)

EU beslutar att Montenegro ger ett avsevärt bidrag som är av grundläggande betydelse för insatsen, eller när

| b) | Montenegro har en BNI per capita som inte överstiger BNI per capita i någon av EU:s medlemsstater. |
| --- | --- |

b)

Montenegro har en BNI per capita som inte överstiger BNI per capita i någon av EU:s medlemsstater.

5.   En överenskommelse om betalningen av bidrag från Montenegro till driftbudgeten för en EU-ledd civil krishanteringsinsats ska undertecknas mellan uppdragschefen och berörda administrativa organ i Montenegro. Den överenskommelsen ska bland annat inbegripa bestämmelser om

| a) | vilket belopp det gäller, |
| --- | --- |

a)

vilket belopp det gäller,

| b) | arrangemangen för utbetalning av det ekonomiska bidraget, |
| --- | --- |

b)

arrangemangen för utbetalning av det ekonomiska bidraget,

| c) | revisionsförfarandet. |
| --- | --- |

c)

revisionsförfarandet.

AVDELNING III

BESTÄMMELSER OM DELTAGANDE I MILITÄRA KRISHANTERINGSINSATSER

Artikel 9

Deltagande i en EU-ledd militär krishanteringsinsats

1.   Montenegro ska se till att dess styrkor och personal som deltar i en EU-ledd militär krishanteringsinsats utför sitt uppdrag i enlighet med

| a) | rådets beslut och senare ändringar av det enligt artikel 2.1, |
| --- | --- |

a)

rådets beslut och senare ändringar av det enligt artikel 2.1,

| b) | insatsplanen, |
| --- | --- |

b)

insatsplanen,

| c) | genomförandeåtgärderna. |
| --- | --- |

c)

genomförandeåtgärderna.

2.   Personal som utstationeras från Montenegro ska fullgöra sin tjänst och uppträda med enbart den EU-ledda militära krishanteringsinsatsens bästa för ögonen.

3.   Montenegro ska i god tid underrätta EU-insatschefen om alla ändringar avseende dess deltagande i insatsen.

Artikel 10

Befälsordning

1.   Alla styrkor och all personal som deltar i den EU-ledda militära krishanteringsinsatsen ska kvarstå fullt ut under respektive nationella myndighets befäl.

2.   De nationella myndigheterna ska överföra den operativa och taktiska ledningen över styrkor och personal till EU-insatschefen, som har rätt att delegera sina maktbefogenheter.

3.   Montenegro ska ha samma rättigheter och skyldigheter när det gäller den dagliga ledningen av insatsen som de deltagande EU-medlemsstaterna.

4.   Efter samråd med Montenegro får EU:s insatschef när som helst begära att bidraget från Montenegro dras tillbaka.

5.   Montenegro ska utnämna en högre militär företrädare att företräda landets nationella kontingent i den EU-ledda militära krishanteringsinsatsen. Företrädaren ska samråda med den EU-ledda styrkans befälhavare i alla frågor som rör insatsen och ska ansvara för den montenegrinska kontingentens dagliga disciplin.

Artikel 11

Finansiella aspekter

1.   Utan att det påverkar bestämmelserna i artikel 12 ska Montenegro ansvara för alla kostnader i samband med deltagandet i insatsen såvida kostnaderna inte betalas av gemensamma medel enligt de rättsliga instrument som det hänvisas till i artikel 2.1 i detta avtal och i rådets beslut 2008/975/Gusp av den 18 december 2008 om inrättande av en mekanism för att förvalta finansieringen av de gemensamma kostnaderna för Europeiska unionens insatser med militära eller försvarsmässiga konsekvenser (Athena) (1).

2.   Vid dödsfall, skador eller förlust som drabbar fysiska eller juridiska personer från den eller de stater där insatsen genomförs ska Montenegro, när landet ansvar har fastställts, betala skadestånd i enlighet med villkoren i det tillämpliga avtalet om statusen för styrkorna enligt artikel 3.1.

Artikel 12

Bidrag till de gemensamma kostnaderna

1.   Montenegro ska bidra till finansieringen av de gemensamma kostnaderna för en EU-ledd militär krishanteringsinsats.

2.   Det ekonomiska bidraget från Montenegro till de gemensamma kostnaderna ska beräknas på grundval av någon av följande formler, beroende på vilken som resulterar i det lägre beloppet, nämligen

| a) | en andel av de gemensamma kostnaderna som proportionellt motsvarar Montenegros bruttonationalinkomsts andel av den totala bruttonationalinkomsten för samtliga de stater som bidrar till operationens gemensamma kostnader, eller |
| --- | --- |

a)

en andel av de gemensamma kostnaderna som proportionellt motsvarar Montenegros bruttonationalinkomsts andel av den totala bruttonationalinkomsten för samtliga de stater som bidrar till operationens gemensamma kostnader, eller

| b) | en andel av de gemensamma kostnaderna som proportionellt motsvarar storleken på Montenegros personal i insatsen i förhållande till samtliga staters personal i denna. |
| --- | --- |

b)

en andel av de gemensamma kostnaderna som proportionellt motsvarar storleken på Montenegros personal i insatsen i förhållande till samtliga staters personal i denna.

Om beräkningen ska ske i enlighet med led b i första stycket och Montenegro endast bidrar med personal till det operativa högkvarteret eller styrkechefens högkvarter ska man utgå från storleksförhållandet mellan personalen från Montenegro och högkvarterets totala personal. I andra fall ska andelen fastställas med utgångspunkt i förhållandet mellan all personal från Montenegro och insatsens totala personal.

3.   Trots vad som sägs i punkt 1 ska EU i princip undanta Montenegro från ekonomiska bidrag till särskilda EU-ledda militära krishanteringsinsatsers gemensamma kostnader när

| a) | EU beslutar att Montenegro ger ett avsevärt bidrag till resurser och/eller kapacitet som är av grundläggande betydelse för denna insats, eller |
| --- | --- |

a)

EU beslutar att Montenegro ger ett avsevärt bidrag till resurser och/eller kapacitet som är av grundläggande betydelse för denna insats, eller

| b) | Montenegro har en BNI per capita som inte överstiger BNI per capita i någon av EU:s medlemsstater. |
| --- | --- |

b)

Montenegro har en BNI per capita som inte överstiger BNI per capita i någon av EU:s medlemsstater.

En överenskommelse ska ingås mellan den förvaltare som anges i beslut 2008/975/Gusp och de behöriga administrativa myndigheterna i Montenegro. Denna överenskommelse ska bland annat inbegripa bestämmelser om

| a) | vilket belopp det gäller, |
| --- | --- |

a)

vilket belopp det gäller,

| b) | arrangemangen för utbetalning av det ekonomiska bidraget, |
| --- | --- |

b)

arrangemangen för utbetalning av det ekonomiska bidraget,

| c) | revisionsförfarandet. |
| --- | --- |

c)

revisionsförfarandet.

AVSNITT IV

SLUTBESTÄMMELSER

Artikel 13

Genomförandearrangemang

Utan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 8.5 och 12.4 ska de tekniska och administrativa arrangemang som behövs för att genomföra detta avtal fastställas gemensamt av den höga representanten och Montenegros behöriga myndigheter.

Artikel 14

Underlåtenhet att uppfylla åtaganden

Om en av parterna underlåter att uppfylla sina åtaganden enligt detta avtal, ska den andra parten ha rätt att säga upp detta avtal genom att lämna skriftligt varsel en månad i förväg.

Artikel 15

Tvistlösning

Tvister om tolkning eller tillämpning av detta avtal ska avgöras på diplomatisk väg mellan parterna.

Artikel 16

Ikraftträdande

1.   Detta avtal träder i kraft den första dagen i den första månaden efter det att parterna till varandra har anmält att de interna rättsliga förfaranden som är nödvändiga för ikraftträdandet har slutförts.

2.   Detta avtal ska tillämpas provisoriskt från och med dagen för undertecknandet.

3.   Detta avtal ska regelbundet ses över.

4.   Detta avtal får ändras på grundval av en gemensam skriftlig överenskommelse mellan parterna.

5.   Detta avtal får sägas upp av endera parten genom en skriftlig underrättelse om uppsägning som lämnas till den andra parten. Denna uppsägning ska träda i kraft sex månader efter det att den andra parten har mottagit underrättelsen.

Sm skedde i Bryssel den tjugoandra februari tjugohundraelva i två exemplar, vart och ett på det engelska språket

För Europeiska unionen

För Montenegro

---

(1)  EUT L 345, 23.12.2008, s. 96.

1

TEXT TILL FÖRKLARINGAR

TEXT FÖR EU-MEDLEMSSTATER:

”De EU-medlemsstater som tillämpar ett rådsbeslut om en EU-ledd krishanteringsinsats där Montenegro deltar kommer, så långt deras nationella rättsliga system tillåter det, att bemöda sig om att i möjligaste mån avstå från eventuella skadeståndsanspråk mot Montenegro för personskada eller dödsfall bland personalen, eller för skador på eller förlust av tillgångar som de har i sin ägo och som används av den EU-ledda krishanteringsinsatsen, om dessa skador, dödsfall eller förluster

| — | orsakades av personal från Montenegro vid tjänsteutövning inom ramen för en EU-ledd krishanteringsinsats, utom vid grov vårdslöshet eller avsiktlig försummelse, eller |
| --- | --- |

—

orsakades av personal från Montenegro vid tjänsteutövning inom ramen för en EU-ledd krishanteringsinsats, utom vid grov vårdslöshet eller avsiktlig försummelse, eller

| — | inträffade vid användning av tillgångar som ägs av Montenegro, under förutsättning att tillgångarna användes i samband med insatsen, utom då personal inom EU-ledda krishanteringsinsatser från Montenegro gjort sig skyldig till grov vårdslöshet eller avsiktlig försummelse vid användningen av dessa tillgångar.” |
| --- | --- |

—

inträffade vid användning av tillgångar som ägs av Montenegro, under förutsättning att tillgångarna användes i samband med insatsen, utom då personal inom EU-ledda krishanteringsinsatser från Montenegro gjort sig skyldig till grov vårdslöshet eller avsiktlig försummelse vid användningen av dessa tillgångar.”

TEXT FÖR MONTENEGRO:

”När Montenegro tillämpar ett rådsbeslut om en EU-ledd krishanteringsinsats, kommer landet, så långt dess nationella rättsliga system tillåter det, att bemöda sig om att i möjligaste mån avstå från eventuella skadeståndsanspråk mot en annan stat som deltar i den EU-ledda krishanteringsinsatsen för personskada eller dödsfall bland personalen, eller för skador på eller förlust av tillgångar som Montenegro har i sin ägo och som används av den EU-ledda krishanteringsinsatsen, om dessa skador, dödsfall eller förluster

| — | orsakades av personal vid tjänsteutövning inom ramen för en EU-ledd krishanteringsinsats, utom vid grov vårdslöshet eller avsiktlig försummelse, eller |
| --- | --- |

—

orsakades av personal vid tjänsteutövning inom ramen för en EU-ledd krishanteringsinsats, utom vid grov vårdslöshet eller avsiktlig försummelse, eller

| — | inträffade vid användning av tillgångar som ägs av en stat som deltar i den EU-ledda krishanteringsinsatsen, under förutsättning att tillgångarna användes i samband med insatsen, utom då personal inom EU-ledda krishanteringsinsatser gjort sig skyldig till grov vårdslöshet eller avsiktlig försummelse vid användningen av dessa tillgångar.” |
| --- | --- |

—

inträffade vid användning av tillgångar som ägs av en stat som deltar i den EU-ledda krishanteringsinsatsen, under förutsättning att tillgångarna användes i samband med insatsen, utom då personal inom EU-ledda krishanteringsinsatser gjort sig skyldig till grov vårdslöshet eller avsiktlig försummelse vid användningen av dessa tillgångar.”

---

FÖRORDNINGAR

| 2.3.2011 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 57/8 |
| --- | --- | --- | --- |

2.3.2011

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 57/8

---

KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EU) nr 201/2011

av den 1 mars 2011

om utformningen av försäkran om överensstämmelse med en godkänd typ av järnvägsfordon

(Text av betydelse för EES)

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/57/EG av den 17 juni 2008 om driftskompatibiliteten hos järnvägssystemet inom gemenskapen (1), särskilt artikel 26.4, och

av följande skäl:

| (1) | Kommissionen bör anta utformningen av försäkran om överensstämmelse med en godkänd typ av fordon i enlighet med direktivet. |
| --- | --- |

(1)

Kommissionen bör anta utformningen av försäkran om överensstämmelse med en godkänd typ av fordon i enlighet med direktivet.

| (2) | Den 30 juni 2010 utfärdade Europeiska järnvägsbyrån rekommendationen om utformningen av försäkran om överensstämmelse med en godkänd typ av fordon. |
| --- | --- |

(2)

Den 30 juni 2010 utfärdade Europeiska järnvägsbyrån rekommendationen om utformningen av försäkran om överensstämmelse med en godkänd typ av fordon.

| (3) | Bilagorna till försäkran om typöverensstämmelse bör ge belägg för att de relevanta kontrollförfarandena slutförts i enlighet med den tillämpliga unionslagstiftningen och de anmälda nationella reglerna och ange hänvisningarna till direktiven, tekniska specifikationer för driftskompatibilitet, nationella regler och andra bestämmelser. Typgodkännandet, som identifieras genom det europeiska identifikationsnumret, bör tillhandahålla information om alla rättsliga krav på grundval av vilka typgodkännandet har beviljats i en medlemsstat. |
| --- | --- |

(3)

Bilagorna till försäkran om typöverensstämmelse bör ge belägg för att de relevanta kontrollförfarandena slutförts i enlighet med den tillämpliga unionslagstiftningen och de anmälda nationella reglerna och ange hänvisningarna till direktiven, tekniska specifikationer för driftskompatibilitet, nationella regler och andra bestämmelser. Typgodkännandet, som identifieras genom det europeiska identifikationsnumret, bör tillhandahålla information om alla rättsliga krav på grundval av vilka typgodkännandet har beviljats i en medlemsstat.

| (4) | De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från den kommitté som inrättats enligt artikel 29.1 i direktiv 2008/57/EG. |
| --- | --- |

(4)

De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från den kommitté som inrättats enligt artikel 29.1 i direktiv 2008/57/EG.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Utformningen av försäkran om typöverensstämmelse som avses i artikel 26.4 i direktiv 2008/57/EG fastställs i bilagan till denna förordning.

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Den ska tillämpas från och med den 2 juni 2011.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater med undantag av Cypern och Malta så länge som inget järnvägssystem har upprättats inom deras territorium.

Utfärdad i Bryssel den 1 mars 2011.

På kommissionens vägnar

José Manuel BARROSO

Ordförande

---

(1)  EUT L 191, 18.7.2008, s. 1.

1

---

BILAGA

UTFORMNING AV FÖRSÄKRAN OM ÖVERENSSTÄMMELSE MED EN GODKÄND FORDONSTYP

Vi,

| Sökande (1)


  [Företagsnamn]


  [Fullständig adress] | Behörigt ombud:

  [Företagsnamn]


  [Fullständig adress] |
| --- | --- |
| för sökanden

  [Företagsnamn]


  [Fullständig adress] |

Sökande (1)

[Företagsnamn]

[Fullständig adress]

Behörigt ombud:

[Företagsnamn]

[Fullständig adress]

för sökanden

[Företagsnamn]

[Fullständig adress]

försäkrar på eget ansvar att fordonet [europeiskt fordonsnummer]
   (2) som denna försäkran avser

| — | överensstämmer med fordonstypen [ERATV-identifikation av fordonstypen] som är godkänd i följande medlemsstater:






  — | [medlemsstat 1] enligt godkännandenummer [europeiskt identifikationsnummer för typgodkännandet i medlemsstat 1] |
| --- | --- | --- |

—

överensstämmer med fordonstypen [ERATV-identifikation av fordonstypen] som är godkänd i följande medlemsstater:

—

[medlemsstat 1] enligt godkännandenummer [europeiskt identifikationsnummer för typgodkännandet i medlemsstat 1]

| — | [medlemsstat 2] enligt godkännandenummer [europeiskt identifikationsnummer för typgodkännandet i medlemsstat 2] |
| --- | --- |

—

[medlemsstat 2] enligt godkännandenummer [europeiskt identifikationsnummer för typgodkännandet i medlemsstat 2]

| — | ... (ange alla medlemsstater i vilka fordonstypen är godkänd) |
| --- | --- |

—

... (ange alla medlemsstater i vilka fordonstypen är godkänd)

| — | är förenlig med den relevanta unionslagstiftningen, de relevanta tekniska specifikationerna för driftskompatibilitet och tillämpliga nationella regler, såsom anges i bilagorna till denna försäkran, |
| --- | --- |

—

är förenlig med den relevanta unionslagstiftningen, de relevanta tekniska specifikationerna för driftskompatibilitet och tillämpliga nationella regler, såsom anges i bilagorna till denna försäkran,

| — | har genomgått alla kontrollförfaranden som är nödvändiga för upprättandet av denna försäkran. |
| --- | --- |

—

har genomgått alla kontrollförfaranden som är nödvändiga för upprättandet av denna försäkran.

Förteckning över bilagor (3)

[bilagornas titlar]

Undertecknad för [sökandens namn]

Utfärdad [plats], [datum DD/MM/ÅÅÅÅ]

[namn, befattning] [namnteckning]

Fält reserverat för den nationella säkerhetsmyndigheten:

Europeiskt fordonsnummer som tilldelats fordonet: [europeiskt fordonsnummer]

---

(1)  Sökanden får vara den upphandlande enheten eller konstruktören, eller deras i unionen etablerade behöriga ombud.

(2)  Om det vid tidpunkten för upprättandet av denna försäkran för fordonet inte har utfärdats ett europeiskt fordonsnummer ska fordonet identifieras genom ett annat identifikationssystem efter överenskommelse mellan den sökande och den behöriga nationella säkerhetsmyndigheten. I detta fall gäller att om ett europeiskt fordonsnummer har utfärdats för fordonet ska den nationella säkerhetsmyndigheten fylla i det avsedda fältet.

(3)  Bilagorna ska inkludera kopior av de dokument som tillhandahåller belägg för slutförande av de relevanta kontrollförfarandena i enlighet med den tillämpliga unionslagstiftningen (EG-kontrollförklaringar) och nationella regler.

---

| 2.3.2011 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 57/10 |
| --- | --- | --- | --- |

2.3.2011

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 57/10

---

KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EU) nr 202/2011

av den 1 mars 2011

om ändring av bilaga I till rådets förordning (EG) nr 1005/2008 när det gäller definitionen av fiskeriprodukter och om ändring av kommissionens förordning (EG) nr 1010/2009 när det gäller mallar för förhandsmeddelanden, mål för hamninspektioner och godkända fångstdokumentationssystem antagna av regionala fiskeriorganisationer

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1005/2008 av den 29 september 2008 om upprättande av ett gemenskapssystem för att förebygga, motverka och undanröja olagligt, orapporterat och oreglerat fiske (1), särskilt artiklarna 9.1, 12.5, 13.1 och 52, och

av följande skäl:

| (1) | Förordning (EG) nr 1005/2008 är tillämplig på fiskeriprodukter enligt definitionen i artikel 2 i den förordningen. I bilaga I till den förordningen förtecknas de produkter som inte omfattas av definitionen av fiskeriprodukter. Den förteckningen kan revideras varje år och bör ändras med anledning av den nya information som samlats in genom det administrativa samarbetet med tredjeländer enligt artikel 20.4 i förordning (EG) nr 1005/2008. |
| --- | --- |

(1)

Förordning (EG) nr 1005/2008 är tillämplig på fiskeriprodukter enligt definitionen i artikel 2 i den förordningen. I bilaga I till den förordningen förtecknas de produkter som inte omfattas av definitionen av fiskeriprodukter. Den förteckningen kan revideras varje år och bör ändras med anledning av den nya information som samlats in genom det administrativa samarbetet med tredjeländer enligt artikel 20.4 i förordning (EG) nr 1005/2008.

| (2) | Produkter som inte omfattas av definitionen av fiskeriprodukter förtecknas även i bilaga XIII till kommissionens förordning (EG) nr 1010/2009 (2) om tillämpningsföreskrifter för förordning (EG) nr 1005/2008. För att undvika onödiga överlappningar bör produkter som inte omfattas av definitionen förtecknas endast i bilaga I till förordning (EG) nr 1005/2008, och således bör bilaga XIII till förordning (EG) nr 1010/2009 utgå. |
| --- | --- |

(2)

Produkter som inte omfattas av definitionen av fiskeriprodukter förtecknas även i bilaga XIII till kommissionens förordning (EG) nr 1010/2009 (2) om tillämpningsföreskrifter för förordning (EG) nr 1005/2008. För att undvika onödiga överlappningar bör produkter som inte omfattas av definitionen förtecknas endast i bilaga I till förordning (EG) nr 1005/2008, och således bör bilaga XIII till förordning (EG) nr 1010/2009 utgå.

| (3) | Avdelning I i förordning (EG) nr 1010/2009 innehåller bestämmelser om inspektion av tredjelands fiskefartyg i medlemsstaternas hamnar. De bestämmelserna måste anpassas till avtalet om hamnstatsåtgärder som ska förebygga, motverka och undanröja olagligt, orapporterat och oreglerat fiske, som ingåtts inom ramen för FN:s livsmedels- och jordbruksorganisation. En sådan anpassning innebär att det måste föras in specifik information i den mall som ska användas för förhandsmeddelanden om hamnanlöp och läggas till specifika kriterier i de mål som fastställts för hamninspektioner. |
| --- | --- |

(3)

Avdelning I i förordning (EG) nr 1010/2009 innehåller bestämmelser om inspektion av tredjelands fiskefartyg i medlemsstaternas hamnar. De bestämmelserna måste anpassas till avtalet om hamnstatsåtgärder som ska förebygga, motverka och undanröja olagligt, orapporterat och oreglerat fiske, som ingåtts inom ramen för FN:s livsmedels- och jordbruksorganisation. En sådan anpassning innebär att det måste föras in specifik information i den mall som ska användas för förhandsmeddelanden om hamnanlöp och läggas till specifika kriterier i de mål som fastställts för hamninspektioner.

| (4) | Bilaga V till förordning (EG) nr 1010/2009 innehåller en förteckning över fångstdokumentationssystem antagna av regionala fiskeriorganisationer som har godkänts som överensstämmande med kraven i förordning (EG) nr 1005/2008. I den bilagan bör det hänvisas till Iccats (Internationella kommissionen för bevarande av tonfisk i Atlanten) fångstdokumentationsprogram för blåfenad tonfisk enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 640/2010 (3). |
| --- | --- |

(4)

Bilaga V till förordning (EG) nr 1010/2009 innehåller en förteckning över fångstdokumentationssystem antagna av regionala fiskeriorganisationer som har godkänts som överensstämmande med kraven i förordning (EG) nr 1005/2008. I den bilagan bör det hänvisas till Iccats (Internationella kommissionen för bevarande av tonfisk i Atlanten) fångstdokumentationsprogram för blåfenad tonfisk enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 640/2010 (3).

| (5) | Förordningarna (EG) nr 1005/2008 och (EG) nr 1010/2009 bör ändras i enlighet med detta. |
| --- | --- |

(5)

Förordningarna (EG) nr 1005/2008 och (EG) nr 1010/2009 bör ändras i enlighet med detta.

| (6) | De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från förvaltningskommittén för fiske och vattenbruk. |
| --- | --- |

(6)

De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från förvaltningskommittén för fiske och vattenbruk.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Ändringar av förordning (EG) nr 1005/2008

Bilaga I till förordning (EG) nr 1005/2008 ska ersättas med bilaga I till den här förordningen.

Artikel 2

Ändringar av förordning (EG) nr 1010/2009

Förordning (EG) nr 1010/2009 ska ändras på följande sätt:

| 1. | I artikel 4.1 ska följande led u läggas till:






  ”u) | Fiskefartyget har nekats att anlöpa eller använda hamn i enlighet med avtalet om hamnstatsåtgärder som ska förebygga, motverka och undanröja olagligt, orapporterat och oreglerat fiske, som ingåtts inom ramen för FN:s livsmedels- och jordbruksorganisation.” |
| --- | --- | --- |

1.

I artikel 4.1 ska följande led u läggas till:

”u)

Fiskefartyget har nekats att anlöpa eller använda hamn i enlighet med avtalet om hamnstatsåtgärder som ska förebygga, motverka och undanröja olagligt, orapporterat och oreglerat fiske, som ingåtts inom ramen för FN:s livsmedels- och jordbruksorganisation.”

| 2. | Bilagorna IIA och IIB ska ersättas med bilaga II till denna förordning. |
| --- | --- |

2.

Bilagorna IIA och IIB ska ersättas med bilaga II till denna förordning.

| 3. | I bilaga V ska andra strecksatsen i del I ersättas med följande:






  ”— | Iccats fångstdokumentationsprogram för blåfenad tonfisk enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 640/2010 (4). |
| --- | --- | --- |

3.

I bilaga V ska andra strecksatsen i del I ersättas med följande:

”—

Iccats fångstdokumentationsprogram för blåfenad tonfisk enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 640/2010 (4).

| 4. | Bilaga XIII ska utgå. |
| --- | --- |

4.

Bilaga XIII ska utgå.

Artikel 3

Ikraftträdande

Denna förordning träder i kraft den sjunde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 1 mars 2011.

På kommissionens vägnar

José Manuel BARROSO

Ordförande

---

(1)  EUT L 286, 29.10.2008, s. 1.

1

(2)  EUT L 280, 27.10.2009, s. 5.

2

(3)  EUT L 194, 24.7.2010, s. 1.

3

(4)  EUT L 194, 24.7.2010, s. 1.”

4

---

BILAGA I

”BILAGA I

Förteckning över produkter som inte omfattas av definitionen av ’fiskeriprodukter’ i artikel 2.8

| ex kapitel 3
  ex 1604
  ex 1605 | Vattenbruksprodukter från yngel eller larver |
| --- | --- |
| ex kapitel 3
  ex 1604 | Lever, rom och mjölke, tunga, käke, huvud och vingar |
| 0301 10 (1) | Akvariefisk, levande |
| ex 0301 91 | Öring (Salmo trutta, Oncorhynchus mykiss, Oncorhynchus clarki, Oncorhynchus aguabonita, Oncorhynchus gilae, Oncorhynchus apache och Oncorhynchus chrysogaster), levande, fångad i sötvatten |
| ex 0301 92 00 | Ål (Anguilla spp.), levande, fångad i sötvatten |
| 0301 93 00 | Karp, levande |
| ex 0301 99 11 | Stillahavslax (Oncorhynchus nerka, Oncorhynchus gorbuscha, Oncorhynchus keta, Oncorhynchus tschawytscha, Oncorhynchus kisutch, Oncorhynchus masou och Oncorhynchus rhodurus), atlantlax (Salmo salar) och donaulax (Hucho hucho), levande,fångad i sötvatten |
| 0301 99 19 | Annan sötvattenfisk, levande |
| ex 0302 11 | Öring (Salmo trutta, Oncorhynchus mykiss, Oncorhynchus clarki, Oncorhynchus aguabonita, Oncorhynchus gilae, Oncorhynchus apache och Oncorhynchus chrysogaster), färsk eller kyld, med undantag av fiskfiléer och annat fiskkött enligt nr 0304, fångad i sötvatten |
| ex 0302 12 00 | Stillahavslax (Oncorhynchus nerka, Oncorhynchus gorbuscha, Oncorhynchus keta, Oncorhynchus tschawytscha, Oncorhynchus kisutch, Oncorhynchus masou och Oncorhynchus rhodurus), atlantlax (Salmo salar) och donaulax (Hucho hucho), färsk eller kyld, med undantag av fiskfiléer och annat fiskkött enligt nr 0304, fångad i sötvatten |
| ex 0302 19 00 | Annan laxfisk, färsk eller kyld, med undantag av fiskfiléer och annat fiskkött enligt nr 0304, fångad i sötvatten |
| ex 0302 66 00 | Ål (Anguilla spp.), färsk eller kyld, med undantag av fiskfiléer och annat fiskkött enligt nr 0304, fångad i sötvatten |
| 0302 69 11 | Karp, färsk eller kyld, med undantag av fiskfiléer och annat fiskkött enligt nr 0304 |
| 0302 69 15 | Tilapia (Oreochromis spp.), färsk eller kyld, med undantag av fiskfiléer och annat fiskkött enligt nr 0304 |
| 0302 69 18 | Annan sötvattenfisk, färsk eller kyld, med undantag av fiskfiléer och annat fiskkött enligt nr 0304 |
| ex 0303 11 00 | Sockeyelax (Oncorhynchus nerka), med undantag av lever, rom och mjölke, fryst, med undantag av fiskfiléer och annat fiskkött enligt nr 0304, fångad i sötvatten |
| ex 0303 19 00 | Annan stillahavslax (Oncorhynchus gorbuscha, Oncorhynchus keta, Oncorhynchus tschawytscha, Oncorhynchus kisutch, Oncorhynchus masou och Oncorhynchus rhodurus), med undantag av lever, rom och mjölke, fryst, med undantag av fiskfiléer och annat fiskkött enligt nr 0304, fångad i sötvatten |
| ex 0303 21 | Öring (Salmo trutta, Oncorhynchus mykiss, Oncorhynchus clarki, Oncorhynchus aguabonita, Oncorhynchus gilae, Oncorhynchus apache och Oncorhynchus chrysogaster), med undantag av lever, rom och mjölke, fryst, med undantag av fiskfiléer och annat fiskkött enligt nr 0304, fångad i sötvatten |
| ex 0303 22 00 | Atlantlax (Salmo salar) och donaulax (Hucho Hucho), med undantag av lever, rom och mjölke, fryst, med undantag av fiskfiléer och annat fiskkött enligt nr 0304, fångad i sötvatten |
| ex 0303 29 00 | Annan laxfisk, med undantag av lever, rom och mjölke, fryst, med undantag av fiskfiléer och annat fiskkött enligt nr 0304, fångad i sötvatten |
| ex 0303 76 00 | Ål (Anguilla spp.), fryst, med undantag av fiskfiléer och annat fiskkött enligt nr 0304, fångad i sötvatten |
| 0303 79 11 | Karp, fryst, med undantag av fiskfiléer och annat fiskkött enligt nr 0304 |
| 0303 79 19 | Annan sötvattenfisk, fryst, med undantag av fiskfiléer och annat fiskkött enligt nr 0304 |
| 0304 19 01 | Fiskfiléer, färska eller kylda, av nilabborre (Lates niloticus) |
| 0304 19 03 | Fiskfiléer, färska eller kylda, av pangasiusmal (Pangasius spp.) |
| ex 0304 19 13 | Fiskfiléer, färska eller kylda, av stillahavslax (Oncorhynchus nerka, Oncorhynchus gorbuscha, Oncorhynchus keta, Oncorhynchus tschawytscha, Oncorhynchus kisutch, Oncorhynchus masou och Oncorhynchus rhodurus), atlantlax (Salmo salar) och donaulax (Hucho hucho), fångad i sötvatten |
| ex 0304 19 15 | Fiskfiléer, färska eller kylda, av arten Oncorhynchus mykiss vägande mer än 400 g per styck, fångad i sötvatten |
| ex 0304 19 17 | Fiskfiléer, färska eller kylda, av öring av arterna Salmo trutta, Oncorhynchus mykiss (vägande högst 400 g), Oncorhynchus clarki, Oncorhynchus aguabonita och Oncorhynchus gilae, fångad i sötvatten |
| 0304 19 18 | Fiskfiléer, färska eller kylda, av annan sötvattenfisk |
| 0304 19 91 | Annat fiskkött (även hackat eller malet), färskt eller kylt, av sötvattenfisk |
| 0304 29 01 | Frysta filéer av nilabborre (Lates niloticus) |
| 0304 29 03 | Frysta filéer av pangasiusmal (Pangasius spp.) |
| 0304 29 05 | Frysta filéer av tilapia (Oreochromis spp.) |
| ex 0304 29 13 | Frysta filéer av stillahavslax (Oncorhynchus nerka, Oncorhynchus gorbuscha, Oncorhynchus keta, Oncorhynchus tschawytscha, Oncorhynchus kisutch, Oncorhynchus masou och Oncorhynchus rhodurus), atlantlax (Salmo salar) och donaulax (Hucho hucho), fångad i sötvatten |
| ex 0304 29 15 | Frysta filéer av Oncorhynchus mykiss vägande mer än 400 g per styck, fångad i sötvatten |
| ex 0304 29 17 | Frysta filéer av öring av arterna Salmo trutta, Oncorhynchus mykiss (vägande högst 400 g), Oncorhynchus clarki, Oncorhynchus aguabonita och Oncorhynchus gilae, fångad i sötvatten |
| 0304 29 18 | Frysta filéer av annan sötvattenfisk |
| 0304 99 21 | Annat fiskkött (även hackat eller malet), fryst, av sötvattenfisk |
| 0305 10 00 | Mjöl och pelletar av fisk, lämpliga som livsmedel |
| ex 0305 30 30 | Fiskfiléer, saltade eller i saltlake, av stillahavslax (Oncorhynchus nerka, Oncorhynchus gorbuscha, Oncorhynchus keta, Oncorhynchus tschawytscha, Oncorhynchus kisutch, Oncorhynchus masou och Oncorhynchus rhodurus), atlantlax (Salmo salar) och donaulax (Hucho hucho), fångad i sötvatten |
| ex 0305 30 90 | Fiskfiléer, torkade, saltade eller i saltlake, men inte rökta, av annan sötvattenfisk |
| ex 0305 41 00 | Stillahavslax (Oncorhynchus nerka, Oncorhynchus gorbuscha, Oncorhynchus keta, Oncorhynchus tschawytscha, Oncorhynchus kisutch, Oncorhynchus masou och Oncorhynchus rhodurus), atlantlax (Salmo salar) och donaulax (Hucho hucho), rökt, inbegripet filéer, fångad i sötvatten |
| ex 0305 49 45 | Öring (Salmo trutta, Oncorhynchus mykiss, Oncorhynchus clarki, Oncorhynchus aguabonita, Oncorhynchus gilae, Oncorhynchus apache och Oncorhynchus chrysogaster), rökt, inbegripet filéer, fångad i sötvatten |
| ex 0305 49 50 | Ål (Anguilla spp.), rökt, inbegripet filéer, fångad i sötvatten |
| ex 0305 49 80 | Annan sötvattenfisk, rökt, inbegripet filéer |
| ex 0305 59 80 | Annan sötvattenfisk, torkad, även saltad, men inte rökt |
| ex 0305 69 50 | Stillahavslax (Oncorhynchus nerka, Oncorhynchus gorbuscha, Oncorhynchus keta, Oncorhynchus tschawytscha, Oncorhynchus kisutch, Oncorhynchus masou och Oncorhynchus rhodurus), atlantlax (Salmo salar) och donaulax (Hucho hucho), i saltlake eller saltad, men inte torkad eller rökt, fångad i sötvatten |
| ex 0305 69 80 | Annan sötvattenfisk, i saltlake eller saltad, men inte torkad eller rökt |
| 0306 19 10 | Sötvattenkräftor, frysta |
| ex 0306 19 90 | Mjöl och pelletar av kräftdjur, frysta, lämpliga som livsmedel |
| ex 0306 21 00 | Languster (Palinurus spp., Panulirus spp. och Jasus spp.), för akvarieändamål |
| ex 0306 22 10 | Hummer (Homarus spp.), för akvarieändamål, levande |
| ex 0306 23 10 | Räkor av familjen Pandalidae, för akvarieändamål, levande |
| ex 0306 23 31 | Räkor av släktet Crangon, för akvarieändamål, levande |
| ex 0306 23 90 | Andra räkor, för akvarieändamål, levande |
| ex 0306 24 | Krabbor, för akvarieändamål, levande |
| 0306 29 10 | Sötvattenkräftor, levande, färska, kylda, torkade, saltade eller i saltlake, med skal, ångkokta eller kokta i vatten, även kylda, torkade, saltade eller i saltlake |
| ex 0306 29 30 | Havskräftor (Nephrops norvegicus), för akvarieändamål, levande |
| ex 0306 29 90 | Andra kräftdjur för akvarieändamål, levande |
| ex 0306 29 90 | Mjöl och pelletar av kräftdjur, inte frysta, lämpliga som livsmedel |
| 0307 10 | Ostron, även utan skal, levande, färska, kylda, frysta, torkade, saltade eller i saltlake |
| 0307 21 00 | Kammusslor av släktena Pecten, Chlamys eller Placopecten, levande, färska eller kylda |
| 0307 29 | Kammusslor av släktena Pecten, Chlamys eller Placopecten, andra än levande, färska eller kylda |
| 0307 31 | Musslor (Mytilus spp. och Perna spp.), levande, färska eller kylda |
| 0307 39 | Musslor (Mytilus spp. och Perna spp.), andra än levande, färska eller kylda |
| ex 0307 41 | Tioarmad bläckfisk (Sepia officinalis, Rossia macrosoma samt Sepiola spp., Ommastrephes spp., Loligo spp., Nototodarus spp. och Sepioteuthis spp.), för akvarieändamål |
| ex 0307 51 | Åttaarmad bläckfisk (Octopus spp.), för akvarieändamål |
| 0307 60 00 | Snäckor, andra än marina snäckor, levande, färska, kylda, frysta, torkade, saltade eller i saltlake |
| ex 0307 91 00 | Andra ryggradslösa vattendjur än kräftdjur och sådana blötdjur som anges i eller omfattas av undernummer 0307 10 10 till 0307 60 00, utom Illex spp., bläckfisk av arten Sepia pharaonis, och marina snäckor av arten Strimbus, levande (andra än för akvarium), färska eller kylda |
| 0307 99 13 | Venusmusslor och andra arter av familjen Veneridae, frysta |
| 0307 99 15 | Maneter (Rhopilema spp.), frysta |
| ex 0307 99 18 | Andra ryggradslösa vattendjur än kräftdjur och sådana blötdjur som anges i eller omfattas av undernummer 0307 10 10 till 0307 60 00 och 0307 99 11 till 0307 99 15, utom bläckfisk av arten Sepia pharaonis och marina snäckor av arten Strombus, inbegripet mjöl och pelletar av andra ryggradslösa vattendjur än kräftdjur, lämpliga som livsmedel, frysta |
| ex 0307 99 90 | Andra ryggradslösa vattendjur än kräftdjur och sådana blötdjur som anges i eller omfattas av undernummer 0307 10 10 till 0307 60 00, utom Illex spp., bläckfisk av arten Sepia pharaonis och marina snäckor av arten Strombus, inbegripet mjöl och pelletar av andra ryggradslösa vattendjur än kräftdjur, lämpliga som livsmedel, torkade, saltade eller i saltlake |
| ex 1604 11 00 | Lax, fångad i sötvatten, beredd eller konserverad, hel eller i bitar, men inte hackad eller malen |
| ex 1604 19 10 | Laxfisk, med undantag av lax, fångad i sötvatten, beredd eller konserverad, hel eller i bitar, men inte hackad eller malen |
| ex 1604 20 10 | Lax, fångad i sötvatten, på annat sätt beredd eller konserverad (annan än hel eller i bitar, men inte hackad eller malen) |
| ex 1604 20 30 | Laxfisk, med undantag av lax, fångad i sötvatten, på annat sätt beredd eller konserverad (annan än hel eller i bitar, men inte hackad eller malen) |
| ex 1604 19 91 | Filéer av sötvattenfisk, råa, enbart panerade, även förstekta i olja, frysta |
| 1604 30 90 | Kaviarersättning |
| ex 1605 40 00 | Sötvattenkräftor, beredda eller konserverade |
| 1605 90 | Andra blötdjur och andra ryggradslösa vattendjur, beredda eller konserverade |

ex kapitel 3

ex 1604

ex 1605

Vattenbruksprodukter från yngel eller larver

ex kapitel 3

ex 1604

Lever, rom och mjölke, tunga, käke, huvud och vingar

0301 10 (1)

Akvariefisk, levande

ex 0301 91

Öring (Salmo trutta, Oncorhynchus mykiss, Oncorhynchus clarki, Oncorhynchus aguabonita, Oncorhynchus gilae, Oncorhynchus apache och Oncorhynchus chrysogaster), levande, fångad i sötvatten

ex 0301 92 00

Ål (Anguilla spp.), levande, fångad i sötvatten

0301 93 00

Karp, levande

ex 0301 99 11

Stillahavslax (Oncorhynchus nerka, Oncorhynchus gorbuscha, Oncorhynchus keta, Oncorhynchus tschawytscha, Oncorhynchus kisutch, Oncorhynchus masou och Oncorhynchus rhodurus), atlantlax (Salmo salar) och donaulax (Hucho hucho), levande,fångad i sötvatten

0301 99 19

Annan sötvattenfisk, levande

ex 0302 11

Öring (Salmo trutta, Oncorhynchus mykiss, Oncorhynchus clarki, Oncorhynchus aguabonita, Oncorhynchus gilae, Oncorhynchus apache och Oncorhynchus chrysogaster), färsk eller kyld, med undantag av fiskfiléer och annat fiskkött enligt nr 0304, fångad i sötvatten

ex 0302 12 00

Stillahavslax (Oncorhynchus nerka, Oncorhynchus gorbuscha, Oncorhynchus keta, Oncorhynchus tschawytscha, Oncorhynchus kisutch, Oncorhynchus masou och Oncorhynchus rhodurus), atlantlax (Salmo salar) och donaulax (Hucho hucho), färsk eller kyld, med undantag av fiskfiléer och annat fiskkött enligt nr 0304, fångad i sötvatten

ex 0302 19 00

Annan laxfisk, färsk eller kyld, med undantag av fiskfiléer och annat fiskkött enligt nr 0304, fångad i sötvatten

ex 0302 66 00

Ål (Anguilla spp.), färsk eller kyld, med undantag av fiskfiléer och annat fiskkött enligt nr 0304, fångad i sötvatten

0302 69 11

Karp, färsk eller kyld, med undantag av fiskfiléer och annat fiskkött enligt nr 0304

0302 69 15

Tilapia (Oreochromis spp.), färsk eller kyld, med undantag av fiskfiléer och annat fiskkött enligt nr 0304

0302 69 18

Annan sötvattenfisk, färsk eller kyld, med undantag av fiskfiléer och annat fiskkött enligt nr 0304

ex 0303 11 00

Sockeyelax (Oncorhynchus nerka), med undantag av lever, rom och mjölke, fryst, med undantag av fiskfiléer och annat fiskkött enligt nr 0304, fångad i sötvatten

ex 0303 19 00

Annan stillahavslax (Oncorhynchus gorbuscha, Oncorhynchus keta, Oncorhynchus tschawytscha, Oncorhynchus kisutch, Oncorhynchus masou och Oncorhynchus rhodurus), med undantag av lever, rom och mjölke, fryst, med undantag av fiskfiléer och annat fiskkött enligt nr 0304, fångad i sötvatten

ex 0303 21

Öring (Salmo trutta, Oncorhynchus mykiss, Oncorhynchus clarki, Oncorhynchus aguabonita, Oncorhynchus gilae, Oncorhynchus apache och Oncorhynchus chrysogaster), med undantag av lever, rom och mjölke, fryst, med undantag av fiskfiléer och annat fiskkött enligt nr 0304, fångad i sötvatten

ex 0303 22 00

Atlantlax (Salmo salar) och donaulax (Hucho Hucho), med undantag av lever, rom och mjölke, fryst, med undantag av fiskfiléer och annat fiskkött enligt nr 0304, fångad i sötvatten

ex 0303 29 00

Annan laxfisk, med undantag av lever, rom och mjölke, fryst, med undantag av fiskfiléer och annat fiskkött enligt nr 0304, fångad i sötvatten

ex 0303 76 00

Ål (Anguilla spp.), fryst, med undantag av fiskfiléer och annat fiskkött enligt nr 0304, fångad i sötvatten

0303 79 11

Karp, fryst, med undantag av fiskfiléer och annat fiskkött enligt nr 0304

0303 79 19

Annan sötvattenfisk, fryst, med undantag av fiskfiléer och annat fiskkött enligt nr 0304

0304 19 01

Fiskfiléer, färska eller kylda, av nilabborre (Lates niloticus)

0304 19 03

Fiskfiléer, färska eller kylda, av pangasiusmal (Pangasius spp.)

ex 0304 19 13

Fiskfiléer, färska eller kylda, av stillahavslax (Oncorhynchus nerka, Oncorhynchus gorbuscha, Oncorhynchus keta, Oncorhynchus tschawytscha, Oncorhynchus kisutch, Oncorhynchus masou och Oncorhynchus rhodurus), atlantlax (Salmo salar) och donaulax (Hucho hucho), fångad i sötvatten

ex 0304 19 15

Fiskfiléer, färska eller kylda, av arten Oncorhynchus mykiss vägande mer än 400 g per styck, fångad i sötvatten

ex 0304 19 17

Fiskfiléer, färska eller kylda, av öring av arterna Salmo trutta, Oncorhynchus mykiss (vägande högst 400 g), Oncorhynchus clarki, Oncorhynchus aguabonita och Oncorhynchus gilae, fångad i sötvatten

0304 19 18

Fiskfiléer, färska eller kylda, av annan sötvattenfisk

0304 19 91

Annat fiskkött (även hackat eller malet), färskt eller kylt, av sötvattenfisk

0304 29 01

Frysta filéer av nilabborre (Lates niloticus)

0304 29 03

Frysta filéer av pangasiusmal (Pangasius spp.)

