# Jurnalul Oficial L 23/2011

| | ISSN 1830-3625
  doi:10.3000/18303625.L_2011.023.ron |
| --- | --- |
| Jurnalul Oficial
  al Uniunii Europene | L 23 |
| | |
| Ediţia în limba română | Legislaţie | Anul 5427 ianuarie 2011 |

ISSN 1830-3625

doi:10.3000/18303625.L_2011.023.ron

Jurnalul Oficial

al Uniunii Europene

L 23

Ediţia în limba română

Legislaţie

Anul 5427 ianuarie 2011

---

| Cuprins | | II   Acte fără caracter legislativ | Pagina |
| --- | --- | --- | --- |
| | | REGULAMENTE |
| | * | Regulamentul (UE) nr. 61/2011 al Comisiei din 24 ianuarie 2011 de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 2568/91 privind caracteristicile uleiurilor de măsline și ale uleiurilor din resturi de măsline, precum și metodele de analiză a acestora | 1 |
| | * | Regulamentul (UE) nr. 62/2011 al Comisiei din 26 ianuarie 2011 de excludere a subdiviziunilor ICES 27 și 28.2 de la anumite limitări ale efortului de pescuit pentru anul 2011, în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1098/2007 al Consiliului de stabilire a unui plan multianual pentru rezervele de cod din Marea Baltică și pentru unitățile piscicole de exploatare a rezervelor respective | 15 |
| | * | Regulamentul (UE) nr. 63/2011 al Comisiei din 26 ianuarie 2011 de stabilire a dispozițiilor detaliate pentru aplicarea unei derogări de la obiectivele privind emisiile specifice de CO2, în temeiul articolului 11 din Regulamentul (CE) nr. 443/2009 al Parlamentului European și al Consiliului (
  1
  ) | 16 |
| | | Regulamentul (UE) nr. 64/2011 al Comisiei din 26 ianuarie 2011 de stabilire a valorilor forfetare de import pentru fixarea prețului de intrare pentru anumite fructe și legume | 29 |

Cuprins

II   Acte fără caracter legislativ

Pagina

REGULAMENTE

*

Regulamentul (UE) nr. 61/2011 al Comisiei din 24 ianuarie 2011 de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 2568/91 privind caracteristicile uleiurilor de măsline și ale uleiurilor din resturi de măsline, precum și metodele de analiză a acestora

1

*

Regulamentul (UE) nr. 62/2011 al Comisiei din 26 ianuarie