0304 29 05

Frysta filéer av tilapia (Oreochromis spp.)

ex 0304 29 13

Frysta filéer av stillahavslax (Oncorhynchus nerka, Oncorhynchus gorbuscha, Oncorhynchus keta, Oncorhynchus tschawytscha, Oncorhynchus kisutch, Oncorhynchus masou och Oncorhynchus rhodurus), atlantlax (Salmo salar) och donaulax (Hucho hucho), fångad i sötvatten

ex 0304 29 15

Frysta filéer av Oncorhynchus mykiss vägande mer än 400 g per styck, fångad i sötvatten

ex 0304 29 17

Frysta filéer av öring av arterna Salmo trutta, Oncorhynchus mykiss (vägande högst 400 g), Oncorhynchus clarki, Oncorhynchus aguabonita och Oncorhynchus gilae, fångad i sötvatten

0304 29 18

Frysta filéer av annan sötvattenfisk

0304 99 21

Annat fiskkött (även hackat eller malet), fryst, av sötvattenfisk

0305 10 00

Mjöl och pelletar av fisk, lämpliga som livsmedel

ex 0305 30 30

Fiskfiléer, saltade eller i saltlake, av stillahavslax (Oncorhynchus nerka, Oncorhynchus gorbuscha, Oncorhynchus keta, Oncorhynchus tschawytscha, Oncorhynchus kisutch, Oncorhynchus masou och Oncorhynchus rhodurus), atlantlax (Salmo salar) och donaulax (Hucho hucho), fångad i sötvatten

ex 0305 30 90

Fiskfiléer, torkade, saltade eller i saltlake, men inte rökta, av annan sötvattenfisk

ex 0305 41 00

Stillahavslax (Oncorhynchus nerka, Oncorhynchus gorbuscha, Oncorhynchus keta, Oncorhynchus tschawytscha, Oncorhynchus kisutch, Oncorhynchus masou och Oncorhynchus rhodurus), atlantlax (Salmo salar) och donaulax (Hucho hucho), rökt, inbegripet filéer, fångad i sötvatten

ex 0305 49 45

Öring (Salmo trutta, Oncorhynchus mykiss, Oncorhynchus clarki, Oncorhynchus aguabonita, Oncorhynchus gilae, Oncorhynchus apache och Oncorhynchus chrysogaster), rökt, inbegripet filéer, fångad i sötvatten

ex 0305 49 50

Ål (Anguilla spp.), rökt, inbegripet filéer, fångad i sötvatten

ex 0305 49 80

Annan sötvattenfisk, rökt, inbegripet filéer

ex 0305 59 80

Annan sötvattenfisk, torkad, även saltad, men inte rökt

ex 0305 69 50

Stillahavslax (Oncorhynchus nerka, Oncorhynchus gorbuscha, Oncorhynchus keta, Oncorhynchus tschawytscha, Oncorhynchus kisutch, Oncorhynchus masou och Oncorhynchus rhodurus), atlantlax (Salmo salar) och donaulax (Hucho hucho), i saltlake eller saltad, men inte torkad eller rökt, fångad i sötvatten

ex 0305 69 80

Annan sötvattenfisk, i saltlake eller saltad, men inte torkad eller rökt

0306 19 10

Sötvattenkräftor, frysta

ex 0306 19 90

Mjöl och pelletar av kräftdjur, frysta, lämpliga som livsmedel

ex 0306 21 00

Languster (Palinurus spp., Panulirus spp. och Jasus spp.), för akvarieändamål

ex 0306 22 10

Hummer (Homarus spp.), för akvarieändamål, levande

ex 0306 23 10

Räkor av familjen Pandalidae, för akvarieändamål, levande

ex 0306 23 31

Räkor av släktet Crangon, för akvarieändamål, levande

ex 0306 23 90

Andra räkor, för akvarieändamål, levande

ex 0306 24

Krabbor, för akvarieändamål, levande

0306 29 10

Sötvattenkräftor, levande, färska, kylda, torkade, saltade eller i saltlake, med skal, ångkokta eller kokta i vatten, även kylda, torkade, saltade eller i saltlake

ex 0306 29 30

Havskräftor (Nephrops norvegicus), för akvarieändamål, levande

ex 0306 29 90

Andra kräftdjur för akvarieändamål, levande

ex 0306 29 90

Mjöl och pelletar av kräftdjur, inte frysta, lämpliga som livsmedel

0307 10

Ostron, även utan skal, levande, färska, kylda, frysta, torkade, saltade eller i saltlake

0307 21 00

Kammusslor av släktena Pecten, Chlamys eller Placopecten, levande, färska eller kylda

0307 29

Kammusslor av släktena Pecten, Chlamys eller Placopecten, andra än levande, färska eller kylda

0307 31

Musslor (Mytilus spp. och Perna spp.), levande, färska eller kylda

0307 39

Musslor (Mytilus spp. och Perna spp.), andra än levande, färska eller kylda

ex 0307 41

Tioarmad bläckfisk (Sepia officinalis, Rossia macrosoma samt Sepiola spp., Ommastrephes spp., Loligo spp., Nototodarus spp. och Sepioteuthis spp.), för akvarieändamål

ex 0307 51

Åttaarmad bläckfisk (Octopus spp.), för akvarieändamål

0307 60 00

Snäckor, andra än marina snäckor, levande, färska, kylda, frysta, torkade, saltade eller i saltlake

ex 0307 91 00

Andra ryggradslösa vattendjur än kräftdjur och sådana blötdjur som anges i eller omfattas av undernummer 0307 10 10 till 0307 60 00, utom Illex spp., bläckfisk av arten Sepia pharaonis, och marina snäckor av arten Strimbus, levande (andra än för akvarium), färska eller kylda

0307 99 13

Venusmusslor och andra arter av familjen Veneridae, frysta

0307 99 15

Maneter (Rhopilema spp.), frysta

ex 0307 99 18

Andra ryggradslösa vattendjur än kräftdjur och sådana blötdjur som anges i eller omfattas av undernummer 0307 10 10 till 0307 60 00 och 0307 99 11 till 0307 99 15, utom bläckfisk av arten Sepia pharaonis och marina snäckor av arten Strombus, inbegripet mjöl och pelletar av andra ryggradslösa vattendjur än kräftdjur, lämpliga som livsmedel, frysta

ex 0307 99 90

Andra ryggradslösa vattendjur än kräftdjur och sådana blötdjur som anges i eller omfattas av undernummer 0307 10 10 till 0307 60 00, utom Illex spp., bläckfisk av arten Sepia pharaonis och marina snäckor av arten Strombus, inbegripet mjöl och pelletar av andra ryggradslösa vattendjur än kräftdjur, lämpliga som livsmedel, torkade, saltade eller i saltlake

ex 1604 11 00

Lax, fångad i sötvatten, beredd eller konserverad, hel eller i bitar, men inte hackad eller malen

ex 1604 19 10

Laxfisk, med undantag av lax, fångad i sötvatten, beredd eller konserverad, hel eller i bitar, men inte hackad eller malen

ex 1604 20 10

Lax, fångad i sötvatten, på annat sätt beredd eller konserverad (annan än hel eller i bitar, men inte hackad eller malen)

ex 1604 20 30

Laxfisk, med undantag av lax, fångad i sötvatten, på annat sätt beredd eller konserverad (annan än hel eller i bitar, men inte hackad eller malen)

ex 1604 19 91

Filéer av sötvattenfisk, råa, enbart panerade, även förstekta i olja, frysta

1604 30 90

Kaviarersättning

ex 1605 40 00

Sötvattenkräftor, beredda eller konserverade

1605 90

Andra blötdjur och andra ryggradslösa vattendjur, beredda eller konserverade

---

(1)  KN-nummer i enlighet med kommissionens förordning (EG) nr 948/2009 (EUT L 287, 31.10.2009, s. 1).”

1

---

BILAGA II

BILAGA IIA

Formulär för förhandsmeddelande för tredjelands fiskefartyg enligt vad som avses i artikel 2.1

Image

Image

BILAGA IIB

Formulär för förhandsmeddelande för tredjelands fiskefartyg enligt vad som avses i artikel 2.2

Image

---

| 2.3.2011 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 57/19 |
| --- | --- | --- | --- |

2.3.2011

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 57/19

---

KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 203/2011

av den 1 mars 2011

om fastställande av schablonvärden vid import för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1234/2007 av den 22 oktober 2007 om upprättande av en gemensam organisation av jordbruksmarknaderna och om särskilda bestämmelser för vissa jordbruksprodukter (”enda förordningen om de gemensamma organisationerna av marknaden”) (1),

med beaktande av kommissionens förordning (EG) nr 1580/2007 av den 21 december 2007 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordningar (EG) nr 2200/96, (EG) nr 2201/96 och (EG) nr 1182/2007 avseende sektorn för frukt och grönsaker (2), särskilt artikel 138.1, och

av följande skäl:

I förordning (EG) nr 1580/2007 anges som tillämpning av resultaten av de multilaterala förhandlingarna i Uruguayrundan kriterierna för kommissionens fastställande av schablonvärdena vid import från tredje land för de produkter och de perioder som anges i bilaga XV, del A till den förordningen.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

De schablonvärden vid import som avses i artikel 138 i förordning (EG) nr 1580/2007 ska fastställas i bilagan till den här förordningen.

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft den 2 mars 2011.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 1 mars 2011.

För kommissionen, på ordförandens vägnar

José Manuel SILVA RODRÍGUEZ

Generaldirektör för jordbruk och landsbygdsutveckling

---

(1)  EUT L 299, 16.11.2007, s. 1.

1

(2)  EUT L 350, 31.12.2007, s. 1.

2

---

BILAGA

Fastställande av schablonvärden vid import för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker

| (EUR/100 kg) |
| --- |
| KN-nr | Kod för tredjeland (1) | Schablonvärde vid import |
| 0702 00 00 | IL | 122,2 |
| MA | 46,8 |
| TN | 113,1 |
| TR | 95,7 |
| ZZ | 94,5 |
| 0707 00 05 | TR | 159,9 |
| ZZ | 159,9 |
| 0709 90 70 | MA | 31,5 |
| TR | 100,8 |
| ZZ | 66,2 |
| 0805 10 20 | EG | 56,9 |
| IL | 78,2 |
| MA | 55,1 |
| TN | 41,5 |
| TR | 67,9 |
| ZA | 37,9 |
| ZZ | 56,3 |
| 0805 50 10 | MA | 45,9 |
| TR | 51,2 |
| ZZ | 48,6 |
| 0808 10 80 | BR | 55,2 |
| CA | 126,3 |
| CN | 90,2 |
| MK | 54,8 |
| US | 148,5 |
| ZZ | 95,0 |
| 0808 20 50 | AR | 91,1 |
| CL | 188,1 |
| CN | 52,4 |
| US | 96,8 |
| ZA | 109,6 |
| ZZ | 107,6 |

(EUR/100 kg)

KN-nr

Kod för tredjeland (1)

Schablonvärde vid import

0702 00 00

IL

122,2

MA

46,8

TN

113,1

TR

95,7

ZZ

94,5

0707 00 05

TR

159,9

ZZ

159,9

0709 90 70

MA

31,5

TR

100,8

ZZ

66,2

0805 10 20

EG

56,9

IL

78,2

MA

55,1

TN

41,5

TR

67,9

ZA

37,9

ZZ

56,3

0805 50 10

MA

45,9

TR

51,2

ZZ

48,6

0808 10 80

BR

55,2

CA

126,3

CN

90,2

MK

54,8

US

148,5

ZZ

95,0

0808 20 50

AR

91,1

CL

188,1

CN

52,4

US

96,8

ZA

109,6

ZZ

107,6

---

(1)  Landsbeteckningar som fastställs i kommissionens förordning (EG) nr 1833/2006 (EUT L 354, 14.12.2006, s. 19). Koden ”ZZ” betecknar ”övrigt ursprung”.

---

DIREKTIV

| 2.3.2011 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 57/21 |
| --- | --- | --- | --- |

2.3.2011

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 57/21

---

KOMMISSIONENS DIREKTIV 2011/18/EU

av den 1 mars 2011

om ändring av bilagorna II, V och VI till Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/57/EG om driftskompatibiliteten hos järnvägssystemet inom gemenskapen

(Text av betydelse för EES)

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/57/EG av den 17 juni 2008 om driftskompatibiliteten hos järnvägssystemet inom gemenskapen (1), särskilt artikel 30.3, och

av följande skäl:

| (1) | Åtgärder som är avsedda att ändra icke väsentliga delar i direktiv 2008/57/EG och som rör en anpassning av bilagorna II–IX i det direktivet, ska antas i enlighet med det föreskrivande förfarande med kontroll som avses i artikel 29.4 i direktiv 2008/57/EG. |
| --- | --- |

(1)

Åtgärder som är avsedda att ändra icke väsentliga delar i direktiv 2008/57/EG och som rör en anpassning av bilagorna II–IX i det direktivet, ska antas i enlighet med det föreskrivande förfarande med kontroll som avses i artikel 29.4 i direktiv 2008/57/EG.

| (2) | Delsystemet ”Trafikstyrning och signalering” består av markbaserad och fordonsbaserad utrustning, som bör betraktas som två separata delsystem. Bilaga II till direktiv 2008/57/EG bör därför ändras i enlighet med detta. |
| --- | --- |

(2)

Delsystemet ”Trafikstyrning och signalering” består av markbaserad och fordonsbaserad utrustning, som bör betraktas som två separata delsystem. Bilaga II till direktiv 2008/57/EG bör därför ändras i enlighet med detta.

| (3) | Utrustningen för mätning av strömförbrukning är fysiskt integrerad i den rullande materielen. Bilaga II till direktiv 2008/57/EG bör därför ändras i enlighet med detta. |
| --- | --- |

(3)

Utrustningen för mätning av strömförbrukning är fysiskt integrerad i den rullande materielen. Bilaga II till direktiv 2008/57/EG bör därför ändras i enlighet med detta.

| (4) | I enlighet med artikel 17.3 i direktiv 2008/57/EG bör medlemsstaterna utse de organ som ska ansvara för att genomföra kontrollförfarandena när nationella bestämmelser är tillämpliga. Bilagorna V och VI till direktiv 2008/57/EG bör därför ändras för att specificera de förfaranden som dessa organ genomför. |
| --- | --- |

(4)

I enlighet med artikel 17.3 i direktiv 2008/57/EG bör medlemsstaterna utse de organ som ska ansvara för att genomföra kontrollförfarandena när nationella bestämmelser är tillämpliga. Bilagorna V och VI till direktiv 2008/57/EG bör därför ändras för att specificera de förfaranden som dessa organ genomför.

| (5) | När det gäller avsnitt 2 i bilaga VI till direktiv 2008/57/EG och genomförandet av mellanliggande kontroller bör det anmälda organet först utfärda ett mellanliggande EG-kontrollintyg och sedan bör den sökande utfärda den därmed sammanhängande EG-förklaringen. Bilagorna V och VI till direktiv 2008/57/EG bör därför ändras i enlighet med detta. |
| --- | --- |

(5)

När det gäller avsnitt 2 i bilaga VI till direktiv 2008/57/EG och genomförandet av mellanliggande kontroller bör det anmälda organet först utfärda ett mellanliggande EG-kontrollintyg och sedan bör den sökande utfärda den därmed sammanhängande EG-förklaringen. Bilagorna V och VI till direktiv 2008/57/EG bör därför ändras i enlighet med detta.

| (6) | De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från den kommitté som inrättats enligt artikel 29.1 i direktiv 2008/57/EG. |
| --- | --- |

(6)

De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från den kommitté som inrättats enligt artikel 29.1 i direktiv 2008/57/EG.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Bilagorna II, V och VI till direktiv 2008/57/EG ska ersättas med texten i bilagorna I, II respektive III till detta direktiv.

Artikel 2

1.   Medlemsstaterna ska senast den 31 december 2011 sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De ska till kommissionen genast överlämna texten till dessa bestämmelser.

2.   När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda.

3.   Skyldigheterna att införliva och genomföra detta direktiv ska inte gälla Republiken Cypern och Republiken Malta, så länge som inget järnvägssystem upprättats på deras territorier.

Artikel 3

Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Artikel 4

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel den 1 mars 2011.

På kommissionens vägnar

José Manuel BARROSO

Ordförande

---

(1)  EUT L 191, 18.7.2008, s. 1.

1

---

BILAGA I

”BILAGA II

DELSYSTEM

1.   Förteckning över delsystemen

Med avseende på tillämpningen av detta direktiv indelas järnvägssystemet i delsystem, som motsvarar antingen

| a) | strukturellt definierade områden som






  — | infrastruktur, |
| --- | --- | --- |

a)

strukturellt definierade områden som

—

infrastruktur,

| — | energi, |
| --- | --- |

—

energi,

| — | markbaserad trafikstyrning och signalering, |
| --- | --- |

—

markbaserad trafikstyrning och signalering,

| — | fordonsbaserad trafikstyrning och signalering, |
| --- | --- |

—

fordonsbaserad trafikstyrning och signalering,

| — | rullande materiel, eller |
| --- | --- |

—

rullande materiel, eller

| b) | funktionellt definierade områden som






  — | drift och trafikledning, |
| --- | --- | --- |

b)

funktionellt definierade områden som

—

drift och trafikledning,

| — | underhåll, |
| --- | --- |

—

underhåll,

| — | telematikapplikationer avsedda för person- och godstrafik. |
| --- | --- |

—

telematikapplikationer avsedda för person- och godstrafik.

2.   Beskrivning av delsystemen

För varje delsystem eller del av ett delsystem ska byrån vid utarbetandet av motsvarande TSD-förslag lägga fram ett förslag till förteckning över de driftskompabilitetskomponenter och aspekter som har anknytning till driftskompatibiliteten. Utan att det påverkar valet av vissa aspekter eller driftskompatibilitetskomponenter, eller den ordning i vilken delsystemen anpassas till TSD:er, ska delsystemen särskilt inbegripa följande:

2.1   Infrastruktur

Spår, spårväxlar, konstbyggnader (broar, tunnlar m.m.), infrastruktur vid stationer (plattformar och lastkajer, tillfartsanordningar inbegripet för rörelsehindrades behov m.m.) samt säkerhets- och skyddsutrustning.

2.2   Energi

Strömförsörjningssystem, inklusive kontaktledningar, och den markbaserade delen av systemet för mätning av strömförbrukningen.

2.3   Markbaserad trafikstyrning och signalering

All markbaserad utrustning som är nödvändig för att säkerställa säkerhet, styrning och kontroll för trafiken med tåg för vilka godkännande att trafikera järnvägsnätet har utfärdats.

2.4   Fordonsbaserad trafikstyrning och signalering

All fordonsbaserad utrustning som är nödvändig för att säkerställa säkerhet, styrning och kontroll för trafiken med tåg för vilka godkännande att trafikera järnvägsnätet har utfärdats.

2.5   Drift och trafikledning

Förfaranden och utrustning som krävs för en sammanhängande drift av de olika strukturella delsystemen, både under normala förhållanden och begränsad drift, inbegripet tågsammansättning och framförande av tåg, trafikplanering och trafikledning.

De yrkeskvalifikationer som kan krävas för gränsöverskridande trafik.

2.6   Telematikapplikationer

I överensstämmelse med bilaga I består detta delsystem av följande två delar:

| a) | Applikationer som ingår i servicen till passagerarna, bland annat system som ger information till resande före och under resan, biljettbokningssystem, betalningssystem, bagagehantering, anslutningssamordning mellan tåg och med andra transportsätt. |
| --- | --- |

a)

Applikationer som ingår i servicen till passagerarna, bland annat system som ger information till resande före och under resan, biljettbokningssystem, betalningssystem, bagagehantering, anslutningssamordning mellan tåg och med andra transportsätt.

| b) | Applikationer för godstrafiken, bland annat informationssystem (övervakning i realtid av gods och tåg), ranger- och tilldelningssystem, reservering, betalnings- och faktureringssystem, anslutningssamordning med andra transportsätt, utfärdande av elektroniska följedokument. |
| --- | --- |

b)

Applikationer för godstrafiken, bland annat informationssystem (övervakning i realtid av gods och tåg), ranger- och tilldelningssystem, reservering, betalnings- och faktureringssystem, anslutningssamordning med andra transportsätt, utfärdande av elektroniska följedokument.

2.7   Rullande materiel

Strukturen, styr- och kontrollsystem för all tågutrustning, strömavtagarsystem, drivsystem och energiomvandlingssystem, fordonsbaserad utrustning för mätning av strömförbrukning, bromssystem, koppel, löpverk (boggier, axlar) och hjulupphängning, dörrar, gränssnitt mellan människa och maskin (förare, tågpersonal, passagerare inbegripet för rörelsehindrades behov), aktiva eller passiva säkerhetsanordningar, anordningar som krävs för passagerarnas och tågpersonalens hälsa.

2.8   Underhåll

Förfaranden, utrustning, enheter för underhållslogistik, resurser som medger utförande av obligatoriskt avhjälpande och förebyggande underhåll som krävs för att säkerställa driftskompatibiliteten i järnvägssystemet och garantera nödvändiga prestanda.”

---

BILAGA II

”BILAGA V

KONTROLLFÖRKLARINGAR FÖR DELSYSTEM

1.   EG-kontrollförklaringar för delsystem

EG-kontrollförklaringen och åtföljande dokument ska vara daterade och undertecknade.

Förklaringen ska grundas på de uppgifter som framkommit vid EG-kontrollförfarandet för delsystem enligt avsnitt 2 i bilaga VI. Den ska avfattas på samma språk som det tekniska underlaget och innehålla åtminstone följande uppgifter:

| — | Hänvisningar till direktivet. |
| --- | --- |

—

Hänvisningar till direktivet.

| — | Namn på och adress till den upphandlande enheten eller tillverkaren, eller dess i Europeiska unionen etablerade behöriga ombud. (Firmanamn och fullständig adress ska uppges. Om det är fråga om ett behörigt ombud ska den upphandlande enhetens eller tillverkarens firmanamn också uppges.) |
| --- | --- |

—

Namn på och adress till den upphandlande enheten eller tillverkaren, eller dess i Europeiska unionen etablerade behöriga ombud. (Firmanamn och fullständig adress ska uppges. Om det är fråga om ett behörigt ombud ska den upphandlande enhetens eller tillverkarens firmanamn också uppges.)

| — | Kortfattad beskrivning av delsystemet. |
| --- | --- |

—

Kortfattad beskrivning av delsystemet.

| — | Namn och adress för det anmälda organ som utfört det EG-kontrollförfarande som avses i artikel 18. |
| --- | --- |

—

Namn och adress för det anmälda organ som utfört det EG-kontrollförfarande som avses i artikel 18.

| — | Hänvisningar till dokumenten i det tekniska underlaget. |
| --- | --- |

—

Hänvisningar till dokumenten i det tekniska underlaget.

| — | Alla relevanta, tillfälliga eller slutliga bestämmelser som delsystemet ska uppfylla, särskilt sådana som gäller eventuella begränsningar av eller villkor för driften. |
| --- | --- |

—

Alla relevanta, tillfälliga eller slutliga bestämmelser som delsystemet ska uppfylla, särskilt sådana som gäller eventuella begränsningar av eller villkor för driften.

| — | Om EG-förklaringen är tillfällig ska giltighetstid anges. |
| --- | --- |

—

Om EG-förklaringen är tillfällig ska giltighetstid anges.

| — | Uppgifter om undertecknaren. |
| --- | --- |

—

Uppgifter om undertecknaren.

När det i bilaga VI hänvisas till den mellanliggande EG-kontrollförklaringen ska bestämmelserna i detta avsnitt tillämpas på denna förklaring.

2.   Kontrollförklaringar för delsystem när nationella bestämmelser är tillämpliga

När det i bilaga VI hänvisas till kontrollförklaringen för delsystem och nationella bestämmelser är tillämpliga ska bestämmelserna i avsnitt 1 gälla i tillämpliga delar för denna förklaring.”

---

BILAGA III

”BILAGA VI

KONTROLLFÖRFARANDE FÖR DELSYSTEM

1.   ALLMÄNNA PRINCIPER

Kontrollförfarandet för ett delsystem omfattar kontroll och intygande av att ett delsystem

| — | har utformats, byggts och installerats på ett sådant sätt att delsystemet uppfyller de väsentliga krav som gäller för det, och |
| --- | --- |

—

har utformats, byggts och installerats på ett sådant sätt att delsystemet uppfyller de väsentliga krav som gäller för det, och

| — | kan godkännas för att tas i bruk. |
| --- | --- |

—

kan godkännas för att tas i bruk.

2.   EG-KONTROLLFÖRFARANDE

2.1   Inledning

EG-kontroll är det förfarande genom vilket ett anmält organ kontrollerar och intygar att delsystemet

| — | överensstämmer med relevanta TSD:er, |
| --- | --- |

—

överensstämmer med relevanta TSD:er,

| — | överensstämmer med andra regler som ska tillämpas i enlighet med fördraget. |
| --- | --- |

—

överensstämmer med andra regler som ska tillämpas i enlighet med fördraget.

2.2   Delar av delsystemet och etapper i förfarandet

2.2.1   Mellanliggande kontrollintyg

Om det anges i TSD:erna, eller i förekommande fall på den sökandes begäran, kan delsystemet delas upp i bestämda delar eller kontrolleras under bestämda etapper av kontrollförfarandet.

Den mellanliggande kontrollen är det förfarande genom vilket ett anmält organ kontrollerar och certifierar bestämda delar av delsystemet eller bestämda etapper av kontrollförfarandet.

Varje mellanliggande kontroll leder till att ett mellanliggande EG-kontrollintyg utfärdas av det anmälda organ som utsetts av den sökande, som därefter, i tillämpliga fall, ska utfärda en mellanliggande EG-kontrollförklaring. Det mellanliggande kontrollintyget och den mellanliggande kontrollförklaringen ska innehålla hänvisningar till de TSD:er som överensstämmelsen har bedömts i förhållande till.

2.2.2   Delar av delsystemet

Den sökande kan ansöka om en mellanliggande kontroll för varje del. Varje del ska då kontrolleras under varje etapp såsom anges i avsnitt 2.2.3.

2.2.3   Etapper i kontrollförfarandet

Delsystemet, eller bestämda delar av delsystemet, ska kontrolleras i var och en av följande etapper:

| — | Den allmänna utformningen. |
| --- | --- |

—

Den allmänna utformningen.

| — | Produktion: uppbyggnad, inbegripet särskilt ingenjörsarbetet, tillverkning, montering av komponenterna och slutjustering av hela delsystemet. |
| --- | --- |

—

Produktion: uppbyggnad, inbegripet särskilt ingenjörsarbetet, tillverkning, montering av komponenterna och slutjustering av hela delsystemet.

| — | Slutlig provning. |
| --- | --- |

—

Slutlig provning.

Den sökande kan ansöka om ett mellanliggande kontrollintyg för utformningsskedet (inklusive typprovning) och för produktionsskedet.

2.3   Kontrollintyg

2.3.1   Det anmälda organ som ansvarar för EG-kontrollen ska bedöma utformning, produktion och slutlig provning av delsystemet och utfärda ett EG-kontrollintyg för den sökande, som därefter ska utfärda EG-kontrollförklaringen. EG-kontrollintyget ska innehålla hänvisningar till de TSD:er som överensstämmelsen har bedömts i förhållande till.

Om delsystemets överensstämmelse med alla relevanta TSD:er inte har bedömts (t.ex. vid undantag, partiell tillämpning av TSD:er vid ombyggnad eller modernisering, vid övergångsperioder i en TSD eller vid specialfall) ska det i EG-intyget exakt anges för vilken eller vilka TSD:er eller vilka delar av TSD:er som det anmälda organet inte har undersökt om kravet på överensstämmelse uppfylls under EG-kontrollförfarandet.

2.3.2   Om mellanliggande EG-kontrollintyg har utfärdats ska det anmälda organ som ansvarar för EG-kontrollen av delsystemet beakta dessa mellanliggande EG-kontrollintyg, och innan det utfärdar EG-kontrollintyget

| — | kontrollera att de mellanliggande EG-kontrollintygen korrekt uppfyller de relevanta kraven i TSD:erna, |
| --- | --- |

—

kontrollera att de mellanliggande EG-kontrollintygen korrekt uppfyller de relevanta kraven i TSD:erna,

| — | kontrollera alla aspekter som inte omfattas av mellanliggande EG-kontrollintyg, och |
| --- | --- |

—

kontrollera alla aspekter som inte omfattas av mellanliggande EG-kontrollintyg, och

| — | kontrollera den slutliga provningen av delsystemet som helhet. |
| --- | --- |

—

kontrollera den slutliga provningen av delsystemet som helhet.

2.4   Tekniskt underlag

Det tekniska underlag som åtföljer EG-kontrollförklaringen ska innehålla

| — | tekniska egenskaper rörande utformningen inklusive allmänna ritningar och detaljritningar när det gäller utförandet, elektriska och hydrauliska diagram, styrkretsdiagram, beskrivningar av datasystem och automatiska system, dokumentation om drift och underhåll osv., som har relevans för delsystemet i fråga, |
| --- | --- |

—

tekniska egenskaper rörande utformningen inklusive allmänna ritningar och detaljritningar när det gäller utförandet, elektriska och hydrauliska diagram, styrkretsdiagram, beskrivningar av datasystem och automatiska system, dokumentation om drift och underhåll osv., som har relevans för delsystemet i fråga,

| — | en förteckning över driftskompatibilitetskomponenter som avses i artikel 5.3 d och som ingår i delsystemet, |
| --- | --- |

—

en förteckning över driftskompatibilitetskomponenter som avses i artikel 5.3 d och som ingår i delsystemet,

| — | kopior av de EG-försäkringar om överensstämmelse eller lämplighet för användning som ska vara utfärdade för ovannämnda komponenter i enlighet med bestämmelserna i artikel 13 i direktivet, vid behov åtföljda av tillhörande beräkningar och av en kopia av de provnings- och undersökningsprotokoll som upprättats av de anmälda organen på grundval av gemensamma tekniska specifikationer, |
| --- | --- |

—

kopior av de EG-försäkringar om överensstämmelse eller lämplighet för användning som ska vara utfärdade för ovannämnda komponenter i enlighet med bestämmelserna i artikel 13 i direktivet, vid behov åtföljda av tillhörande beräkningar och av en kopia av de provnings- och undersökningsprotokoll som upprättats av de anmälda organen på grundval av gemensamma tekniska specifikationer,

| — | mellanliggande EG-kontrollintyg, om sådana finns tillgängliga och, i så fall, om det är relevant, mellanliggande EG-kontrollförklaringar som åtföljer EG-kontrollförklaringen, inklusive resultatet av det anmälda organets kontroll av intygens giltighet, |
| --- | --- |

—

mellanliggande EG-kontrollintyg, om sådana finns tillgängliga och, i så fall, om det är relevant, mellanliggande EG-kontrollförklaringar som åtföljer EG-kontrollförklaringen, inklusive resultatet av det anmälda organets kontroll av intygens giltighet,

| — | EG-kontrollintyg, med tillhörande beräkningar och undertecknat av det anmälda organ som ansvarar för EG-kontrollen, om att delsystemet överensstämmer med kraven i den eller de relevanta TSD:erna; intyget ska innehålla eventuella förbehåll som givits under arbetets utförande och inte dragits tillbaka; EG-kontrollintyget ska även åtföljas av inspektions- och kontrollrapporter som det anmälda organet enligt avsnitt 2.5.3 och 2.5.4 nedan utarbetat inom ramen för sitt uppdrag, |
| --- | --- |

—

EG-kontrollintyg, med tillhörande beräkningar och undertecknat av det anmälda organ som ansvarar för EG-kontrollen, om att delsystemet överensstämmer med kraven i den eller de relevanta TSD:erna; intyget ska innehålla eventuella förbehåll som givits under arbetets utförande och inte dragits tillbaka; EG-kontrollintyget ska även åtföljas av inspektions- och kontrollrapporter som det anmälda organet enligt avsnitt 2.5.3 och 2.5.4 nedan utarbetat inom ramen för sitt uppdrag,

| — | EG-intyg som utfärdats i enlighet med annan lagstiftning som ska tillämpas i överensstämmelse med fördraget. |
| --- | --- |

—

EG-intyg som utfärdats i enlighet med annan lagstiftning som ska tillämpas i överensstämmelse med fördraget.

| — | Om det krävs en säker integrering enligt kommissionens förordning 352/2009/EG (1) ska den sökande se till att det tekniska underlaget innehåller bedömarens rapport om de gemensamma säkerhetsmetoderna för riskbedömning enligt artikel 6.3 i direktiv 2004/49/EG. |
| --- | --- |

—

Om det krävs en säker integrering enligt kommissionens förordning 352/2009/EG (1) ska den sökande se till att det tekniska underlaget innehåller bedömarens rapport om de gemensamma säkerhetsmetoderna för riskbedömning enligt artikel 6.3 i direktiv 2004/49/EG.

2.5   Övervakning

2.5.1   Syftet med EG-övervakningen är att säkerställa att de skyldigheter som följer av det tekniska underlaget fullgörs under uppbyggnaden av delsystemet.

2.5.2   Det anmälda organ som ansvarar för att kontrollera utförandet ska ha permanent tillträde till byggplatser, tillverkningsanläggningar, lagerutrymmen och, i förekommande fall, till prefabriceringsanläggningar, provningsanläggningar och mer generellt till alla de platser som organet anser sig behöva ha tillgång till för att utföra sitt uppdrag. Det anmälda organet ska från den sökande få alla dokument som organet kan ha nytta av för detta ändamål, bl.a. införandeplaner och teknisk dokumentation för delsystemet.

2.5.3   Det anmälda organ som ansvarar för övervakningen av utförandet ska regelbundet genomföra kontroller för att försäkra sig om överensstämmelsen med den eller de relevanta TSD:erna. Det ska vid dessa tillfällen överlämna en kontrollrapport till de parter som ansvarar för utförandet. Organet kan behöva närvara vid vissa moment i arbetet.

2.5.4   Det anmälda organet får också avlägga oanmälda besök på byggarbetsplatsen eller i tillverkningsanläggningarna. Vid dessa besök får det anmälda organet göra fullständiga eller partiella kontroller. Organet ska överlämna en inspektionsrapport och i förekommande fall en kontrollrapport till de parter som ansvarar för utförandet.

2.5.5   I syfte att utfärda den EG-försäkran om lämplighet för användning som avses i avsnitt 2 i bilaga IV ska det anmälda organet kunna övervaka ett delsystem där en driftskompatibilitetskomponent är monterad för att, om motsvarande TSD så kräver, bedöma dess lämplighet för användning i avsedd järnvägsmiljö.

2.6   Deponering

Hela det tekniska underlag som avses i punkt 2.4 ska deponeras hos den sökande och utgöra stöd för det eller de eventuella mellanliggande EG-kontrollintyg som utfärdats av det anmälda organ som ansvarar för detta eller utgöra stöd för det kontrollintyg som utfärdas av det anmälda organ som ansvarar för EG-kontrollen av delsystemet. Det tekniska underlaget ska bifogas den EG-kontrollförklaring som den sökande ska överlämna till den behöriga myndighet till vilken den sökande inger ansökan om godkännande att ta i bruk.

Den sökande ska behålla en kopia av underlaget under delsystemets hela livslängd. Underlaget ska överlämnas till de medlemsstater som begär detta.

2.7   Offentliggörande

Varje anmält organ ska regelbundet offentliggöra relevant information om

| — | ansökningar om EG-kontroll och mellanliggande kontroll, |
| --- | --- |

—

ansökningar om EG-kontroll och mellanliggande kontroll,

| — | ansökningar om bedömning av driftskompatibilitetskomponenter överensstämmelse och/eller lämplighet för användning, |
| --- | --- |

—

ansökningar om bedömning av driftskompatibilitetskomponenter överensstämmelse och/eller lämplighet för användning,

| — | utfärdade eller avvisade mellanliggande EG-kontrollintyg, |
| --- | --- |

—

utfärdade eller avvisade mellanliggande EG-kontrollintyg,

| — | utfärdade eller avvisade EG-intyg om överensstämmelse och/eller lämplighet för användning, |
| --- | --- |

—

utfärdade eller avvisade EG-intyg om överensstämmelse och/eller lämplighet för användning,

| — | utfärdade eller avvisade EG-kontrollintyg. |
| --- | --- |

—

utfärdade eller avvisade EG-kontrollintyg.

2.8   Språk

Underlag och korrespondens om EG-kontrollförfaranden ska vara avfattade på ett av EU:s officiella språk i den medlemsstat där den sökande är etablerad, eller på ett av EU:s officiella språk som den sökande godkänner.

3.   KONTROLLFÖRFARANDE NÄR NATIONELLA BESTÄMMELSER ÄR TILLÄMPLIGA

3.1   Inledning

Kontrollförfarandet när nationella föreskrifter är tillämpliga är det förfarande genom vilket det organ som utsetts enligt artikel 17.3 (utsett organ) kontrollerar och intygar att delsystemet följer de nationella bestämmelser som anmälts i enlighet med artikel 17.3.

3.2   Kontrollintyg

Det utsedda organ som ansvarar för kontrollförfarandet när nationella bestämmelser är tillämpliga ska utfärda kontrollintyget för den sökande.

I intyget ska det anges exakt för vilka nationella bestämmelser som det utsedda organet har undersökt om kravet på överensstämmelse uppfylls under kontrollförfarandet, inklusive de bestämmelser som rör delar som omfattas av undantag från en TSD, ombyggnad eller modernisering.

Om nationella bestämmelser gäller de delsystem som ett fordon består av ska det utsedda organet dela in intyget i två delar: en del med uppgifter om vilka nationella bestämmelser som strikt rör den tekniska kompatibiliteten mellan fordonet och det berörda nätet, och den andra delen för alla andra nationella bestämmelser.

3.3   Tekniskt underlag

Det tekniska underlag som åtföljer kontrollintyget när nationella bestämmelser är tillämpliga ska bifogas det tekniska underlag som avses i punkt 2.4 och ska innehålla de tekniska data som är relevanta för bedömningen av delsystemets överensstämmelse med de nationella bestämmelserna.”

---

(1)  EUT L 108, 22.4.2009, s. 4.

1

---

BESLUT

| 2.3.2011 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 57/29 |
| --- | --- | --- | --- |

2.3.2011

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 57/29

---

KOMMISSIONENS BESLUT

av den 24 mars 2010

om det statliga stöd C 4/03 (f.d. NN 102/02) som Italien har genomfört till förmån för WAM SpA

[delgivet med nr K(2010) 1711 cor.]

(Endast den italienska texten är giltig)

(Text av betydelse för EES)

(2011/134/EU)

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 108.2 första stycket (1),

med beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, särskilt artikel 62.1 a,

med beaktande av det beslut (2) genom vilket kommissionen beslutade att inleda det förfarande som anges i artikel 108.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, vad gäller stöd C 4/03 (f.d. NN 102/02),

efter att i enlighet med nämnda artiklar ha gett berörda parter tillfälle att yttra sig och med beaktande av dessa synpunkter, och

av följande skäl:

I.   FÖRFARANDE

| (1) | Genom en skrivelse av den 26 juli 1999 tog kommissionen emot ett klagomål mot WAM Engineering Ltd I klagomålet hävdades att WAM SpA hade beviljats olagligt stöd från Italien. |
| --- | --- |

(1)

Genom en skrivelse av den 26 juli 1999 tog kommissionen emot ett klagomål mot WAM Engineering Ltd I klagomålet hävdades att WAM SpA hade beviljats olagligt stöd från Italien.

| (2) | En begäran om upplysningar skickades till de italienska myndigheterna genom skrivelser av den 5 augusti 1999 och den 10 september 1999. Klaganden lämnade ytterligare upplysningar genom en skrivelse av den 2 september 1999. Genom en skrivelse av den 13 december 1999 vidarebefordrade kommissionen till klaganden de italienska myndigheternas svar, som lämnats genom en skrivelse av den 11 oktober 1999, och upplyste om att den hade för avsikt att genomföra en formell granskning. |
| --- | --- |

(2)

En begäran om upplysningar skickades till de italienska myndigheterna genom skrivelser av den 5 augusti 1999 och den 10 september 1999. Klaganden lämnade ytterligare upplysningar genom en skrivelse av den 2 september 1999. Genom en skrivelse av den 13 december 1999 vidarebefordrade kommissionen till klaganden de italienska myndigheternas svar, som lämnats genom en skrivelse av den 11 oktober 1999, och upplyste om att den hade för avsikt att genomföra en formell granskning.

| (3) | Samtidigt pågick en undersökning av nationella stödordningar för utländska direktinvesteringar (foreign direct investment, FDI) utanför EU, som förväntades leda till ett meddelande från kommissionen. |
| --- | --- |

(3)

Samtidigt pågick en undersökning av nationella stödordningar för utländska direktinvesteringar (foreign direct investment, FDI) utanför EU, som förväntades leda till ett meddelande från kommissionen.

| (4) | Genom en skrivelse av den 18 december 2001 begärde kommissionen ytterligare upplysningar från Italien till följd av nya krav från klaganden (två påminnelser riktades till kommissionen genom skrivelser av den 31 mars 2000 och av den 11 oktober 2000) och då kommissionen uppskjutit undersökningen av utländska direktinvesteringar. |
| --- | --- |

(4)

Genom en skrivelse av den 18 december 2001 begärde kommissionen ytterligare upplysningar från Italien till följd av nya krav från klaganden (två påminnelser riktades till kommissionen genom skrivelser av den 31 mars 2000 och av den 11 oktober 2000) och då kommissionen uppskjutit undersökningen av utländska direktinvesteringar.

| (5) | Mot bakgrund av upplysningarna i skrivelserna av den 20 februari 2002 och den 27 mars 2002 ställdes ytterligare frågor till de italienska myndigheterna genom en skrivelse av den 12 april 2002. |
| --- | --- |

(5)

Mot bakgrund av upplysningarna i skrivelserna av den 20 februari 2002 och den 27 mars 2002 ställdes ytterligare frågor till de italienska myndigheterna genom en skrivelse av den 12 april 2002.

| (6) | De italienska myndigheterna svarade genom en skrivelse av den 21 maj 2002. Genom en skrivelse av den 5 juni 2002 underrättade kommissionen de italienska myndigheterna om att den ansåg att de upplysningar som lämnats var ofullständiga och begärde att de, inom tjugo arbetsdagar från det att begäran mottagits, skulle komplettera upplysningarna och lämna ytterligare klargöranden. |
| --- | --- |

(6)

De italienska myndigheterna svarade genom en skrivelse av den 21 maj 2002. Genom en skrivelse av den 5 juni 2002 underrättade kommissionen de italienska myndigheterna om att den ansåg att de upplysningar som lämnats var ofullständiga och begärde att de, inom tjugo arbetsdagar från det att begäran mottagits, skulle komplettera upplysningarna och lämna ytterligare klargöranden.

| (7) | Eftersom inget svar lämnades, trots att de italienska myndigheterna genom en skrivelse av den 25 juni 2002 hade ansökt om en förlängning av tidsfristen till den 31 juli 2002, antog kommissionen den 26 september 2002 ett föreläggande om att lämna upplysningar i enlighet med artikel 10.3 i rådets förordning (EG) nr 659/1999 av den 22 mars 1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel 93 i EG-fördraget (3) (nedan kallad förordning (EG) nr 659/1999). Under tiden överfördes ärendet till registret över icke-anmälda stöd under nummer NN102/02. |
| --- | --- |

(7)

Eftersom inget svar lämnades, trots att de italienska myndigheterna genom en skrivelse av den 25 juni 2002 hade ansökt om en förlängning av tidsfristen till den 31 juli 2002, antog kommissionen den 26 september 2002 ett föreläggande om att lämna upplysningar i enlighet med artikel 10.3 i rådets förordning (EG) nr 659/1999 av den 22 mars 1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel 93 i EG-fördraget (3) (nedan kallad förordning (EG) nr 659/1999). Under tiden överfördes ärendet till registret över icke-anmälda stöd under nummer NN102/02.

| (8) | Genom skrivelser av den 26 juni 2002 och av den 4 oktober 2002 informerades klaganden om ärendets utveckling. Genom en skrivelse av den 31 oktober 2002 begärde klaganden att få veta vilket resultat föreläggandet hade gett. |
| --- | --- |

(8)

Genom skrivelser av den 26 juni 2002 och av den 4 oktober 2002 informerades klaganden om ärendets utveckling. Genom en skrivelse av den 31 oktober 2002 begärde klaganden att få veta vilket resultat föreläggandet hade gett.

| (9) | De italienska myndigheterna lämnade de begärda upplysningarna genom en skrivelse av den 16 oktober 2002 och lämnade kompletterande upplysningar genom en skrivelse av den 24 oktober 2002. |
| --- | --- |

(9)

De italienska myndigheterna lämnade de begärda upplysningarna genom en skrivelse av den 16 oktober 2002 och lämnade kompletterande upplysningar genom en skrivelse av den 24 oktober 2002.

| (10) | Kommissionen underrättade Italien genom en skrivelse av den 24 januari 2003 om att den hade beslutat att inleda det förfarande som anges i artikel 88.2 i EG-fördraget, nu artikel 108.2 i EUF-fördraget, för stödet i fråga (4). |
| --- | --- |

(10)

Kommissionen underrättade Italien genom en skrivelse av den 24 januari 2003 om att den hade beslutat att inleda det förfarande som anges i artikel 88.2 i EG-fördraget, nu artikel 108.2 i EUF-fördraget, för stödet i fråga (4).

| (11) | Genom en skrivelse av den 29 januari 2003 underrättades klaganden om att förfarandet hade inletts. |
| --- | --- |

(11)

Genom en skrivelse av den 29 januari 2003 underrättades klaganden om att förfarandet hade inletts.

| (12) | Genom en skrivelse av den 10 februari 2003 riktade klaganden en påminnelse till kommissionen, då denne ännu inte hade tagit emot ovannämnda skrivelse. |
| --- | --- |

(12)

Genom en skrivelse av den 10 februari 2003 riktade klaganden en påminnelse till kommissionen, då denne ännu inte hade tagit emot ovannämnda skrivelse.

| (13) | Efter det att de italienska myndigheterna underrättats om att förfarandet hade inletts sände WAM SpA omedelbart en skrivelse till kommissionen (skrivelse av den 10 februari 2003). |
| --- | --- |

(13)

Efter det att de italienska myndigheterna underrättats om att förfarandet hade inletts sände WAM SpA omedelbart en skrivelse till kommissionen (skrivelse av den 10 februari 2003).

| (14) | Genom en skrivelse av den 27 februari 2003 begärde Italien en förlängning av den 15 dagar långa tidsfristen för att lägga fram synpunkter på konfidentialitet till den 7 mars 2003 i enlighet med kommissionens beslut. |
| --- | --- |

(14)

Genom en skrivelse av den 27 februari 2003 begärde Italien en förlängning av den 15 dagar långa tidsfristen för att lägga fram synpunkter på konfidentialitet till den 7 mars 2003 i enlighet med kommissionens beslut.

| (15) | Genom en skrivelse av den 10 mars 2003 bad Italien att kommissionen inte skulle offentliggöra beslutet, eftersom stödmottagaren var villig att återbetala stödet, vilket också WAM SpA själv bekräftade genom en skrivelse av den 13 mars 2003, som sändes direkt till kommissionen. |
| --- | --- |

(15)

Genom en skrivelse av den 10 mars 2003 bad Italien att kommissionen inte skulle offentliggöra beslutet, eftersom stödmottagaren var villig att återbetala stödet, vilket också WAM SpA själv bekräftade genom en skrivelse av den 13 mars 2003, som sändes direkt till kommissionen.

| (16) | Genom en skrivelse av den 18 mars 2003 påpekade kommissionen att ett slutligt beslut krävdes för att undvika ett offentliggörande, under förutsättning att ett bevis lämnades på att man hade återbetalat de två stöden plus ränta, vilken hade beräknats på ett för kommissionen godtagbart sätt. |
| --- | --- |

(16)

Genom en skrivelse av den 18 mars 2003 påpekade kommissionen att ett slutligt beslut krävdes för att undvika ett offentliggörande, under förutsättning att ett bevis lämnades på att man hade återbetalat de två stöden plus ränta, vilken hade beräknats på ett för kommissionen godtagbart sätt.

| (17) | Då det belopp som de italienska myndigheterna föreslog genom en skrivelse av den 13 maj 2003 var betydligt lägre än kommissionens första beräkning av stödets bidragsekvivalent, som gjordes på grundval av de upplysningar som fanns tillgängliga vid den tidpunkt då förfarandet inleddes, informerade kommissionen Italien genom en skrivelse av den 22 maj 2003 att offentliggörandet skulle göras inom kort då det föreslagna beloppet för återbetalning inte uppfyllde kriterierna. |
| --- | --- |

(17)

Då det belopp som de italienska myndigheterna föreslog genom en skrivelse av den 13 maj 2003 var betydligt lägre än kommissionens första beräkning av stödets bidragsekvivalent, som gjordes på grundval av de upplysningar som fanns tillgängliga vid den tidpunkt då förfarandet inleddes, informerade kommissionen Italien genom en skrivelse av den 22 maj 2003 att offentliggörandet skulle göras inom kort då det föreslagna beloppet för återbetalning inte uppfyllde kriterierna.

| (18) | Genom skrivelse en av den 13 juni 2003 begärde klaganden upplysningar om offentliggörandet av beslutet. Kommissionen svarade genom en skrivelse av den 18 juni 2003. Samma dag sändes också ett e-postmeddelande till klaganden för att denne omgående skulle få veta att beslutet just hade offentliggjorts. |
| --- | --- |

(18)

Genom skrivelse en av den 13 juni 2003 begärde klaganden upplysningar om offentliggörandet av beslutet. Kommissionen svarade genom en skrivelse av den 18 juni 2003. Samma dag sändes också ett e-postmeddelande till klaganden för att denne omgående skulle få veta att beslutet just hade offentliggjorts.

| (19) | Genom en skrivelse av den 1 juli 2003, som också sändes via fax samma dag, begärde WAM SpA tillgång till hela akten, vilket kommissionen avslog genom en skrivelse av den 14 juli 2003. |
| --- | --- |

(19)

Genom en skrivelse av den 1 juli 2003, som också sändes via fax samma dag, begärde WAM SpA tillgång till hela akten, vilket kommissionen avslog genom en skrivelse av den 14 juli 2003.

| (20) | Genom en skrivelse av den 20 juni 2003 svarade WAM SpA direkt på kommissionens tillkännagivande till Italien om att den hade offentliggjort beslutet. Kommissionen svarade genom en skrivelse av den 11 juli 2003. |
| --- | --- |

(20)

Genom en skrivelse av den 20 juni 2003 svarade WAM SpA direkt på kommissionens tillkännagivande till Italien om att den hade offentliggjort beslutet. Kommissionen svarade genom en skrivelse av den 11 juli 2003.

| (21) | Genom en skrivelse av den 27 juni 2003 upplyste klaganden att denne hade för avsikt att begära ersättning för sina förluster från WAM SpA, om kommissionens slutliga beslut blev negativt, och begärde att bli underrättad om förfarandets utveckling. |
| --- | --- |

(21)

Genom en skrivelse av den 27 juni 2003 upplyste klaganden att denne hade för avsikt att begära ersättning för sina förluster från WAM SpA, om kommissionens slutliga beslut blev negativt, och begärde att bli underrättad om förfarandets utveckling.

| (22) | Genom en skrivelse av den 4 juli 2003 meddelade klaganden, Morton Machine Company Limited, att WAM SpA kallat den inför rätta i en italiensk domstol för att i sin tur begära ersättning, och frågade om kommissionen kunde få företaget att dra tillbaka stämningsansökan. |
| --- | --- |

(22)

Genom en skrivelse av den 4 juli 2003 meddelade klaganden, Morton Machine Company Limited, att WAM SpA kallat den inför rätta i en italiensk domstol för att i sin tur begära ersättning, och frågade om kommissionen kunde få företaget att dra tillbaka stämningsansökan.

| (23) | Genom en skrivelse av den 10 juli 2003 besvarade kommissionen de båda ovannämnda skrivelserna från Morton Machines Company. |
| --- | --- |

(23)

Genom en skrivelse av den 10 juli 2003 besvarade kommissionen de båda ovannämnda skrivelserna från Morton Machines Company.

| (24) | Genom en skrivelse av den 16 juli 2003 lämnades synpunkter från berörda tredje parter, som man hade begärt skulle behandlas konfidentiellt. |
| --- | --- |

(24)

Genom en skrivelse av den 16 juli 2003 lämnades synpunkter från berörda tredje parter, som man hade begärt skulle behandlas konfidentiellt.

| (25) | Den 23 juli 2003 hölls ett möte mellan kommissionen och de italienska myndigheterna. Inför detta möte hade den italienska regeringen lämnat vissa upplysningar genom en skrivelse av den 22 juli 2003, som registrerades den 25 juli 2003, och därefter tog kommissionen emot vissa kompletterande upplysningar genom en skrivelse av den 8 augusti 2003 direkt från premiärministerns kontor (avdelningen för samordning av EU-politik). |
| --- | --- |

(25)

Den 23 juli 2003 hölls ett möte mellan kommissionen och de italienska myndigheterna. Inför detta möte hade den italienska regeringen lämnat vissa upplysningar genom en skrivelse av den 22 juli 2003, som registrerades den 25 juli 2003, och därefter tog kommissionen emot vissa kompletterande upplysningar genom en skrivelse av den 8 augusti 2003 direkt från premiärministerns kontor (avdelningen för samordning av EU-politik).

| (26) | Genom en skrivelse av den 21 augusti 2003 frågade Morton Machine Company Limited om ett slutligt beslut redan hade antagits och begärde att bli underrättad om situationen. Kommissionen svarade genom en skrivelse av den 28 augusti 2003. |
| --- | --- |

(26)

Genom en skrivelse av den 21 augusti 2003 frågade Morton Machine Company Limited om ett slutligt beslut redan hade antagits och begärde att bli underrättad om situationen. Kommissionen svarade genom en skrivelse av den 28 augusti 2003.

| (27) | Genom en skrivelse av den 19 september 2003 sände Italien kommissionen sina synpunkter på beslutet att inleda det formella granskningsförfarandet. |
| --- | --- |

(27)

Genom en skrivelse av den 19 september 2003 sände Italien kommissionen sina synpunkter på beslutet att inleda det formella granskningsförfarandet.

| (28) | Genom en skrivelse av den 3 november 2003 sände Italien sina kommentarer på synpunkterna från berörda parter. |
| --- | --- |

(28)

Genom en skrivelse av den 3 november 2003 sände Italien sina kommentarer på synpunkterna från berörda parter.

| (29) | Som svar på WAM SpA:s ansökan om ersättning av den 30 juli 2003 bekräftade generalsekretariatet beslutet att avslå begäran om tillgång till akten genom en skrivelse av den 16 september 2003. |
| --- | --- |

(29)

Som svar på WAM SpA:s ansökan om ersättning av den 30 juli 2003 bekräftade generalsekretariatet beslutet att avslå begäran om tillgång till akten genom en skrivelse av den 16 september 2003.

| (30) | Genom en skrivelse av den 14 januari 2004 lämnade Italien de upplysningar som inte fanns med i svaret av den 19 september 2003. |
| --- | --- |

(30)

Genom en skrivelse av den 14 januari 2004 lämnade Italien de upplysningar som inte fanns med i svaret av den 19 september 2003.

| (31) | Den 19 maj 2004 antog kommissionen ett beslut i enlighet med artikel 7.3 och 7.5 i förordning (EG) nr 659/1999 (5). |
| --- | --- |

(31)

Den 19 maj 2004 antog kommissionen ett beslut i enlighet med artikel 7.3 och 7.5 i förordning (EG) nr 659/1999 (5).

| (32) | Både WAM SpA och Italien överklagade kommissionens beslut av den 19 maj 2004 inför förstainstansrätten. Förstainstansrätten, som hade beslutat att förena målen, avgav sin dom den 6 september 2006 och ogiltigförklarade kommissionens beslut på grund av att den inte hade lämnat tillräckliga bevis för att stödet kunde påverka handeln och konkurrensen på EU-marknaden, med tanke på omständigheterna i ärendet (6). |
| --- | --- |

(32)

Både WAM SpA och Italien överklagade kommissionens beslut av den 19 maj 2004 inför förstainstansrätten. Förstainstansrätten, som hade beslutat att förena målen, avgav sin dom den 6 september 2006 och ogiltigförklarade kommissionens beslut på grund av att den inte hade lämnat tillräckliga bevis för att stödet kunde påverka handeln och konkurrensen på EU-marknaden, med tanke på omständigheterna i ärendet (6).

| (33) | Kommissionen överklagade förstainstansrättens dom. Den 30 april 2009 ogillade EU-domstolen kommissionens överklagande (7). |
| --- | --- |

(33)

Kommissionen överklagade förstainstansrättens dom. Den 30 april 2009 ogillade EU-domstolen kommissionens överklagande (7).

II.   BESKRIVNING AV STÖDET

| (34) | WAM SpA är ett företag enligt italiensk rättsordning med registrerat säte i Cavezzo i Italien. Under den berörda perioden 1995–2000 var det aktivt inom marknaden för produktion och saluföring av skruvtransportörer och matare, dammuppsamlare och ventiler för industrianläggningar. Det finns många EU-producenter på marknaden. Särskilt på marknaden för dammuppsamlare hade WAM SpA ett antal större EU-konkurrenter med avancerad teknik och en välutvecklad kommersiell struktur (8). |
| --- | --- |

(34)

WAM SpA är ett företag enligt italiensk rättsordning med registrerat säte i Cavezzo i Italien. Under den berörda perioden 1995–2000 var det aktivt inom marknaden för produktion och saluföring av skruvtransportörer och matare, dammuppsamlare och ventiler för industrianläggningar. Det finns många EU-producenter på marknaden. Särskilt på marknaden för dammuppsamlare hade WAM SpA ett antal större EU-konkurrenter med avancerad teknik och en välutvecklad kommersiell struktur (8).

| (35) | När det gäller WAM:s närvaro på den italienska marknaden uppgick företagets andel på marknaden för skruvtransportörer för cement till 60 procent 1991, 50 procent 2000 och 55 procent 2003. På marknaden för dammuppsamlare uppgick företagets marknadsandel till 40 procent 1991 och ökade till 50 procent 2000 och till 60 procent 2003 (9). |
| --- | --- |

(35)

När det gäller WAM:s närvaro på den italienska marknaden uppgick företagets andel på marknaden för skruvtransportörer för cement till 60 procent 1991, 50 procent 2000 och 55 procent 2003. På marknaden för dammuppsamlare uppgick företagets marknadsandel till 40 procent 1991 och ökade till 50 procent 2000 och till 60 procent 2003 (9).

| (36) | Från 1997 och framåt expanderade WAM SpA till andra EU-marknader, särskilt i västra Tyskland och Frankrike. År 2000 hade företaget en marknadsandel för skruvtransportörer för cement på 70 procent i Frankrike och Tyskland och 60 procent i Storbritannien, medan de motsvarande siffrorna för cylindriska dammuppsamlare var 50 procent i Frankrike, 20 procent i Tyskland och 10 procent i Storbritannien (10). |
| --- | --- |

(36)

Från 1997 och framåt expanderade WAM SpA till andra EU-marknader, särskilt i västra Tyskland och Frankrike. År 2000 hade företaget en marknadsandel för skruvtransportörer för cement på 70 procent i Frankrike och Tyskland och 60 procent i Storbritannien, medan de motsvarande siffrorna för cylindriska dammuppsamlare var 50 procent i Frankrike, 20 procent i Tyskland och 10 procent i Storbritannien (10).

| (37) | År 1994 inrättades ett japanskt dotterbolag, WAM Japan. Företagets verksamhet inriktades på saluföring av två produkter som tillverkades i Italien och vars transportkostnader var förhållandevis låga, dvs. dammuppsamlare och ventiler. År 1995 inrättades ett kinesiskt dotterbolag, som först drevs som ett samriskföretag med en lokal partner, och från 1998 som ett helägt dotterbolag till WAM SpA (11). |
| --- | --- |

(37)

År 1994 inrättades ett japanskt dotterbolag, WAM Japan. Företagets verksamhet inriktades på saluföring av två produkter som tillverkades i Italien och vars transportkostnader var förhållandevis låga, dvs. dammuppsamlare och ventiler. År 1995 inrättades ett kinesiskt dotterbolag, som först drevs som ett samriskföretag med en lokal partner, och från 1998 som ett helägt dotterbolag till WAM SpA (11).

| (38) | Under perioden i fråga innehade WAM SpA även 84 procent av aktierna i ”WAM Engineering Ltd”, ett företag enligt brittisk rättsordning med registrerat säte i Tewkesbury i Storbritannien. Det marknadssegment som WAM Engineering Ltd var aktivt inom var utformning, tillverkning och försäljning av industriell blandningsutrustning som framför allt används inom livsmedels-, kemikalie-, läkemedels- och miljöindustrin. |
| --- | --- |

(38)

Under perioden i fråga innehade WAM SpA även 84 procent av aktierna i ”WAM Engineering Ltd”, ett företag enligt brittisk rättsordning med registrerat säte i Tewkesbury i Storbritannien. Det marknadssegment som WAM Engineering Ltd var aktivt inom var utformning, tillverkning och försäljning av industriell blandningsutrustning som framför allt används inom livsmedels-, kemikalie-, läkemedels- och miljöindustrin.

| (39) | Klaganden hävdade, genom att hänvisa till WAM Engineerings prispolitik i Storbritannien, att WAM kunde erbjuda samma produkter (industriell blandningsutrustning) som klaganden tillverkade och saluförde, till ungefär en tredjedel av klagandens priser. Enligt klaganden kunde man till detta pris knappt köpa råmaterial för att tillverka maskinerna, och enligt klagandens åsikt berodde det låga priset på stödet från den italienska regeringen, särskilt i enlighet med lag nr 394/81. |
| --- | --- |

(39)

Klaganden hävdade, genom att hänvisa till WAM Engineerings prispolitik i Storbritannien, att WAM kunde erbjuda samma produkter (industriell blandningsutrustning) som klaganden tillverkade och saluförde, till ungefär en tredjedel av klagandens priser. Enligt klaganden kunde man till detta pris knappt köpa råmaterial för att tillverka maskinerna, och enligt klagandens åsikt berodde det låga priset på stödet från den italienska regeringen, särskilt i enlighet med lag nr 394/81.

| (40) | Enligt klaganden beviljades WAM Engineering Ltd finansiellt stöd för program för etablering på marknader i länder utanför EU i enlighet med lag nr 394/81. Enligt uppgifterna ska lag nr 394/81 särskilt stödja italienska företag som vill etablera ett dotterbolag utomlands, såsom representationskontor, butiker och lagerlokaler. |
| --- | --- |

(40)

Enligt klaganden beviljades WAM Engineering Ltd finansiellt stöd för program för etablering på marknader i länder utanför EU i enlighet med lag nr 394/81. Enligt uppgifterna ska lag nr 394/81 särskilt stödja italienska företag som vill etablera ett dotterbolag utomlands, såsom representationskontor, butiker och lagerlokaler.

| (41) | De italienska myndigheterna bekräftade att stödet beviljats i form av ett räntesubventionerat lån på 2 281 450 000 italienska lire (ungefär 1,18 miljoner euro) till WAM under 1995 för projekt i Japan, Sydkorea och Taiwan. Men enligt de italienska myndigheterna beviljades stödmottagaren endast ett räntesubventionerat lån på 1 358 505 421 italienska lire (ungefär 0,7 miljoner euro), eftersom de planerade projekten i Korea och Taiwan inte genomfördes på grund av den ekonomiska krisen i dessa länder. |
| --- | --- |

(41)

De italienska myndigheterna bekräftade att stödet beviljats i form av ett räntesubventionerat lån på 2 281 450 000 italienska lire (ungefär 1,18 miljoner euro) till WAM under 1995 för projekt i Japan, Sydkorea och Taiwan. Men enligt de italienska myndigheterna beviljades stödmottagaren endast ett räntesubventionerat lån på 1 358 505 421 italienska lire (ungefär 0,7 miljoner euro), eftersom de planerade projekten i Korea och Taiwan inte genomfördes på grund av den ekonomiska krisen i dessa länder.

| (42) | Det räntesubventionerade lånet täckte 85 procent av de stödberättigande kostnaderna. Räntesubventionen kunde uppgå till 60 procent av referensräntan. Lånet skulle amorteras linjärt i lika stora avbetalningar varje halvår under fem år, och räntan betalas på den resterande skulden. En amorteringsfri period på två år var planerad. |
| --- | --- |

(42)

Det räntesubventionerade lånet täckte 85 procent av de stödberättigande kostnaderna. Räntesubventionen kunde uppgå till 60 procent av referensräntan. Lånet skulle amorteras linjärt i lika stora avbetalningar varje halvår under fem år, och räntan betalas på den resterande skulden. En amorteringsfri period på två år var planerad.

| (43) | Den lägre räntesatsen för det berörda lånet (4,4 procent) beräknades med hänvisning till en marknadsränta på 11 procent. Mot bakgrund av ovanstående och på grundval av de upplysningar som fanns tillgängliga vid den tidpunkt när förfarandet inleddes fastställdes stödnivån till 16,38 procent, vilket motsvarar en bruttobidragsekvivalent på 222,523 miljoner italienska lire (ungefär 115 000 euro). |
| --- | --- |

(43)

Den lägre räntesatsen för det berörda lånet (4,4 procent) beräknades med hänvisning till en marknadsränta på 11 procent. Mot bakgrund av ovanstående och på grundval av de upplysningar som fanns tillgängliga vid den tidpunkt när förfarandet inleddes fastställdes stödnivån till 16,38 procent, vilket motsvarar en bruttobidragsekvivalent på 222,523 miljoner italienska lire (ungefär 115 000 euro).

| (44) | De stödberättigande kostnaderna för detta stöd har delats in i två kategorier: kostnader relaterade till en permanent struktur utomlands och för främjande av handel. Följande kostnader (uttryckt i miljoner italienska lire) beaktades:






  (i miljoner italienska lire) |
| --- | --- |
| STÖDBERÄTTIGANDE KOSTNADER | BEVILJAT LÅN |
| PERMANENTA STRUKTURER |
| Hyra, försäkring, faciliteter | 122,56 |
| Driftskostnader (särskilt personal, kontorsmöbler, utrustning för permanenta strukturer) | 556,94 |
| Varuprover/modeller | 38,23 |
| Konsulttjänster | 29,43 |
| Delsumma 1 | 747,18 |
| FRÄMJANDE AV HANDELN |
| Varulager | 456,28 |
| Marknadsundersökningar | 40,95 |
| Mässor och utställningar | 12,19 |
| Reklam | 94,39 |
| Affärsresor | 7,52 |
| Delsumma 2 | 611,33 |
| Totalt | 1 358,51 |

(44)

De stödberättigande kostnaderna för detta stöd har delats in i två kategorier: kostnader relaterade till en permanent struktur utomlands och för främjande av handel. Följande kostnader (uttryckt i miljoner italienska lire) beaktades:

(i miljoner italienska lire)

STÖDBERÄTTIGANDE KOSTNADER

BEVILJAT LÅN

PERMANENTA STRUKTURER

Hyra, försäkring, faciliteter

122,56

Driftskostnader (särskilt personal, kontorsmöbler, utrustning för permanenta strukturer)

556,94

Varuprover/modeller

38,23

Konsulttjänster

29,43

Delsumma 1

747,18

FRÄMJANDE AV HANDELN

Varulager

456,28

Marknadsundersökningar

40,95

Mässor och utställningar

12,19

Reklam

94,39

Affärsresor

7,52

Delsumma 2

611,33

Totalt

1 358,51

| (45) | Genom en skrivelse av den 21 maj 2002 framhöll de italienska myndigheterna dessutom i sitt svar på en begäran om upplysningar från kommissionen att WAM SpA den 9 november 2000 genom samma ordning hade beviljats ett annat räntesubventionerat lån på 1 940 579 808 italienska lire (ungefär 1 miljon euro). |
| --- | --- |

(45)

Genom en skrivelse av den 21 maj 2002 framhöll de italienska myndigheterna dessutom i sitt svar på en begäran om upplysningar från kommissionen att WAM SpA den 9 november 2000 genom samma ordning hade beviljats ett annat räntesubventionerat lån på 1 940 579 808 italienska lire (ungefär 1 miljon euro).

| (46) | Vid den tidpunkt när förfarandet inleddes hade inte kommissionen kännedom om några andra uppgifter om detta ytterligare stöd. |
| --- | --- |

(46)

Vid den tidpunkt när förfarandet inleddes hade inte kommissionen kännedom om några andra uppgifter om detta ytterligare stöd.

III.   SKÄL TILL ATT FÖRFARANDET INLEDDES

| (47) | De italienska myndigheterna framhöll i en skrivelse av den 21 maj 2002 att det stöd som WAM SpA beviljats under 1995 enligt lag nr 394/81 låg långt under tröskeln för stöd av mindre betydelse och att stödmottagaren inte hade beviljats några andra stöd av mindre betydelse under denna treårsperiod. De påpekade dessutom att stödet inte på något sätt kunde kopplas direkt till de exporterade kvantiteterna. |
| --- | --- |

(47)

De italienska myndigheterna framhöll i en skrivelse av den 21 maj 2002 att det stöd som WAM SpA beviljats under 1995 enligt lag nr 394/81 låg långt under tröskeln för stöd av mindre betydelse och att stödmottagaren inte hade beviljats några andra stöd av mindre betydelse under denna treårsperiod. De påpekade dessutom att stödet inte på något sätt kunde kopplas direkt till de exporterade kvantiteterna.

| (48) | Kommissionen påpekade att huvuddelen av de stödberättigande kostnader som man tagit hänsyn till vid beräkningen av det specifika stöd som beviljats WAM SpA under 1995, såsom hyror, försäkringar, faciliteter och driftskostnader (för personal, kontorsmöbler och utrustning) för en permanent struktur utomlands, skulle kunna bedömas som stöd för upprättande och drift av ett distributionsnät. |
| --- | --- |

(48)

Kommissionen påpekade att huvuddelen av de stödberättigande kostnader som man tagit hänsyn till vid beräkningen av det specifika stöd som beviljats WAM SpA under 1995, såsom hyror, försäkringar, faciliteter och driftskostnader (för personal, kontorsmöbler och utrustning) för en permanent struktur utomlands, skulle kunna bedömas som stöd för upprättande och drift av ett distributionsnät.

| (49) | Enligt kommissionen skulle kostnaderna för konsulttjänster i samband med permanenta representationer utomlands, reklam och affärsresor ha förts upp som löpande utgifter kopplade till exportverksamheten. |
| --- | --- |

(49)

Enligt kommissionen skulle kostnaderna för konsulttjänster i samband med permanenta representationer utomlands, reklam och affärsresor ha förts upp som löpande utgifter kopplade till exportverksamheten.

| (50) | I beslutet om att inleda det formella granskningsförfarandet förklarade kommissionen att mot bakgrund av den sista punkten i kommissionens tillkännagivande om vilka regler som är tillämpliga för att avgöra om ett statligt stöd är olagligt (12), anser kommissionen att, då riktlinjerna vid tidpunkten för beslutet ersattes av en förordning, reglerna i förordningen måste tillämpas i den utsträckning den är gynnsammare än riktlinjerna. Följaktligen konstaterade kommissionen i beslutet om att inleda det formella granskningsförfarandet att det i princip är reglerna i kommissionens förordning (EG) nr 69/2001 av den 12 januari 2001 om tillämpningen av artiklarna 87 och 88 i EG-fördraget på stöd av mindre betydelse (13) (nedan kallad förordning (EG) nr 69/2001) som ska tillämpas på stöd av mindre betydelse. |
| --- | --- |

(50)

I beslutet om att inleda det formella granskningsförfarandet förklarade kommissionen att mot bakgrund av den sista punkten i kommissionens tillkännagivande om vilka regler som är tillämpliga för att avgöra om ett statligt stöd är olagligt (12), anser kommissionen att, då riktlinjerna vid tidpunkten för beslutet ersattes av en förordning, reglerna i förordningen måste tillämpas i den utsträckning den är gynnsammare än riktlinjerna. Följaktligen konstaterade kommissionen i beslutet om att inleda det formella granskningsförfarandet att det i princip är reglerna i kommissionens förordning (EG) nr 69/2001 av den 12 januari 2001 om tillämpningen av artiklarna 87 och 88 i EG-fördraget på stöd av mindre betydelse (13) (nedan kallad förordning (EG) nr 69/2001) som ska tillämpas på stöd av mindre betydelse.

| (51) | Kommissionens förordning (EG) nr 69/2001 gäller inte för stöd till exportrelaterade verksamheter, dvs. stöd som är direkt kopplat till exporterade kvantiteter och till upprättandet eller driften av ett distributionsnät eller till andra löpande utgifter som har samband med exportverksamhet i enlighet med artikel 1 a i förordningen. |
| --- | --- |

(51)

Kommissionens förordning (EG) nr 69/2001 gäller inte för stöd till exportrelaterade verksamheter, dvs. stöd som är direkt kopplat till exporterade kvantiteter och till upprättandet eller driften av ett distributionsnät eller till andra löpande utgifter som har samband med exportverksamhet i enlighet med artikel 1 a i förordningen.

| (52) | Beträffande stödets förenlighet med regeln om stöd av mindre betydelse bör det påpekas att kommissionen i beslutet om att inleda det formella granskningsförfarandet förklarade att gemenskapens riktlinjer om statligt stöd för små och medelstora företag från 1992 (14) (nedan kallade 1992 års riktlinjer för små och medelstora företag), som omfattade de regler om stöd av mindre betydelse som gällde vid den tidpunkt stödet beviljades, inte uttryckligen uteslöt exportstöd. Tröskeln uppgick dock endast till 50 000 ecu. |
| --- | --- |

(52)

Beträffande stödets förenlighet med regeln om stöd av mindre betydelse bör det påpekas att kommissionen i beslutet om att inleda det formella granskningsförfarandet förklarade att gemenskapens riktlinjer om statligt stöd för små och medelstora företag från 1992 (14) (nedan kallade 1992 års riktlinjer för små och medelstora företag), som omfattade de regler om stöd av mindre betydelse som gällde vid den tidpunkt stödet beviljades, inte uttryckligen uteslöt exportstöd. Tröskeln uppgick dock endast till 50 000 ecu.

| (53) | Mot bakgrund av ovanstående ifrågasatte kommissionen i beslutet om att inleda det formella granskningsförfarandet om det stöd som beviljades WAM SpA under 1995 enligt lag nr 394/81 kunde bedömas som förenligt med någon tillämplig regel om stöd av mindre betydelse. |
| --- | --- |

(53)

Mot bakgrund av ovanstående ifrågasatte kommissionen i beslutet om att inleda det formella granskningsförfarandet om det stöd som beviljades WAM SpA under 1995 enligt lag nr 394/81 kunde bedömas som förenligt med någon tillämplig regel om stöd av mindre betydelse.

| (54) | Efter en preliminär undersökning hyste kommissionen dessutom allvarliga tvivel om huruvida stödet till WAM SpA kunde anses vara förenligt med någon bestämmelse i EG-fördraget (nu EUF-fördraget). |
| --- | --- |

(54)

Efter en preliminär undersökning hyste kommissionen dessutom allvarliga tvivel om huruvida stödet till WAM SpA kunde anses vara förenligt med någon bestämmelse i EG-fördraget (nu EUF-fördraget).

| (55) | Vid den tidpunkt när det formella granskningsförfarandet inleddes hade kommissionen inte någon kännedom om några specifika egenskaper, som stödnivå och stödberättigande kostnader för det stöd som ”WAM-koncernen” – som de italienska myndigheterna benämner den – hade beviljats under 2000, också det i form av ett räntesubventionerat lån enligt lag nr 394/81, eftersom de italienska myndigheterna inte hade lämnat några relevanta uppgifter. |
| --- | --- |

(55)

Vid den tidpunkt när det formella granskningsförfarandet inleddes hade kommissionen inte någon kännedom om några specifika egenskaper, som stödnivå och stödberättigande kostnader för det stöd som ”WAM-koncernen” – som de italienska myndigheterna benämner den – hade beviljats under 2000, också det i form av ett räntesubventionerat lån enligt lag nr 394/81, eftersom de italienska myndigheterna inte hade lämnat några relevanta uppgifter.

| (56) | Följaktligen kunde inte kommissionen i detta skede i ärendet grundligt bedöma det specifika stödet, men den uttryckte tvivel om huruvida det kunde vara förenligt med någon av EG-fördragets (nu EUF-fördraget) relevanta bestämmelser, med tanke på att det tjänade samma syfte och hade godkänts enligt samma rättsliga grund som det stöd som hade beviljats under 1995. |
| --- | --- |

(56)

Följaktligen kunde inte kommissionen i detta skede i ärendet grundligt bedöma det specifika stödet, men den uttryckte tvivel om huruvida det kunde vara förenligt med någon av EG-fördragets (nu EUF-fördraget) relevanta bestämmelser, med tanke på att det tjänade samma syfte och hade godkänts enligt samma rättsliga grund som det stöd som hade beviljats under 1995.

| (57) | De italienska myndigheterna påpekade också i skrivelsen av den 24 oktober 2002 att inget stöd någonsin har beviljats direkt till ”WAM Engineering” och att det inte finns något sådant företag registrerat i det italienska företagsregistret. För det första påpekade kommissionen emellertid att ”WAM SpA innehade 84 procent av aktierna i WAM Engineering Ltd”. För det andra påpekade kommissionen att de italienska myndigheterna genom skrivelsen av den 11 oktober 1999 meddelade att WAM SpA under 1995 fått ett räntesubventionerat lån godkänt genom lag nr 394/81 och tillade genom en skrivelse av den 21 maj 2002 att ”WAM-koncernen” hade beviljats ett annat räntesubventionerat lån genom samma ordning den 9 november 2000. |
| --- | --- |

(57)

De italienska myndigheterna påpekade också i skrivelsen av den 24 oktober 2002 att inget stöd någonsin har beviljats direkt till ”WAM Engineering” och att det inte finns något sådant företag registrerat i det italienska företagsregistret. För det första påpekade kommissionen emellertid att ”WAM SpA innehade 84 procent av aktierna i WAM Engineering Ltd”. För det andra påpekade kommissionen att de italienska myndigheterna genom skrivelsen av den 11 oktober 1999 meddelade att WAM SpA under 1995 fått ett räntesubventionerat lån godkänt genom lag nr 394/81 och tillade genom en skrivelse av den 21 maj 2002 att ”WAM-koncernen” hade beviljats ett annat räntesubventionerat lån genom samma ordning den 9 november 2000.

IV.   SYNPUNKTER FRÅN BERÖRDA PARTER

| (58) | En tredje part som berördes av ärendet lämnade sina synpunkter på inledandet av det formella granskningsförfarandet. Denne begärde att få behålla sin anonymitet. |
| --- | --- |

(58)

En tredje part som berördes av ärendet lämnade sina synpunkter på inledandet av det formella granskningsförfarandet. Denne begärde att få behålla sin anonymitet.

| (59) | I synpunkterna stödde den tredje parten kommissionens insatser att återupprätta lika villkor för konkurrenterna inom den berörda sektorn och framförde klagomål på att tekniska kunskaper och arbetstillfällen förlorats på grund av WAM SpA:s marknadsställning. |
| --- | --- |

(59)

I synpunkterna stödde den tredje parten kommissionens insatser att återupprätta lika villkor för konkurrenterna inom den berörda sektorn och framförde klagomål på att tekniska kunskaper och arbetstillfällen förlorats på grund av WAM SpA:s marknadsställning.

| (60) | Genom en skrivelse av den 3 november 2003 påpekade de italienska myndigheterna, som underrättats om den tredje partens synpunkter genom kommissionens skrivelse av den 25 september 2003, att dessa synpunkter enligt deras åsikt inte tillförde några nya uppgifter, eftersom de bara bekräftade vissa påståenden som bland andra klaganden redan uttryckt i ärendet. De italienska myndigheterna ansåg i synnerhet att det fanns tillräckliga bevis på att det inte finns någon koppling mellan de påstådda faktauppgifterna i ovannämnda synpunkter och finansieringen av WAM SpA genom lag nr 394/81. |
| --- | --- |

(60)

Genom en skrivelse av den 3 november 2003 påpekade de italienska myndigheterna, som underrättats om den tredje partens synpunkter genom kommissionens skrivelse av den 25 september 2003, att dessa synpunkter enligt deras åsikt inte tillförde några nya uppgifter, eftersom de bara bekräftade vissa påståenden som bland andra klaganden redan uttryckt i ärendet. De italienska myndigheterna ansåg i synnerhet att det fanns tillräckliga bevis på att det inte finns någon koppling mellan de påstådda faktauppgifterna i ovannämnda synpunkter och finansieringen av WAM SpA genom lag nr 394/81.

V.   SYNPUNKTER FRÅN DE ITALIENSKA MYNDIGHETERNA

| (61) | När det gäller lånet 1995 lämnade de italienska myndigheterna bevis på att WAM vid den tidpunkt när det första stödet beviljades och när ansökan om stöd lämnades i enlighet med de årliga räkenskaperna för 1994, uppfyllde den definition på ett medelstort företag som anges i punkt 2.2 i 1992 års riktlinjer för små och medelstora företag, då det hade 163 anställda, en årlig omsättning på 16,8 miljoner euro och en balansomslutning på 20,1 miljoner euro och ägdes av två företag som båda uppfyllde definitionen på små och medelstora företag. Däremot medger de italienska myndigheterna att WAM SpA sedan 1998 inte längre omfattades av definitionen på små och medelstora företag, och därmed inte heller då det andra stödet beviljades (2000). |
| --- | --- |

(61)

När det gäller lånet 1995 lämnade de italienska myndigheterna bevis på att WAM vid den tidpunkt när det första stödet beviljades och när ansökan om stöd lämnades i enlighet med de årliga räkenskaperna för 1994, uppfyllde den definition på ett medelstort företag som anges i punkt 2.2 i 1992 års riktlinjer för små och medelstora företag, då det hade 163 anställda, en årlig omsättning på 16,8 miljoner euro och en balansomslutning på 20,1 miljoner euro och ägdes av två företag som båda uppfyllde definitionen på små och medelstora företag. Däremot medger de italienska myndigheterna att WAM SpA sedan 1998 inte längre omfattades av definitionen på små och medelstora företag, och därmed inte heller då det andra stödet beviljades (2000).

| (62) | Inga nya väsentliga inslag har tillkommit till de upplysningar om den första stödåtgärden som kommissionen redan förfogade över när förfarandet inleddes, med undantag för det förhållande att lånet ställdes till mottagarens förfogande genom flera delbetalningar, vilket innebär att den amorteringsfria perioden kan sträcka sig från två till noll år. Det förefaller inte som om det ursprungliga avtalet innehöll några bestämmelser om översyn av räntesatsen. Stödet skulle ha betalats ut i sin helhet i april 2004. |
| --- | --- |

(62)

Inga nya väsentliga inslag har tillkommit till de upplysningar om den första stödåtgärden som kommissionen redan förfogade över när förfarandet inleddes, med undantag för det förhållande att lånet ställdes till mottagarens förfogande genom flera delbetalningar, vilket innebär att den amorteringsfria perioden kan sträcka sig från två till noll år. Det förefaller inte som om det ursprungliga avtalet innehöll några bestämmelser om översyn av räntesatsen. Stödet skulle ha betalats ut i sin helhet i april 2004.

| (63) | När det gäller lånet 2000 klargjorde de italienska myndigheterna, efter det att förfarandet inletts genom en skrivelse av den 25 juli 2003, att det totala beloppet uppgick till 3 603 574 689 italienska lire (1 861 091,01 euro) i stället för 1 940 579 808 lire (ungefär 1 miljon euro), som de tidigare uppgett genom sin skrivelse av den 21 maj 2002 och som nämndes i beslutet om att inleda förfarandet, eftersom det sistnämnda beloppet endast avsåg den del av lånet som redan hade betalats vid den tidpunkt skrivelsen skrevs, inte det totala beviljade stödbeloppet. |
| --- | --- |

(63)

När det gäller lånet 2000 klargjorde de italienska myndigheterna, efter det att förfarandet inletts genom en skrivelse av den 25 juli 2003, att det totala beloppet uppgick till 3 603 574 689 italienska lire (1 861 091,01 euro) i stället för 1 940 579 808 lire (ungefär 1 miljon euro), som de tidigare uppgett genom sin skrivelse av den 21 maj 2002 och som nämndes i beslutet om att inleda förfarandet, eftersom det sistnämnda beloppet endast avsåg den del av lånet som redan hade betalats vid den tidpunkt skrivelsen skrevs, inte det totala beviljade stödbeloppet.

| (64) | I själva verket gjordes ytterligare två delbetalningar. Den sista delbetalningen på 248 091,01 euro gjordes den 22 januari 2003. Lånevillkoren är desamma som för lånet 1995, eftersom båda godkändes enligt samma lag nr 394/81. Den 9 november 2000 beslutade man att bevilja hela lånebeloppet, och avtalet undertecknades den 20 december 2000. |
| --- | --- |

(64)

I själva verket gjordes ytterligare två delbetalningar. Den sista delbetalningen på 248 091,01 euro gjordes den 22 januari 2003. Lånevillkoren är desamma som för lånet 1995, eftersom båda godkändes enligt samma lag nr 394/81. Den 9 november 2000 beslutade man att bevilja hela lånebeloppet, och avtalet undertecknades den 20 december 2000.

| (65) | Nedan återges den tabell över stödberättigande kostnader för stödet i fråga, som den italienska regeringen bifogade skrivelsen av den 22 juli 2003.






  (i tusen euro) |
| --- | --- |
| STÖDBERÄTTIGANDE KOSTNADER | BEVILJAT LÅN |
| PERMANENTA STRUKTURER |
| Hyra och möblering av lokaler, fordon | 331,27 |
| Driftskostnader (drift, varor och personal) | 973,50 |
| Varuprover/modeller | 0,87 |
| Utbildning | 25,24 |
| Konsulttjänster | 30,29 |
| Delsumma 1 | 1 361,17 |
| FRÄMJANDE AV HANDELN |
| Varulager | 353,39 |
| Mässor och utställningar | 6,37 |
| Reklam | 42,74 |
| Affärsresor | 94,84 |
| Kundernas resor till Italien | 2,59 |
| Delsumma 2 | 499,92 |
| Totalt | 1 861,09 |

(65)

Nedan återges den tabell över stödberättigande kostnader för stödet i fråga, som den italienska regeringen bifogade skrivelsen av den 22 juli 2003.

(i tusen euro)

STÖDBERÄTTIGANDE KOSTNADER

BEVILJAT LÅN

PERMANENTA STRUKTURER

Hyra och möblering av lokaler, fordon

331,27

Driftskostnader (drift, varor och personal)

973,50

Varuprover/modeller

0,87

Utbildning

25,24

Konsulttjänster

30,29

Delsumma 1

1 361,17

FRÄMJANDE AV HANDELN

Varulager

353,39

Mässor och utställningar

6,37

Reklam

42,74

Affärsresor

94,84

Kundernas resor till Italien

2,59

Delsumma 2

499,92

Totalt

1 861,09

| (66) | Det framgår vidare av de dokument som bifogats skrivelsen av den 14 januari 2004 att programmet i fråga skulle ha genomförts gemensamt av WAM SpA och ”WAM Bulk Handling Machinery Shangai Co Ltd”, ett lokalt företag som är helägt av WAM SpA. |
| --- | --- |

(66)

Det framgår vidare av de dokument som bifogats skrivelsen av den 14 januari 2004 att programmet i fråga skulle ha genomförts gemensamt av WAM SpA och ”WAM Bulk Handling Machinery Shangai Co Ltd”, ett lokalt företag som är helägt av WAM SpA.

| (67) | Som stödberättigande kostnader räknades hyra av kontorslokaler, lager, visningslokaler och en teknisk serviceverkstad (med en total yta på 7 500 m2), köp, hyra eller hyrköp av tre fordon och personalkostnader för anställda i moderbolaget och utomlands (särskilt en försäljningschef och sex tekniker). |
| --- | --- |

(67)

Som stödberättigande kostnader räknades hyra av kontorslokaler, lager, visningslokaler och en teknisk serviceverkstad (med en total yta på 7 500 m2), köp, hyra eller hyrköp av tre fordon och personalkostnader för anställda i moderbolaget och utomlands (särskilt en försäljningschef och sex tekniker).

| (68) | Räntesatsen för det specifika lånet var 2,32 procent, dvs. 40 procent av den referensränta på 5,8 procent som gällde när stödet beviljades. Det verkar inte som om man haft planer på att ändra räntesatsen i avtalet under lånets varaktighet. Det utbetalades till mottagaren i flera delbetalningar, så den amorteringsfria perioden varierar från två till noll år. |
| --- | --- |

(68)

Räntesatsen för det specifika lånet var 2,32 procent, dvs. 40 procent av den referensränta på 5,8 procent som gällde när stödet beviljades. Det verkar inte som om man haft planer på att ändra räntesatsen i avtalet under lånets varaktighet. Det utbetalades till mottagaren i flera delbetalningar, så den amorteringsfria perioden varierar från två till noll år.

| (69) | Beträffande återbetalningen framgår det av upplysningarna från de italienska myndigheterna att den amorteringsfria tvåårsperioden löpte ut den 20 februari 2003. Under denna period betalades endast räntan på de delbetalningar av lånet som redan hade utbetalats till mottagaren. Den 20 augusti 2003 började den femåriga linjära amorteringsperioden med lika stora avbetalningar varje halvår, och med ränta som ska betalas på den resterande skulden. Den planerade amorteringen skulle därför ha avslutats den 20 februari 2008. |
| --- | --- |

(69)

Beträffande återbetalningen framgår det av upplysningarna från de italienska myndigheterna att den amorteringsfria tvåårsperioden löpte ut den 20 februari 2003. Under denna period betalades endast räntan på de delbetalningar av lånet som redan hade utbetalats till mottagaren. Den 20 augusti 2003 började den femåriga linjära amorteringsperioden med lika stora avbetalningar varje halvår, och med ränta som ska betalas på den resterande skulden. Den planerade amorteringen skulle därför ha avslutats den 20 februari 2008.

| (70) | Beträffande ändringen av räntan under amorteringsperioden framhöll de italienska myndigheterna att det faktiskt finns allmänna regler i italiensk lagstiftning som tillåter en sådan justering. |
| --- | --- |

(70)

Beträffande ändringen av räntan under amorteringsperioden framhöll de italienska myndigheterna att det faktiskt finns allmänna regler i italiensk lagstiftning som tillåter en sådan justering.

| (71) | Vad gäller båda lånen hävdade de italienska myndigheterna dessutom att kostnaden för den obligatoriska bankgarantin, som begärdes före det att lånen beviljades, måste dras av från stödbeloppet. |
| --- | --- |

(71)

Vad gäller båda lånen hävdade de italienska myndigheterna dessutom att kostnaden för den obligatoriska bankgarantin, som begärdes före det att lånen beviljades, måste dras av från stödbeloppet.

| (72) | Följande uppgifter lämnades om WAM SpA:s exportkvot inom och utom EU:








  ÅR | EXPORT INOM EU | EXPORT UTOM EU | TOTAL EXPORT |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1995 | 10 237 196 | 4 477 951 | 14 715 147 |
| 1996 | 9 338 640 | 5 592 122 | 14 930 762 |
| 1997 | 9 974 814 | 5 813 442 | 15 788 256 |
| 1998 | 10 780 161 | 5 346 514 | 16 126 675 |
| 1999 | 11 885 473 | 5 276 525 | 17 161 998 |

(72)

Följande uppgifter lämnades om WAM SpA:s exportkvot inom och utom EU:

ÅR

EXPORT INOM EU

EXPORT UTOM EU

TOTAL EXPORT

1995

10 237 196

4 477 951

14 715 147

1996

9 338 640

5 592 122

14 930 762

1997

9 974 814

5 813 442

15 788 256

1998

10 780 161

5 346 514

16 126 675

1999

11 885 473

5 276 525

17 161 998

| (73) | De italienska myndigheterna meddelade kommissionen att de totala exportsiffror som anges ovan utgjorde 52–57,5 procent av WAM SpA:s totala årsomsättning under 1995 respektive 1999. |
| --- | --- |

(73)

De italienska myndigheterna meddelade kommissionen att de totala exportsiffror som anges ovan utgjorde 52–57,5 procent av WAM SpA:s totala årsomsättning under 1995 respektive 1999.

| (74) | Slutligen medgav de italienska myndigheterna att inget av de två lån som undersöks omfattas av förordning (EG) nr 69/2001 eller av kommissionen förordning (EG) nr 70/2001 (15), utan hävdar att incitament till företag inom gemenskapen i samband med program som ska genomföras utanför EU inte omfattas av artikel 87.3 i EG-fördraget, nu artikel 107.3 i EUF-fördraget. |
| --- | --- |

(74)

Slutligen medgav de italienska myndigheterna att inget av de två lån som undersöks omfattas av förordning (EG) nr 69/2001 eller av kommissionen förordning (EG) nr 70/2001 (15), utan hävdar att incitament till företag inom gemenskapen i samband med program som ska genomföras utanför EU inte omfattas av artikel 87.3 i EG-fördraget, nu artikel 107.3 i EUF-fördraget.

VI.   BEDÖMNING AV STÖDET

| (75) | Enligt artikel 107.1 i EUF-fördraget är ”stöd som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel, av vilket slag det än är, som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion, oförenligt med den gemensamma marknaden i den utsträckning det påverkar handeln mellan medlemsstaterna”. |
| --- | --- |

(75)

Enligt artikel 107.1 i EUF-fördraget är ”stöd som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel, av vilket slag det än är, som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion, oförenligt med den gemensamma marknaden i den utsträckning det påverkar handeln mellan medlemsstaterna”.

| (76) | I enlighet med artikel 107.1 i EUF-fördraget måste fyra villkor vara uppfyllda för att en åtgärd ska anses utgöra statligt stöd. För det första måste stöd ges av medlemsstaten med hjälp av statliga medel. För det andra måste åtgärden ge upphov till en selektiv fördel för mottagaren. För det tredje måste den sannolikt påverka handeln mellan medlemsstaterna, och för det fjärde måste den snedvrida eller hota att snedvrida konkurrensen. |
| --- | --- |

(76)

I enlighet med artikel 107.1 i EUF-fördraget måste fyra villkor vara uppfyllda för att en åtgärd ska anses utgöra statligt stöd. För det första måste stöd ges av medlemsstaten med hjälp av statliga medel. För det andra måste åtgärden ge upphov till en selektiv fördel för mottagaren. För det tredje måste den sannolikt påverka handeln mellan medlemsstaterna, och för det fjärde måste den snedvrida eller hota att snedvrida konkurrensen.

| (77) | Begreppet statligt stöd gäller för fördelar som tilldelas direkt eller indirekt, och som finansieras med statliga medel som beviljas direkt av staten eller genom ett förmedlande organ som agerar enligt de befogenheter som det har tilldelats. I EU-domstolens rättspraxis klargörs mycket tydligt att det inte finns någon skillnad mellan stöd som ges direkt av staten eller av offentliga eller privata organ som staten inrättat eller utsett för att administrera stödet (16). |
| --- | --- |

(77)

Begreppet statligt stöd gäller för fördelar som tilldelas direkt eller indirekt, och som finansieras med statliga medel som beviljas direkt av staten eller genom ett förmedlande organ som agerar enligt de befogenheter som det har tilldelats. I EU-domstolens rättspraxis klargörs mycket tydligt att det inte finns någon skillnad mellan stöd som ges direkt av staten eller av offentliga eller privata organ som staten inrättat eller utsett för att administrera stödet (16).

| (78) | De stödåtgärder som undersöks beviljades av den kommitté som inrättades i enlighet med artikel 2 i lag nr 394/81 (17) för lånet 1995 och av Comitato Agevolazioni
   (18) för lånet 2000. |
| --- | --- |

(78)

De stödåtgärder som undersöks beviljades av den kommitté som inrättades i enlighet med artikel 2 i lag nr 394/81 (17) för lånet 1995 och av Comitato Agevolazioni
   (18) för lånet 2000.

| (79) | Mediocredito Centrale SpA (19) gick in i 1995 års finansieringsavtal med WAM SpA för att genomföra beslutet av den kommitté som inrättats i enlighet med artikel 2 i lag nr 394/81. SIMESIT SpA (20) gick in i 2000 års finansieringsavtal med WAM SpA för att genomföra beslutet av Comitato Agevolazioni. |
| --- | --- |

(79)

Mediocredito Centrale SpA (19) gick in i 1995 års finansieringsavtal med WAM SpA för att genomföra beslutet av den kommitté som inrättats i enlighet med artikel 2 i lag nr 394/81. SIMESIT SpA (20) gick in i 2000 års finansieringsavtal med WAM SpA för att genomföra beslutet av Comitato Agevolazioni.

| (80) | I detta fall gavs stödet från statliga medel av organ som agerade på statens vägnar, med målsättningen att främja ekonomiska verksamheter enligt de riktlinjer som fastställts av staten och kan därför – i enlighet med EU-domstolens rättspraxis – tillskrivas staten (21). |
| --- | --- |

(80)

I detta fall gavs stödet från statliga medel av organ som agerade på statens vägnar, med målsättningen att främja ekonomiska verksamheter enligt de riktlinjer som fastställts av staten och kan därför – i enlighet med EU-domstolens rättspraxis – tillskrivas staten (21).

| (81) | Lån till fördelaktiga villkor bidrar till att förbättra stödmottagarens finansiella situation, och befriar det företaget från kostnader som det annars skulle behöva bära om det skulle inrätta ett program för etablering på marknader utan statlig hjälp. De statliga stödåtgärder som är under undersökning ger därför en selektiv fördel till WAM Spa jämfört med företagets konkurrenter från EU. |
| --- | --- |

(81)

Lån till fördelaktiga villkor bidrar till att förbättra stödmottagarens finansiella situation, och befriar det företaget från kostnader som det annars skulle behöva bära om det skulle inrätta ett program för etablering på marknader utan statlig hjälp. De statliga stödåtgärder som är under undersökning ger därför en selektiv fördel till WAM Spa jämfört med företagets konkurrenter från EU.

| (82) | Eftersom WAM SpA är verksamt på marknaden för tillverkning och distribution av skruvtransportörer och matare, dammuppsamlare och ventiler för industrianläggningar råder det inget tvivel om att WAM SpA bedriver en ekonomisk verksamhet på marknaden, och att företaget därför motsvarar definitionen på ett företag i enlighet med EU-lagstiftningen (22). |
| --- | --- |

(82)

Eftersom WAM SpA är verksamt på marknaden för tillverkning och distribution av skruvtransportörer och matare, dammuppsamlare och ventiler för industrianläggningar råder det inget tvivel om att WAM SpA bedriver en ekonomisk verksamhet på marknaden, och att företaget därför motsvarar definitionen på ett företag i enlighet med EU-lagstiftningen (22).

| (83) | Sammanfattningsvis kan det stöd som getts WAM SpA anses utgöra en selektiv fördel som har beviljats ett företag. |
| --- | --- |

(83)

Sammanfattningsvis kan det stöd som getts WAM SpA anses utgöra en selektiv fördel som har beviljats ett företag.

| (84) | I sin dom av den 30 april 2009 betonar EU-domstolen (23) att ”även om det i vissa fall redan av de omständigheter under vilka stödet har lämnats kan framgå att detta kan påverka handeln mellan medlemsstaterna och snedvrida eller hota att snedvrida konkurrensen, måste kommissionen åtminstone nämna dessa omständigheter i motiveringen till sitt beslut”. Domstolen anser emellertid att kommissionen inte måste visa att stödet har en verklig inverkan på handeln mellan medlemsstaterna, utan endast att ”undersöka huruvida det påstådda stödet kunde snedvrida konkurrensen eller påverka handeln mellan medlemsstaterna” (24). EU-domstolen fastställde dessutom att ”kommissionen inte är skyldig att göra en ekonomisk analys av den aktuella situationen på den relevanta marknaden eller av handelsmönstren i fråga mellan medlemsstaterna eller visa det berörda stödets faktiska påverkan” för att visa att villkoren för inverkan på handeln och konkurrensen har uppfyllts. |
| --- | --- |

(84)

I sin dom av den 30 april 2009 betonar EU-domstolen (23) att ”även om det i vissa fall redan av de omständigheter under vilka stödet har lämnats kan framgå att detta kan påverka handeln mellan medlemsstaterna och snedvrida eller hota att snedvrida konkurrensen, måste kommissionen åtminstone nämna dessa omständigheter i motiveringen till sitt beslut”. Domstolen anser emellertid att kommissionen inte måste visa att stödet har en verklig inverkan på handeln mellan medlemsstaterna, utan endast att ”undersöka huruvida det påstådda stödet kunde snedvrida konkurrensen eller påverka handeln mellan medlemsstaterna” (24). EU-domstolen fastställde dessutom att ”kommissionen inte är skyldig att göra en ekonomisk analys av den aktuella situationen på den relevanta marknaden eller av handelsmönstren i fråga mellan medlemsstaterna eller visa det berörda stödets faktiska påverkan” för att visa att villkoren för inverkan på handeln och konkurrensen har uppfyllts.

| (85) | WAM SpA är ett företag som är verksamt inom EU och på internationella marknader. Det har dotterbolag i många medlemsstater och säljer sina produkter såväl inom som utanför EU. Mellan 1995 och 1999 kom två tredjedelar av företagets omsättning, totalt 10 miljoner euro, från försäljning på EU-marknaden och en tredjedel från försäljning i länder utanför EU. På dessa marknader konkurrerar WAM SpA faktiskt eller potentiellt med andra EU-företag, som även är verksamma internationellt. Såsom nämns ovan (se skäl 34) fanns det åtminstone tre stora EU-producenter av dammuppsamlare från flera medlemsstater som var verksamma internationellt och som skulle kunna ha varit potentiella konkurrenter till WAM SpA i exporten av dammuppsamlare till Japan eller Kina (25). Dessa företag var, åtminstone potentiellt, konkurrenter till WAM SpA, eftersom de, om de hade beslutat att exportera sina produkter till Japan eller Kina, skulle ha haft en sämre utgångspunkt än WAM SpA, som hade mottagit stöd för att etablera sig på dessa marknader. |
| --- | --- |

(85)

WAM SpA är ett företag som är verksamt inom EU och på internationella marknader. Det har dotterbolag i många medlemsstater och säljer sina produkter såväl inom som utanför EU. Mellan 1995 och 1999 kom två tredjedelar av företagets omsättning, totalt 10 miljoner euro, från försäljning på EU-marknaden och en tredjedel från försäljning i länder utanför EU. På dessa marknader konkurrerar WAM SpA faktiskt eller potentiellt med andra EU-företag, som även är verksamma internationellt. Såsom nämns ovan (se skäl 34) fanns det åtminstone tre stora EU-producenter av dammuppsamlare från flera medlemsstater som var verksamma internationellt och som skulle kunna ha varit potentiella konkurrenter till WAM SpA i exporten av dammuppsamlare till Japan eller Kina (25). Dessa företag var, åtminstone potentiellt, konkurrenter till WAM SpA, eftersom de, om de hade beslutat att exportera sina produkter till Japan eller Kina, skulle ha haft en sämre utgångspunkt än WAM SpA, som hade mottagit stöd för att etablera sig på dessa marknader.

| (86) | Såsom förklaras i skälen 34 och 35 hade WAM SpA under den berörda perioden en stor andel av både den nationella marknaden och EU-marknaden. Såsom anges i skäl 38 var företaget även kommersiellt närvarande genom ett dotterbolag i en annan medlemsstat. |
| --- | --- |

(86)

Såsom förklaras i skälen 34 och 35 hade WAM SpA under den berörda perioden en stor andel av både den nationella marknaden och EU-marknaden. Såsom anges i skäl 38 var företaget även kommersiellt närvarande genom ett dotterbolag i en annan medlemsstat.

| (87) | Till följd av stödet stärktes WAM SpA:s övergripande ställning på marknaden, eller kunde potentiellt ha stärkts, jämfört med företag från andra medlemsstater som inte bara är WAM SpA:s faktiska utan även potentiella konkurrenter. Enligt etablerad rättspraxis ”snedvrider stöd, som syftar till att befria ett företag från kostnader som detta normalt borde ha burit inom ramen för den löpande driften eller dess normala verksamhet ... i princip konkurrensvillkoren” (26). |
| --- | --- |

(87)

Till följd av stödet stärktes WAM SpA:s övergripande ställning på marknaden, eller kunde potentiellt ha stärkts, jämfört med företag från andra medlemsstater som inte bara är WAM SpA:s faktiska utan även potentiella konkurrenter. Enligt etablerad rättspraxis ”snedvrider stöd, som syftar till att befria ett företag från kostnader som detta normalt borde ha burit inom ramen för den löpande driften eller dess normala verksamhet ... i princip konkurrensvillkoren” (26).

| (88) | I föreliggande fall underbygger tre ytterligare argument denna slutsats: |
| --- | --- |

(88)

I föreliggande fall underbygger tre ytterligare argument denna slutsats:

| (89) | För det första ändrade exportlån som beviljats WAM SpA sannolikt den normala konkurrensmässiga marknadsstrukturen, vilket gjorde det lättare för WAM SpA att exportera sina produkter till utländska marknader än för företagets faktiska eller potentiella konkurrenter från EU, eftersom de måste finansiera exportprogram för etablering på marknader i länder utanför EU från sina egna medel. |
| --- | --- |

(89)

För det första ändrade exportlån som beviljats WAM SpA sannolikt den normala konkurrensmässiga marknadsstrukturen, vilket gjorde det lättare för WAM SpA att exportera sina produkter till utländska marknader än för företagets faktiska eller potentiella konkurrenter från EU, eftersom de måste finansiera exportprogram för etablering på marknader i länder utanför EU från sina egna medel.

| (90) | För det andra mottog WAM SpA stöd för att inrätta programmet för marknadsetablering och gjorde därför vissa besparingar. Eftersom WAM investerade i etablering på marknader i länder utanför EU i syfte att exportera sina produkter kan dessa besparingar följaktligen ha gjort det möjligt för företaget att exportera produkter som tillverkats inom EU till länder utanför EU till ett lägre pris eller med en högre marginal. |
| --- | --- |

(90)

För det andra mottog WAM SpA stöd för att inrätta programmet för marknadsetablering och gjorde därför vissa besparingar. Eftersom WAM investerade i etablering på marknader i länder utanför EU i syfte att exportera sina produkter kan dessa besparingar följaktligen ha gjort det möjligt för företaget att exportera produkter som tillverkats inom EU till länder utanför EU till ett lägre pris eller med en högre marginal.

| (91) | Eftersom pengar är utbytbara kunde en eventuell vinst från denna verksamhet för det tredje ha återinvesterats inom EU. En annan möjlighet är att WAM SpA genom att motta stöd befriades från kostnaderna för etablering på utländska marknader och kunde använda de insparade pengarna till att stärka sin ställning på EU-marknaden för andra syften (27). Efter det att exportverksamheten genomförts kunde dessutom en eventuell vinst från denna verksamhet ha återinvesterats inom EU. |
| --- | --- |

(91)

Eftersom pengar är utbytbara kunde en eventuell vinst från denna verksamhet för det tredje ha återinvesterats inom EU. En annan möjlighet är att WAM SpA genom att motta stöd befriades från kostnaderna för etablering på utländska marknader och kunde använda de insparade pengarna till att stärka sin ställning på EU-marknaden för andra syften (27). Efter det att exportverksamheten genomförts kunde dessutom en eventuell vinst från denna verksamhet ha återinvesterats inom EU.

| (92) | I alla dessa fall skulle stödet ha en direkt inverkan på EU-marknaden och en snedvridande effekt gentemot WAM:s konkurrenter i EU. |
| --- | --- |

(92)

I alla dessa fall skulle stödet ha en direkt inverkan på EU-marknaden och en snedvridande effekt gentemot WAM:s konkurrenter i EU.

| (93) | Det är likaså etablerad rättspraxis att ”när stöd ges av en medlemsstat som förstärker ett företags ställning i förhållande till andra konkurrerande företag i handeln inom EU, ska denna handel anses påverkas av detta stöd” (28). Eftersom det stöd som beviljats WAM SpA av Italien förstärker företagets ställning gentemot dess faktiska eller potentiella EU-konkurrenter, såsom förklaras ovan, påverkade detta stöd således handeln inom EU. |
| --- | --- |

(93)

Det är likaså etablerad rättspraxis att ”när stöd ges av en medlemsstat som förstärker ett företags ställning i förhållande till andra konkurrerande företag i handeln inom EU, ska denna handel anses påverkas av detta stöd” (28). Eftersom det stöd som beviljats WAM SpA av Italien förstärker företagets ställning gentemot dess faktiska eller potentiella EU-konkurrenter, såsom förklaras ovan, påverkade detta stöd således handeln inom EU.

| (94) | När det gäller stödbeloppet ansåg EU-domstolen i målet Philip Morris mot kommissionen (29) och Frankrike mot kommissionen (30) att, även om det mottagna stödbeloppet är relativt lågt eller företaget är litet, finns det fortfarande en möjlighet at handeln inom EU kan påverkas. Enligt samma linje förklarade förstainstansrätten i målet Vlaams Gewest mot kommissionen (31) att ”till och med ett stöd av relativt ringa betydelse kan påverka handeln mellan medlemsstaterna när den sektor inom vilken det mottagande företaget är verksamt kännetecknas av en livlig konkurrens”. Dessutom förklarade EU-domstolen i målet Heiser (32) att det inte finns någon gräns eller procentsats under vilken man kan anse att handeln mellan medlemsstaterna inte påverkas. |
| --- | --- |

(94)

När det gäller stödbeloppet ansåg EU-domstolen i målet Philip Morris mot kommissionen (29) och Frankrike mot kommissionen (30) att, även om det mottagna stödbeloppet är relativt lågt eller företaget är litet, finns det fortfarande en möjlighet at handeln inom EU kan påverkas. Enligt samma linje förklarade förstainstansrätten i målet Vlaams Gewest mot kommissionen (31) att ”till och med ett stöd av relativt ringa betydelse kan påverka handeln mellan medlemsstaterna när den sektor inom vilken det mottagande företaget är verksamt kännetecknas av en livlig konkurrens”. Dessutom förklarade EU-domstolen i målet Heiser (32) att det inte finns någon gräns eller procentsats under vilken man kan anse att handeln mellan medlemsstaterna inte påverkas.

| (95) | I föreliggande ärende motsäger det förhållandevis ringa stödbeloppet följaktligen inte slutsatsen att stödet kan påverka handeln inom EU och konkurrensen. Även om stödbeloppet är relativt lågt finns det på grund av den starka befintliga konkurrensen och potentiell konkurrens inom den sektor där WAM SpA är verksamt en stor risk för att konkurrensen kan snedvridas och att handeln mellan medlemsstaterna kan påverkas. |
| --- | --- |

(95)

I föreliggande ärende motsäger det förhållandevis ringa stödbeloppet följaktligen inte slutsatsen att stödet kan påverka handeln inom EU och konkurrensen. Även om stödbeloppet är relativt lågt finns det på grund av den starka befintliga konkurrensen och potentiell konkurrens inom den sektor där WAM SpA är verksamt en stor risk för att konkurrensen kan snedvridas och att handeln mellan medlemsstaterna kan påverkas.

| (96) | På grundval av ovanstående kan slutsatsen dras att det stöd som WAM SpA har beviljats av Italien mycket sannolikt kan påverka handeln och snedvrida konkurrensen på den inre marknaden. |
| --- | --- |

(96)

På grundval av ovanstående kan slutsatsen dras att det stöd som WAM SpA har beviljats av Italien mycket sannolikt kan påverka handeln och snedvrida konkurrensen på den inre marknaden.

| (97) | Slutligen utgör det statliga stöd som getts WAM SpA statligt stöd i enlighet med artikel 107.1 i EUF-fördraget. |
| --- | --- |

(97)

Slutligen utgör det statliga stöd som getts WAM SpA statligt stöd i enlighet med artikel 107.1 i EUF-fördraget.

| (98) | Enligt principen tempus regis actum måste de förfaranderegler som är i kraft när beslutet ska antas tillämpas på icke anmälda stöd om inte annat uttryckligen anges (33). |
| --- | --- |

(98)

Enligt principen tempus regis actum måste de förfaranderegler som är i kraft när beslutet ska antas tillämpas på icke anmälda stöd om inte annat uttryckligen anges (33).

| (99) | Med tanke på att reglerna om undantag (inklusive regeln om stöd av mindre betydelse) innebär att vissa stödåtgärder undantas från skyldigheten att anmäla stöden och ersätter det centraliserade systemet för kontroll av statligt stöd med ett decentraliserat system för kontroll av statligt stöd, anses de avse förfaranden. |
| --- | --- |

(99)

Med tanke på att reglerna om undantag (inklusive regeln om stöd av mindre betydelse) innebär att vissa stödåtgärder undantas från skyldigheten att anmäla stöden och ersätter det centraliserade systemet för kontroll av statligt stöd med ett decentraliserat system för kontroll av statligt stöd, anses de avse förfaranden.

| (100) | I föreliggande ärende måste de motsvarande bestämmelser som var i kraft vid tidpunkten för beslutet tillämpas, t.ex. förordning (EG) nr 1998/2006 (34), även om kommissionen i sitt beslut om att inleda det formella granskningsförfarandet uttryckte tvivel om möjligheten att undanta stöd enligt kommissionens förordningar (EG) nr 69/2001 och (EG) nr 70/2001. Likaså ska kommissionens förordning (EG) nr 800/2008 av den 6 augusti 2008 genom vilken vissa kategorier av stöd förklaras förenliga med den gemensamma marknaden enligt artiklarna 87 och 88 i fördraget (35) (nedan kallad allmänna gruppundantagsförordningen från 2008) tillämpas på individuellt stöd som har beviljats före dess ikraftträdande om stödet uppfyller samtliga villkor i denna förordning, med undantag för artikel 9. |
| --- | --- |

(100)

I föreliggande ärende måste de motsvarande bestämmelser som var i kraft vid tidpunkten för beslutet tillämpas, t.ex. förordning (EG) nr 1998/2006 (34), även om kommissionen i sitt beslut om att inleda det formella granskningsförfarandet uttryckte tvivel om möjligheten att undanta stöd enligt kommissionens förordningar (EG) nr 69/2001 och (EG) nr 70/2001. Likaså ska kommissionens förordning (EG) nr 800/2008 av den 6 augusti 2008 genom vilken vissa kategorier av stöd förklaras förenliga med den gemensamma marknaden enligt artiklarna 87 och 88 i fördraget (35) (nedan kallad allmänna gruppundantagsförordningen från 2008) tillämpas på individuellt stöd som har beviljats före dess ikraftträdande om stödet uppfyller samtliga villkor i denna förordning, med undantag för artikel 9.

| (101) | De italienska myndigheterna framhöll i sin skrivelse av den 11 oktober 1999 att den rättsliga grunden för de stöd som beviljats WAM SpA, som inrättades genom lag nr 394 av den 29 juli 1981, hade anmälts till kommissionen och Världshandelsorganisationen (WTO) enligt artikel 25 i avtalet om subventioner och utjämningsåtgärder (WTO-Gatt 1994) (36). |
| --- | --- |

(101)

De italienska myndigheterna framhöll i sin skrivelse av den 11 oktober 1999 att den rättsliga grunden för de stöd som beviljats WAM SpA, som inrättades genom lag nr 394 av den 29 juli 1981, hade anmälts till kommissionen och Världshandelsorganisationen (WTO) enligt artikel 25 i avtalet om subventioner och utjämningsåtgärder (WTO-Gatt 1994) (36).

| (102) | Kommissionen påpekar att de italienska myndigheterna på detta sätt vill att ett meddelande med ett antal mycket kortfattade uppgifter om ordningen i en tabell som skickades till kommissionen ska anses utgöra en anmälan, antingen för översändande till WTO:s kommitté för subventioner och utjämningsåtgärder eller för den årliga rapporten om statligt stöd i EU, åtminstone sedan den sjätte rapporten (1996). Kommissionen har också informerats om stödordningen inom ramen för sin undersökning av nationella stödordningar för utländska direktinvesteringar utanför EU som genomförs i medlemsstaterna. |
| --- | --- |

(102)

Kommissionen påpekar att de italienska myndigheterna på detta sätt vill att ett meddelande med ett antal mycket kortfattade uppgifter om ordningen i en tabell som skickades till kommissionen ska anses utgöra en anmälan, antingen för översändande till WTO:s kommitté för subventioner och utjämningsåtgärder eller för den årliga rapporten om statligt stöd i EU, åtminstone sedan den sjätte rapporten (1996). Kommissionen har också informerats om stödordningen inom ramen för sin undersökning av nationella stödordningar för utländska direktinvesteringar utanför EU som genomförs i medlemsstaterna.

| (103) | Detta slags meddelanden kan emellertid inte anses vara förenliga med artikel 88.3 i EG-fördraget, nu artikel 108.3 i EUF-fördraget, där det anges att ”kommissionen skall underrättas i så god tid att den kan yttra sig om alla planer på att vidta eller ändra stödåtgärder”. |
| --- | --- |

(103)

Detta slags meddelanden kan emellertid inte anses vara förenliga med artikel 88.3 i EG-fördraget, nu artikel 108.3 i EUF-fördraget, där det anges att ”kommissionen skall underrättas i så god tid att den kan yttra sig om alla planer på att vidta eller ändra stödåtgärder”.

| (104) | Då stödordningen inte tidigare anmälts till kommissionen, så att dess förenlighet med reglerna om statligt stöd har kunnat bedömas, har den genomförts i strid med artikel 88.3 i EG-fördraget, nu artikel 108.3 i EUF-fördraget. Den är därför olaglig. Då stödet till WAM SpA har beviljats enligt den ordningen, bortsett från eventuellt stöd som omfattas av gruppundantag, måste det också anses vara olagligt. |
| --- | --- |

(104)

Då stödordningen inte tidigare anmälts till kommissionen, så att dess förenlighet med reglerna om statligt stöd har kunnat bedömas, har den genomförts i strid med artikel 88.3 i EG-fördraget, nu artikel 108.3 i EUF-fördraget. Den är därför olaglig. Då stödet till WAM SpA har beviljats enligt den ordningen, bortsett från eventuellt stöd som omfattas av gruppundantag, måste det också anses vara olagligt.

| (105) | Kommissionen måste kontrollera om någon del av det stöd som beviljats WAM SpA kan undantas enligt bestämmelserna om stöd av mindre betydelse. |
| --- | --- |

(105)

Kommissionen måste kontrollera om någon del av det stöd som beviljats WAM SpA kan undantas enligt bestämmelserna om stöd av mindre betydelse.

| (106) | På samma sätt, och efter slutsatsen om att de granskade åtgärderna utgör statligt stöd i enlighet med artikel 107.1 i EUF-fördraget, måste stödets förenlighet enligt de tillämpliga bestämmelserna om statligt stöd bedömas. |
| --- | --- |

(106)

På samma sätt, och efter slutsatsen om att de granskade åtgärderna utgör statligt stöd i enlighet med artikel 107.1 i EUF-fördraget, måste stödets förenlighet enligt de tillämpliga bestämmelserna om statligt stöd bedömas.

| (107) | Den italienska regeringen har bevisat att WAM, vid den tidpunkt då det första stödet beviljades (1995), uppfyllde kraven för att omfattas av definitionen på små och medelstora företag i enlighet med kommissionens rekommendation 96/280/EG av den 3 april 1996 om definitionen på små och medelstora företag (37). För att vara lite mer detaljerad var WAM SpA ett medelstort företag, då det hade 163 anställda med en årsomsättning på 16,8 miljoner euro och en balansomslutning på 20,1 miljoner euro. Slutligen kontrollerades det av två finansföretag som själva omfattades av definitionen på små och medelstora företag enligt ovannämnda rekommendation. |
| --- | --- |

(107)

Den italienska regeringen har bevisat att WAM, vid den tidpunkt då det första stödet beviljades (1995), uppfyllde kraven för att omfattas av definitionen på små och medelstora företag i enlighet med kommissionens rekommendation 96/280/EG av den 3 april 1996 om definitionen på små och medelstora företag (37). För att vara lite mer detaljerad var WAM SpA ett medelstort företag, då det hade 163 anställda med en årsomsättning på 16,8 miljoner euro och en balansomslutning på 20,1 miljoner euro. Slutligen kontrollerades det av två finansföretag som själva omfattades av definitionen på små och medelstora företag enligt ovannämnda rekommendation.

| (108) | I föreliggande ärende grundar kommissionen sin analys på de faktiska utgifter som har beaktats vid beviljandet av lånet (se tabellen i skäl 44). |
| --- | --- |

(108)

I föreliggande ärende grundar kommissionen sin analys på de faktiska utgifter som har beaktats vid beviljandet av lånet (se tabellen i skäl 44).

| (109) | Med tanke på att syftet med låneavtalet var stöd för program för etablering på marknaden och särskilt stöd till exportföretag som genomför program för marknadsetablering utanför EU, måste det betraktas som stöd till exportverksamhet då det är direkt kopplat till uppförandet och driften av ett distributionsnät eller andra löpande utgifter i anknytning till exportverksamhet. Det slutliga målet för marknadsetableringsprogrammet var att sälja WAM SpA:s produkter i Japan. Detta är ännu ett skäl till att stödet inte kan anses vara kopplat till utländska direktinvesteringar. |
| --- | --- |

(109)

Med tanke på att syftet med låneavtalet var stöd för program för etablering på marknaden och särskilt stöd till exportföretag som genomför program för marknadsetablering utanför EU, måste det betraktas som stöd till exportverksamhet då det är direkt kopplat till uppförandet och driften av ett distributionsnät eller andra löpande utgifter i anknytning till exportverksamhet. Det slutliga målet för marknadsetableringsprogrammet var att sälja WAM SpA:s produkter i Japan. Detta är ännu ett skäl till att stödet inte kan anses vara kopplat till utländska direktinvesteringar.

| (110) | Exportstöd undantas från tillämpningsområdet för förordning (EG) nr 1998/2006. I artikel 1 d fastställs i själva verket att förordningen inte gäller för ”stöd till exportverksamhet riktad mot tredjeland eller medlemsstater, dvs. stöd som är direkt knutet till exporterade volymer, till upprättandet eller driften av ett distributionsnät eller till andra löpande utgifter som har samband med exportverksamhet”. |
| --- | --- |

(110)

Exportstöd undantas från tillämpningsområdet för förordning (EG) nr 1998/2006. I artikel 1 d fastställs i själva verket att förordningen inte gäller för ”stöd till exportverksamhet riktad mot tredjeland eller medlemsstater, dvs. stöd som är direkt knutet till exporterade volymer, till upprättandet eller driften av ett distributionsnät eller till andra löpande utgifter som har samband med exportverksamhet”.

| (111) | I artikel 5 i förordning (EG) nr 1998/2006 fastställs emellertid att stöd som inte uppfyller villkoren i artikel 1 kommer att bedömas enligt de tillämpliga ramarna, riktlinjerna, meddelandena och tillkännagivandena. |
| --- | --- |

(111)

I artikel 5 i förordning (EG) nr 1998/2006 fastställs emellertid att stöd som inte uppfyller villkoren i artikel 1 kommer att bedömas enligt de tillämpliga ramarna, riktlinjerna, meddelandena och tillkännagivandena.

| (112) | Eftersom stödet beviljades 1995 när 1992 års riktlinjer för små och medelstora företag var i kraft, måste dessa riktlinjer tillämpas (38). Export undantas inte uttryckligen från riktlinjernas tillämpningsområde. Eftersom en del av stödet i det föreliggande ärendet överstiger den tillåtna gränsen för stöd av mindre betydelse (50 000 euro), måste det anses att hela stödet inte omfattas av undantaget för stöd av mindre betydelse, och måste av detta skäl anses utgöra statligt stöd (39). |
| --- | --- |

(112)

Eftersom stödet beviljades 1995 när 1992 års riktlinjer för små och medelstora företag var i kraft, måste dessa riktlinjer tillämpas (38). Export undantas inte uttryckligen från riktlinjernas tillämpningsområde. Eftersom en del av stödet i det föreliggande ärendet överstiger den tillåtna gränsen för stöd av mindre betydelse (50 000 euro), måste det anses att hela stödet inte omfattas av undantaget för stöd av mindre betydelse, och måste av detta skäl anses utgöra statligt stöd (39).

| (113) | Efter att ha fastställt att åtgärden utgör statligt stöd måste det beslutas om detta stöd kan anses vara förenligt med den inre marknaden enligt bestämmelserna om statligt stöd. |
| --- | --- |

(113)

Efter att ha fastställt att åtgärden utgör statligt stöd måste det beslutas om detta stöd kan anses vara förenligt med den inre marknaden enligt bestämmelserna om statligt stöd.

| (114) | I artikel 44.2 i den allmänna gruppundantagsförordningen från 2008 fastställs att allt stöd som har beviljats före förordningen och som inte uppfyller villkoren i denna förordning men som uppfyller villkoren i kommissionens förordning (EG) nr 68/2001 (40), (EG) nr 70/2001, (EG) nr 2204/2002 (41) eller (EG) nr 1628/2006 (42) ska bedömas enligt de tillämpliga ramar, riktlinjer, meddelanden och tillkännagivanden som var i kraft när det beviljades. |
| --- | --- |

(114)

I artikel 44.2 i den allmänna gruppundantagsförordningen från 2008 fastställs att allt stöd som har beviljats före förordningen och som inte uppfyller villkoren i denna förordning men som uppfyller villkoren i kommissionens förordning (EG) nr 68/2001 (40), (EG) nr 70/2001, (EG) nr 2204/2002 (41) eller (EG) nr 1628/2006 (42) ska bedömas enligt de tillämpliga ramar, riktlinjer, meddelanden och tillkännagivanden som var i kraft när det beviljades.

| (115) | I föreliggande ärende är den allmänna gruppundantagsförordningen från 2008 inte tillämplig eftersom ett ytterligare steg införs genom förordningen – att kontrollera ett projekts eller en verksamhets stimulanseffekt innan projektet eller verksamheten inleds – vilket inte gjordes av Italien. I enlighet med artikel 8.6 i 2008 års gruppundantagsförordning får stödåtgärden som helhet inte undantas enligt denna förordning. De utgifter som nämns i tabellen i skäl 44 och räknas upp i skäl 118 kan dessutom inte omfattas av gruppundantag i enlighet med förordning (EG) nr 68/2001, (EG) nr 70/2001, förordning (EG) nr 2204/2002 eller förordning (EG) nr 1628/2006 heller, eftersom de villkor som fastställs i dessa förordningar inte är uppfyllda. |
| --- | --- |

(115)

I föreliggande ärende är den allmänna gruppundantagsförordningen från 2008 inte tillämplig eftersom ett ytterligare steg införs genom förordningen – att kontrollera ett projekts eller en verksamhets stimulanseffekt innan projektet eller verksamheten inleds – vilket inte gjordes av Italien. I enlighet med artikel 8.6 i 2008 års gruppundantagsförordning får stödåtgärden som helhet inte undantas enligt denna förordning. De utgifter som nämns i tabellen i skäl 44 och räknas upp i skäl 118 kan dessutom inte omfattas av gruppundantag i enlighet med förordning (EG) nr 68/2001, (EG) nr 70/2001, förordning (EG) nr 2204/2002 eller förordning (EG) nr 1628/2006 heller, eftersom de villkor som fastställs i dessa förordningar inte är uppfyllda.

| (116) | Eftersom stödet inte är förenligt enligt någon av dessa förordningar måste det bedömas i enlighet med 1992 års riktlinjer för små och medelstora företag, eftersom riktlinjerna innehåller de väsentliga bestämmelser som gällde när stödet beviljades 1995 (43). |
| --- | --- |

(116)

Eftersom stödet inte är förenligt enligt någon av dessa förordningar måste det bedömas i enlighet med 1992 års riktlinjer för små och medelstora företag, eftersom riktlinjerna innehåller de väsentliga bestämmelser som gällde när stödet beviljades 1995 (43).

| (117) | En del av stödet kan anses vara förenligt med den inre marknaden i enlighet med 1992 års riktlinjer för små och medelstora företag. Särskilt stödet för konsulttjänster (29,43 miljoner italienska lire) och marknadsundersökningar (40,95 miljoner lire) kan anses förenligt, eftersom det uppfyller punkt 4.3 ”Stöd till rådgivning, utbildning och kunskapsspridning”. När det gäller stödet för deltagande i mässor och utställningar (12,19 miljoner lire) kan det anses vara förenligt med 1992 års riktlinjer i enlighet med punkt 4.5 ”Stöd som är avsedda för förverkligande av andra mål”, eftersom det kan anses utgöra stöd för andra mål än främjande av små och medelstora företag, t.ex. främjande av samarbete. Återstoden av stödet (se tabellen i skäl 44) kan inte anses vara förenligt eftersom det inte är avsett att stödja några produktiva investeringar eller annat tillåtet stöd enligt 1992 års riktlinjer för små och medelstora företag, dvs. stöd för allmänna investeringar som ligger utanför eller inom de områden som är berättigade till nationella stöd, stöd till investeringar i miljöskydd och stöd till forskning och utveckling. |
| --- | --- |

(117)

En del av stödet kan anses vara förenligt med den inre marknaden i enlighet med 1992 års riktlinjer för små och medelstora företag. Särskilt stödet för konsulttjänster (29,43 miljoner italienska lire) och marknadsundersökningar (40,95 miljoner lire) kan anses förenligt, eftersom det uppfyller punkt 4.3 ”Stöd till rådgivning, utbildning och kunskapsspridning”. När det gäller stödet för deltagande i mässor och utställningar (12,19 miljoner lire) kan det anses vara förenligt med 1992 års riktlinjer i enlighet med punkt 4.5 ”Stöd som är avsedda för förverkligande av andra mål”, eftersom det kan anses utgöra stöd för andra mål än främjande av små och medelstora företag, t.ex. främjande av samarbete. Återstoden av stödet (se tabellen i skäl 44) kan inte anses vara förenligt eftersom det inte är avsett att stödja några produktiva investeringar eller annat tillåtet stöd enligt 1992 års riktlinjer för små och medelstora företag, dvs. stöd för allmänna investeringar som ligger utanför eller inom de områden som är berättigade till nationella stöd, stöd till investeringar i miljöskydd och stöd till forskning och utveckling.

| (118) | Kommissionen anser därför att merparten av de stödberättigande kostnaderna för att etablera permanenta strukturer utomlands, som den italienska regeringen tog hänsyn till vid beviljandet av det första räntesubventionerade lånet till WAM SpA 1995, absolut inte kan anses utgöra en produktiv investering. Tvärtom, stöd för sådana ändamål måste anses utgöra driftsstöd. Följande kostnader anses vara stödberättigande: Hyra av lokaler, försäkring och därtill hörande faciliteter (122,56 miljoner italienska lire), och driftskostnader som personal, kontorsmöbler och utrustning i nämnda lokaler (556,94 miljoner lire), är kostnader som företaget självt ska bära. Detsamma gäller för utgifter för varuprover/modeller och reservdelar för eftermarknadsservice (38,23 miljoner lire). Kommissionen anser inte att stödberättigande kostnader avsedda att stödja främjande av handel och kostnader för varulagring (456,28 miljoner lire) överensstämmer med riktlinjerna för små och medelstora företag då de inte utgör en nyinvestering. Detsamma gäller reklamkostnader (94,39 miljoner lire) och affärsresor (7,52 miljoner lire). |
| --- | --- |

(118)

Kommissionen anser därför att merparten av de stödberättigande kostnaderna för att etablera permanenta strukturer utomlands, som den italienska regeringen tog hänsyn till vid beviljandet av det första räntesubventionerade lånet till WAM SpA 1995, absolut inte kan anses utgöra en produktiv investering. Tvärtom, stöd för sådana ändamål måste anses utgöra driftsstöd. Följande kostnader anses vara stödberättigande: Hyra av lokaler, försäkring och därtill hörande faciliteter (122,56 miljoner italienska lire), och driftskostnader som personal, kontorsmöbler och utrustning i nämnda lokaler (556,94 miljoner lire), är kostnader som företaget självt ska bära. Detsamma gäller för utgifter för varuprover/modeller och reservdelar för eftermarknadsservice (38,23 miljoner lire). Kommissionen anser inte att stödberättigande kostnader avsedda att stödja främjande av handel och kostnader för varulagring (456,28 miljoner lire) överensstämmer med riktlinjerna för små och medelstora företag då de inte utgör en nyinvestering. Detsamma gäller reklamkostnader (94,39 miljoner lire) och affärsresor (7,52 miljoner lire).

| (119) | På grundval av ovanstående bedömning drar kommissionen därför följande slutsatser:






  a) | Den del av stödet som avser stöd för konsulttjänster (29,43 miljoner italienska lire) och marknadsundersökningar (40,95 miljoner lire) samt stöd för deltagande i mässor och utställningar (12,19 miljoner lire) utgör statligt stöd som är förenligt med den inre marknaden i enlighet med 1992 års riktlinjer för små och medelstora företag. |
| --- | --- | --- |

(119)

På grundval av ovanstående bedömning drar kommissionen därför följande slutsatser:

a)

Den del av stödet som avser stöd för konsulttjänster (29,43 miljoner italienska lire) och marknadsundersökningar (40,95 miljoner lire) samt stöd för deltagande i mässor och utställningar (12,19 miljoner lire) utgör statligt stöd som är förenligt med den inre marknaden i enlighet med 1992 års riktlinjer för små och medelstora företag.

| b) | Den del av stödet som inte nämns i punkt a (se skäl 118) utgör statligt stöd som inte är förenligt med den inre marknaden. |
| --- | --- |

b)

Den del av stödet som inte nämns i punkt a (se skäl 118) utgör statligt stöd som inte är förenligt med den inre marknaden.

| (120) | När det andra stödet beviljades 2000 var WAM SpA enligt de italienska myndigheterna ett stort företag. Det var dessutom beläget i ett område som inte var stödberättigat. |
| --- | --- |

(120)

När det andra stödet beviljades 2000 var WAM SpA enligt de italienska myndigheterna ett stort företag. Det var dessutom beläget i ett område som inte var stödberättigat.

| (121) | Lånet 2000 kan också anses utgöra exportstöd till WAM SpA eftersom det hade samma syfte som lånet 1995 och även var avsett för etablering på och export till utländska marknader (särskilt den kinesiska marknaden). Det är uppenbart osannolikt att stöd för lokaler för tekniska serviceverkstäder och personal utomlands (en försäljningschef, en verkställande chef, fyra kontorsanställda och sex tekniker) har varit avsett för något annat än säljinriktad verksamhet. Till följd av detta är det resonemang som används för lånet 1995 även tillämpligt på lånet 2000. |
| --- | --- |

(121)

Lånet 2000 kan också anses utgöra exportstöd till WAM SpA eftersom det hade samma syfte som lånet 1995 och även var avsett för etablering på och export till utländska marknader (särskilt den kinesiska marknaden). Det är uppenbart osannolikt att stöd för lokaler för tekniska serviceverkstäder och personal utomlands (en försäljningschef, en verkställande chef, fyra kontorsanställda och sex tekniker) har varit avsett för något annat än säljinriktad verksamhet. Till följd av detta är det resonemang som används för lånet 1995 även tillämpligt på lånet 2000.

| (122) | Vidare har samma ordalydelse som användes för att klassificera det första lånet till WAM SpA som ett incitament till kommersiella program för främjande av handel också använts i avtalet för att bevilja 2000 års lån. Det bör vidare påpekas att det specifika programmet skulle genomföras gemensamt av WAM SpA och det lokala företaget, WAM Bulk Handling Machinery Shangai Co Ltd, ett helägt dotterbolag till WAM SpA, vilket visar att WAM SpA redan var etablerat på den berörda marknaden. |
| --- | --- |

(122)

Vidare har samma ordalydelse som användes för att klassificera det första lånet till WAM SpA som ett incitament till kommersiella program för främjande av handel också använts i avtalet för att bevilja 2000 års lån. Det bör vidare påpekas att det specifika programmet skulle genomföras gemensamt av WAM SpA och det lokala företaget, WAM Bulk Handling Machinery Shangai Co Ltd, ett helägt dotterbolag till WAM SpA, vilket visar att WAM SpA redan var etablerat på den berörda marknaden.

| (123) | Eftersom stödet i fråga är ett exportstöd gäller inte förordning (EG) nr 1998/2006, såsom anges ovan. |
| --- | --- |

(123)

Eftersom stödet i fråga är ett exportstöd gäller inte förordning (EG) nr 1998/2006, såsom anges ovan.

| (124) | Stödets förenlighet med den inre marknaden måste därför bedömas. Kommissionen anser att den lagstiftning som var i kraft vid den tidpunkt då beslutet fattades, den allmänna gruppundantagsförordningen från 2008, inte gäller för ärendet i fråga. Genom förordningen införs ett ytterligare steg – att kontrollera ett projekts eller en verksamhets stimulanseffekt innan projektet eller verksamheten inleds – vilket inte gjordes av Italien. I enlighet med artikel 8.6 i denna förordning får stödåtgärden som helhet inte undantas. I enlighet med artikel 44.2 i den allmänna gruppundantagsförordningen måste följaktligen stödets förenlighet med förordning (EG) nr 68/2001, (EG) nr 70/2001, förordning (EG) nr 2204/2002 och (EG) nr 1628/2006 bedömas. |
| --- | --- |

(124)

Stödets förenlighet med den inre marknaden måste därför bedömas. Kommissionen anser att den lagstiftning som var i kraft vid den tidpunkt då beslutet fattades, den allmänna gruppundantagsförordningen från 2008, inte gäller för ärendet i fråga. Genom förordningen införs ett ytterligare steg – att kontrollera ett projekts eller en verksamhets stimulanseffekt innan projektet eller verksamheten inleds – vilket inte gjordes av Italien. I enlighet med artikel 8.6 i denna förordning får stödåtgärden som helhet inte undantas. I enlighet med artikel 44.2 i den allmänna gruppundantagsförordningen måste följaktligen stödets förenlighet med förordning (EG) nr 68/2001, (EG) nr 70/2001, förordning (EG) nr 2204/2002 och (EG) nr 1628/2006 bedömas.

| (125) | Kommissionen anser att de kostnader för utbildning som anges i skrivelsen av den 22 juli 2003 (25 240 euro av det sammanlagda lånet på 1,8 miljoner euro 2000) (vilket framgår av tabellen i skäl 65), får undantas i enlighet med artikel 4 i förordning (EG) nr 68/2001. De är följaktligen förenliga med den inre marknaden i enlighet med artikel 87.3 i EG-fördraget, nu artikel 107.3 i EUF-fördraget, vare sig bedömningen grundas på artikel 4.2 (särskild utbildning) eller artikel 4.3 (allmän utbildning). |
| --- | --- |

(125)

Kommissionen anser att de kostnader för utbildning som anges i skrivelsen av den 22 juli 2003 (25 240 euro av det sammanlagda lånet på 1,8 miljoner euro 2000) (vilket framgår av tabellen i skäl 65), får undantas i enlighet med artikel 4 i förordning (EG) nr 68/2001. De är följaktligen förenliga med den inre marknaden i enlighet med artikel 87.3 i EG-fördraget, nu artikel 107.3 i EUF-fördraget, vare sig bedömningen grundas på artikel 4.2 (särskild utbildning) eller artikel 4.3 (allmän utbildning).

| (126) | Återstoden av stödet i fråga kan emellertid inte anses vara förenligt i enlighet med förordning (EG) nr 70/2001, förordning (EG) nr 2204/2002 eller förordning (EG) nr 1628/2006 eller någon annan rättslig grund, eftersom stödet inte är avsett att främja något annat övergripande mål för EU i enlighet med artikel 107.3 c i EUF-fördraget, t.ex. forskning och utveckling, sysselsättning, miljö eller räddningsarbete eller omstrukturering enligt relevanta riktlinjer, ramar och bestämmelser. |
| --- | --- |

(126)

Återstoden av stödet i fråga kan emellertid inte anses vara förenligt i enlighet med förordning (EG) nr 70/2001, förordning (EG) nr 2204/2002 eller förordning (EG) nr 1628/2006 eller någon annan rättslig grund, eftersom stödet inte är avsett att främja något annat övergripande mål för EU i enlighet med artikel 107.3 c i EUF-fördraget, t.ex. forskning och utveckling, sysselsättning, miljö eller räddningsarbete eller omstrukturering enligt relevanta riktlinjer, ramar och bestämmelser.

| (127) | Eftersom exportrelaterade verksamheter undantas från tillämpningsområdet för förordning (EG) nr 1998/2006 och sådana verksamheter inte kan anses vara förenliga med artikel 107.3 c i EUF-fördraget enligt någon rättslig grund, måste slutsatsen dras att det stöd som beviljats genom det andra lånet är oförenligt med den inre marknaden, med undantag för den förenliga delen för stöd för utbildning som beskrivs ovan. |
| --- | --- |

(127)

Eftersom exportrelaterade verksamheter undantas från tillämpningsområdet för förordning (EG) nr 1998/2006 och sådana verksamheter inte kan anses vara förenliga med artikel 107.3 c i EUF-fördraget enligt någon rättslig grund, måste slutsatsen dras att det stöd som beviljats genom det andra lånet är oförenligt med den inre marknaden, med undantag för den förenliga delen för stöd för utbildning som beskrivs ovan.

| (128) | Beträffande ändringen av räntan under amorteringsperioden hävdade de italienska myndigheterna att det faktiskt finns allmänna regler i italiensk lagstiftning som tillåter en sådan justering. Dock gäller ministerdekretet av den 31 mars 2000, som är den enda rättsliga grunden, endast för de initiativ som finansieras genom lag nr 394/81 och nr 304/1990, och som därmed förefaller vara mycket selektiv. Vidare har inga bevis lämnats för att det faktiskt gjorts en justering av räntan (44). |
| --- | --- |

(128)

Beträffande ändringen av räntan under amorteringsperioden hävdade de italienska myndigheterna att det faktiskt finns allmänna regler i italiensk lagstiftning som tillåter en sådan justering. Dock gäller ministerdekretet av den 31 mars 2000, som är den enda rättsliga grunden, endast för de initiativ som finansieras genom lag nr 394/81 och nr 304/1990, och som därmed förefaller vara mycket selektiv. Vidare har inga bevis lämnats för att det faktiskt gjorts en justering av räntan (44).

| (129) | Vad gäller båda lånen hävdar de italienska myndigheterna att kostnaden för den obligatoriska bankgarantin, som begärdes före det att lånen beviljades, ska dras av från stödbeloppet. Kommissionen påpekar för det första att en sådan garanti, eller dess motsvarighet, normalt skulle ha begärts även av ett privat kreditinstitut som beviljar lån i enlighet med principen om en privat investerare i en marknadsekonomi. För det andra framgår det av de specifikationer som bifogats avtalet att stöd som överlappar varandra i samma program inte godkänns, utom för stöd som är kopplat till garantin, som därmed självt anses vara stödberättigande. |
| --- | --- |

(129)

Vad gäller båda lånen hävdar de italienska myndigheterna att kostnaden för den obligatoriska bankgarantin, som begärdes före det att lånen beviljades, ska dras av från stödbeloppet. Kommissionen påpekar för det första att en sådan garanti, eller dess motsvarighet, normalt skulle ha begärts även av ett privat kreditinstitut som beviljar lån i enlighet med principen om en privat investerare i en marknadsekonomi. För det andra framgår det av de specifikationer som bifogats avtalet att stöd som överlappar varandra i samma program inte godkänns, utom för stöd som är kopplat till garantin, som därmed självt anses vara stödberättigande.

VII.   AVSLUTANDE KOMMENTARER

| (130) | Kommissionen konstaterar att undantagen i artikel 107.2 a–c (45) i EUF-fördraget inte gäller för lånen i fråga, eftersom de inte inriktas på några av de målsättningar som anges i den artikeln, vilket den italienska regeringen inte heller har påstått. |
| --- | --- |

(130)

Kommissionen konstaterar att undantagen i artikel 107.2 a–c (45) i EUF-fördraget inte gäller för lånen i fråga, eftersom de inte inriktas på några av de målsättningar som anges i den artikeln, vilket den italienska regeringen inte heller har påstått.

| (131) | Lånen var inte avsedda att främja den ekonomiska utvecklingen i vissa regioner eller främja genomförandet av viktiga projekt av gemensamt europeiskt intresse eller för att avhjälpa en allvarlig störning i en medlemsstats ekonomi. De var inte heller avsedda att främja kultur eller bevara kulturarvet. Kommissionen anser därför att varken artikel 107.3 a (46), artikel 107.3 b (47) eller artikel 107.3 d i EUF-fördraget (48) är tillämpliga på lånen i fråga. |
| --- | --- |

(131)

Lånen var inte avsedda att främja den ekonomiska utvecklingen i vissa regioner eller främja genomförandet av viktiga projekt av gemensamt europeiskt intresse eller för att avhjälpa en allvarlig störning i en medlemsstats ekonomi. De var inte heller avsedda att främja kultur eller bevara kulturarvet. Kommissionen anser därför att varken artikel 107.3 a (46), artikel 107.3 b (47) eller artikel 107.3 d i EUF-fördraget (48) är tillämpliga på lånen i fråga.

VIII.   SLUTSATS

| (132) | Båda lånen till WAM SpA beviljades utan tidigare anmälan till kommissionen. Lånet 1995 beviljades i själva verket den 24 november 1995, och lånet 2000 beviljades den 9 november 2000. Med undantag för den förenliga delen av stödet som omfattas av gruppundantag, anser kommissionen att lånen, i den mån de har genomförts i strid mot artikel 88.3 i EG-fördraget, nu artikel 108.3 i EUF-fördraget, beviljades på ett olagligt sätt till mottagaren. |
| --- | --- |

(132)

Båda lånen till WAM SpA beviljades utan tidigare anmälan till kommissionen. Lånet 1995 beviljades i själva verket den 24 november 1995, och lånet 2000 beviljades den 9 november 2000. Med undantag för den förenliga delen av stödet som omfattas av gruppundantag, anser kommissionen att lånen, i den mån de har genomförts i strid mot artikel 88.3 i EG-fördraget, nu artikel 108.3 i EUF-fördraget, beviljades på ett olagligt sätt till mottagaren.

| (133) | Det stöd Italien beviljade WAM SpA den 24 november 1995 i form av ett räntesubventionerat lån utgör statligt stöd. Den del som motsvarar stödberättigande kostnader för konsulttjänster, deltagande i mässor och utställningar och marknadsundersökningar utgör statligt stöd som är förenligt med den inre marknaden. |
| --- | --- |

(133)

Det stöd Italien beviljade WAM SpA den 24 november 1995 i form av ett räntesubventionerat lån utgör statligt stöd. Den del som motsvarar stödberättigande kostnader för konsulttjänster, deltagande i mässor och utställningar och marknadsundersökningar utgör statligt stöd som är förenligt med den inre marknaden.

| (134) | När det gäller det berörda stödets totala bidragsekvivalent har hänsyn tagits till att lånet utbetalades till mottagaren i tre delbetalningar (den 24 april 1996, den 23 juli 1997 och den 24 april 1998) och att den amorteringsfria perioden därmed varierade från två till noll år. Hänsyn har även tagits till räntesatsen i låneavtalet (4,4 procent) i förhållande till den referensränta som löpande fastställs av kommissionen (49) och som gällde vid den tidpunkt lånet beviljades (11,35 procent). Stödinslaget har beräknats som skillnaden mellan den ränta som fastställs i avtalet och referensräntan vid den tidpunkt då lånet beviljades. Enligt denna beräkning uppgår bidragsekvivalenten, avdragen från och med den 24 april 1996 (dagen då den första delbetalningen utbetalades till WAM SpA), till 108 165,10 euro. |
| --- | --- |

(134)

När det gäller det berörda stödets totala bidragsekvivalent har hänsyn tagits till att lånet utbetalades till mottagaren i tre delbetalningar (den 24 april 1996, den 23 juli 1997 och den 24 april 1998) och att den amorteringsfria perioden därmed varierade från två till noll år. Hänsyn har även tagits till räntesatsen i låneavtalet (4,4 procent) i förhållande till den referensränta som löpande fastställs av kommissionen (49) och som gällde vid den tidpunkt lånet beviljades (11,35 procent). Stödinslaget har beräknats som skillnaden mellan den ränta som fastställs i avtalet och referensräntan vid den tidpunkt då lånet beviljades. Enligt denna beräkning uppgår bidragsekvivalenten, avdragen från och med den 24 april 1996 (dagen då den första delbetalningen utbetalades till WAM SpA), till 108 165,10 euro.

| (135) | Detta stödbelopp måste emellertid justeras när det gäller den förenliga delen av det statliga stödet. |
| --- | --- |

(135)

Detta stödbelopp måste emellertid justeras när det gäller den förenliga delen av det statliga stödet.

| (136) | Då en del av lånet har bedömts vara förenligt måste det dras av från den del som utgör statligt stöd i lånet 1995 (108 165,10 euro). Då det är omöjligt att koppla en given delbetalning av lånet och vissa specifika kostnader har den procentandel som utgörs av de stödberättigande kostnaderna av det totala lånet (82,57 miljoner lire av 1 358,51 miljoner lire, dvs. 6 procent) tillämpats på den totala bidragsekvivalenten. Då 6 procent av 108 165,10 euro är 6 489,906 euro anses detta belopp utgöra den förenliga delen av stödet. |
| --- | --- |

(136)

Då en del av lånet har bedömts vara förenligt måste det dras av från den del som utgör statligt stöd i lånet 1995 (108 165,10 euro). Då det är omöjligt att koppla en given delbetalning av lånet och vissa specifika kostnader har den procentandel som utgörs av de stödberättigande kostnaderna av det totala lånet (82,57 miljoner lire av 1 358,51 miljoner lire, dvs. 6 procent) tillämpats på den totala bidragsekvivalenten. Då 6 procent av 108 165,10 euro är 6 489,906 euro anses detta belopp utgöra den förenliga delen av stödet.

| (137) | Den totala bidragsekvivalenten av den del av det statliga stödet som är förenlig med den inre marknaden beräknas följaktligen uppgå till 101 675,194 euro. |
| --- | --- |

(137)

Den totala bidragsekvivalenten av den del av det statliga stödet som är förenlig med den inre marknaden beräknas följaktligen uppgå till 101 675,194 euro.

| (138) | Det stöd som beviljades WAM SpA 2000 är oförenligt med den inre marknaden, utom den del på 25 240 euro som avser utbildningsverksamhet i bidragsberättigande kostnader. |
| --- | --- |

(138)

Det stöd som beviljades WAM SpA 2000 är oförenligt med den inre marknaden, utom den del på 25 240 euro som avser utbildningsverksamhet i bidragsberättigande kostnader.

| (139) | I detta ärende har lånet utbetalats till WAM SpA i fem delbetalningar (den 12 februari 2001, den 28 september 2001, den 26 april 2002, den 27 september 2002 och den 22 januari 2003). Precis som för det första lånet varierade den amorteringsfria perioden också från två till noll år. Vid beräkningen av bidragsekvivalenten har kommissionen tagit hänsyn till den räntesats som fastställs i låneavtalet (2,32 procent) i förhållande till den referensränta som löpande fastställs av kommissionen och som gällde vid den tidpunkt då lånet beviljades (5,70 procent). Återbetalningen av både kapital och ränta skulle ha gjorts till den 20 februari 2008. Bidragsekvivalenten för stödinslaget av det totala lånet uppgick den 12 februari 2001 (dagen när den första delbetalningen på det specifika lånet gjordes till WAM SpA) till 176 329 euro, under förutsättning att återbetalningarna gjordes enligt planen. |
| --- | --- |

(139)

I detta ärende har lånet utbetalats till WAM SpA i fem delbetalningar (den 12 februari 2001, den 28 september 2001, den 26 april 2002, den 27 september 2002 och den 22 januari 2003). Precis som för det första lånet varierade den amorteringsfria perioden också från två till noll år. Vid beräkningen av bidragsekvivalenten har kommissionen tagit hänsyn till den räntesats som fastställs i låneavtalet (2,32 procent) i förhållande till den referensränta som löpande fastställs av kommissionen och som gällde vid den tidpunkt då lånet beviljades (5,70 procent). Återbetalningen av både kapital och ränta skulle ha gjorts till den 20 februari 2008. Bidragsekvivalenten för stödinslaget av det totala lånet uppgick den 12 februari 2001 (dagen när den första delbetalningen på det specifika lånet gjordes till WAM SpA) till 176 329 euro, under förutsättning att återbetalningarna gjordes enligt planen.

| (140) | När det gäller den del av lånet som är förenlig måste procentandelen för den del av lånet som är förenlig i förhållande till hela lånet (1,35 procent), dras av från stödets bidragsekvivalent. Under förutsättning att återbetalningarna gjordes enligt planen har bidragsekvivalenten för det andra lånet beräknats till 173 948,56 euro (176 329–2 380,44 euro). |
| --- | --- |

(140)

När det gäller den del av lånet som är förenlig måste procentandelen för den del av lånet som är förenlig i förhållande till hela lånet (1,35 procent), dras av från stödets bidragsekvivalent. Under förutsättning att återbetalningarna gjordes enligt planen har bidragsekvivalenten för det andra lånet beräknats till 173 948,56 euro (176 329–2 380,44 euro).

| (141) | Kommissionens etablerade praxis, enligt artikel 107 i EUF-fördraget, är att kräva återbetalning från mottagaren av det stöd som har beviljats olagligt och som är oförenligt med den inre marknaden, om inte stödet omfattas av reglerna för stöd av mindre betydelse. Denna praxis bekräftas i artikel 14 i rådets förordning (EG) nr 659/1999. |
| --- | --- |

(141)

Kommissionens etablerade praxis, enligt artikel 107 i EUF-fördraget, är att kräva återbetalning från mottagaren av det stöd som har beviljats olagligt och som är oförenligt med den inre marknaden, om inte stödet omfattas av reglerna för stöd av mindre betydelse. Denna praxis bekräftas i artikel 14 i rådets förordning (EG) nr 659/1999.

| (142) | Mot bakgrund av artikel 14.2 i förordning (EG) nr 659/1999 ska det stöd som ska återkrävas enligt ett beslut om återkrav innefatta ränta med en lämplig räntesats som fastställs av kommissionen. Räntan ska betalas från det datum då det olagliga stödet stod till stödmottagarens förfogande till det datum då det har återbetalats, under den period som det stod till företagets förfogande. |
| --- | --- |

(142)

Mot bakgrund av artikel 14.2 i förordning (EG) nr 659/1999 ska det stöd som ska återkrävas enligt ett beslut om återkrav innefatta ränta med en lämplig räntesats som fastställs av kommissionen. Räntan ska betalas från det datum då det olagliga stödet stod till stödmottagarens förfogande till det datum då det har återbetalats, under den period som det stod till företagets förfogande.

| (143) | Metoden för beräkning av räntesatsen anges i kapitel V i kommissionens förordning (EG) nr 794/2004 av den 21 april 2004 om genomförande av rådets förordning (EG) nr 659/1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel 93 i EG-fördraget (50) (nedan kallad förordning (EG) nr 794/2004) och i kommissionens förordning (EG) nr 271/2008 av den 30 januari 2008 om ändring av förordning (EG) nr 794/2004 om genomförande av rådets förordning (EG) nr 659/1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel 93 i EG-fördraget (51) (nedan kallad förordning (EG) nr 271/2008). |
| --- | --- |

(143)

Metoden för beräkning av räntesatsen anges i kapitel V i kommissionens förordning (EG) nr 794/2004 av den 21 april 2004 om genomförande av rådets förordning (EG) nr 659/1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel 93 i EG-fördraget (50) (nedan kallad förordning (EG) nr 794/2004) och i kommissionens förordning (EG) nr 271/2008 av den 30 januari 2008 om ändring av förordning (EG) nr 794/2004 om genomförande av rådets förordning (EG) nr 659/1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel 93 i EG-fördraget (51) (nedan kallad förordning (EG) nr 271/2008).

| (144) | Kommissionen påpekar att detta beslut inte påverkar förenligheten vad gäller den nationella ram som representeras genom lag nr 394/81, som utgör den rättsliga grunden för det statliga stöd som beviljades WAM SpA, med hänsyn till vilken kommissionen, i linje med förstainstansrättens rättspraxis (52), i detta ärende inte ansåg det nödvändigt att inleda förfarandet. Den utesluter dock inte att den kan komma att göra det i ett senare skede. |
| --- | --- |

(144)

Kommissionen påpekar att detta beslut inte påverkar förenligheten vad gäller den nationella ram som representeras genom lag nr 394/81, som utgör den rättsliga grunden för det statliga stöd som beviljades WAM SpA, med hänsyn till vilken kommissionen, i linje med förstainstansrättens rättspraxis (52), i detta ärende inte ansåg det nödvändigt att inleda förfarandet. Den utesluter dock inte att den kan komma att göra det i ett senare skede.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

De stöd som Italien i enlighet med lag nr 394/81 har beviljat WAM SpA omfattas av artikel 107.1 i EUF-fördraget.

Eftersom stödet inte föranmälts till kommissionen i strid mot artikel 88.3 i EG-fördraget, nu artikel 108.3 i EUF-fördraget, utgör det olagligt stöd, med undantag för den del av stödet som omfattas av gruppundantag.

Artikel 2

1.   Det stöd på 108 165,10 euro som Italien beviljade WAM SpA den 24 november 1995 i form av en räntesubvention utgör statligt stöd. Den del av stödet som avsåg stödberättigande kostnader för konsulttjänster, deltagande i mässor och utställningar och marknadsundersökningar och som uppgår till 6 489,906 euro, utgör stöd som är oförenligt med den gemensamma marknaden.

Italien ska vidta alla åtgärder som är nödvändiga för att från stödmottagaren WAM SpA återkräva det oförenliga stödbeloppet på 101 675,194 euro.

2.   Det stöd på 176 329 euro som Italien beviljade WAM SpA den 9 november 2000 i form av en räntesubvention, utgör statligt stöd. Den del av stödet som avsåg stödberättigande kostnader för utbildningsåtgärder och som uppgår till 2 380,44 euro, utgör statligt stöd som är förenligt med den inre marknaden.

Italien ska vidta alla åtgärder som är nödvändiga för att från stödmottagaren WAM SpA återkräva det oförenliga stödbeloppet på 173 948,56 euro.

3.   Det stöd som ska återkrävas ska innefatta ränta från och med den dag då stödet ställdes till stödmottagaren WAM SpA:s förfogande till och med den dag det har återbetalats.

4.   Räntan ska beräknas som sammansatt ränta enligt kapitel V i förordning (EG) nr 794/2004 och förordning (EG) nr 271/2008 om ändring av förordning (EG) nr 794/2004.

Artikel 3

1.   Återkravet av det stöd som har beviljats enligt den stödordning som avses i artikel 2 ska genomföras omedelbart och effektivt.

2.   Italien ska säkerställa att detta beslut genomförs inom fyra månader efter den dag då detta beslut har delgivits.

Artikel 4

1.   Inom två månader efter den dag då detta beslut har delgivits ska Italien lämna följande uppgifter till kommissionen:

| a) | Det totala belopp (kapital och räntor) som ska återkrävas från stödmottagaren WAM SpA. |
| --- | --- |

a)

Det totala belopp (kapital och räntor) som ska återkrävas från stödmottagaren WAM SpA.

| b) | En detaljerad beskrivning av de åtgärder som redan har vidtagits eller som planeras för att rätta sig efter detta beslut. |
| --- | --- |

b)

En detaljerad beskrivning av de åtgärder som redan har vidtagits eller som planeras för att rätta sig efter detta beslut.

| c) | Dokument som visar att stödmottagaren WAM SpA har anmodats att betala tillbaka stödet. |
| --- | --- |

c)

Dokument som visar att stödmottagaren WAM SpA har anmodats att betala tillbaka stödet.

2.   Italien ska hålla kommissionen underrättad om utvecklingen vad gäller de nationella åtgärder som har vidtagits för att genomföra detta beslut till dess att återkravet av det stöd som avses i artikel 2 har slutförts. Italien ska på kommissionens begäran omgående lämna uppgifter om de åtgärder som redan har vidtagits eller som planeras för att rätta sig efter detta beslut. Italien ska också lämna detaljerade uppgifter om de stödbelopp och räntebelopp som redan har återkrävts från stödmottagaren.

Artikel 5

Detta beslut riktar sig till Republiken Italien.

Utfärdat i Bryssel den 24 mars 2010.

På kommissionens vägnar

Joaquín ALMUNIA

Vice ordförande

---

(1)  Med verkan från och med den 1 december 2009 har artiklarna 87 och 88 i EG-fördraget blivit artikel 107 respektive artikel 108 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. De två uppsättningarna bestämmelser är i allt väsentligt identiska. I detta beslut ska hänvisningar till artiklarna 107 och 108 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt i tillämpliga fall tolkas som hänvisningar till artikel 87 respektive artikel 88 i EG-fördraget, och hänvisningar till förstainstansrätten ska tolkas som en hänvisning till tribunalen.

1

(2)  Beslut K(2003) 35 slutlig (EUT C 142, 18.6.2003, s. 2).

2

(3)  EGT L 83, 27.3.1999, s. 1.

3

(4)  Se fotnot 2.

4

(5)  EUT L 63, 4.3.2006, s. 11.

5

(6)  Förenade målen T-304/04 och T-316/04, Republiken Italien och Wam SpA mot kommissionen, REG 2006, s. II-64.

6

(7)  EU-domstolens dom av den 30 april 2009 i mål C-494/06 P, kommissionen mot Republiken Italien och WAM, ännu ej publicerad i REG.

7

(8)  T.ex. Dce och R-Master (Storbritannien), Infa-Stauband Ats (Tyskland) och Fda (Frankrike). Se RECent, Centre for economic research (institutionen för politisk ekonomi vid Università di Modena e Reggio Emilia), ”The Rise of a District Lead Firm: The case of WAM (1968–2003)”, februari 2009.

8

(9)  RECent, Centre for economic research (institutionen för politisk ekonomi vid Università di Modena e Reggio Emilia), ”The Rise of a District Lead Firm: The case of WAM (1968–2003)”, februari 2009.

9

(10)  Se fotnot 9.

10

(11)  Se fotnot 9.

11

(12)  EGT C 119, 22.5.2002, s. 22.

12

(13)  EGT L 10, 13.1.2001, s. 30.

13

(14)  EGT C 213, 19.8.1992, s. 2.

14

(15)  EGT L 10, 13.1.2001, s. 33.

15

(16)  Se mål 78/76, Steinike & Weinlig, REG 1977 s. 595, punkt 21, mål 290/83, kommissionen mot Frankrike, REG 1985, s. 439, punkt 14, förenade målen 67/85, 68/85 och 70/85, Van der Kooy m.fl. mot kommissionen, REG 1988 s. 219, punkt 35 och mål C-305/89, Italien mot kommissionen, REG 1991, s. I-1603, punkt 13.

16

(17)  I enlighet med artikel 2 i lag nr 394/81 inrättades en fond vid Mediocredito Centrale för att bevilja räntesubventionerade lån till företag för program för etablering på marknader i länder utanför EU. Denna fond förvaltas av en kommitté som ser till att stödet beviljas enligt lagstiftningen. Kommitténs medlemmar utses genom ett dekret utfärdat av handelsministern i samarbete med finansministern och ministern för industri, handel och hantverk. Kommittén, som är etablerad inom ministeriet för utrikeshandel, består av följande medlemmar: a) Handelsministern, eller genom delegering statssekreteraren, som är kommitténs ordförande. b) En chef vardera från följande ministerier: finansministeriet, ministeriet för industri, handel och hantverk, handelsministeriet, eller personer med liknande kvalifikationer som utses som ersättare av de respektive ministrarna. c) Generaldirektören för Mediocredito Centrale, eller i hans eller hennes frånvaro, en ersättare som utses av honom eller henne. d) Generaldirektören för det nationella institutet för utrikeshandel (Istituto nazionale per il commercio estero), eller i hans eller hennes frånvaro, en ersättare som utses av honom eller henne.

17

(18)  I artikel 1 i ministerdekretet av den 19 januari 1999 fastställs kommitténs sammansättning i enlighet med lagstiftningsdekret nr 143 av den 31 mars 1998, särskilt punkt 25.1. Kommittén ska bestå av två företrädare för handelsministeriet, en företrädare för ministeriet för finanser, budget och ekonomisk planering, en företrädare för utrikesministeriet, ministeriet för industri, handel och hantverk, en företrädare som utses av konferensen för presidenter för regioner och självständiga provinser och en företrädare för den italienska banksammanslutningen.

18

(19)  Vid den aktuella tidpunkten inrättades en fond för statliga medel i enlighet med artikel 2 i lag nr 394/81 vid Mediocredito Centrale. Fonden förvaltades av den kommitté som inrättats i enlighet med artikel 2 i lag nr 394/81. Genom en skrivelse av den 27 december 1995 uppmanade utrikeshandelsministeriet Mediocredito Centrale att vid kommitténs sammanträde den 24 november 1995 ingå ett avtal med WAM SpA (inom tre månader) för att genomföra beslutet av den kommitté som inrättats i enlighet med artikel 2 i lag nr 394/81.

19

(20)  I enlighet med lagstiftningsdekret nr 143 av den 31 mars 1998, särskilt artikel 25.1, utsågs SIMESIT SpA från och med den 1 januari 1999 att förvalta det finansiella stödet för främjande av utrikeshandel enligt lag nr 394/81. SIMESIT SpA är ett offentligt organ som inrättades 1990 (lag nr 100 av den 24 april 1990) av den italienska regeringen för att främja italienska företags verksamhet i tredjeländer. Företaget kontrolleras av den italienska regeringen, som innehar 76 procent av aktierna, och fastställer riktlinjer för att välja de investeringar som SIMESIT SpA ska stödja. Dessutom består styrelsen för SIMESIT (”Consiglio d’amministrazione”) av nio medlemmar, varav fem utses av den italienska regeringen.

20

(21)  Se mål C-482/99, Republiken Frankrike mot kommissionen (Stardust), REG 2002, s. I-4397, punkterna 55 och 56.

21

(22)  Se mål C-41/90, Höfner och Elser, REG 1991, s. I-01979, punkt 21.

22

(23)  Mål C-494/06 P, kommissionen mot Republiken Italien och WAM SpA, ännu ej publicerat i REG, punkt 49 och följande.

23

(24)  Se även mål C-372/97, Italien mot kommissionen, REG 2004, s. I-3679, punkt 52 och mål C-66/02, Italien mot kommissionen, REG 2005, s. I-10901.

24

(25)  RECent, Centre for economic research (institutionen för politisk ekonomi vid Università di Modena e Reggio Emilia), ”The Rise of a District Lead Firm: The case of WAM (1968–2003)”, februari 2009.

25

(26)  Se mål T-459/93, Siemens mot kommissionen, REG 1995, s. II-1675, punkterna 48 och 77, mål T-214/95, Vlaams Gewest mot kommissionen, REG 1998, s. II-717, punkt 43 och mål T-217/02, Ter Lembeek mot kommissionen, REG 2006, s. II-4483, punkt 177.

26

(27)  I mål T-369/06, Holland Malt mot kommissionen, ännu ej offentliggjort i REG, ansåg förstainstansrätten i punkt 55 att ”det framgår således tydligt av rättspraxis att det inte enbart är det faktum att kostnaderna för företagets löpande förvaltning eller normala verksamhet minskar med hjälp av statliga medel som i sig snedvrider konkurrensen, utan även det faktum att bidraget helt eller delvis befriar stödmottagaren från en investeringskostnad”.

27

(28)  Se mål 730/79, Philip Morris Holland mot kommissionen, REG 1980, s. 2671, punkt 11, mål C-53/00, Ferring, REG 2001, s. I-9067, punkt 21 och mål C-372/97, Italien mot kommissionen, REG 2004, s. I-3679, punkt 52.

28

(29)  Se mål 730/79, Philip Morris mot kommissionen, REG 1980, s. 2671.

29

(30)  Se mål 259/86, Frankrike mot kommissionen, REG 1978, s. 4393.

30

(31)  Se mål T-214/95, Vlaams Gewest mot kommissionen, REG 1998, s. II-717, punkt 49.

31

(32)  Se mål C-172/03, Heiser, REG 1998, s. I-1627, punkt 32.

32

(33)  Se de förenade målen 212/80 och 217/80, Meridionale Industria Salumi m.fl., REG 1981, s. 2735, de förenade målen CT Control Rotterdam och JCT Benelux mot kommissionen, REG 1981, s. I-3873 och mål C-61/98, De Haan Beheer, REG 2000, s. I-5003.

33

(34)  EUT L 379, 28.12.2006, s. 11.

34

(35)  EUT L 214, 9.8.2008, s. 3.

35

(36)  Multilaterala förhandlingar i Uruguayrundan (1986–1994) – Bilaga 1 – Bilaga 1A – Avtal om subventioner och utjämningsåtgärder (WTO-Gatt 1994) (EGT L 336, 23.12.1994, s. 156).

36

(37)  EGT L 107, 30.4.1996, s. 4.

37

(38)  Se fotnot 12.

38

(39)  I linje med kommissionens etablerade praxis. Se t.ex. kommissionens beslut 2003/643/EG av den 13 maj 2003 om det statliga stöd som Tyskland har genomfört till förmån för Kahla Porzellan GmbH och Kahla/Thüringen Porzellan GmbH (EUT L 227, 11.9.2003, s. 12).

39

(40)  EGT L 10, 13.1.2001, s. 20.

40

(41)  EGT L 337, 13.12.2002, s. 3.

41

(42)  EUT L 302, 1.11.2006, s. 29.

42

(43)  Se fotnot 12.

43

(44)  En sådan ändring kan i alla händelser endast ha tillämpats på det första räntesubventionerade lånet till WAM SpA, då den bara omfattade stöd som beviljats innan den trädde i kraft, medan det andra stödet till WAM SpA ännu inte hade beviljats vid den tidpunkten.

44

(45)  I artikel 107.2 i EUF-fördraget anges att följande stöd är förenligt med den inre marknaden: a) stöd av social karaktär som ges till enskilda konsumenter, under förutsättning att stödet ges utan diskriminering med avseende på varornas ursprung, b) stöd för att avhjälpa skador som orsakats av naturkatastrofer eller andra exceptionella händelser, c) stöd som ges till näringslivet i vissa av de områden i Förbundsrepubliken Tyskland (...).

45

(46)  ”Stöd för att främja den ekonomiska utvecklingen i regioner där levnadsstandarden är onormalt låg eller där det råder allvarlig brist på sysselsättning och i de regioner som avses i artikel 349, med hänsyn till deras strukturella, ekonomiska och sociala situation.”

46

(47)  ”Stöd för att främja genomförandet av viktiga projekt av gemensamt europeiskt intresse eller för att avhjälpa en allvarlig störning i en medlemsstats ekonomi.”

47

(48)  ”Stöd för att främja kultur och bevara kulturarvet, om sådant stöd inte påverkar handelsvillkoren och konkurrensen inom unionen i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset.”

48

(49)  Referensräntan offentliggörs regelbundet i officiella tidningen.

49

(50)  EUT L 140, 30.4.2004, s. 1.

50

(51)  EUT L 82, 25.3.2008, s. 1.

51

(52)  Se domarna av den 6 mars 2002 i målen T-92/00 och T-103/00, Diputación Foral de Álava mot kommissionen (Ramondín), REG 2002, s. II-1385.

52

---

| 2.3.2011 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 57/43 |
| --- | --- | --- | --- |

2.3.2011

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 57/43

---

KOMMISSIONENS BESLUT

av den 1 mars 2011

om förlängning av giltighetstiden för beslut 2009/251/EG om skyldighet för medlemsstaterna att se till att biociden dimetylfumarat inte släpps ut eller tillhandahålls på marknaden

[delgivet med nr K(2011) 1174]

(Text av betydelse för EES)

(2011/135/EU)

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/95/EG av den 3 december 2001 om allmän produktsäkerhet (1), särskilt artikel 13, och

av följande skäl:

| (1) | Enligt kommissionens beslut 2009/251/EG (2) ska medlemsstaterna se till att produkter som innehåller biociden dimetylfumarat (DMF) inte släpps ut eller tillhandahålls på marknaden. |
| --- | --- |

(1)

Enligt kommissionens beslut 2009/251/EG (2) ska medlemsstaterna se till att produkter som innehåller biociden dimetylfumarat (DMF) inte släpps ut eller tillhandahålls på marknaden.

| (2) | Beslut 2009/251/EG antogs i enlighet med artikel 13 i direktiv 2001/95/EG, som begränsar giltighetstiden för beslutet till högst ett år men medger att det förlängs med ytterligare perioder på högst ett år. |
| --- | --- |

(2)

Beslut 2009/251/EG antogs i enlighet med artikel 13 i direktiv 2001/95/EG, som begränsar giltighetstiden för beslutet till högst ett år men medger att det förlängs med ytterligare perioder på högst ett år.

| (3) | Giltighetstiden för beslut 2009/251/EG förlängdes genom kommissionens beslut 2010/153/EU (3) med en ytterligare period på ett år. Mot bakgrund av de erfarenheter som gjorts hittills och i brist på en permanent åtgärd avseende konsumentvaror som innehåller DMF, måste giltighetstiden för beslut 2009/251/EG förlängas med ytterligare tolv månader. |
| --- | --- |

(3)

Giltighetstiden för beslut 2009/251/EG förlängdes genom kommissionens beslut 2010/153/EU (3) med en ytterligare period på ett år. Mot bakgrund av de erfarenheter som gjorts hittills och i brist på en permanent åtgärd avseende konsumentvaror som innehåller DMF, måste giltighetstiden för beslut 2009/251/EG förlängas med ytterligare tolv månader.

| (4) | Beslut 2009/251/EG bör ändras i enlighet med detta. |
| --- | --- |

(4)

Beslut 2009/251/EG bör ändras i enlighet med detta.

| (5) | De åtgärder som föreskrivs i detta beslut är förenliga med yttrandet från den kommitté som inrättats genom artikel 15 i direktiv 2001/95/EG. |
| --- | --- |

(5)

De åtgärder som föreskrivs i detta beslut är förenliga med yttrandet från den kommitté som inrättats genom artikel 15 i direktiv 2001/95/EG.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Artikel 4 i beslut 2009/251/EG ska ersättas med följande:

”Artikel 4

Tillämpningsperiod

Detta beslut ska tillämpas till och med den 15 mars 2012.”

Artikel 2

Medlemsstaterna ska vidta de åtgärder som är nödvändiga för att följa detta beslut senast den 15 mars 2011 och offentliggöra dessa åtgärder. De ska genast underrätta kommissionen om detta.

Artikel 3

Detta beslut riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel den 1 mars 2011.

På kommissionens vägnar

John DALLI

Ledamot av kommissionen

---

(1)  EGT L 11, 15.1.2002, s. 4.

1

(2)  EUT L 74, 20.3.2009, s. 32.

2

(3)  EUT L 63, 12.3.2010, s. 21.

3

---

REKOMMENDATIONER

| 2.3.2011 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 57/44 |
| --- | --- | --- | --- |

2.3.2011

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 57/44

---

KOMMISSIONENS REKOMMENDATION

av den 1 mars 2011

om riktlinjer för tillämpningen av reglerna för uppgiftsskydd i systemet för konsumentskyddssamarbete (CPCS)

(2011/136/EU)

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 292, och

av följande skäl:

| (1) | Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2006/2004 av den 27 oktober 2004 om samarbete mellan de nationella tillsynsmyndigheter som ansvarar för konsumentskyddslagstiftningen (”förordningen om konsumentskyddssamarbete”) (1) (nedan kallad förordningen om konsumentskyddssamarbete) syftar till att stärka tillsynssamarbetet när det gäller konsumentskyddslagstiftningen på den inre marknaden, och genom förordningen inrättas ett EU-omfattande nätverk av nationella tillsynsmyndigheter (nedan kallat CPC-nätverket) och fastställs ramen och de allmänna villkoren för de nationella tillsynsmyndigheternas samarbete för att skydda konsumenternas kollektiva ekonomiska intressen. |
| --- | --- |

(1)

Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2006/2004 av den 27 oktober 2004 om samarbete mellan de nationella tillsynsmyndigheter som ansvarar för konsumentskyddslagstiftningen (”förordningen om konsumentskyddssamarbete”) (1) (nedan kallad förordningen om konsumentskyddssamarbete) syftar till att stärka tillsynssamarbetet när det gäller konsumentskyddslagstiftningen på den inre marknaden, och genom förordningen inrättas ett EU-omfattande nätverk av nationella tillsynsmyndigheter (nedan kallat CPC-nätverket) och fastställs ramen och de allmänna villkoren för de nationella tillsynsmyndigheternas samarbete för att skydda konsumenternas kollektiva ekonomiska intressen.

| (2) | Samarbetet mellan nationella tillsynsmyndigheter är nödvändigt för att den inre marknaden ska fungera väl, och genom CPC-nätverket kan varje myndighet begära hjälp från andra myndigheter för att undersöka eventuella överträdelser av konsumentskyddslagstiftningen. |
| --- | --- |

(2)

Samarbetet mellan nationella tillsynsmyndigheter är nödvändigt för att den inre marknaden ska fungera väl, och genom CPC-nätverket kan varje myndighet begära hjälp från andra myndigheter för att undersöka eventuella överträdelser av konsumentskyddslagstiftningen.

| (3) | Systemet för konsumentskyddssamarbete (nedan kallat CPCS) har inrättats för att offentliga tillsynsmyndigheter på ett säkert sätt ska kunna utbyta information om eventuella överträdelser av konsumentskyddslagstiftningen. |
| --- | --- |

(3)

Systemet för konsumentskyddssamarbete (nedan kallat CPCS) har inrättats för att offentliga tillsynsmyndigheter på ett säkert sätt ska kunna utbyta information om eventuella överträdelser av konsumentskyddslagstiftningen.

| (4) | Utbytet av information på elektronisk väg mellan medlemsstaterna måste vara förenligt med reglerna om skyddet av personuppgifter i Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (2) (nedan kallat dataskyddsdirektivet) och Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 45/2001 av den 18 december 2000 om skydd för enskilda då gemenskapsinstitutionerna och gemenskapsorganen behandlar personuppgifter och om den fria rörligheten för sådana uppgifter (3) (nedan kallad dataskyddsförordningen). |
| --- | --- |

(4)

Utbytet av information på elektronisk väg mellan medlemsstaterna måste vara förenligt med reglerna om skyddet av personuppgifter i Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (2) (nedan kallat dataskyddsdirektivet) och Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 45/2001 av den 18 december 2000 om skydd för enskilda då gemenskapsinstitutionerna och gemenskapsorganen behandlar personuppgifter och om den fria rörligheten för sådana uppgifter (3) (nedan kallad dataskyddsförordningen).

| (5) | I artikel 8 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna erkänns rätten till skydd av personuppgifter. CPCS bör säkerställa att de olika skyldigheter och befogenheter som delas av kommissionen och medlemsstaterna och som rör reglerna för uppgiftsskydd är tydliga samt att de registrerade har tillgång till information och hjälpmedel för att tillvarata sina rättigheter. |
| --- | --- |

(5)

I artikel 8 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna erkänns rätten till skydd av personuppgifter. CPCS bör säkerställa att de olika skyldigheter och befogenheter som delas av kommissionen och medlemsstaterna och som rör reglerna för uppgiftsskydd är tydliga samt att de registrerade har tillgång till information och hjälpmedel för att tillvarata sina rättigheter.

| (6) | Det bör fastställas riktlinjer för tillämpningen av reglerna för uppgiftsskydd i CPCS (nedan kallade riktlinjerna) för att säkerställa att reglerna följs när uppgifterna behandlas i CPCS. |
| --- | --- |

(6)

Det bör fastställas riktlinjer för tillämpningen av reglerna för uppgiftsskydd i CPCS (nedan kallade riktlinjerna) för att säkerställa att reglerna följs när uppgifterna behandlas i CPCS.

| (7) | Tjänstemän som ansvarar för tillsyn bör uppmuntras att kontakta de nationella dataskyddsmyndigheterna för information om och hjälp med hur riktlinjerna bäst kan tillämpas i enlighet med nationell lagstiftning samt att vid behov se till att förfaranden för anmälningar och förhandskontroller avseende uppgiftsbehandling i CPCS genomförs på nationell nivå. |
| --- | --- |

(7)

Tjänstemän som ansvarar för tillsyn bör uppmuntras att kontakta de nationella dataskyddsmyndigheterna för information om och hjälp med hur riktlinjerna bäst kan tillämpas i enlighet med nationell lagstiftning samt att vid behov se till att förfaranden för anmälningar och förhandskontroller avseende uppgiftsbehandling i CPCS genomförs på nationell nivå.

| (8) | Deltagande i utbildning som anordnas av kommissionen som hjälp vid tillämpningen av riktlinjerna bör starkt uppmuntras. |
| --- | --- |

(8)

Deltagande i utbildning som anordnas av kommissionen som hjälp vid tillämpningen av riktlinjerna bör starkt uppmuntras.

| (9) | Återkoppling till kommissionen om tillämpningen av riktlinjerna bör ges senast två år efter att denna rekommendation har antagits. Kommissionen bör därefter göra en ny bedömning av nivån på uppgiftsskydd i CPCS-databasen och kommer att utvärdera om det krävs ytterligare åtgärder, t.ex. lagstiftning. |
| --- | --- |

(9)

Återkoppling till kommissionen om tillämpningen av riktlinjerna bör ges senast två år efter att denna rekommendation har antagits. Kommissionen bör därefter göra en ny bedömning av nivån på uppgiftsskydd i CPCS-databasen och kommer att utvärdera om det krävs ytterligare åtgärder, t.ex. lagstiftning.

| (10) | Det bör vidtas nödvändiga åtgärder för att underlätta för CPCS-aktörer och CPCS-användare att tillämpa riktlinjerna. Nationella dataskyddsmyndigheter och Europeiska datatillsynsmannen bör noga följa utvecklingen och tillämpningen av åtgärder för uppgiftsskydd med avseende på CPCS. |
| --- | --- |

(10)

Det bör vidtas nödvändiga åtgärder för att underlätta för CPCS-aktörer och CPCS-användare att tillämpa riktlinjerna. Nationella dataskyddsmyndigheter och Europeiska datatillsynsmannen bör noga följa utvecklingen och tillämpningen av åtgärder för uppgiftsskydd med avseende på CPCS.

| (11) | Riktlinjerna kompletterar kommissionens beslut 2007/76/EG (4) och tar hänsyn till yttrandet från den arbetsgrupp för skydd av personuppgifter som inrättats genom artikel 29 (5) i dataskyddsdirektivet och yttrandet från Europeiska datatillsynsmannen (6), som inrättats genom artikel 41 i dataskyddsförordningen. |
| --- | --- |

(11)

Riktlinjerna kompletterar kommissionens beslut 2007/76/EG (4) och tar hänsyn till yttrandet från den arbetsgrupp för skydd av personuppgifter som inrättats genom artikel 29 (5) i dataskyddsdirektivet och yttrandet från Europeiska datatillsynsmannen (6), som inrättats genom artikel 41 i dataskyddsförordningen.

HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.

Medlemsstaterna bör följa riktlinjerna i bilagan.

Utfärdad i Bryssel den 1 mars 2011.

På kommissionens vägnar

John DALLI

Ledamot av kommissionen

---

(1)  EUT L 364, 9.12.2004, s. 1.

1

(2)  EGT L 281, 23.11.1995, s. 31.

2

(3)  EGT L 8, 12.1.2001, s. 1.

3

(4)  EUT L 32, 6.2.2007, s. 192.

4

(5)  Yttrande 6/2007 om frågor om skydd av personuppgifter som har samband med systemet för konsumentskyddssamarbete (Consumer Protection Cooperation System, CPCS), 01910/2007/EN, WP 130, antaget den 21 september 2007.

5

(6)  Yttrande ref. 2010–0692.

6

---

BILAGA

Riktlinjer för tillämpningen av reglerna för uppgiftsskydd i systemet för konsumentskyddssamarbete (CPCS)

1.   INLEDNING

För att den inre marknaden ska fungera väl måste de nationella tillsynsmyndigheterna samarbeta, eftersom bristande tillsyn i gränsöverskridande fall underminerar konsumenternas förtroende för handel över gränserna och därigenom deras tilltro till den inre marknaden samt leder till snedvridning av konkurrensen.

Databasen CPCS har inrättats genom förordningen om konsumentskyddssamarbete och är ett strukturerat system för informationsutbyte mellan de nationella konsumentskyddsmyndigheter som ingår i CPC-nätverket. Genom den kan en myndighet be om hjälp från andra myndigheter i CPC-nätverket med att utreda eventuella överträdelser av EU:s konsumentskyddslagstiftning och vidta tillsynsåtgärder för att hindra olagliga affärsmetoder som används av försäljare och leverantörer som riktar sig till konsumenter i andra EU-länder. Förfrågningar om information och all kommunikation mellan de behöriga myndigheterna rörande tillämpningen av förordningen om konsumentskyddssamarbete går via CPCS.

Syftet med förordningen om konsumentskyddssamarbete är att stärka tillsynssamarbetet när det gäller konsumentskyddslagstiftningen på den inre marknaden genom inrättandet av ett EU-omfattande nätverk av nationella tillsynsmyndigheter, och att fastställa villkoren för medlemsstaternas samarbete. Enligt förordningen om konsumentskyddssamarbete ska de nationella tillsynsmyndigheterna utbyta information och begära ömsesidigt bistånd via en särskild databas. Därför utvecklades CPSC för att underlätta ett sådant administrativt samarbete och utbyte av information i syfte att kontrollera efterlevnaden av EU:s konsumentskyddslagstiftning.

Samarbetet omfattar bara överträdelser inom gemenskapen av de rättsakter som förtecknas i bilagan till förordningen om konsumentskyddssamarbete som skyddar konsumenternas kollektiva ekonomiska intressen.

2.   OMFATTNINGEN AV OCH SYFTET MED RIKTLINJERNA

Syftet med föreliggande riktlinjer är att säkerställa ett ändamålsenligt och effektivt tillsynssamarbete mellan medlemsstaternas behöriga myndigheter samtidigt som den grundläggande rätten till privatliv och skydd av personuppgifter respekteras.

Personuppgifter definieras i dataskyddsdirektivet (1) som ”varje upplysning som avser en identifierad eller identifierbar fysisk person. En identifierbar person är en person som kan identifieras, direkt eller indirekt, framför allt genom hänvisning till ett identifikationsnummer eller till en eller flera faktorer som är specifika för hans fysiska, fysiologiska, psykiska, ekonomiska, kulturella eller sociala identitet”.

De nationella tjänstemän som ansvarar för tillsyn (handläggare) och som använder CPCS är kanske inte alltid dataskyddsexperter och införstådda med de krav som fastställs i deras egen nationella lagstiftning i fråga om uppgiftsskydd. Därför bör CPCS-användarna ha tillgång till riktlinjer som förklarar hur databasen fungerar när det gäller uppgiftsskydd, vilket skydd som byggts in i systemet och de eventuella riskerna med att använda systemet.

Syftet med riktlinjerna är att på ett användarvänligt sätt förklara de viktigaste frågorna om uppgiftsskydd i samband med CPCS. Däremot innehåller de inte någon uttömmande analys av vilka följder CPCS kan få för uppgiftsskyddet.

Det rekommenderas starkt att medlemsstaternas dataskyddsmyndigheter rådfrågas så att man säkerställer att riktlinjerna kompletteras med de särskilda skyldigheter som fastställts i de nationella lagarna om uppgiftsskydd. CPCS-användarna kan också få hjälp och vägledning från de nationella dataskyddsmyndigheterna med att kontrollera att uppgiftsskyddskraven uppfylls. En förteckning över dessa myndigheter med kontaktuppgifter och webbplatser finns på

http://ec.europa.eu/justice_home/fsj/privacy/nationalcomm/#eu

Det bör klargöras att behandlingen av personuppgifter bör ske i enlighet med de särskilda villkor och principer som anges i dataskyddsdirektivet. Handläggarna har inom ramen för förordningen om konsumentskyddssamarbete rätt att utbyta uppgifter, även personuppgifter, via CPSC, om syftet med behandlingen av uppgifterna är att stoppa överträdelser av de lagar inom EU:s konsumentskyddslagstiftning som förtecknas i bilagan till förordningen om konsumentskyddssamarbete. Innan sådana uppgifter behandlas måste det göras en noggrann bedömning av om principerna för uppgiftsskydd respekteras och om behandlingen verkligen är nödvändig för att uppnå syftet med förordningen om konsumentskyddssamarbete.

Därför måste de handläggare som har tillgång till CPCS göra en bedömning av varje enskilt fall innan personuppgifter kan behandlas (2). Syftet med riktlinjerna är att hjälpa handläggarna med bedömningen genom några vägledande principer för uppgiftsskydd som måste beaktas.

Syftet är också att klargöra några komplicerade aspekter av CPCS-arkitekturen när det gäller gemensam behandling av uppgifter och gemensam kontroll genom att ange vilken uppgift kommissionen och medlemsstaternas behöriga myndigheter har som gemensamt registeransvariga vid utbyte av uppgifter i CPCS.

3.   CPCS – EN DATABAS FÖR TILLSYNSSAMARBETE

Databasen CPCS har utvecklats och underhålls av Europeiska kommissionen i samarbete med medlemsstaterna. Syftet med den är att hjälpa medlemsstaterna med den praktiska tillämpningen av EU:s konsumentskyddslagstiftning. Databasen används av CPC-nätverket, som består av myndigheter som utsetts av medlemsstaterna och EES-länderna för att samarbeta och utbyta information med varandra vid kontrollen av efterlevnaden av de konsumentskyddslagar som anges i förordningen om konsumentskyddssamarbete.

I artikel 10 i förordningen om konsumentskyddssamarbete anges följande:

”Kommissionen skall upprätthålla en elektronisk databas i vilken den information som den tar emot i enlighet med artiklarna 7, 8 och 9 skall lagras och behandlas. Endast de behöriga myndigheterna skall ha tillgång till informationen i databasen.”

I artikel 12.3 i förordningen om konsumentskyddssamarbete anges följande:

”Varje begäran om bistånd och all förmedling av information skall ske skriftligen på en standardblankett och skickas elektroniskt via den databas som inrättas enligt artikel 10.”

CPCS underlättar samarbete och informationsutbyten om överträdelser inom gemenskapen av de direktiv och förordningar som förtecknas i bilagan till förordningen om konsumentskyddssamarbete och som omfattar en rad ämnen, bl.a. otillbörliga affärsmetoder, distansförsäljning, konsumentkrediter, paketresor, oskäliga avtalsvillkor, tidsdelat boende (timeshare) och e-handel. CPCS kan inte användas för informationsutbyte inom lagstiftningsområden som inte är uttryckligen förtecknade i den bilagan.

Några exempel:

| I. | En näringsidkare i Belgien använder oskäliga villkor gentemot konsumenter bosatta i Frankrike, vilket är ett brott mot direktivet om oskäliga avtalsvillkor. Konsumentmyndigheten i Frankrike kan då använda CPCS för att be konsumentmyndigheten i Belgien vidta alla nödvändiga tillsynsåtgärder som den har till sitt förfogande mot näringsidkaren för att utan dröjsmål stoppa överträdelsen inom gemenskapen. |
| --- | --- |

I.

En näringsidkare i Belgien använder oskäliga villkor gentemot konsumenter bosatta i Frankrike, vilket är ett brott mot direktivet om oskäliga avtalsvillkor. Konsumentmyndigheten i Frankrike kan då använda CPCS för att be konsumentmyndigheten i Belgien vidta alla nödvändiga tillsynsåtgärder som den har till sitt förfogande mot näringsidkaren för att utan dröjsmål stoppa överträdelsen inom gemenskapen.

| II. | Konsumentmyndigheten i Danmark får klagomål om att en viss webbplats använder bedrägliga affärsmetoder till skada för konsumenterna. Webbplatsens server ligger i Sverige. Den danska konsumentmyndigheten behöver information om webbplatsen. Då kan den använda CPCS för att begära information från den svenska konsumentmyndigheten, som är skyldig att lämna informationen. |
| --- | --- |

II.

Konsumentmyndigheten i Danmark får klagomål om att en viss webbplats använder bedrägliga affärsmetoder till skada för konsumenterna. Webbplatsens server ligger i Sverige. Den danska konsumentmyndigheten behöver information om webbplatsen. Då kan den använda CPCS för att begära information från den svenska konsumentmyndigheten, som är skyldig att lämna informationen.

Informationen laddas upp av medlemsstaterna, lagras i CPCS, där den medlemsstat som informationen var riktad till har tillgång till dem, och raderas sedan av kommissionen (3). CPCS används för att förvara och utbyta information via ett ändamålsenligt och säkert kommunikationssystem.

3

Ur dataskyddssynpunkt finns det alltid vissa risker med en sådan databas vad gäller den grundläggande rätten till skydd av personuppgifter, t.ex. att man använder fler uppgifter än de som är absolut nödvändiga för att uppnå ett effektivt samarbete, att det ligger kvar uppgifter som skulle ha raderats, som inte längre stämmer eller som är felaktiga samt att man inte ser till att de registrerades rättigheter respekteras och att de registeransvarigas skyldigheter fullgörs. Därför måste man minimera riskerna genom att se till att de som använder CPCS har kunskap och utbildning om reglerna för uppgiftsskydd och kan säkerställa att lagstiftningen om uppgiftsskydd följs.

4.   RÄTTSLIGA OCH TILLSYNSMÄSSIGA RAMAR FÖR UPPGIFTSSKYDD

Sedan 1995 har Europeiska unionen ett regelverk för uppgiftsskydd, nämligen dataskyddsdirektivet (4) som reglerar medlemsstaternas behandling av personuppgifter och dataskyddsförordningen (5) som reglerar EU-institutionernas och EU-organens behandling av personuppgifter. Vilken lagstiftning om uppgiftsskydd som ska tillämpas beror för närvarande på vem CPCS-aktören eller CPCS-användaren är.

4

5

Kommissionens uppgiftsbehandling regleras av dataskyddsförordningen och uppgiftsbehandling som utförs av handläggare vid medlemsstaternas behöriga tillsynsmyndigheter regleras av de nationella lagar som införlivar dataskyddsdirektivet.

Kommissionen och de utsedda behöriga myndigheterna är de två viktigaste aktörerna med särskilda uppgifter i CPCS. I sin egenskap av registeransvariga är de var och en skyldiga att anmäla och lämna in sin uppgiftsbehandling till de berörda tillsynsmyndigheterna för förhandskontroll och se till att reglerna för uppgiftsskydd följs. De nationella lagar som införlivar dataskyddsdirektivet får innehålla undantag från kraven på anmälningar och förhandskontroller.

Harmoniseringen av lagarna om uppgiftsskydd syftade dels till att säkerställa en hög nivå på uppgiftsskyddet, dels till att tillvarata enskilda personers grundläggande rättigheter samtidigt som man tillåter ett fritt flöde av personuppgifter mellan medlemsstaterna. Med tanke på att de nationella genomförandeåtgärderna kan leda till olika regler bör CPCS-användarna, för att säkerställa att reglerna för uppgiftsskydd följs, diskutera föreliggande riktlinjer med sina nationella dataskyddsmyndigheter, eftersom det kan finnas olika regler t.ex. om vilken informationen som ska delges enskilda personer eller om skyldigheten att anmäla viss uppgiftsbehandling till dataskyddsmyndigheterna.

Tillsyn utförd av oberoende dataskyddsmyndigheter är en viktig komponent i EU:s regelverk för uppgiftsskydd. Allmänheten har rätt att lämna klagomål till sådana myndigheter och snabbt kunna lösa frågor om uppgiftsskydd utanför domstol. Behandlingen av personuppgifter på nationell nivå kontrolleras av den nationella dataskyddsmyndigheten, och EU-institutionernas behandling av personuppgifter kontrolleras av Europeiska datatillsynsmannen (6). Således kontrolleras kommissionen av Europeiska datatillsynsmannen medan andra CPCS-användare kontrolleras av de nationella dataskyddsmyndigheterna.

6

5.   VEM GÖR VAD I CPCS? – GEMENSAM KONTROLL

CPCS är ett bra exempel på gemensam behandling av uppgifter och gemensam kontroll. Det är enbart medlemsstaternas behöriga myndigheter som samlar in, registrerar, lämnar ut och utbyter personuppgifter. Kommissionen ansvarar för lagringen och raderingen av uppgifterna på sina servrar. Kommissionen har inte tillgång till dessa personuppgifter men betraktas som systemförvaltare och systemoperatör.

Fördelningen av olika uppgifter och ansvarsområden mellan kommissionen och medlemsstaterna kan sammanfattas på följande sätt:

| — | Varje behörig myndighet är registeransvarig för sin egen uppgiftsbehandling. |
| --- | --- |

—

Varje behörig myndighet är registeransvarig för sin egen uppgiftsbehandling.

| — | Kommissionen är inte användare utan systemoperatör och ansvarar i första hand för underhåll och säkerhet. Kommissionen har också tillgång till anmälningar, återkoppling och annan information om ärendet (7). Kommissionen behöver tillgång till informationen för att övervaka tillämpningen av förordningen om konsumentskyddssamarbete och den konsumentskyddslagstiftning som förtecknas i bilagan till förordningen om konsumentskyddssamarbete och för att sammanställa statistiska uppgifter i samband med utförandet av dessa åligganden. Däremot har kommissionen inte tillgång till informationen i förfrågningarna om ömsesidigt bistånd och tillsynsåtgärder, eftersom dessa enbart riktar sig till de behöriga myndigheter i medlemsstaterna som handlägger ärendet i fråga. Förordningen om konsumentskyddssamarbete ger dock kommissionen möjlighet att bistå behöriga myndigheter i vissa tvister (8) och att på inbjudan delta i samordnade utredningar som rör mer än två länder (9). |
| --- | --- |

—

Kommissionen är inte användare utan systemoperatör och ansvarar i första hand för underhåll och säkerhet. Kommissionen har också tillgång till anmälningar, återkoppling och annan information om ärendet (7). Kommissionen behöver tillgång till informationen för att övervaka tillämpningen av förordningen om konsumentskyddssamarbete och den konsumentskyddslagstiftning som förtecknas i bilagan till förordningen om konsumentskyddssamarbete och för att sammanställa statistiska uppgifter i samband med utförandet av dessa åligganden. Däremot har kommissionen inte tillgång till informationen i förfrågningarna om ömsesidigt bistånd och tillsynsåtgärder, eftersom dessa enbart riktar sig till de behöriga myndigheter i medlemsstaterna som handlägger ärendet i fråga. Förordningen om konsumentskyddssamarbete ger dock kommissionen möjlighet att bistå behöriga myndigheter i vissa tvister (8) och att på inbjudan delta i samordnade utredningar som rör mer än två länder (9).

7

8

9

| — | CPCS-aktörerna delar ansvaret när det gäller uppgiftsbehandlingens berättigande, tillhandahållande av information och rätten till tillgång, invändningar och rättelse. |
| --- | --- |

—

CPCS-aktörerna delar ansvaret när det gäller uppgiftsbehandlingens berättigande, tillhandahållande av information och rätten till tillgång, invändningar och rättelse.

| — | Såväl kommissionen som de behöriga myndigheterna i sin egenskap av registeransvariga ansvarar för att reglerna för deras uppgiftsbehandling är förenliga med reglerna för uppgiftsskydd. |
| --- | --- |

—

Såväl kommissionen som de behöriga myndigheterna i sin egenskap av registeransvariga ansvarar för att reglerna för deras uppgiftsbehandling är förenliga med reglerna för uppgiftsskydd.

6.   CPCS-AKTÖRER OCH CPCS-ANVÄNDARE

Det finns olika åtkomstprofiler i CPCS: Åtkomsträttigheten till databasen är begränsad till en namngiven tjänsteman vid en behörig myndighet (godkänd användare) och går inte att överföra. Det är bara de tjänstemän som medlemsstaternas behöriga myndigheter har anmält till kommissionen som kan få åtkomsträttigheter. För att få tillgång till databasen måste man ha användarnamn och lösenord som kan fås av den centrala kontaktpunkten.

Det är bara användare i den anmodade och den ansökande behöriga myndigheten som har fullständig tillgång till all information som utbyts i ett visst ärende, även dokument som är bifogade till ärendet. Användare vid den centrala kontaktpunkten kan endast läsa de grundläggande uppgifterna om ett ärende, så att de ska kunna identifiera vilken behörig myndighet som en begäran ska överföras till. De kan inte läsa konfidentiella handlingar som bifogas till en begäran eller anmälan.

Vid tillsynsärenden delas allmän information mellan användarna vid alla behöriga myndigheter som har anmälts som ansvariga för den lagstiftning som har överträtts. Detta görs genom anmälningar. Anmälningarna bör innehålla en allmän beskrivning av ärendet utan personuppgifter. Undantag kan förekomma, t.ex. namn på försäljare eller leverantör (om det är en fysisk person).

Kommissionen har inte tillgång till förfrågningar om information och tillsynsåtgärder eller sekretessbelagda handlingar, men får underrättelser och anmälningar.

7.   PRINCIPER FÖR UPPGIFTSSKYDDET VID UTBYTE AV INFORMATION

CPCS-användare i medlemsstaterna får endast behandla personuppgifter på vissa villkor och enligt de principer som fastställs i dataskyddsdirektivet. Den registeransvarige ska se till att principerna för uppgiftsskydd iakttas vid behandling av personuppgifter i CPCS.

Observera att både sekretessregler och regler för uppgiftsskydd är tillämpliga på CPCS. Reglerna för sekretess och tystnadsplikt kan tillämpas på uppgifter i allmänhet, men reglerna för uppgiftsskydd gäller bara personuppgifter.

Man bör tänka på att CPCS-användarna i medlemsstaterna ansvarar för många andra sorters behandling och inte nödvändigtvis är experter på uppgiftsskydd. Efterlevnaden av uppgiftsskyddet i CPCS behöver inte vara speciellt komplicerat eller bidra till omfattade administrativt merarbete. Det behöver inte heller utformas på ett för alla enhetligt sätt. Föreliggande riktlinjer är rekommendationer för hur personuppgifter ska behandlas, och det bör poängteras att inte alla uppgifter som utbyts i CPCS är personuppgifter.

Varje gång information ska laddas upp i CPCS måste de tjänstemän som ansvarar för tillsyn först ta ställning till om personuppgifterna som ska skickas är absolut nödvändiga för att uppnå syftet med samarbetet och vem det är som ska ha uppgifterna. Tjänstemannen måste också ta ställning till om mottagaren absolut behöver informationen för en anmälan eller begäran om ömsesidigt tillstånd.

Följande förteckning över grundläggande principer för uppgiftsskyddet är tänkt att hjälpa tjänstemän som ansvarar för tillsynen och har tillgång till CPCS att i varje enskilt fall undersöka om reglerna för uppgiftsskydd följs varje gång de hanterar och behandlar personuppgifter i systemet. Tjänstemän med ansvar för tillsyn bör också tänka på att det kan finnas nationella undantag från och begränsningar av tillämpningen av de principer för uppgiftsskydd som anges nedan. De bör därför rådfråga sina nationella dataskyddsmyndigheter (10).

10

Vilka principer om uppgiftsskydd måste iakttas?

Vilka principer om uppgiftsskydd måste iakttas?

De allmänna principer om uppgiftsskydd som man bör ha i åtanke innan man behandlar personuppgifter har hämtats från dataskyddsdirektivet. Eftersom detta direktiv har införlivats i nationell lagstiftning måste handläggarna rådfråga sina nationella dataskyddsmyndigheter när det gäller tillämpningen av nedanstående principer. De bör också kontrollera om det finns undantag från och begränsningar av tillämpningen av principerna.

Öppenhetsprincipen

Öppenhetsprincipen

Enligt dataskyddsdirektivet har de registrerade rätt att informeras om när personuppgifter som rör dem behandlas. Den registeransvarige ska ange namn och adress, syftet med behandlingen, mottagarna av uppgifterna och all annan information som krävs för att säkerställa att behandlingen sker på ett korrekt sätt (11).

11

Uppgifterna får behandlas endast under följande omständigheter (12):

12

| — | Den registrerade har lämnat sitt samtycke. |
| --- | --- |

—

Den registrerade har lämnat sitt samtycke.

| — | Behandlingen är nödvändig för att fullgöra eller ingå ett avtal. |
| --- | --- |

—

Behandlingen är nödvändig för att fullgöra eller ingå ett avtal.

| — | Behandlingen är nödvändig för att fullgöra en rättslig förpliktelse. |
| --- | --- |

—

Behandlingen är nödvändig för att fullgöra en rättslig förpliktelse.

| — | Behandlingen är nödvändig för att skydda intressen som är av grundläggande betydelse för den registrerade. |
| --- | --- |

—

Behandlingen är nödvändig för att skydda intressen som är av grundläggande betydelse för den registrerade.

| — | Behandlingen är nödvändig för att utföra en arbetsuppgift av allmänt intresse eller i samband med en myndighetsutövning som utförs av den registeransvarige eller tredje man till vilken uppgifterna har lämnats ut. |
| --- | --- |

—

Behandlingen är nödvändig för att utföra en arbetsuppgift av allmänt intresse eller i samband med en myndighetsutövning som utförs av den registeransvarige eller tredje man till vilken uppgifterna har lämnats ut.

| — | Behandlingen är nödvändig för ändamål som rör berättigade intressen hos den registeransvarige eller hos den eller de tredje män till vilka uppgifterna har lämnats ut. |
| --- | --- |

—

Behandlingen är nödvändig för ändamål som rör berättigade intressen hos den registeransvarige eller hos den eller de tredje män till vilka uppgifterna har lämnats ut.

Principen om lagenlig och korrekt behandling

Principen om lagenlig och korrekt behandling

Personuppgifter ska samlas in eller behandlas på ett korrekt och lagenligt sätt och endast användas för ändamål som är förenliga med förordningen om konsumentskyddssamarbete. För att behandlingen ska vara lagenlig måste handläggarna se till att de har klara skäl som berättigar behandlingen. Behandlingen måste utföras för särskilda, uttryckligt angivna och berättigade ändamål, och senare behandling får inte ske på ett sätt som är oförenligt med dessa ändamål (13). Detta kan endast uppnås med stöd av förordningen om konsumentskyddssamarbete.

13

För att behandlingen ska ske på ett korrekt sätt måste de registrerade informeras om syftet med behandlingen av personuppgifterna och om rätten till tillgång, invändningar och rättelse.

Principen om proportionalitet, riktighet och lagringstider

Principen om proportionalitet, riktighet och lagringstider

Uppgifterna måste vara proportionella, adekvata och relevanta och får inte omfatta mer än vad som är nödvändigt med hänsyn till de ändamål för vilka de har samlats in och för vilka de senare behandlas. Uppgifterna måste vara riktiga och om nödvändigt hållas aktuella. Alla rimliga åtgärder måste vidtas för att säkerställa att sådana uppgifter som är felaktiga eller ofullständiga i förhållande till de ändamål för vilka de samlades in eller för vilka de senare behandlas, utplånas eller rättas. Personuppgifter måste bevaras på ett sätt som gör det möjligt att identifiera personerna i fråga endast så länge som detta är nödvändigt för det syfte för vilket uppgifterna insamlades eller för vilket de bearbetades. Det måste finnas lämpliga skyddsåtgärder för de personuppgifter som lagras under längre perioder för historiska, statistiska eller vetenskapliga ändamål.

Handläggarna måste ta ställning till om informationen som de behandlar är absolut nödvändig för att uppnå syftet.

Principen om ändamålsbegränsning

Principen om ändamålsbegränsning

Personuppgifter ska samlas in för särskilda, uttryckligt angivna och berättigade ändamål. Senare behandling får inte ske på ett sätt som är oförenligt med dessa ändamål och som den registrerade fått kännedom om. Handläggarna bör endast behandla personuppgifter om det tydligt framgår varför behandlingen görs, dvs. att det i förordningen om konsumentskyddssamarbete finns en rättslig grund för att en överföring är berättigad.

Rätt till tillgång

Rätt till tillgång

Enligt dataskyddsdirektivet (14) har de registrerade rätt att få information om att personuppgifter som rör dem behandlas, vilket ändamålet med behandlingen är och vem som ska ha uppgifterna. De har också rätt till information om att de har vissa rättigheter, t.ex. rätten till information och rättelse. De registrerade har rätt att få tillgång till alla behandlade uppgifter som rör dem. De registrerade har också rätt att begära rättelse, radering eller blockering av sådana uppgifter som är ofullständiga eller oriktiga eller inte har behandlats i enlighet med reglerna om uppgiftsskydd (15).

14

15

Känsliga uppgifter

Känsliga uppgifter

Det är förbjudet att behandla uppgifter som avslöjar ras eller etniskt ursprung, politiska åsikter, religiös eller filosofisk övertygelse, medlemskap i fackförening samt uppgifter som rör hälsa, sexualliv, brott och brottmålsdomar. I dataskyddsdirektivet (16) anges dock vissa undantag från denna regel så att känsliga uppgifter i vissa fall kan behandlas (17). Eftersom CPCS-användarna kan hamna i en situation där de hanterar känsliga uppgifter (18), bör de tänka på att behandla dessa uppgifter med försiktighet. CPCS-användarna rekommenderas att kontrollera med sina nationella dataskyddsmyndigheter om deras behandling av känsliga uppgifter omfattas av undantag.

16

17

18

Undantag

Undantag

Dataskyddsdirektivet tillåter vissa undantag när det handlar om att förebygga, utreda, avslöja och beivra brott. Handläggarna bör kontrollera den nationella lagstiftningen för att avgöra om det är möjligt att göra sådana undantag och i så fall i vilken utsträckning (19). Om sådana undantag görs bör det tydligt anges i varje behörig myndighets integritetspolicy.

19

Tillämpning av principerna för uppgiftsskydd

Tillämpning av principerna för uppgiftsskydd

Om dessa principer för uppgiftsskydd tillämpas vid användningen av CPCS leder det till följande rekommendationer:

| 1. | CPCS-databasen bör endast användas för de ändamål som fastställs i förordningen om konsumentskyddssamarbete. Enligt artikel 13.1 i förordningen om konsumentskyddssamarbete får den information som förmedlas endast användas för att säkerställa att de lagar som skyddar konsumenternas intressen följs. Dessa lagar förtecknas i bilagan till förordningen om konsumentskyddssamarbete. |
| --- | --- |

1.

CPCS-databasen bör endast användas för de ändamål som fastställs i förordningen om konsumentskyddssamarbete. Enligt artikel 13.1 i förordningen om konsumentskyddssamarbete får den information som förmedlas endast användas för att säkerställa att de lagar som skyddar konsumenternas intressen följs. Dessa lagar förtecknas i bilagan till förordningen om konsumentskyddssamarbete.

| 2. | Tjänstemän som ansvarar för tillsyn rekommenderas att enbart använda informationen i en begäran om ömsesidigt bistånd eller anmälan för ändamål som hänför sig till detta specifika ärende, i strikt överensstämmelse med de rättsliga kraven för uppgiftsskydd, och göra en förhandsbedömning av om behandlingen är nödvändig i samband med utredningar som görs i allmänhetens intresse. |
| --- | --- |

2.

Tjänstemän som ansvarar för tillsyn rekommenderas att enbart använda informationen i en begäran om ömsesidigt bistånd eller anmälan för ändamål som hänför sig till detta specifika ärende, i strikt överensstämmelse med de rättsliga kraven för uppgiftsskydd, och göra en förhandsbedömning av om behandlingen är nödvändig i samband med utredningar som görs i allmänhetens intresse.

| 3. | Vid överföringen av uppgifter ska tjänstemän som ansvarar för tillsynen bedöma från fall till fall vem som är mottagare av den information som ska behandlas. |
| --- | --- |

3.

Vid överföringen av uppgifter ska tjänstemän som ansvarar för tillsynen bedöma från fall till fall vem som är mottagare av den information som ska behandlas.

| 4. | CPCS-användarna bör noggrant välja vilka frågor de ska ställa i begäran om ömsesidigt bistånd och inte be om mer uppgifter än vad som är absolut nödvändigt. Detta bör göras både för att följa kvalitetsprinciperna och för att undvika onödig administration. |
| --- | --- |

4.

CPCS-användarna bör noggrant välja vilka frågor de ska ställa i begäran om ömsesidigt bistånd och inte be om mer uppgifter än vad som är absolut nödvändigt. Detta bör göras både för att följa kvalitetsprinciperna och för att undvika onödig administration.

| 5. | I dataskyddsdirektivet (20) ställs det krav på att personuppgifter ska vara riktiga och aktuella. Det rekommenderas att den behöriga myndighet som lämnade informationen bidrar till att säkerställa att uppgifterna i CPCS är riktiga. Popup-meddelanden har lagts in i CPCS för att regelbundet påminna handläggaren om att kontrollera om personuppgifterna är riktiga och aktuella. |
| --- | --- |

5.

I dataskyddsdirektivet (20) ställs det krav på att personuppgifter ska vara riktiga och aktuella. Det rekommenderas att den behöriga myndighet som lämnade informationen bidrar till att säkerställa att uppgifterna i CPCS är riktiga. Popup-meddelanden har lagts in i CPCS för att regelbundet påminna handläggaren om att kontrollera om personuppgifterna är riktiga och aktuella.

20

| 6. | Ett praktiskt sätt att informera de registrerade om deras rättigheter är att lämna ett uttömmande integritetsmeddelande på webbplatsen. Var och en av de behöriga myndigheterna rekommenderas att lämna ett integritetsmeddelande på sin webbplats. Varje integritetsmeddelande bör överensstämma med den informationsplikt som föreskrivs i dataskyddsdirektivet, innehålla en länk till kommissionens integritetsmeddelande och fler upplysningar, bl.a. kontaktuppgifter, om den behöriga myndigheten i fråga och om eventuella nationella begränsningar i rätten till tillgång till uppgifter eller rätten till information. Alla berörda registeransvariga ska se till att det publiceras integritetsmeddelanden. |
| --- | --- |

6.

Ett praktiskt sätt att informera de registrerade om deras rättigheter är att lämna ett uttömmande integritetsmeddelande på webbplatsen. Var och en av de behöriga myndigheterna rekommenderas att lämna ett integritetsmeddelande på sin webbplats. Varje integritetsmeddelande bör överensstämma med den informationsplikt som föreskrivs i dataskyddsdirektivet, innehålla en länk till kommissionens integritetsmeddelande och fler upplysningar, bl.a. kontaktuppgifter, om den behöriga myndigheten i fråga och om eventuella nationella begränsningar i rätten till tillgång till uppgifter eller rätten till information. Alla berörda registeransvariga ska se till att det publiceras integritetsmeddelanden.

| 7. | De registrerade kan från mer än en källa kräva att få tillgång till sina personuppgifter och att uppgifterna rättas och raderas. Även om varje behörig myndighet, i sin egenskap av registeransvarig, är ansvarig för sin egen databehandling bör man sträva efter att lämna ett samordnat svar på förfrågningar som gäller gränsöverskridande fall. De behöriga myndigheterna rekommenderas att i sådana fall informera övriga berörda behöriga myndigheter om att de har fått en begäran.
  Om en behörig myndighet anser att ett beviljande av tillgång kan påverka undersökningar eller tillsynsåtgärder som utförs av andra behöriga myndigheter, bör den begära ett yttrande från de andra behöriga myndigheterna innan den beviljar tillgång.
  Den registrerade kan också rikta sin begäran till kommissionen. Kommissionen får bara tillmötesgå en begäran om sådana uppgifter som den har tillgång till. När kommissionen har tagit emot en begäran bör den rådfråga den behöriga myndighet som lämnat informationen. Om den behöriga myndigheten inte har några invändningar eller inte svarar inom rimlig tid, kan kommissionen besluta om den ska tillmötesgå begäran på grundval av dataskyddsförordningen. Kommissionen bör också begära ett yttrande från de behöriga myndigheter vars undersökningar eller tillsynsåtgärder kan äventyras om begäran tillmötesgås. Kommissionen bör undersöka om sådana utbyten skulle bli enklare om CPCS försågs med ytterligare tekniska egenskaper. |
| --- | --- |

7.

De registrerade kan från mer än en källa kräva att få tillgång till sina personuppgifter och att uppgifterna rättas och raderas. Även om varje behörig myndighet, i sin egenskap av registeransvarig, är ansvarig för sin egen databehandling bör man sträva efter att lämna ett samordnat svar på förfrågningar som gäller gränsöverskridande fall. De behöriga myndigheterna rekommenderas att i sådana fall informera övriga berörda behöriga myndigheter om att de har fått en begäran.

Om en behörig myndighet anser att ett beviljande av tillgång kan påverka undersökningar eller tillsynsåtgärder som utförs av andra behöriga myndigheter, bör den begära ett yttrande från de andra behöriga myndigheterna innan den beviljar tillgång.

Den registrerade kan också rikta sin begäran till kommissionen. Kommissionen får bara tillmötesgå en begäran om sådana uppgifter som den har tillgång till. När kommissionen har tagit emot en begäran bör den rådfråga den behöriga myndighet som lämnat informationen. Om den behöriga myndigheten inte har några invändningar eller inte svarar inom rimlig tid, kan kommissionen besluta om den ska tillmötesgå begäran på grundval av dataskyddsförordningen. Kommissionen bör också begära ett yttrande från de behöriga myndigheter vars undersökningar eller tillsynsåtgärder kan äventyras om begäran tillmötesgås. Kommissionen bör undersöka om sådana utbyten skulle bli enklare om CPCS försågs med ytterligare tekniska egenskaper.

| 8. | Enligt beslut 2007/76/EG om tillämpningen av konsumentskyddssamarbetet ska det skapas datafält för namnen på företagens direktörer i CPCS. Tjänstemän med ansvar för tillsyn måste bedöma om det är nödvändigt att införa denna typ av personuppgifter för att lösa ärendet. För varje enskilt fall måste det göras en bedömning av om det är nödvändigt att införa namnet på företagets direktör i det särskilda datafältet varje gång information ska laddas upp i CPCS och innan en anmälan eller begäran om ömsesidigt bistånd skickas till en annan behörig myndighet. |
| --- | --- |

8.

Enligt beslut 2007/76/EG om tillämpningen av konsumentskyddssamarbetet ska det skapas datafält för namnen på företagens direktörer i CPCS. Tjänstemän med ansvar för tillsyn måste bedöma om det är nödvändigt att införa denna typ av personuppgifter för att lösa ärendet. För varje enskilt fall måste det göras en bedömning av om det är nödvändigt att införa namnet på företagets direktör i det särskilda datafältet varje gång information ska laddas upp i CPCS och innan en anmälan eller begäran om ömsesidigt bistånd skickas till en annan behörig myndighet.

| 9. | Enligt beslut 2007/76/EG om tillämpningen av konsumentskyddssamarbetet ska den behöriga myndighet som laddar upp begäran om information, begäran om tillsynsåtgärder eller anmälningar ange om informationen ska behandlas konfidentiellt. Detta måste göras i varje enskilt ärende. När den anmodade myndigheten lämnar ut information måste den också ange om informationen ska behandlas konfidentiellt. CPCS har som förvalt värde att användarna måste klicka på sekretessknappen för att avhemliga informationen innan de beviljar tillgång till handlingar. |
| --- | --- |

9.

Enligt beslut 2007/76/EG om tillämpningen av konsumentskyddssamarbetet ska den behöriga myndighet som laddar upp begäran om information, begäran om tillsynsåtgärder eller anmälningar ange om informationen ska behandlas konfidentiellt. Detta måste göras i varje enskilt ärende. När den anmodade myndigheten lämnar ut information måste den också ange om informationen ska behandlas konfidentiellt. CPCS har som förvalt värde att användarna måste klicka på sekretessknappen för att avhemliga informationen innan de beviljar tillgång till handlingar.

8.   CPCS OCH UPPGIFTSSKYDD

En miljö som främjar uppgiftsskydd

En miljö som främjar uppgiftsskydd

CPCS har utformats med tanke på kraven i lagstiftningen om skyddet av personuppgifter:

| — | CPCS använder s-Testa (secured Trans European Services for Telematics between Administrations). Det är en lättskött, tillförlitlig och säker alleuropeisk kommunikationsplattform för EU och de nationella förvaltningarna. Nätverket s-Testa bygger på en särskild privat infrastruktur som är helt frikopplad från Internet. Systemet innehåller tillräckliga säkerhetsåtgärder för att säkerställa bästa tänkbara skydd för nätverket. Nätverket har genomgått en säkerhetsackreditering så att det ska lämpa sig för överföring av information som klassificeras som ”EU Restricted”. |
| --- | --- |

—

CPCS använder s-Testa (secured Trans European Services for Telematics between Administrations). Det är en lättskött, tillförlitlig och säker alleuropeisk kommunikationsplattform för EU och de nationella förvaltningarna. Nätverket s-Testa bygger på en särskild privat infrastruktur som är helt frikopplad från Internet. Systemet innehåller tillräckliga säkerhetsåtgärder för att säkerställa bästa tänkbara skydd för nätverket. Nätverket har genomgått en säkerhetsackreditering så att det ska lämpa sig för överföring av information som klassificeras som ”EU Restricted”.

secured Trans European Services for Telematics between Administrations

| — | Den har fått ett antal tekniska egenskaper: säkra och personliga lösenord till de behöriga tjänstemännen vid utsedda myndigheter, användning av ett säkert nätverk (s-Testa), popup-meddelanden för att påminna handläggarna om att de måste ta hänsyn till reglerna för skydd av personuppgifter när de behandlar personuppgifter, olika användarprofiler som anpassar tillgången till information beroende på användare (den behöriga myndigheten, den centrala kontaktpunkten eller kommissionen), möjlighet att begränsa tillgången till handlingar genom att sekretessmärka dem samt ett meddelande på CPCS webbplats om reglerna för uppgiftsskydd. |
| --- | --- |

—

Den har fått ett antal tekniska egenskaper: säkra och personliga lösenord till de behöriga tjänstemännen vid utsedda myndigheter, användning av ett säkert nätverk (s-Testa), popup-meddelanden för att påminna handläggarna om att de måste ta hänsyn till reglerna för skydd av personuppgifter när de behandlar personuppgifter, olika användarprofiler som anpassar tillgången till information beroende på användare (den behöriga myndigheten, den centrala kontaktpunkten eller kommissionen), möjlighet att begränsa tillgången till handlingar genom att sekretessmärka dem samt ett meddelande på CPCS webbplats om reglerna för uppgiftsskydd.

| — | Tillämpningsföreskrifter (21) som omfattar de viktigaste aspekterna för att säkerställa att bestämmelserna om uppgiftsskydd följs: tydliga regler för radering (vilka uppgifter som ska raderas och hur och när det ska göras), principer som anger de olika typerna av tillgång till information (det är bara de direkt berörda behöriga myndigheterna som har full tillgång till information, de andra har enbart tillgång till allmän information). |
| --- | --- |

—

Tillämpningsföreskrifter (21) som omfattar de viktigaste aspekterna för att säkerställa att bestämmelserna om uppgiftsskydd följs: tydliga regler för radering (vilka uppgifter som ska raderas och hur och när det ska göras), principer som anger de olika typerna av tillgång till information (det är bara de direkt berörda behöriga myndigheterna som har full tillgång till information, de andra har enbart tillgång till allmän information).

21

| — | Riktlinjer för verksamheten (22) som klargör vad man bör tänka på när man fyller i de olika datafälten och som utökas med föreliggande riktlinjer (23). |
| --- | --- |

—

Riktlinjer för verksamheten (22) som klargör vad man bör tänka på när man fyller i de olika datafälten och som utökas med föreliggande riktlinjer (23).

22

23

| — | Årliga granskningar för att säkerställa att de behöriga myndigheterna kontrollerar att personuppgifterna är riktiga (märkning är planerad men har inte genomförts än) och att ärendena är avslutade och/eller raderade i enlighet med reglerna, så att inga ärenden glöms bort. Kommissionen och medlemsstaterna gör regelbundet en systematisk översyn av ärenden som har pågått längre tid än den genomsnittliga tiden för ärendehantering. |
| --- | --- |

—

Årliga granskningar för att säkerställa att de behöriga myndigheterna kontrollerar att personuppgifterna är riktiga (märkning är planerad men har inte genomförts än) och att ärendena är avslutade och/eller raderade i enlighet med reglerna, så att inga ärenden glöms bort. Kommissionen och medlemsstaterna gör regelbundet en systematisk översyn av ärenden som har pågått längre tid än den genomsnittliga tiden för ärendehantering.

| — | Automatisk radering av ärenden om ömsesidigt bistånd fem år efter att ärendet avslutats, i enlighet med förordningen om konsumentskyddssamarbete. |
| --- | --- |

—

Automatisk radering av ärenden om ömsesidigt bistånd fem år efter att ärendet avslutats, i enlighet med förordningen om konsumentskyddssamarbete.

| — | CPCS utvecklas kontinuerligt i syfte att främja uppgiftsskyddet. Som beskrivits ovan har många skyddsåtgärder redan byggts in i systemet. Kommissionen har för avsikt att vid behov fortsätta med förbättringsarbetet. |
| --- | --- |

—

CPCS utvecklas kontinuerligt i syfte att främja uppgiftsskyddet. Som beskrivits ovan har många skyddsåtgärder redan byggts in i systemet. Kommissionen har för avsikt att vid behov fortsätta med förbättringsarbetet.

Mer vägledning

Mer vägledning

Hur länge bör ett ärende lagras och när bör det avslutas och raderas?

Hur länge bör ett ärende lagras och när bör det avslutas och raderas?

Det är bara kommissionen som kan radera information i CPCS (24), vanligtvis på begäran av en behörig myndighet. När den behöriga myndigheten gör en sådan begäran ska den ange skälen till begäran om radering. Det enda undantaget är begäran om tillsynsåtgärder. De raderas automatiskt av kommissionen fem år efter att den ansökande myndigheten har avslutat ärendet.

24

Regler om bestämda tidsfrister har fastställts för att säkerställa att sådana uppgifter raderas som inte längre behövs, är oriktiga, visar sig vara ogrundade och/eller har bevarats så länge som de får lagras.

Varför är lagringstiden för uppgifter fastställd till fem år?

Varför är lagringstiden för uppgifter fastställd till fem år?

Syftet med lagringstiden är att underlätta samarbetet mellan de offentliga myndigheter som handhar tillsynen över de lagar som skyddar konsumenternas intressen när de handlägger överträdelser i EU, bidra till såväl den inre marknadens funktion som kvalitet och konsekvens vid kontroll av efterlevnaden av de lagar som skyddar konsumenternas intressen, övervaka skyddet av konsumenternas ekonomiska intressen samt bidra till att höja tillsynens kvalitet och konsekvens. Under bevarandeperioden får godkända tjänstemän som ansvarar för tillsyn och arbetar vid en behörig myndighet som ursprungligen handlade ärendet läsa informationen för att se om det finns kopplingar till upprepade överträdelser, vilket bidrar till bättre och effektivare tillsyn.

Vilken information kan ingå i diskussionsforumet?

Vilken information kan ingå i diskussionsforumet?

Diskussionsforumet är kopplat till CPCS och är avsett för utbyte av information om frågor såsom nya tillsynsbefogenheter och bästa praxis. Diskussionsforumet används sällan av tjänstemän med ansvar för tillsyn, med trots det bör det som en generell regel inte användas för att utbyta ärenderelaterade uppgifter och inte heller innehålla personuppgifter.

Vilken typ av uppgifter kan ingå i de korta sammanfattningarna och bifogade handlingarna?

Vilken typ av uppgifter kan ingå i de korta sammanfattningarna och bifogade handlingarna?

I beslut 2007/76/EG om tillämpningen av konsumentskyddssamarbetet anges att det ska finnas ett datafält för ”bifogade handlingar” som kan användas vid anmälningar, begäran om information och begäran om tillsynsåtgärder. I fälten för de korta sammanfattningarna ska det ges en beskrivning av överträdelsen. De korta sammanfattningarna bör inte innehålla personuppgifter, eftersom syftet med detta fält är att ge en allmän beskrivning av överträdelsen. Sådana personuppgifter i bifogade handlingar som inte är absolut nödvändiga bör döljas eller avlägsnas.

Vad menas med ”skälig misstanke” om att det har skett en överträdelse?

Vad menas med ”skälig misstanke” om att det har skett en överträdelse?

Begreppet skälig misstanke måste tolkas i enlighet med nationell lagstiftning. Det rekommenderas dock att misstänkta överträdelser endast förs in i CPCS om det finns belägg för att en överträdelse (sannolikt) har skett.

Vad gäller för överföringar till tredjeland?

Vad gäller för överföringar till tredjeland?

Enligt förordningen om konsumentskyddssamarbete (25) får information som förmedlats enligt den förordningen också förmedlas av en medlemsstat till en myndighet i ett tredjeland enligt ett bilateralt biståndsavtal som slutits med det tredjelandet, under förutsättning att den behöriga myndighet som ursprungligen förmedlade informationen har gett sitt tillstånd till detta och att bestämmelserna om uppgiftsskydd följs.

25

Så länge det inte finns något internationellt avtal om upprättande av bestämmelser om ömsesidigt bistånd (26) med ett tredjeland bör bilaterala biståndsavtal som slutits med tredjeländer innehålla tillräckliga åtgärder för uppgiftsskydd och meddelas till de berörda tillsynsmyndigheterna för uppgiftsskydd så att förhandskontroller kan göras, om inte kommissionen har konstaterat att det berörda tredjelandet har en skyddsnivå för personuppgifter som överförs från EU som är adekvat i den mening som avses i artikel 25 i dataskyddsdirektivet.

26

---

(1)  Artikel 2 a.

1

(2)  Observera att principerna för uppgiftsskydd gäller både uppgifter som lagras elektroniskt och uppgifter som lagras i papperskopior.

2

(3)  Särskilda regler om borttagande av uppgifter finns i beslut 2007/76/EG och The Consumer Protection Cooperation Network: Operating Guidelines.

3

The Consumer Protection Cooperation Network: Operating Guidelines

(4)  Direktiv 95/46/EG.

4

(5)  Förordning (EG) nr 45/2001.

5

(6)  http://www.edps.europa.eu/EDPSWEB/edps/EDPS

6

(7)  Artiklarna 8, 9 och 15 i förordningen om konsumentskyddssamarbete.

7

(8)  Artikel 8.5 i förordningen om konsumentskyddssamarbete.

8

(9)  Artikel 9 i förordningen om konsumentskyddssamarbete.

9

(10)  Artiklarna 11.2 och 13 i direktiv 95/46/EG.

10

(11)  Artiklarna 10 och 11 i direktiv 95/46/EG.

11

(12)  Artikel 7 i direktiv 95/46/EG.

12

(13)  Artikel 6.1 b i direktiv 95/46/EG.

13

(14)  Artiklarna 10, 11 och 12 i direktiv 95/46/EG.

14

(15)  Artikel 12 i direktiv 95/46/EG.

15

(16)  Artikel 8.2 i direktiv 95/46/EG.

16

(17)  Artikel 8 i direktiv 95/46/EG.

17

(18)  Kapitel 4 i bilagan till beslut 2007/76/EG.

18

(19)  Yttrande 6/2007 om frågor om skydd av personuppgifter som har samband med systemet för konsumentskyddssamarbete (Consumer Protection Cooperation System, CPCS), 01910/2007/EN, WP 130, antaget den 21 september 2007, s. 26–28.

19

(Consumer Protection Cooperation System, CPCS)

(20)  Artikel 6.1 d i direktiv 95/46/EG.

20

(21)  Beslut 2007/76/EG.

21

(22)  The Consumer Protection Cooperation Network: Operating Guidelines – godkända av kommittén för konsumentskyddssamarbete den 8 juni 2010.

22

The Consumer Protection Cooperation Network: Operating Guidelines

(23)  Innehållet i dessa riktlinjer kommer att ingå i kommande utbildningar om CPCS.

23

(24)  Artikel 10 i förordningen om konsumentskyddssamarbete och kapitel 2 i bilagan till beslut 2007/76/EG om tillämpningen av konsumentskyddssamarbetet.

24

(25)  Artikel 14.2 i förordningen om konsumentskyddssamarbete.

25

(26)  Artikel 18 i förordningen om konsumentskyddssamarbete.

26

---

AKTER SOM ANTAS AV ORGAN SOM INRÄTTATS GENOM INTERNATIONELLA AVTAL

| 2.3.2011 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 57/54 |
| --- | --- | --- | --- |

2.3.2011

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 57/54

---

Endast FN/ECE-texterna i original har bindande folkrättslig verkan. Dessa föreskrifters status och dagen för deras ikraftträdande bör kontrolleras i den senaste versionen av FN/ECE:s statusdokument TRANS/WP.29/343, som finns på:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Föreskrifter nr 100 från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (FN/ECE) – Enhetliga bestämmelser om godkännande av fordon med avseende på särskilda krav för elektrisk framdrivning

Inbegripet all giltig text till och med:

Ändringsserie 01 – dag för ikraftträdande: 4 december 2010

INNEHÅLL

FÖRESKRIFTER

| 1. | Tillämpningsområde |
| --- | --- |

1.

| 2. | Definitioner |
| --- | --- |

2.

| 3. | Ansökan om typgodkännande |
| --- | --- |

3.

| 4. | Typgodkännande |
| --- | --- |

4.

| 5. | Anvisningar och provningar |
| --- | --- |

5.

| 6. | Ändring och utökning av typgodkännande av fordonstypen |
| --- | --- |

6.

| 7. | Produktionsöverensstämmelse |
| --- | --- |

7.

| 8. | Påföljd vid bristande produktionsöverensstämmelse |
| --- | --- |

8.

| 9. | Produktionens definitiva upphörande |
| --- | --- |

9.

| 10. | Namn- och adressuppgifter gällande de tekniska tjänster som ansvarar för godkännandeprovningarnas utförande samt myndigheterna |
| --- | --- |

10.

| 11. | Övergångsbestämmelser |
| --- | --- |

11.

BILAGOR

| Bilaga 1 – | Meddelande |
| --- | --- |

Bilaga 1 –

| Bilaga 2 – | Typgodkännandemärkenas utformning |
| --- | --- |

Bilaga 2 –

| Bilaga 3 – | Skydd mot direkt kontakt med spänningsförande delar |
| --- | --- |

Bilaga 3 –

| Bilaga 4 – | Metod för mätning av isoleringsmotstånd |
| --- | --- |

Bilaga 4 –

| Bilaga 5 – | Metod för bekräftelse av funktion hos ett ombordsystem för övervakning av isoleringsmotstånd |
| --- | --- |

Bilaga 5 –

| Bilaga 6 – | Vägfordons eller systems väsentliga egenskaper |
| --- | --- |

Bilaga 6 –

| Bilaga 7 – | Bestämning av vätgasutsläpp under drivbatteriets laddningsförfarande |
| --- | --- |

Bilaga 7 –

1.   TILLÄMPNINGSOMRÅDE

Följande bestämmelser är tillämpliga på säkerhetskrav för den elektriska framdrivningen hos vägfordon i kategorierna M och N, med en största konstruktionshastighet på mer än 25 km/tim, försedda med en eller flera elektriskt drivna framdrivningsmotorer som inte är permanent anslutna till elnätet, samt högspänningskomponenter och –system i sådana fordon som är elektriskt anslutna till den elektriska framdrivningens högspänningskrets.

Dessa föreskrifter omfattar inte säkerhetskrav efter kollision för vägfordon.

2.   DEFINITIONER

I dessa föreskrifter gäller följande definitioner:

2.1   möjligt aktivt körläge: körläge med fordonet där tryck på gaspedalen (eller aktivering av motsvarande manöverdon) eller frigörning av bromssystemet får den elektriska drivanordningen att förflytta fordonet.

2.2   barriär: del som skyddar mot direkt kontakt med spänningsförande delar från varje åtkomstriktning.

2.3   ledande anslutning: anslutning med hjälp av anslutningsdon till en extern energikälla, när det uppladdningsbara energilagringssystemet laddas.

2.4   anslutningssystem för laddning av det uppladdningsbara energilagringssystemet: den elektriska krets som används för laddning av det uppladdningsbara energilagringssystemet från en extern elektrisk energikälla, inbegripet fordonets intag.

2.5   direkt kontakt: människors kontakt med spänningsförande delar.

2.6   elektriskt chassi: en uppsättning elektriskt sammankopplade, ledande delar, vars potential används som referens.

2.7   elektrisk krets: en uppsättning sammankopplade, spänningsförande delar som är konstruerad för att vara elektriskt energiförande under normal drift.

2.8   omvandlingssystem för elektrisk energi: ett system som alstrar och tillhandahåller elektrisk energi för den elektriska framdrivningen.

2.9   elektrisk framdrivning: elektrisk krets som inbegriper framdrivningsmotor, och eventuellt det uppladdningsbara energilagringssystemet, omvandlingssystemet för elektrisk energi, elektroniska omvandlare, tillhörande kablage och anslutningsdon samt anslutningssystem för laddning av det uppladdningsbara energilagringssystemet.

2.10   elektronisk omvandlare: anordning som kan reglera eller omvandla elektrisk effekt för elektrisk framdrivning.

2.11   inneslutning: del som omsluter de inre enheterna och skyddar mot direkt kontakt från varje åtkomstriktning.

2.12   exponerad ledande del: ledande del som kan beröras enligt villkoren i skyddsklass IPXXB, och som blir spänningsförande om isoleringen upphör att fungera.

2.13   extern elektrisk energikälla: en källa till elektrisk energi med växelström eller likström utanför fordonet.

2.14   högspänning: klassificering av en elektrisk komponent eller krets om dess driftspänning är > 60 V och ≤ 1 500 V likspänning eller > 30 V och ≤ 1 000 V växelspänning enligt kvadratiskt medelvärde.

2.15   högspänningskrets: den elektriska krets, inbegripet anslutningssystemet för laddning av det uppladdningsbara energilagringssystemet, som arbetar med högspänning.

2.16   indirekt kontakt: människors kontakt med exponerade ledande delar.

2.17   spänningsförande delar: ledande delar som är avsedda att vid normal användning vara elektriskt laddade.

2.18   bagageutrymme: utrymme i fordonet avsett för bagage, begränsat av tak, bagagelucka, golv, sidoväggar samt barriär och inneslutning för skydd av framdrivningen från direkt kontakt med spänningsförande delar. Det skiljs från passagerarutrymmet av den främre eller bakre mellanväggen.

2.19   ombordsystem för övervakning av isoleringsmotstånd: anordning som övervakar isoleringsmotståndet mellan högspänningskretsen och det elektriska chassit.

2.20   framdrivningsbatteri av öppen typ: batteri av vätsketyp som kräver påfyllning med vatten och som avger vätgas som släpps ut i atmosfären.

2.21   passagerarutrymme: utrymme för förare och passagerare, avgränsat av tak, golv, sidoväggar, dörrar, fönsterglas, främre mellanvägg och bakre mellanvägg, eller bakdörr, samt av barriärer och inneslutningar för skydd av framdrivningen från direkt kontakt med spänningsförande delar.

2.22   skyddsklass: det skydd som ges av en barriär eller inneslutning vid kontakt med spänningsförande delar mot en provningssond, t.ex. ett provningsfinger (IPXXB) eller en provningstråd (IPXXD) enligt bilaga 3.

2.23   uppladdningsbart energilagringssystem: uppladdningsbart system för lagring av energi som tillhandahåller elektrisk energi för framdrivningen.

2.24   frånkopplingsdon: anordning för avaktivering av elektrisk krets för kontroll och underhåll av det uppladdningsbara energilagringssystemet, bränslecellsstacken osv.

2.25   fast isolator: isolerande beläggning på kablage som är avsedd att täcka och skydda spänningsförande delar mot direkt kontakt från varje åtkomstriktning, höljen för isolering av anslutningsdons spänningsförande delar samt lack och färg med isolerande funktion.

2.26   fordonstyp: fordon som inte skiljer sig åt i väsentliga avseenden som

2.27   arbetsspänning: högsta kvadratiska medelvärde för en elkretsspänning som anges av tillverkaren, och som vid öppen krets eller under normala driftförhållanden kan uppstå mellan vilka ledande delar som helst. Om den elektriska kretsen är delad genom elektrisk isolering, definieras arbetsspänningen för varje sålunda uppdelad krets.

3.   ANSÖKAN OM TYPGODKÄNNANDE

3.1   Ansökan om godkännande för en fordonstyp med avseende på särskilda krav på den elektriska framdrivningen ska inges av fordonstillverkaren eller av dennes befullmäktigade ombud.

3.2   Den ska åtföljas av nedannämnda handlingar i tre exemplar med följande uppgifter:

| 3.2.1 | En utförlig beskrivning av fordonstypen med avseende på den elektriska framdrivningen och den elektriskt anslutna högspänningskretsen. |
| --- | --- |

3.2.1

En utförlig beskrivning av fordonstypen med avseende på den elektriska framdrivningen och den elektriskt anslutna högspänningskretsen.

3.3   Ett fordon som är representativt för den fordonstyp som ska godkännas ska inlämnas till den tekniska tjänst som ansvarar för godkännandeprovningarnas utförande.

3.4   Den behöriga myndigheten ska kontrollera att det finns betryggande arrangemang för en effektiv kontroll av produktionsöverensstämmelsen innan typgodkännande utfärdas.

4.   TYPGODKÄNNANDE

4.1   Om det fordon som inlämnats för godkännande enligt dessa föreskrifter uppfyller kraven i punkt 5 och bilagorna 3, 4, 5 och 7 till dessa föreskrifter ska godkännande av fordonstypen beviljas.

4.2   Ett typgodkännandenummer ska tilldelas varje godkänd typ. Dess första två siffror (för närvarande 01 för föreskrifterna enligt aktuell ändringsserie) ska ange löpnumret på den senaste större tekniska ändringen av föreskrifterna vid tidpunkten för beviljandet av godkännandet. Samma avtalsslutande part får inte tilldela en annan fordonstyp samma nummer.

4.3   Uppgifter om godkännande eller avslag på ansökan om eller utökning eller återkallande av godkännande eller om tillverkningens slutgiltiga upphörande för en fordonstyp enligt dessa föreskrifter ska meddelas de avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter med ett formulär som överensstämmer med förlagan i bilaga 1 till dessa föreskrifter.

4.4   På varje fordon som överensstämmer med en fordonstyp som godkänts enligt dessa föreskrifter ska synligt och på ett lättillgängligt ställe som anges på godkännandeformuläret anbringas ett internationellt godkännandemärke som består av

| 4.4.1 | en cirkel som omger bokstaven ”E” följd av landsnumret för det land som beviljat typgodkännande (1), |
| --- | --- |

4.4.1

en cirkel som omger bokstaven ”E” följd av landsnumret för det land som beviljat typgodkännande (1),

| 4.4.2 | dessa föreskrifters nummer, åtföljt av bokstaven ”R”, ett bindestreck och godkännandenumret till höger om den cirkel som beskrivs i punkt 4.4.1. |
| --- | --- |

4.4.2

dessa föreskrifters nummer, åtföljt av bokstaven ”R”, ett bindestreck och godkännandenumret till höger om den cirkel som beskrivs i punkt 4.4.1.

4.5   Om fordonet stämmer överens med en fordonstyp som godkänts enligt en eller flera andra föreskrifter som bifogas överenskommelsen i det land som har utfärdat typgodkännandet enligt dessa föreskrifter, behöver den symbol som avses i punkt 4.4.1 inte upprepas. I så fall ska numret på föreskrifterna, typgodkännandenumret och tilläggssymbolerna för alla föreskrifter enligt vilka typgodkännande beviljats i det land som beviljat typgodkännande enligt dessa föreskrifter placeras i vertikala kolumner till höger om den symbol som föreskrivs i punkt 4.4.1.

4.6   Typgodkännandemärket ska vara lätt läsbart och outplånligt.

4.7   Typgodkännandemärket ska placeras på eller nära den fordonsskylt som anbringats av tillverkaren.

4.8   I bilaga 2 till dessa föreskrifter ges exempel på typgodkännandemärkets utformning.

5.   ANVISNINGAR OCH PROVNINGAR

5.1   Skydd mot elstötar

Dessa elsäkerhetskrav gäller högspänningskretsar under förhållanden då dessa inte är anslutna till någon extern energikälla med hög spänning.

5.1.1   Skydd mot direkt kontakt

Skyddet mot direkt kontakt med spänningsförande delar ska uppfylla kraven i punkterna 5.1.1.1 och 5.1.1.2. Dessa skydd (fast isolator, barriär, inneslutning osv.) får inte kunna öppnas, tas isär eller avlägsnas utan användning av verktyg.

5.1.1.1   För skydd av spänningsförande delar inuti passagerarutrymmet eller bagageutrymmet ska skyddsklass IPXXD tillhandahållas.

5.1.1.2   För skydd av spänningsförande delar i andra utrymmen än passagerarutrymmet eller bagageutrymmet ska skyddsklass IPXXB tillhandahållas.

5.1.1.3.   Anslutningsdon

Anslutningsdon (inklusive fordonets intag) anses uppfylla detta krav om

| a) | de uppfyller kraven i punkterna 5.1.1.1 och 5.1.1.2 när de tagits isär utan hjälp av verktyg, eller |
| --- | --- |

a)

de uppfyller kraven i punkterna 5.1.1.1 och 5.1.1.2 när de tagits isär utan hjälp av verktyg, eller

| b) | de är belägna under golvet och försedda med en låsmekanism, eller |
| --- | --- |

b)

de är belägna under golvet och försedda med en låsmekanism, eller

| c) | de är försedda med en låsmekanism och andra komponenter måste avlägsnas med hjälp av verktyg för att anslutningsdonen ska kunna tas isär, eller |
| --- | --- |

c)

de är försedda med en låsmekanism och andra komponenter måste avlägsnas med hjälp av verktyg för att anslutningsdonen ska kunna tas isär, eller

| d) | de spänningsförande delarnas spänning blir mindre än eller lika med 60 V likspänning eller mindre än eller lika med 30 V växelspänning (kvadratiskt medelvärde) inom 1 sekund efter det att anslutningsdonen tagits isär. |
| --- | --- |

d)

de spänningsförande delarnas spänning blir mindre än eller lika med 60 V likspänning eller mindre än eller lika med 30 V växelspänning (kvadratiskt medelvärde) inom 1 sekund efter det att anslutningsdonen tagits isär.

5.1.1.4   Frånkopplingsdon

Om frånkopplingsdonet kan öppnas, tas isär eller avlägsnas utan hjälp av verktyg är det godtagbart om skyddsklass IPXXB råder under förhållanden då det är öppnat, isärtaget eller avlägsnat utan hjälp av verktyg.

5.1.1.5   Märkning

5.1.1.5.1   Symbolen i figur 1 ska anbringas på eller nära det uppladdningsbara energilagringssystemet. Symbolens bakgrund ska vara gul, och bården och pilen ska vara svarta.

Figur 1

Märkning av högspänningsutrustning

Image

5.1.1.5.2   Symbolen ska också vara synlig på inneslutningar och barriärer, som om de avlägsnas blottar spänningsförande delar av högspänningskretsar. Denna bestämmelse är valfri för alla anslutningsdon för högspänningskretsar. Denna bestämmelse ska inte tillämpas i följande fall:

| a) | Om barriärer eller inneslutningar inte kan fysiskt penetreras, öppnas eller avlägsnas, om inte andra fordonskomponenter avlägsnas med hjälp av verktyg. |
| --- | --- |

a)

Om barriärer eller inneslutningar inte kan fysiskt penetreras, öppnas eller avlägsnas, om inte andra fordonskomponenter avlägsnas med hjälp av verktyg.

| b) | Om barriärer eller inneslutningar är belägna under fordonets golv. |
| --- | --- |

b)

Om barriärer eller inneslutningar är belägna under fordonets golv.

5.1.1.5.3   Kablar för högspänningskretsar som inte är belägna inuti inneslutningar ska identifieras med ett ytterhölje med brandgul kulör.

5.1.2   Skydd mot indirekt kontakt

5.1.2.1   För skydd mot elstötar som kan uppstå på grund av indirekt kontakt, ska exponerade ledande delar, såsom barriär och inneslutning, vara fast elektriskt anslutna till det elektriska chassit med eltråd, jordkabel, svetsförband, bultförband e.d. så att inga farliga potentialer uppstår.

5.1.2.2   Motståndet mellan alla exponerade ledande delar och det elektriska chassit ska vara mindre än 0,1 ohm så snart som strömmen är 0,2 ampere eller mer.

Detta krav är uppfyllt om den elektriska anslutningen sker genom svetsning.

5.1.2.3   För motorfordon som är avsedda att anslutas till en jordad extern elektrisk energikälla genom den ledande anslutningen ska en anordning som möjliggör elektrisk anslutning av det elektriska chassit till extern jord tillhandahållas.

Anordningen bör möjliggöra anslutning till extern jord innan den yttre spänningen påförs fordonet och bevara anslutningen till efter det att den yttre spänningen avlägsnats från fordonet.

Efterlevnad av detta krav kan visas antingen genom att man använder det anslutningsdon som fordonstillverkaren anger eller genom analys.

5.1.3   Isoleringsmotstånd

5.1.3.1   Elektrisk framdrivning bestående av separata likspännings- eller växelspänningskretsar

Om växelspännings- och likspänningskretsar med högspänning är elektriskt isolerade från varandra, ska isoleringsmotståndet mellan högspänningskretsen och det elektriska chassit minst uppgå till 100 Ω/V arbetsspänning för likspänningskretsar, och minst 500 Ω/V arbetsspänning för växelspänningskretsar.

Mätningen ska utföras enligt bilaga 4, ”Metod för mätning av isoleringsmotstånd”.

5.1.3.2   Elektrisk framdrivning bestående av kombinerade likspännings- och växelspänningskretsar

Om växelspännings- och likspänningskretsar med högspänning är elektriskt anslutna ska isoleringsmotståndet mellan högspänningskretsen och det elektriska chassit uppgå till minst 500 Ω/V arbetsspänning.

Om alla växelspänningskretsar med högspänning är skyddade på ett av de två följande sätten ska dock isoleringsmotståndet mellan högspänningskretsen och det elektriska chassit uppgå till minst 100 Ω/V arbetsspänning:

| a) | Dubbla eller fler lager av fasta isolatorer, barriärer eller inneslutningar som oberoende av varandra uppfyller kraven i punkt 5.1.1, t.ex. kabelnät. |
| --- | --- |

a)

Dubbla eller fler lager av fasta isolatorer, barriärer eller inneslutningar som oberoende av varandra uppfyller kraven i punkt 5.1.1, t.ex. kabelnät.

| b) | Mekaniskt tåliga skydd som har tillräcklig hållfasthet under fordonets livslängd, såsom motorhöljen, höljen för elektroniska omvandlare eller anslutningsdon. |
| --- | --- |

b)

Mekaniskt tåliga skydd som har tillräcklig hållfasthet under fordonets livslängd, såsom motorhöljen, höljen för elektroniska omvandlare eller anslutningsdon.

Isoleringsmotståndet mellan högspänningskretsen och det elektriska chassit får visas med beräkningar eller mätningar eller en kombination därav.

Mätningen ska utföras enligt bilaga 4, ”Metod för mätning av isoleringsmotstånd”.

5.1.3.3   Fordon med bränsleceller

Om minimikravet på isoleringsmotstånd inte kan upprätthållas över en längre tid, ska skyddet erhållas på något av följande sätt:

| a) | Dubbla eller fler lager av fasta isolatorer, barriärer eller inneslutningar som oberoende av varandra uppfyller kraven i punkt 5.1.1. |
| --- | --- |

a)

Dubbla eller fler lager av fasta isolatorer, barriärer eller inneslutningar som oberoende av varandra uppfyller kraven i punkt 5.1.1.

| b) | Ett ombordsystem för övervakning av isoleringsmotstånd med en varning till föraren om isoleringsmotståndet sjunker under det obligatoriska minimivärdet. Isoleringsmotståndet mellan högspänningskretsen för anslutningssystemet för laddning av det uppladdningsbara energilagringssystemet och det elektriska chassit behöver inte övervakas, om den kretsen bara är spänningsförande under laddning av det uppladdningsbara energilagringssystemet. Funktionen hos ombordsystemet för övervakning av isoleringsmotstånd ska bekräftas enligt bilaga 5. |
| --- | --- |

b)

Ett ombordsystem för övervakning av isoleringsmotstånd med en varning till föraren om isoleringsmotståndet sjunker under det obligatoriska minimivärdet. Isoleringsmotståndet mellan högspänningskretsen för anslutningssystemet för laddning av det uppladdningsbara energilagringssystemet och det elektriska chassit behöver inte övervakas, om den kretsen bara är spänningsförande under laddning av det uppladdningsbara energilagringssystemet. Funktionen hos ombordsystemet för övervakning av isoleringsmotstånd ska bekräftas enligt bilaga 5.

5.1.3.4   Krav på isoleringsmotstånd för anslutningssystemet för laddning av det uppladdningsbara energilagringssystemet

För det fordonsintag som är avsett att elektriskt anslutas till en extern, jordad energikälla med växelspänning och för den krets som är elektriskt ansluten till detta fordonsintag under laddning av det uppladdningsbara energilagringssystemet, ska isoleringsmotståndet mellan högspänningskretsen och det elektriska chassit vara minst 1 ΜΩ när laddanslutningen kopplas loss. Under mätningen får drivbatteriet kopplas från.

5.2   Uppladdningsbart energilagringssystem

5.2.1   Skydd mot för hög ström

Det uppladdningsbara energilagringssystemet får inte överhettas.

Om det uppladdningsbara energilagringssystemet kan överhettas på grund av för hög ström, ska det förses med ett skydd såsom säkringar, kretsbrytare eller svetskontaktorer.

Kravet behöver dock inte tillämpas om tillverkaren uppvisar belägg för att överhettning på grund av för hög ström kan förebyggas utan skydd.

5.2.2   Ansamling av gas

Utrymmen för framdrivningsbatterier av öppen typ som kan avge vätgas ska vara försedda med en ventilationsfläkt eller en ventilationsledning som hindrar att vätgas ansamlas.

5.3   Funktionssäkerhet

Åtminstone en övergående indikation ska ges till föraren när fordonet är i möjligt aktivt körläge.

Detta gäller dock inte under förhållanden då en förbränningsmotor direkt eller indirekt förser fordonet med framdrivning.

Föraren ska när han lämnar fordonet informeras av en signal (t.ex. optisk signal eller ljudsignal) om fordonet fortfarande befinner sig i möjligt aktivt körläge.

Om det uppladdningsbara energilagringssystemet ombord kan laddas externt av användaren, ska fordonet inte kunna flyttas med sin egen framdrivning så länge som den externa elektriska energikällans anslutningsdon är fysiskt anslutet till fordonets intag.

Efterlevnad av detta krav ska visas genom att man använder det anslutningsdon som fordonstillverkaren anger.

Körriktningskontrollenhetens tillstånd ska klargöras för föraren.

5.4   Bestämning av vätgasutsläpp

5.4.1   Denna provning ska utföras på alla fordon som är försedda med framdrivningsbatterier av öppen typ.

5.4.2   Provningen ska utföras enligt den metod som beskrivs i bilaga 7 till dessa föreskrifter. Provtagningen på och analysen av vätgas ska vara de som föreskrivs. Andra analysmetoder kan godkännas om det kan visas att de ger likvärdiga resultat.

5.4.3   Vid ett normalt laddningsförfarande under de förhållanden som anges i bilaga 7 ska vätgasutsläppen ligga under 125 g i 5 timmar eller under 25 × t2 g i t2 (i timmar).

5.4.4   Vid en laddning som utförs av en ombordladdare som uppvisar ett fel (villkoren anges i bilaga 7) ska vätgasutsläppen ligga under 42 g. Ombordladdaren ska dessutom begränsa detta eventuella fel till 30 minuter.

5.4.5   Alla åtgärder som är förknippade med batteriladdningen kontrolleras automatiskt, inbegripet laddningens upphörande.

5.4.6   Det får inte vara möjligt att ta manuell kontroll över laddningsfaserna.

5.4.7   Normala åtgärder för till- och frånkoppling till eller från nätet eller strömavbrott får inte påverka laddningsfasernas kontrollsystem.

5.4.8   Allvarliga laddningsfel ska permanent signaleras till föraren. Ett allvarligt fel är ett fel som kan leda till en bristande funktion hos ombordladdaren under en senare laddning.

5.4.9   Tillverkaren ska i ägarens handbok ange fordonets överensstämmelse med dessa krav.

5.4.10   Det godkännande som beviljas en fordonstyp i fråga om vätgasutsläpp kan utökas till olika fordonstyper som tillhör samma familj i enlighet med den definition av familj som ges i tillägg 2 till bilaga 7.

6.   ÄNDRING OCH UTÖKNING AV TYPGODKÄNNANDE AV FORDONSTYPEN

6.1   Varje ändring av fordonstypen ska meddelas den myndighet som godkänt fordonstypen. Myndigheten kan därefter antingen

| 6.1.1 | anse att de ändringar som gjorts troligen inte får någon märkbar negativ inverkan och att fordonet i alla händelser fortfarande uppfyller kraven, eller |
| --- | --- |

6.1.1

anse att de ändringar som gjorts troligen inte får någon märkbar negativ inverkan och att fordonet i alla händelser fortfarande uppfyller kraven, eller

| 6.1.2 | kräva ytterligare en provningsrapport från den tekniska tjänst som ansvarar för provningarna. |
| --- | --- |

6.1.2

kräva ytterligare en provningsrapport från den tekniska tjänst som ansvarar för provningarna.

6.2   Bekräftelse av eller avslag på ansökan om godkännande med angivande av ändringarna ska enligt det förfarande som anges i punkt 4.3 anmälas till de avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter.

6.3   Den behöriga myndighet som utfärdar utökningen av godkännande ska tilldela en sådan utökning ett serienummer och underrätta de övriga parter i 1958 års överenskommelse som tillämpar dessa föreskrifter om detta med hjälp av ett meddelandeformulär som överensstämmer med förlagan i bilaga 1 till dessa föreskrifter.

7.   PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE

7.1   Varje fordon som godkänns enligt dessa föreskrifter ska tillverkas så att det överensstämmer med den typ som godkänts genom att uppfylla de krav som fastställs i punkt 5.

7.2   För att se till att kraven i punkt 7.1 är uppfyllda ska lämpliga tillverkningskontroller utföras.

7.3   Innehavaren av godkännande ska i synnerhet

| 7.3.1 | se till att finns förfaranden för en effektiv kvalitetskontroll av fordonen, |
| --- | --- |

7.3.1

se till att finns förfaranden för en effektiv kvalitetskontroll av fordonen,

| 7.3.2 | ha tillgång till den provningsutrustning som krävs för att kontrollera överensstämmelsen hos varje godkänd typ, |
| --- | --- |

7.3.2

ha tillgång till den provningsutrustning som krävs för att kontrollera överensstämmelsen hos varje godkänd typ,

| 7.3.3 | säkerställa att uppgifterna om provningsresultaten registreras och att bifogade dokument hålls tillgängliga under en period som ska avgöras i samråd med myndigheten, |
| --- | --- |

7.3.3

säkerställa att uppgifterna om provningsresultaten registreras och att bifogade dokument hålls tillgängliga under en period som ska avgöras i samråd med myndigheten,

| 7.3.4 | analysera resultaten från varje provningstyp för att kontrollera och säkerställa konsekvensen hos fordonsegenskaperna med beaktande av de tillåtna variationerna inom industriell tillverkning, |
| --- | --- |

7.3.4

analysera resultaten från varje provningstyp för att kontrollera och säkerställa konsekvensen hos fordonsegenskaperna med beaktande av de tillåtna variationerna inom industriell tillverkning,

| 7.3.5 | säkerställa att för varje fordonstyp minst de provningar som föreskrivs i punkt 5 i dessa föreskrifter utförs, samt |
| --- | --- |

7.3.5

säkerställa att för varje fordonstyp minst de provningar som föreskrivs i punkt 5 i dessa föreskrifter utförs, samt

| 7.3.6 | säkerställa att varje uppsättning prov eller provningskomponenter som ger belägg för bristande överensstämmelse med provningstypen i fråga ska medföra ytterligare provtagning och provning. Alla nödvändiga åtgärder ska vidtas för att återställa den aktuella produktionens överensstämmelse. |
| --- | --- |

7.3.6

säkerställa att varje uppsättning prov eller provningskomponenter som ger belägg för bristande överensstämmelse med provningstypen i fråga ska medföra ytterligare provtagning och provning. Alla nödvändiga åtgärder ska vidtas för att återställa den aktuella produktionens överensstämmelse.

7.4   Den behöriga myndighet som beviljat typgodkännande får när som helst granska de metoder för kontroll av överensstämmelse som tillämpas vid varje tillverkningsenhet.

7.4.1   Vid varje inspektion ska provnings- och tillverkningsjournaler framläggas för den besökande kontrollanten.

7.4.2   Kontrollanten får ta stickprov för provning i tillverkarens laboratorium. Lägsta antal stickprov får avgöras enligt resultaten från tillverkarens egna kontroller.

7.4.3   När kvalitetsnivån förefaller otillfredsställande eller när det tycks nödvändigt att kontrollera giltigheten i de provningar som utförts med tillämpning av punkt 7.4.2 ska kontrollanten ta prov som ska sändas till den tekniska tjänst som utfört typgodkännandeprovningarna.

7.4.4   Den behöriga myndigheten får utföra varje provning som föreskrivs i dessa föreskrifter.

7.4.5   Normalt ska den behöriga myndighetens inspektioner äga rum en gång om året. Om otillfredsställande resultat registreras under något av dessa besök, ska den behöriga myndigheten säkerställa att alla nödvändiga åtgärder vidtas för att återställa produktionsöverensstämmelsen så fort som möjligt.

8.   PÅFÖLJD VID BRISTANDE PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE

8.1   Det godkännande som enligt dessa föreskrifter beviljats med avseende på en fordonstyp får återkallas om de krav som fastställs i punkt 7 inte är uppfyllda eller om fordonet eller dess komponenter inte klarar de provningar som föreskrivs i punkt 7.3.5.

8.2   Om en avtalsslutande part som tillämpar dessa föreskrifter återkallar ett typgodkännande som den tidigare beviljat, ska denna omedelbart meddela detta till övriga avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter, med ett meddelandeformulär enligt förlagan i bilaga 1 till dessa föreskrifter.

9.   PRODUKTIONENS DEFINITIVA UPPHÖRANDE

Om typgodkännandeinnehavaren fullständigt upphör att tillverka en fordonstyp som godkänts i enlighet med dessa föreskrifter, ska denne underrätta den myndighet som beviljat typgodkännandet om detta. När myndigheten fått ett sådant meddelande ska den informera övriga avtalsslutande parter i 1958 års överenskommelse som tillämpar dessa föreskrifter med ett meddelandeformulär enligt förlagan i bilaga 1 till dessa föreskrifter.

10.   NAMN- OCH ADRESSUPPGIFTER GÄLLANDE DE TEKNISKA TJÄNSTER SOM ANSVARAR FÖR GODKÄNNANDEPROVNINGARNAS UTFÖRANDE SAMT MYNDIGHETERNA

De avtalsslutande parter i 1958 års överenskommelse som tillämpar dessa föreskrifter ska till Förenta nationernas sekretariat meddela namn- och adressuppgifter gällande de tekniska tjänster som ansvarar för godkännandeprovningarnas utförande samt de myndigheter som beviljar godkännande och till vilka de formulär som intygar godkännande, utökning, avslag på ansökan om eller återkallande av godkännande eller tillverkningens slutgiltiga upphörande, som utfärdats i andra länder, ska sändas.

11.   ÖVERGÅNGSBESTÄMMELSER

11.1   Från och med dagen för det officiella ikraftträdandet av ändringsserie 01 får ingen avtalsslutande part som tillämpar dessa föreskrifter vägra att bevilja godkännande enligt dessa föreskrifter, ändrade genom ändringsserie 01.

11.2   Från och med 24 månader efter datum för ikraftträdandet får de avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter bevilja typgodkännanden endast om den fordonstyp som ska typgodkännas uppfyller kraven i dessa föreskrifter, ändrade genom ändringsserie 01.

11.3   De avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter får inte vägra att bevilja utökningar av typgodkännande enligt föregående ändringsserie till dessa föreskrifter.

11.4   De avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter ska under den tjugofyramånadersperiod som följer på dagen för ikraftträdandet av ändringsserie 01 fortsätta att bevilja typgodkännanden för de fordonstyper som uppfyller kraven i dessa föreskrifter, ändrade genom föregående ändringsserie.

11.5   Utan hinder av ovanstående övergångsbestämmelser är avtalsslutande parter som börjar tillämpa dessa föreskrifter efter dagen för ikraftträdande av den senaste ändringsserien inte skyldiga att godta godkännanden som beviljats i enlighet med någon tidigare ändringsserie till dessa föreskrifter.

---

(1)  1 för Tyskland, 2 för Frankrike, 3 för Italien, 4 för Nederländerna, 5 för Sverige, 6 för Belgien, 7 för Ungern, 8 för Tjeckien, 9 för Spanien, 10 för Serbien, 11 för Förenade kungariket, 12 för Österrike, 13 för Luxemburg, 14 för Schweiz, 15 (vakant), 16 för Norge, 17 för Finland, 18 för Danmark, 19 för Rumänien, 20 för Polen, 21 för Portugal, 22 för Ryssland, 23 för Grekland, 24 för Irland, 25 för Kroatien, 26 för Slovenien, 27 för Slovakien, 28 för Vitryssland, 29 för Estland, 30 (vakant), 31 för Bosnien och Hercegovina, 32 för Lettland, 33 (vakant), 34 för Bulgarien, 35 (vakant), 36 för Litauen, 37 för Turkiet, 38 (vakant), 39 för Azerbajdzjan, 40 för f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, 41 (vakant), 42 för Europeiska gemenskapen (godkännanden beviljas av dess medlemsstater med användande av deras respektive ECE-symbol), 43 för Japan, 44 (vakant), 45 för Australien, 46 för Ukraina, 47 för Sydafrika, 48 för Nya Zeeland, 49 för Cypern, 50 för Malta, 51 för Sydkorea, 52 för Malaysia, 53 för Thailand, 54 och 55 (vakanta), 56 för Montenegro, 57 (vakant) och 58 för Tunisien. Efterföljande nummer ska tilldelas andra länder i den kronologiska ordning de ratificerar eller tillträder överenskommelsen om antagande av enhetliga tekniska föreskrifter för hjulförsedda fordon och för utrustning och delar som kan monteras eller användas på hjulförsett fordon samt om villkoren för ömsesidigt erkännande av typgodkännanden utfärdade i enlighet med dessa föreskrifter, och Förenta nationernas generalsekretariat ska informera överenskommelsens parter om de sålunda tilldelade numren.

---

BILAGA 1

MEDDELANDE

(största format: A4 (210 × 297 mm))

Image

---

BILAGA 2

TYPGODKÄNNANDEMÄRKENAS UTFORMNING

FÖRLAGA A

(Se punkt 4.4 i dessa föreskrifter)

Image

FÖRLAGA B

(Se punkt 4.5 i dessa föreskrifter)

Image

---

(1)  Det senare numret ges endast som exempel.

---

BILAGA 3

SKYDD MOT DIREKT KONTAKT MED SPÄNNINGSFÖRANDE DELAR

1.   ÅTKOMSTSONDER

Åtkomstsonder för kontroll av skyddet av människor mot åtkomst av spänningsförande delar ges i tabell l.

2.   PROVNINGSFÖRHÅLLANDEN

Åtkomstsonden förs med den kraft som anges i tabell 1 mot alla öppningar i inneslutningen. Om den helt eller delvis tränger igenom placeras den i varje möjligt läge, men anslagsytan får under inga omständigheter helt tränga genom öppningen.

Interna barriärer anses vara en del av inneslutningen.

En lågspänningskälla (lägst 40 V och högst 50 V) i serie med en passande lampa bör vid behov inkopplas mellan sonden och de spänningsförande delarna innanför barriären eller inneslutningen.

Signalkretsmetoden bör också tillämpas på rörliga spänningsförande delar i högspänningsutrustning.

Interna rörliga delar får drivas sakta där detta är möjligt.

3.   VILLKOR FÖR GODKÄNNANDE

Åtkomstsonden får inte beröra spänningsförande delar.

Om detta krav kontrolleras med en signalkrets mellan sonden och de spänningsförande delarna får lampan inte tändas.

Vid provning för IPXXB får det ledade provningsfingret intränga till en längd av 80 mm men anslagsytan (diameter 50 mm × 20 mm) får inte passera genom öppningen. Utgående från det raka läget ska provningsfingrets båda leder successivt böjas i en vinkel av upp till 90 grader med avseende på angränsande fingeravsnitts axel och placeras i varje möjligt läge.

Vid provning för IPXXD får åtkomstsonden intränga till sin fulla längd, men anslagsytan får inte intränga helt genom öppningen.

Tabell 1

Åtkomstsonder för provningar av skydd för människor mot åtkomst till farliga delar

Image

Figur 1

Ledat provningsfinger

Image

Material: metall om inte annat anges

Linjära mått i millimeter

Toleranser för mått utan angiven tolerans:

| a) | för vinklar: 0/– 10° |
| --- | --- |

a)

för vinklar: 0/– 10°

| b) | för linjära mått: upp till 25 mm: 0/– 0,05 mm; över 25 mm: ± 0,2 mm |
| --- | --- |

b)

för linjära mått: upp till 25 mm: 0/– 0,05 mm; över 25 mm: ± 0,2 mm

Bägge lederna ska tillåta rörelser i samma plan och samma riktning genom en vinkel på 90° med toleransen 0 till + 10°.

---

BILAGA 4

METOD FÖR MÄTNING AV ISOLERINGSMOTSTÅND

1.   ALLMÄNT

Isoleringsmotståndet för var och en av fordonets högspänningskretsar ska mätas eller bestämmas genom beräkning med hjälp av mätvärden från varje del eller komponent i en högspänningskrets (nedan kallat uppdelad mätning)

2.   MÄTMETOD

Isoleringsmotståndet ska mätas genom att en lämplig mätmetod väljs bland dem som anges i punkterna 2.1–2.2, beroende på de spänningsförande delarnas elektriska laddning, isoleringsmotstånd o.d.

Omfattningen på den elektriska krets som ska mätas ska anges i förväg med hjälp av bl.a. elektriska kretsdiagram.

Dessutom får ändringar som krävs för att mäta isoleringsmotståndet utföras, t.ex. avlägsnande av höljen för att nå spänningsförande delar, uppritning av mätlinjer eller ändring av programvara.

Om de uppmätta värdena inte är stabila på grund av drift av ombordsystem för övervakning av isoleringsmotstånd e.d. får nödvändiga ändringar för mätningen genomföras, t.ex. att den aktuella anordningen stängs av eller avlägsnas. Om anordningen avlägsnas ska det också visas med hjälp av ritningar e.d. att detta inte påverkar isoleringsmotståndet mellan de spänningsförande delarna och det elektriska chassit.

Särskild omsorg ska iakttas vad gäller kortslutningar, elstötar osv. eftersom denna kontroll kan kräva direkta ingrepp i högspänningskretsen.

2.1   Mätmetod med likspänning från extern källa

2.1.1   Mätinstrument

Ett isoleringsmotståndsmätinstrument som kan påföra en likspänning som är högre än högspänningskretsens arbetsspänning ska användas.

2.1.2   Mätmetod

Ett isoleringsmotståndsmätinstrument ska anslutas mellan de spänningsförande delarna och det elektriska chassit. Därefter ska isoleringsmotståndet mätas genom att en likspänning påförs som är minst hälften av högspänningskretsens arbetsspänning.

Om systemet har flera spänningsintervall (t.ex. på grund av en boostkonverter) i elektriskt anslutna kretsar, och några av komponenterna inte kan tåla hela kretsens arbetsspänning, får isoleringsmotståndet mellan de komponenterna och det elektriska chassit mätas separat genom att minst hälften av deras egen arbetsspänning påförs med de komponenterna frånkopplade.

2.2   Mätmetod med fordonets eget uppladdningsbara energilagringssystem som likspänningskälla

2.2.1   Vilkor för provningsfordon

Högspänningskretsen ska sättas under spänning med hjälp av fordonets eget uppladdningsbara energilagringssystem eller energiomvandlingssystem, och energilagringssystemets eller energiomvandlingssystemets spänning under hela provningen ska vara minst den nominella arbetsspänning som fordonstillverkaren anger.

2.2.2   Mätinstrument

Den voltmeter som används i denna provning ska mäta likspänningsvärden och ha ett inre motstånd om minst 10 ΜΩ.

2.2.3   Mätmetod

2.2.3.1   Steg 1

Spänningen mäts som visas i figur 1 och högspänningskretsens spänning (Vb) antecknas. Vb ska vara lika med eller högre än det uppladdningsbara energilagringssystemets eller energiomvandlingssystemets nominella arbetsspänning, enligt fordonstillverkarens uppgifter.

Figur 1

Mätning av Vb, V1, V2

Image

2.2.3.2   Steg 2

Mät och anteckna spänningen (V1) mellan högspänningskretsens negativa sida och det elektriska chassit (se figur 1).

2.2.3.3   Steg 3

Mät och anteckna spänningen (V2) mellan högspänningskretsens positiva sida och det elektriska chassit (se figur 1).

2.2.3.4   Steg 4

Om V1 är större än eller lika med V2, koppla in en känd standarresistor (Ro) mellan högspänningskretsens negativa sida och det elektriska chassit. Med Ro inkopplad, mät spänningen (V1’) mellan högspänningskretsens negativa sida och det elektriska chassit (se figur 2).

Beräkna den elektriska isoleringen (Ri) med följande formel:

Ri = Ro * (Vb/V1’ – Vb/V1) eller Ri = Ro * Vb * (1/V1’ – 1/V1)

Figur 2

Mätning av V1’

Image

Om V2 är större än V1, koppla in en känd standarresistor (Ro) mellan högspänningskretsens positiva sida och det elektriska chassit. Med Ro inkopplad, mät spänningen (V2’) mellan högspänningskretsens positiva sida och det elektriska chassit (se figur 3). Beräkna den elektriska isoleringen (Ri) med angiven formel. Dividera detta värde för den elektriska isoleringen (i ohm) med högspänningskretsens nominella arbetsspänning (i volt).

Beräkna den elektriska isoleringen (Ri) med följande formel:

Ri = Ro * (Vb/V2’ – Vb/V2) eller Ri = Ro * Vb * (1/V2’ – 1/V2)

Figur 3

Mätning av V2’

Image

2.2.3.5   Steg 5

Värdet på den elektriska isoleringen Ri (i Ω) dividerat med högspänningskretsens arbetsspänning (i V) ger isoleringsmotståndet (i Ω/V).

| Anm. 1: | Den kända standardresistorn Ro (i Ω) bör ha samma värde som det minsta erforderliga isoleringsmotståndet (i Ω/V) multiplicerat med fordonets arbetsspänning plus/minus 20 % (i V). Ro måste inte hålla exakt detta värde, eftersom ekvationerna är giltiga för varje värde på Ro, men ett värde på Ro i denna storleksordning torde ge god upplösning för spänningsmätningarna. |
| --- | --- |

Anm. 1:

Den kända standardresistorn Ro (i Ω) bör ha samma värde som det minsta erforderliga isoleringsmotståndet (i Ω/V) multiplicerat med fordonets arbetsspänning plus/minus 20 % (i V). Ro måste inte hålla exakt detta värde, eftersom ekvationerna är giltiga för varje värde på Ro, men ett värde på Ro i denna storleksordning torde ge god upplösning för spänningsmätningarna.

---

BILAGA 5

METOD FÖR BEKRÄFTELSE AV FUNKTION HOS ETT OMBORDSYSTEM FÖR ÖVERVAKNING AV ISOLERINGSMOTSTÅND

Funktionen hos ombordsystemet för övervakning av isoleringsmotstånd ska bekräftas enligt följande metod.

Koppla in en resistor som inte får isoleringsmotståndet mellan den övervakade anslutningen och det elektriska chassit att sjunka under det minsta obligatoriska värdet på isoleringsmotståndet. Varningen ska aktiveras.

---

BILAGA 6

VÄGFORDONS ELLER SYSTEMS VÄSENTLIGA EGENSKAPER

1.   ALLMÄNT

| 1.1 | Fabrikat (tillverkarens handelsbeteckning): ... |
| --- | --- |

1.1

Fabrikat (tillverkarens handelsbeteckning): ...

| 1.2 | Typ: ... |
| --- | --- |

1.2

Typ: ...

| 1.3 | Fordonskategori: ... |
| --- | --- |

1.3

Fordonskategori: ...

| 1.4 | Handelsnamn (om tillgängligt): ... |
| --- | --- |

1.4

Handelsnamn (om tillgängligt): ...

| 1.5 | Tillverkarens namn och adress: ... |
| --- | --- |

1.5

Tillverkarens namn och adress: ...

| 1.6 | Namn och adress för tillverkarens ombud, i förekommande fall: ... |
| --- | --- |

1.6

Namn och adress för tillverkarens ombud, i förekommande fall: ...

| 1.7 | Ritning och/eller fotografi av fordonet: ... |
| --- | --- |

1.7

Ritning och/eller fotografi av fordonet: ...

2.   ELEKTRISK MOTOR (DRIVMOTOR)

| 2.1 | Typ (lindning, magnetisering): ... |
| --- | --- |

2.1

Typ (lindning, magnetisering): ...

| 2.2 | Maximal effekt per timme (kW): ... |
| --- | --- |

2.2

Maximal effekt per timme (kW): ...

3.   BATTERI (OM DET UPPLADDNINGSBARA ENERGILAGRINGSSYSTEMET ÄR ETT BATTERI)

| 3.1 | Batteriets varunamn och märke: ... |
| --- | --- |

3.1

Batteriets varunamn och märke: ...

| 3.2 | Angivande av alla slags elektrokemiska celler: ... |
| --- | --- |

3.2

Angivande av alla slags elektrokemiska celler: ...

| 3.3 | Märkspänning (V): ... |
| --- | --- |

3.3

Märkspänning (V): ...

| 3.4 | Antal battericeller: ... |
| --- | --- |

3.4

Antal battericeller: ...

| 3.5 | Gaskombinationshastighet (i %): ... |
| --- | --- |

3.5

Gaskombinationshastighet (i %): ...

| 3.6 | Ventilationstyp(er) för batterienhet/batterisats: ... |
| --- | --- |

3.6

Ventilationstyp(er) för batterienhet/batterisats: ...

| 3.7 | Typ av kylsystem (i förekommande fall): ... |
| --- | --- |

3.7

Typ av kylsystem (i förekommande fall): ...

| 3.8 | Kapacitet (Ah): ... |
| --- | --- |

3.8

Kapacitet (Ah): ...

4.   BRÄNSLECELL (I FÖREKOMMANDE FALL)

| 4.1 | Bränslecellens varunamn och märke: ... |
| --- | --- |

4.1

Bränslecellens varunamn och märke: ...

| 4.2 | Typer av bränslecell: ... |
| --- | --- |

4.2

Typer av bränslecell: ...

| 4.3 | Märkspänning (V): ... |
| --- | --- |

4.3

Märkspänning (V): ...

| 4.4 | Antal celler: ... |
| --- | --- |

4.4

Antal celler: ...

| 4.5 | Typ av kylsystem (i förekommande fall): ... |
| --- | --- |

4.5

Typ av kylsystem (i förekommande fall): ...

| 4.6 | Största effekt (kW): ... |
| --- | --- |

4.6

Största effekt (kW): ...

5.   SÄKRING OCH/ELLER KRETSBRYTARE

| 5.1 | Typ: ... |
| --- | --- |

5.1

Typ: ...

| 5.2 | Diagram som visar funktionsområdet: ... |
| --- | --- |

5.2

Diagram som visar funktionsområdet: ...

6.   KRAFTKABELNÄT

| 6.1 | Typ: ... |
| --- | --- |

6.1

Typ: ...

7.   SKYDD MOT ELSTÖT

| 7.1 | Beskrivning av skyddskonceptet: ... |
| --- | --- |

7.1

Beskrivning av skyddskonceptet: ...

8.   YTTERLIGARE UPPGIFTER

| 8.1 | Kortfattad beskrivning av installeringen av strömkretsens komponenter eller ritningar/bilder som visar var strömkretsens komponenter installerats: ... |
| --- | --- |

8.1

Kortfattad beskrivning av installeringen av strömkretsens komponenter eller ritningar/bilder som visar var strömkretsens komponenter installerats: ...

| 8.2 | Kopplingsschema över alla de elektriska funktioner som ingår i strömkretsen: ... |
| --- | --- |

8.2

Kopplingsschema över alla de elektriska funktioner som ingår i strömkretsen: ...

| 8.3 | Arbetsspänning (V): ... |
| --- | --- |

8.3

Arbetsspänning (V): ...

---

BILAGA 7

BESTÄMNING AV VÄTGASUTSLÄPP UNDER DRIVBATTERIETS LADDNINGSFÖRFARANDE

1.   INLEDNING

I denna bilaga beskrivs förfarandet för bestämning av vätgasutsläpp under förfarandet för laddning av drivbatteriet i alla vägfordon, enligt punkt 5.4 i dessa föreskrifter.

2.   BESKRIVNING AV PROVNINGEN

Vätgasutsläppsprovningen (figur 7.1) utförs för att bestämma vätgasutsläpp vid förfarandena för laddning av drivbatteriet med ombordladdaren. Provningen består av följande steg:

| a) | Förberedelse av fordonet. |
| --- | --- |

a)

Förberedelse av fordonet.

| b) | Urladdning av drivbatteriet. |
| --- | --- |

b)

Urladdning av drivbatteriet.

| c) | Bestämning av vätgasutsläpp under en normal laddning. |
| --- | --- |

c)

Bestämning av vätgasutsläpp under en normal laddning.

| d) | Bestämning av vätgasutsläpp under en laddning som utförs vid ombordladdaravbrott. |
| --- | --- |

d)

Bestämning av vätgasutsläpp under en laddning som utförs vid ombordladdaravbrott.

3.   FORDON

3.1   Fordonet ska vara i gott mekaniskt skick och ha körts minst 300 km under sju dygn före provningen. Fordonet ska under denna period vara försett med det drivbatteri som ska provas med avseende på vätgasutsläpp.

3.2   Om batteriet används vid en temperatur över omgivningstemperaturen, ska föraren följa tillverkarens förfarande för att hålla drivbatteriets temperatur inom normalt funktionsområde.

Tillverkarens ombud ska kunna intyga att drivbatteriets system för temperaturkonditionering varken är skadat eller uppvisar någon kapacitetsdefekt.

Figur 7.1

Bestämning av vätgasutsläpp under laddning av drivbatteriet

Image

4.   PROVNINGSUTRUSTNING FÖR PROVNING AV VÄTGASUTSLÄPP

4.1   Chassidynamometer

Chassidynamometern ska uppfylla kraven i ändringsserie 05 till föreskrifter nr 83.

4.2   Kammare för mätning av vätgasutsläpp

Kammaren för mätning av vätgasutsläpp ska vara en gastät mätkammare som kan omsluta fordonet under provningen. Fordonet ska vara tillgängligt från alla sidor och kammaren ska då den är tillsluten vara gastät i enlighet med tillägg 1 till denna bilaga. Kammarens inneryta ska vara ogenomtränglig för och inte reagera med väte. Temperaturkonditioneringssystemet ska kunna reglera innerlufttemperaturen i kammaren så att den under hela provningen följer den föreskrivna temperaturen med en genomsnittlig tolerans av ± 2 K under pågående provning.

För att ta hänsyn till volymförändringar som beror på vätgasutsläpp i kammaren kan antingen en provutrustning med varierbar volym eller någon annan provningsutrustning användas. Kammare med varierbar volym utvidgas och sammandras till följd av vätgasutsläppen i kammaren. Två möjliga sätt att ta hänsyn till förändringarna i den inre volymen är rörliga paneler eller ett system med bälgar där ogenomträngliga säckar inne i kammaren utvidgas och sammandras till följd av inre tryckförändringar genom utbyte av luft från kammarens utsida. Varje system för volymvariation ska bibehålla kammarens täthet såsom anges i tillägg 1 till denna bilaga.

Metoden för volymvariation ska begränsa skillnaden mellan det inre trycket i kammaren och lufttrycket till ett högsta värde på ± 5 hPa.

Kammaren ska kunna låsas till en fast volym. En kammare med varierbar volym ska kunna varieras till en förändring i förhållande till dess ”nominella volym” (se punkt 2.1.1 i tillägg 1 till bilaga 7) med beaktande av vätgasutsläppen under provningen.

4.3   Analyssystem

4.3.1   Vätgasanalysator

| 4.3.1.1 | Luften i kammaren övervakas med en vätgasanalysator (elektrokemisk detektortyp) eller en kromatograf med värmeledningsdetektion. Provgas ska ledas från mittpunkten på en sidovägg eller i taket i kammaren, och varje förbilett flöde ska återföras till kammaren, helst till en punkt omedelbart nedströms från blandarfläkten. |
| --- | --- |

4.3.1.1

Luften i kammaren övervakas med en vätgasanalysator (elektrokemisk detektortyp) eller en kromatograf med värmeledningsdetektion. Provgas ska ledas från mittpunkten på en sidovägg eller i taket i kammaren, och varje förbilett flöde ska återföras till kammaren, helst till en punkt omedelbart nedströms från blandarfläkten.

| 4.3.1.2 | Vätgasanalysatorn ska ha en svarstid av mindre än 10 s i förhållande till 90 % av den slutliga avläsningen. Stabiliteten ska vara bättre än 2 % av fullt skalutslag vid noll och 80 ± 20 % av fullt skalutslag under 15 minuter inom alla mätområden. |
| --- | --- |

4.3.1.2

Vätgasanalysatorn ska ha en svarstid av mindre än 10 s i förhållande till 90 % av den slutliga avläsningen. Stabiliteten ska vara bättre än 2 % av fullt skalutslag vid noll och 80 ± 20 % av fullt skalutslag under 15 minuter inom alla mätområden.

| 4.3.1.3 | Repeterbarheten hos analysatorn, uttryckt som en standardavvikelse, ska vara bättre än 1 % av fullt skalutslag vid noll och 80 ± 20 % av fullt skalutslag inom alla använda mätområden. |
| --- | --- |

4.3.1.3

Repeterbarheten hos analysatorn, uttryckt som en standardavvikelse, ska vara bättre än 1 % av fullt skalutslag vid noll och 80 ± 20 % av fullt skalutslag inom alla använda mätområden.

| 4.3.1.4 | Analysatorns driftområden ska väljas så att bästa upplösning erhålls vid mätningen, kalibreringen och läckagekontrollförfarandena. |
| --- | --- |

4.3.1.4

Analysatorns driftområden ska väljas så att bästa upplösning erhålls vid mätningen, kalibreringen och läckagekontrollförfarandena.

4.3.2   Vätgasanalysatorns dataregistreringssystem

Vätgasanalysatorn ska vara försedd med en anordning för att registrera den elektriska utsignalen med en frekvens av minst en gång i minuten. Registreringssystemet ska ha driftsegenskaper som minst motsvarar den signal som registreras och ska ge en permanent registrering av resultaten. Registreringen ska tydligt ange början och slut på en normal laddningsprovning och laddningsavbrott.

4.4   Temperaturregistrering

4.4.1   Temperaturen i kammaren registreras vid två punkter med temperaturavkännare som är så anslutna att de visar ett medelvärde. Mätpunkterna skjuter in ca 0,1 m i kammaren från varje sidoväggs lodräta mittlinje och på en höjd av 0,9 ± 0,2 m.

4.4.2   Batterienheternas temperaturer registreras med avkännarna.

4.4.3   Temperaturerna ska under hela vätgasutsläppsmätningarna registreras med en frekvens av minst en gång per minut.

4.4.4   Temperaturregistreringssystemets noggrannhet ska ligga inom ± 1,0 K och temperaturen ska kunna avläsas med en noggrannhet av ± 0,1 K.

4.4.5   Registrerings- eller databehandlingssystemet ska kunna ge en tidsupplösning inom ± 15 s.

4.5   Tryckregistrering

4.5.1   Differensen Δp mellan lufttrycket inom provningsområdet och det inre trycket i kammaren ska under hela vätgasutsläppsmätningarna registreras med en frekvens av minst en gång per minut.

4.5.2   Tryckregistreringssystemets noggrannhet ska ligga inom ± 2 hPa och trycket ska ha en upplösning av ± 0,2 hPa.

4.5.3   Registrerings- eller databehandlingssystemet ska kunna ge en tidsupplösning inom ± 15 s.

4.6   Spännings- och strömstyrkeregistrering

4.6.1   Ombordladdarens spänning och strömstyrka (batteri) ska under hela vätgasutsläppsmätningarna registreras med en frekvens av minst en gång per minut.

4.6.2   Spänningsregistreringssystemets noggrannhet ska ligga inom ± 1 V och spänningen ska ha en upplösning av ± 0,1 V.

4.6.3   Strömregistreringssystemets noggrannhet ska ligga inom ± 0,5 A och strömmen ska ha en upplösning av ± 0,05 A.

4.6.4   Registrerings- eller databehandlingssystemet ska kunna ge en tidsupplösning inom ± 15 s.

4.7   Fläktar

Kammaren ska vara försedd med en eller flera fläktar eller ventilatorer med en flödeskapacitet av 0,1–0,5 m3/s för att fullständigt blanda luften i kammaren. Det ska vara möjligt att nå en jämn temperatur och vätgaskoncentration i kammaren under mätningarna. Fordonet i kammaren får inte utsättas för en direkt luftström från fläktarna eller ventilatorerna.

4.8   Gaser

4.8.1   Följande rena gaser ska finnas tillgängliga för kalibrering och drift:

| a) | Renad syntetisk luft (renhet < 1 ppm C1-ekvivalent, < 1 ppm CO, < 400 ppm CO2, < 0,1 ppm NO), syrehalt mellan 18 och 21 volymprocent. |
| --- | --- |

a)

Renad syntetisk luft (renhet < 1 ppm C1-ekvivalent, < 1 ppm CO, < 400 ppm CO2, < 0,1 ppm NO), syrehalt mellan 18 och 21 volymprocent.

| b) | Vätgas (H2), 99,5 % lägsta renhet. |
| --- | --- |

b)

Vätgas (H2), 99,5 % lägsta renhet.

4.8.2   Kalibrerings- och spänngaser ska innehålla blandningar av vätgas (H2) och renad syntetisk luft. De verkliga koncentrationerna av en kalibreringsgas ska ligga inom ± 2 % av de nominella värdena. Noggrannheten hos de utspädda gaser som erhålls när en gasuppdelare används ska ligga inom ± 2 % av det nominella värdet. De koncentrationer som anges i tillägg 1 kan också erhållas med en gasuppdelare som använder syntetisk luft som utspädningsgas.

5.   PROVNINGSFÖRFARANDE

Provningen består av följande fem steg:

| a) | Förberedelse av fordonet. |
| --- | --- |

a)

Förberedelse av fordonet.

| b) | Urladdning av drivbatteriet. |
| --- | --- |

b)

Urladdning av drivbatteriet.

| c) | Bestämning av vätgasutsläpp under en normal laddning. |
| --- | --- |

c)

Bestämning av vätgasutsläpp under en normal laddning.

| d) | Urladdning av drivbatteriet. |
| --- | --- |

d)

Urladdning av drivbatteriet.

| e) | Bestämning av vätgasutsläpp under en laddning som utförs vid ombordladdaravbrott. |
| --- | --- |

e)

Bestämning av vätgasutsläpp under en laddning som utförs vid ombordladdaravbrott.

Om fordonet behöver förflyttas mellan två steg ska det skjutas till nästa provningsområde.

5.1   Förberedelse av fordonet

Drivbatteriets åldrande ska kontrolleras genom att det visas att fordonet körts minst 300 km under sju dygn före provningen. Under denna period ska fordonet vara försett med det drivbatteri som ska provas med avseende på vätgasutsläpp. Om detta inte kan visas kommer följande förfarande att tillämpas.

5.1.1   Urladdning och inledande laddningar av batteriet

Förfarandet inleds med urladdning av drivbatteriet medan fordonet körs på provningsbanan eller på en chassidynamometer med en konstant hastighet av 70 % ± 5 % av fordonets högsta hastighet under 30 minuter.

Urladdningen avbryts

| a) | då fordonet inte kan köras med 65 % av den högsta hastigheten under 30 minuter, eller |
| --- | --- |

a)

då fordonet inte kan köras med 65 % av den högsta hastigheten under 30 minuter, eller

| b) | då en indikering från fordonets normala instrumentering ges till föraren att stanna fordonet, eller |
| --- | --- |

b)

då en indikering från fordonets normala instrumentering ges till föraren att stanna fordonet, eller

| c) | då ett avstånd av 100 km har tillryggalagts. |
| --- | --- |

c)

då ett avstånd av 100 km har tillryggalagts.

5.1.2   Inledande laddning av batteriet

Denna laddning utförs

| a) | med ombordladdaren, |
| --- | --- |

a)

med ombordladdaren,

| b) | i en omgivningstemperatur mellan 293 K och 303 K. |
| --- | --- |

b)

i en omgivningstemperatur mellan 293 K och 303 K.

Förfarandet utesluter alla slags externa laddare.

Kriterierna för avslutningen av drivbatteriets laddning motsvaras av ett automatiskt stopp från ombordladdaren.

Detta förfarande omfattar alla slags specialladdningar som kan vara automatiskt eller manuellt initierade, t.ex. utjämnings- eller underhållsladdningar.

5.1.3   Förfarandet enligt punkterna 5.1.1–5.1.2 ska upprepas två gånger.

5.2   Urladdning av batteriet

Drivbatteriet urladdas medan det körs på provningsbanan eller på en chassidynamometer med en konstant hastighet av 70 ± 5 % från fordonets högsta hastighet under 30 minuter.

Urladdningen avbryts

| a) | då en indikering från fordonets normala instrumentering ges till föraren att stanna fordonet, eller |
| --- | --- |

a)

då en indikering från fordonets normala instrumentering ges till föraren att stanna fordonet, eller

| b) | om fordonets högsta hastighet är lägre än 20 km/tim. |
| --- | --- |

b)

om fordonets högsta hastighet är lägre än 20 km/tim.

5.3   Konditionering

Inom 15 minuter efter avslutningen av den batteriurladdning som anges i punkt 5.2 parkeras fordonet i konditioneringsområdet. Fordonet hålls parkerat under minst 12 och högst 36 timmar mellan avslutningen av drivbatteriets urladdning och inledningen av provningen av vätgasutsläpp under en normal laddning. Under denna period ska fordonet stabiliseras vid 293 K ± 2 K.

5.4   Provning av vätgasutsläpp under en normal laddning

5.4.1   Innan konditioneringen avslutas ska mätkammaren vädras under flera minuter tills en stabil vätgasbakgrund nås. Kammarens blandarfläkt(ar) ska också inkopplas i samband härmed.

5.4.2   Vätgasanalysatorn ska nollställas och mätområdet bestämmas omedelbart före provningen.

5.4.3   Vid slutet av konditioneringen ska provningsfordonet med motorn avstängd och med provningsfordonets fönster och bagageutrymme öppna flyttas in i mätkammaren.

5.4.4   Fordonet ska anslutas till kraftnätet. Batteriet laddas enligt det normala laddningsförfarande som anges i punkt 5.4.7.

5.4.5   Kammarens dörrar stängs och förseglas gastätt inom två minuter från det normala laddningsstegets elektriska förregling.

5.4.6   Inledningen till provningsperioden för vätgasutsläpp vid normal laddning börjar när kammaren är förseglad. Vätgaskoncentration, temperatur och lufttryck mäts så att de ursprungliga värdena CH2i, Ti och Pi för provningen av den normala laddningen erhålls.

Dessa värden används vid beräkningen av vätgasutsläpp (punkt 6). Kammarens omgivningstemperatur T får under den normala laddningsperioden inte vara lägre än 291 K och inte högre än 295 K.

5.4.7.   Förfarande för normal laddning

Den normala laddningen utförs med ombordladdaren och består av följande steg:

| a) | Laddning vid konstant effekt under t1. |
| --- | --- |

a)

Laddning vid konstant effekt under t1.

| b) | Överladdning vid konstant ström under t2. Överladdningsstyrkan anges av tillverkaren och motsvarar den som används under utjämningsladdning. |
| --- | --- |

b)

Överladdning vid konstant ström under t2. Överladdningsstyrkan anges av tillverkaren och motsvarar den som används under utjämningsladdning.

Kriterierna för avslutning av drivbatteriladdning överensstämmer med ett automatiskt stopp som avges av ombordladdaren efter en laddningstid av t1 + t2. Denna laddningstid kommer att begränsas till t1 + 5 timmar, även om föraren får en klar indikering från standardinstrumenteringen att batteriet ännu inte är fullt laddat.

5.4.8   Vätgasanalysatorn ska nollställas och mätområdet bestämmas omedelbart före provningen.

5.4.9   Avslutningen av utsläppsprovtagningsperioden inträffar t1 + t2 eller t1 + 5 timmar efter början av den inledande provtagningen såsom anges i punkt 5.4.6. De olika tider som förflutit registreras. Vätgaskoncentration, temperatur och lufttryck mäts så att slutvärdena CH2f, Tf och Pf för provningen av den normala laddningen erhålls för beräkning i punkt 6.

5.5   Provning av vätgasutsläpp med ombordladdaravbrott

5.5.1   Inom högst sju dagar efter det att den tidigare provningen avslutats ska förfarandet med urladdning av fordonets drivbatteri inledas enligt punkt 5.2.

5.5.2   Stegen i förfarandet i punkt 5.3 ska upprepas.

5.5.3   Innan konditioneringen avslutas ska mätkammaren vädras under flera minuter tills en stabil vätgasbakgrund nås. Kammarens blandarfläkt(ar) ska också inkopplas i samband härmed.

5.5.4   Vätgasanalysatorn ska nollställas och mätområdet bestämmas omedelbart före provningen.

5.5.5   Vid slutet av konditioneringen ska provningsfordonet med motorn avstängd och med provningsfordonets fönster och bagageutrymme öppna flyttas in i mätkammaren.

5.5.6   Fordonet ska anslutas till kraftnätet. Batteriet laddas enligt det avbrutna laddningsförfarande som anges i punkt 5.5.9.

5.5.7   Kammarens dörrar stängs och förseglas gastätt inom två minuter från det avbrutna laddningsstegets elektriska förregling.

5.5.8   Inledningen till provningsperioden för vätgasutsläpp vid avbruten laddning börjar när kammaren är förseglad. Vätgaskoncentration, temperatur och lufttryck mäts så att de ursprungliga värdena CH2i, Ti och Pi för provningen av den avbrutna laddningen erhålls.

Dessa värden används vid beräkningen av vätgasutsläpp (punkt 6). Kammarens omgivningstemperatur T får under den avbrutna laddningsperioden inte vara lägre än 291 K och inte högre än 295 K.

5.5.9   Förfarande för avbruten laddning

Den avbrutna laddningen utförs med ombordladdaren och består av följande steg:

| a) | Laddning vid konstant effekt under t’1, |
| --- | --- |

a)

Laddning vid konstant effekt under t’1,

| b) | Laddning vid maximal ström under 30 minuter. Under denna fas är ombordladdaren blockerad vid maximal strömstyrka. |
| --- | --- |

b)

Laddning vid maximal ström under 30 minuter. Under denna fas är ombordladdaren blockerad vid maximal strömstyrka.

5.5.10   Vätgasanalysatorn ska nollställas och mätområdet bestämmas omedelbart före provningen.

5.5.11   Avslutningen av provningsperioden inträffar t’1 + 30 minuter efter början av den inledande provtagningen såsom anges i punkt 5.5.8. Den tid som förflutit registreras. Vätgaskoncentration, temperatur och lufttryck mäts så att slutvärdena CH2f, Tf och Pf för provningen vid den avbrutna laddningen erhålls för beräkning enligt punkt 6.

6.   BERÄKNING

De vätgasutsläppsprovningar som beskrivs i punkt 5 möjliggör beräkning av vätgasutsläpp vid normal och avbruten laddning. Vätgasutsläppen från var och en av dessa faser beräknas med användning av ursprungliga och slutliga vätgaskoncentrationer, temperaturer och lufttryck i kammaren jämte kammarens nettovolym.

Formeln nedan används:

Formula

där:

| MH2 | = | vätgasmassa (g) |
| --- | --- | --- |
| CH2 | = | uppmätt vätgaskoncentration i kammaren (volym-ppm) |
| V | = | kammarens nettovolym (m3) korrigerad för fordonets volym, med fönster och bagageutrymme öppna. Om fordonets volym inte är bestämd subtraheras volymen 1,42 m3. |
| Vout | = | kompensationsvolym (m3), vid provningstemperatur och provningstryck |
| T | = | kammarens omgivningstemperatur (K) |
| P | = | kammarens absoluta tryck (kPa) |
| k | = | 2,42 |

MH2

=

vätgasmassa (g)

CH2

=

uppmätt vätgaskoncentration i kammaren (volym-ppm)

V

=

kammarens nettovolym (m3) korrigerad för fordonets volym, med fönster och bagageutrymme öppna. Om fordonets volym inte är bestämd subtraheras volymen 1,42 m3.

Vout

=

kompensationsvolym (m3), vid provningstemperatur och provningstryck

T

=

kammarens omgivningstemperatur (K)

P

=

kammarens absoluta tryck (kPa)

k

=

2,42

| | i betecknar inledningsvärde |
| --- | --- |

i betecknar inledningsvärde

| | f betecknar slutvärde |
| --- | --- |

f betecknar slutvärde

6.1   Provningsresultat

Fordonets massutsläpp av vätgas är

| MN | = | vätgasmassutsläpp vid provning av normal laddning (g) |
| --- | --- | --- |
| MD | = | vätgasmassutsläpp vid provning av avbruten laddning (g) |

MN

=

vätgasmassutsläpp vid provning av normal laddning (g)

MD

=

vätgasmassutsläpp vid provning av avbruten laddning (g)

Tillägg 1

KALIBRERING AV UTRUSTNING FÖR PROVNING AV VÄTGASUTSLÄPP

1.   KALIBRERINGSFREKVENS OCH KALIBRERINGSMETODER

All utrustning ska kalibreras innan den tas i bruk och därefter så ofta som krävs och under alla omständigheter under månaden före typgodkännandeprovning. De kalibreringsmetoder som ska användas är beskrivna i detta tillägg.

2.   KALIBRERING AV KAMMAREN

2.1   Inledande bestämning av kammarens inre volym

| 2.1.1 | Innan den tas i bruk för första gången ska kammarens inre volym bestämmas enligt följande. Kammarens inre mått mäts noggrant med beaktande av alla ojämnheter såsom stödstag. Kammarens inre volym bestäms med utgångspunkt i dessa mätningar.
  Kammaren ska låsas till en fast volym när den hålls vid en omgivningstemperatur av 293 K. Denna nominella volym ska vara repeterbar inom ± 0,5 % av det angivna värdet. |
| --- | --- |

2.1.1

Innan den tas i bruk för första gången ska kammarens inre volym bestämmas enligt följande. Kammarens inre mått mäts noggrant med beaktande av alla ojämnheter såsom stödstag. Kammarens inre volym bestäms med utgångspunkt i dessa mätningar.

Kammaren ska låsas till en fast volym när den hålls vid en omgivningstemperatur av 293 K. Denna nominella volym ska vara repeterbar inom ± 0,5 % av det angivna värdet.

| 2.1.2 | Den inre nettovolymen bestäms genom att 1,42 m3 subtraheras från kammarens inre volym. Alternativt kan provningsfordonets volym med bagageutrymme och fönster öppna användas i stället för 1,42 m3. |
| --- | --- |

2.1.2

Den inre nettovolymen bestäms genom att 1,42 m3 subtraheras från kammarens inre volym. Alternativt kan provningsfordonets volym med bagageutrymme och fönster öppna användas i stället för 1,42 m3.

| 2.1.3 | Kammaren ska kontrolleras enligt punkt 2.3. Om vätgasmassan inte inom ± 2 % överensstämmer med den införda massan krävs en korrigeringsåtgärd. |
| --- | --- |

2.1.3

Kammaren ska kontrolleras enligt punkt 2.3. Om vätgasmassan inte inom ± 2 % överensstämmer med den införda massan krävs en korrigeringsåtgärd.

2.2   Bestämning av kammarens bakgrundsutsläpp

Genom denna åtgärd fastställs att kammaren inte innehåller något material som avger betydande mängder vätgas. Kontrollen ska utföras då kammaren tas i bruk, efter varje åtgärd i kammaren som kan påverka bakgrundsutsläppen och med en frekvens av minst en gång om året.

| 2.2.1 | Kammare med varierbar volym kan användas antingen i låst eller olåst skick såsom beskrivs i punkt 2.1.1. Omgivningstemperaturen ska under hela den fyratimmarsperiod som omnämns nedan hållas vid 293 ± 2 K. |
| --- | --- |

2.2.1

Kammare med varierbar volym kan användas antingen i låst eller olåst skick såsom beskrivs i punkt 2.1.1. Omgivningstemperaturen ska under hela den fyratimmarsperiod som omnämns nedan hållas vid 293 ± 2 K.

| 2.2.2 | Kammaren får förseglas och blandarfläkten köras under en period av upp till tolv timmar innan bakgrundsprovtagningsperioden om fyra timmar inleds. |
| --- | --- |

2.2.2

Kammaren får förseglas och blandarfläkten köras under en period av upp till tolv timmar innan bakgrundsprovtagningsperioden om fyra timmar inleds.

| 2.2.3 | Analysatorn (om sådan krävs) ska kalibreras, och därefter ska den nollställas och mätområdet bestämmas. |
| --- | --- |

2.2.3

Analysatorn (om sådan krävs) ska kalibreras, och därefter ska den nollställas och mätområdet bestämmas.

| 2.2.4 | Kammaren ska vädras tills en stabil vätgasavläsning erhålls och blandarfläkten inkopplas om den inte redan är inkopplad. |
| --- | --- |

2.2.4

Kammaren ska vädras tills en stabil vätgasavläsning erhålls och blandarfläkten inkopplas om den inte redan är inkopplad.

| 2.2.5 | Kammaren förseglas därefter och bakgrundsvätgasens koncentration, temperatur och lufttryck mäts. Dessa är de ursprungliga värden CH2i, Ti och Pi som används vid beräkningen av bakgrunden i kammaren. |
| --- | --- |

2.2.5

Kammaren förseglas därefter och bakgrundsvätgasens koncentration, temperatur och lufttryck mäts. Dessa är de ursprungliga värden CH2i, Ti och Pi som används vid beräkningen av bakgrunden i kammaren.

| 2.2.6 | Kammaren får stå orörd med blandarfläkten inkopplad under en fyratimmarsperiod. |
| --- | --- |

2.2.6

Kammaren får stå orörd med blandarfläkten inkopplad under en fyratimmarsperiod.

| 2.2.7 | Vid slutet av denna tid används samma analysator för att mäta vätgaskoncentrationen i kammaren. Temperatur och lufttryck mäts också. Dessa utgör de slutliga värdena CH2f, Tf och Pf. |
| --- | --- |

2.2.7

Vid slutet av denna tid används samma analysator för att mäta vätgaskoncentrationen i kammaren. Temperatur och lufttryck mäts också. Dessa utgör de slutliga värdena CH2f, Tf och Pf.

| 2.2.8 | Förändringen i vätgasmassan i kammaren under provningsperioden ska beräknas i enlighet med punkt 2.4 och får inte överstiga 0,5 g. |
| --- | --- |

2.2.8

Förändringen i vätgasmassan i kammaren under provningsperioden ska beräknas i enlighet med punkt 2.4 och får inte överstiga 0,5 g.

2.3   Kalibrering och vätgasretentionsprovning av kammaren

Genom kalibreringen och vätgasretentionsprovningen av kammaren kontrolleras den beräknade volymen (punkt 2.1), samtidigt som eventuell läckagehastighet mäts. Kammarens läckagehastighet ska fastställas då kammaren tas i bruk, efter varje åtgärd i kammaren som kan påverka kammarens ursprungliga skick och därefter minst en gång i månaden. Om sex på varandra följande månatliga kontroller framgångsrikt genomförs utan korrigerande åtgärder kan kammarens läckagehastighet därefter fastställas kvartalsvis så länge ingen korrigerande åtgärd krävs.

| 2.3.1 | Kammaren ska vädras tills en stabil vätgaskoncentration erhålls. Blandarfläkten slås sedan på om den inte redan är på. Vätgasanalysatorn nollställs, kalibreras vid behov och mätområdet bestäms. |
| --- | --- |

2.3.1

Kammaren ska vädras tills en stabil vätgaskoncentration erhålls. Blandarfläkten slås sedan på om den inte redan är på. Vätgasanalysatorn nollställs, kalibreras vid behov och mätområdet bestäms.

| 2.3.2 | Kammaren ska låsas vid det nominella volymläget. |
| --- | --- |

2.3.2

Kammaren ska låsas vid det nominella volymläget.

| 2.3.3 | Systemet för kontroll av omgivningstemperatur sätts därefter igång (om så inte redan skett) och inställs för en inledande temperatur av 293 K. |
| --- | --- |

2.3.3

Systemet för kontroll av omgivningstemperatur sätts därefter igång (om så inte redan skett) och inställs för en inledande temperatur av 293 K.

| 2.3.4 | När kammarens temperatur stabiliseras vid 293 ± 2 K förseglas kammaren, och bakgrundskoncentration, temperatur och lufttryck mäts. Dessa är de ursprungliga värden CH2i, Ti och Pi som används vid kammarens kalibrering. |
| --- | --- |

2.3.4

När kammarens temperatur stabiliseras vid 293 ± 2 K förseglas kammaren, och bakgrundskoncentration, temperatur och lufttryck mäts. Dessa är de ursprungliga värden CH2i, Ti och Pi som används vid kammarens kalibrering.

| 2.3.5 | Kammaren ska frigöras från den nominella volymen. |
| --- | --- |

2.3.5

Kammaren ska frigöras från den nominella volymen.

| 2.3.6 | En mängd av ca 100 g vätgas införs i kammaren. Denna vätgasmassa ska mätas med en noggrannhet av ± 2 % av det uppmätta värdet. |
| --- | --- |

2.3.6

En mängd av ca 100 g vätgas införs i kammaren. Denna vätgasmassa ska mätas med en noggrannhet av ± 2 % av det uppmätta värdet.

| 2.3.7 | Kammarens innehåll ska tillåtas bli blandat under fem minuter och därefter mäts vätgaskoncentration, temperatur och lufttryck. Dessa är de slutliga värdena CH2f, Tf och Pf för kalibreringen av kammaren såväl som utgångsvärdena CH2i, Ti och Pi för retentionskontrollen. |
| --- | --- |

2.3.7

Kammarens innehåll ska tillåtas bli blandat under fem minuter och därefter mäts vätgaskoncentration, temperatur och lufttryck. Dessa är de slutliga värdena CH2f, Tf och Pf för kalibreringen av kammaren såväl som utgångsvärdena CH2i, Ti och Pi för retentionskontrollen.

| 2.3.8 | Med utgångspunkt i avläsningarna i punkterna 2.3.4 och 2.3.7 och formeln i punkt 2.4 beräknas vätgasmassan i kammaren. Denna ska ligga inom ± 2 % av den vätgasmassa som mäts i punkt 2.3.6. |
| --- | --- |

2.3.8

Med utgångspunkt i avläsningarna i punkterna 2.3.4 och 2.3.7 och formeln i punkt 2.4 beräknas vätgasmassan i kammaren. Denna ska ligga inom ± 2 % av den vätgasmassa som mäts i punkt 2.3.6.

| 2.3.9 | Kammarens innehåll ska tillåtas bli blandat under minst 10 timmar. Vid periodens slut mäts och registreras slutlig vätgaskoncentration, temperatur och lufttryck. Dessa är de slutliga värdena CH2f, Tf och Pf för retentionskontrollen. |
| --- | --- |

2.3.9

Kammarens innehåll ska tillåtas bli blandat under minst 10 timmar. Vid periodens slut mäts och registreras slutlig vätgaskoncentration, temperatur och lufttryck. Dessa är de slutliga värdena CH2f, Tf och Pf för retentionskontrollen.

| 2.3.10 | Med användning av formeln i punkt 2.4 beräknas därefter vätgasmassan ur avläsningarna i punkterna 2.3.7 och 2.3.9. Denna massa får inte avvika med mer än 5 % från den vätgasmassa som anges i punkt 2.3.8. |
| --- | --- |

2.3.10

Med användning av formeln i punkt 2.4 beräknas därefter vätgasmassan ur avläsningarna i punkterna 2.3.7 och 2.3.9. Denna massa får inte avvika med mer än 5 % från den vätgasmassa som anges i punkt 2.3.8.

2.4   Beräkning

Beräkningen av vätgasmassans nettoförändring i kammaren används för att bestämma kammarens kolvätebakgrund och läckagehastighet. Inledande och slutliga avläsningar av vätgaskoncentration, temperatur och lufttryck används i följande formel för att beräkna massförändringen.

Formula

där

| MH2 | = | vätgasmassa (g) |
| --- | --- | --- |
| CH2 | = | uppmätt vätgaskoncentration i kammaren (volym-ppm) |
| V | = | kammarens volym (m3) uppmätt enligt punkt 2.1.1. |
| Vout | = | kompensationsvolym (m3), vid provningstemperatur och provningstryck |
| T | = | kammarens omgivningstemperatur (K) |
| P | = | absolut kammartryck (kPa) |
| k | = | 2,42 |

MH2

=

vätgasmassa (g)

CH2

=

uppmätt vätgaskoncentration i kammaren (volym-ppm)

V

=

kammarens volym (m3) uppmätt enligt punkt 2.1.1.

Vout

=

kompensationsvolym (m3), vid provningstemperatur och provningstryck

T

=

kammarens omgivningstemperatur (K)

P

=

absolut kammartryck (kPa)

k

=

2,42

| | i betecknar inledningsvärde |
| --- | --- |

i betecknar inledningsvärde

| | f betecknar slutvärde |
| --- | --- |

f betecknar slutvärde

3.   KALIBRERING AV VÄTGASANALYSATORN

Analysatorn bör kalibreras med användning av vätgas i luft och renad syntetisk luft. Se punkt 4.8.2 i bilaga 7.

Vart och ett av de normalt använda driftsområdena kalibreras genom följande förfarande:

| 3.1 | En kalibreringskurva upprättas med minst fem kalibreringspunkter som är så jämnt fördelade som möjligt inom driftsområdet. Den nominella koncentrationen av kalibreringsgasen med de högsta koncentrationerna ska vara minst 80 % av fullt skalutslag. |
| --- | --- |

3.1

En kalibreringskurva upprättas med minst fem kalibreringspunkter som är så jämnt fördelade som möjligt inom driftsområdet. Den nominella koncentrationen av kalibreringsgasen med de högsta koncentrationerna ska vara minst 80 % av fullt skalutslag.

| 3.2 | Kalibreringskurvan beräknas med minsta kvadratmetoden. Om graden hos det polynom som erhålls är större än 3 ska följaktligen antalet kalibreringspunkter vara minst antalet polynomgrader plus 2. |
| --- | --- |

3.2

Kalibreringskurvan beräknas med minsta kvadratmetoden. Om graden hos det polynom som erhålls är större än 3 ska följaktligen antalet kalibreringspunkter vara minst antalet polynomgrader plus 2.

| 3.3 | Kalibreringskurvan får inte avvika med mer än 2 % från det nominella värdet för varje kalibreringsgas. |
| --- | --- |

3.3

Kalibreringskurvan får inte avvika med mer än 2 % från det nominella värdet för varje kalibreringsgas.

| 3.4 | Med användning av koefficienterna från det polynom som härletts enligt punkt 3.2 ska en tabell upprättas över analysatoravläsningarna i förhållande till verkliga koncentrationer i steg som inte överstiger 1 % av fullt skalutslag. Detta ska utföras för varje kalibrerat analysatorområde.
  Denna tabell ska också innehålla andra relevanta uppgifter såsom






  a) | kalibreringsdatum, |
| --- | --- | --- |

3.4

Med användning av koefficienterna från det polynom som härletts enligt punkt 3.2 ska en tabell upprättas över analysatoravläsningarna i förhållande till verkliga koncentrationer i steg som inte överstiger 1 % av fullt skalutslag. Detta ska utföras för varje kalibrerat analysatorområde.

Denna tabell ska också innehålla andra relevanta uppgifter såsom

a)

kalibreringsdatum,

| b) | mätområdes- och nollpunktsavläsningar för potentiometrar (i förekommande fall), |
| --- | --- |

b)

mätområdes- och nollpunktsavläsningar för potentiometrar (i förekommande fall),

| c) | nominell skala, |
| --- | --- |

c)

nominell skala,

| d) | referensuppgifter för varje kalibreringsgas som använts, |
| --- | --- |

d)

referensuppgifter för varje kalibreringsgas som använts,

| e) | verkligt och angivet värde för varje kalibreringsgas som använts samt skillnaden i procent, |
| --- | --- |

e)

verkligt och angivet värde för varje kalibreringsgas som använts samt skillnaden i procent,

| f) | analysatorns kalibreringstryck. |
| --- | --- |

f)

analysatorns kalibreringstryck.

| 3.5 | Alternativa metoder (t.ex. dator eller elektroniskt styrd mätområdesväxlare) kan användas om det för den tekniska tjänsten kan visas att dessa metoder ger likvärdig noggrannhet. |
| --- | --- |

3.5

Alternativa metoder (t.ex. dator eller elektroniskt styrd mätområdesväxlare) kan användas om det för den tekniska tjänsten kan visas att dessa metoder ger likvärdig noggrannhet.

Tillägg 2

FORDONSFAMILJENS VÄSENTLIGA EGENSKAPER

1.   Parametrar som definierar familjen med avseende på vätgasutsläpp

Familjen kan definieras med grundläggande konstruktionsparametrar som ska vara gemensamma för fordon inom familjen. I vissa fall kan det förekomma interaktion av parametrar. Dessa effekter ska också beaktas för att säkerställa att endast fordon med liknande egenskaper för vätgasutsläpp ingår i familjen.

2.   Alltså anses sådana fordonstyper där nedanstående parametrar är identiska tillhöra samma familj med avseende på vätgasutsläpp.

Drivbatteri:

| a) | batteriets handelsbeteckning eller varumärke, |
| --- | --- |

a)

batteriets handelsbeteckning eller varumärke,

| b) | uppgift om alla slags elektrokemiska par, |
| --- | --- |

b)

uppgift om alla slags elektrokemiska par,

| c) | antal battericeller, |
| --- | --- |

c)

antal battericeller,

| d) | antal batterienheter, |
| --- | --- |

d)

antal batterienheter,

| e) | batteriets märkspänning (V), |
| --- | --- |

e)

batteriets märkspänning (V),

| f) | batteriets energiinnehåll (kWh), |
| --- | --- |

f)

batteriets energiinnehåll (kWh),

| g) | gaskombinationshastighet (i %), |
| --- | --- |

g)

gaskombinationshastighet (i %),

| h) | ventilationstyp(er) för batterienhet(er) eller batterisats, |
| --- | --- |

h)

ventilationstyp(er) för batterienhet(er) eller batterisats,

| i) | typ av kylsystem (i förekommande fall). |
| --- | --- |

i)

typ av kylsystem (i förekommande fall).

Ombordladdare:

| a) | de olika laddardelarnas fabrikat och typ, |
| --- | --- |

a)

de olika laddardelarnas fabrikat och typ,

| b) | nominell uteffekt (kW), |
| --- | --- |

b)

nominell uteffekt (kW),

| c) | högsta laddningsspänning (V), |
| --- | --- |

c)

högsta laddningsspänning (V),

| d) | högsta laddningsströmstyrka (A), |
| --- | --- |

d)

högsta laddningsströmstyrka (A),

| e) | styrenhetens fabrikat och typ (i förekommande fall), |
| --- | --- |

e)

styrenhetens fabrikat och typ (i förekommande fall),

| f) | diagram över drift, kontrollorgan och säkerhet, |
| --- | --- |

f)

diagram över drift, kontrollorgan och säkerhet,

| g) | laddningsperiodernas egenskaper. |
| --- | --- |

g)

laddningsperiodernas egenskaper.

---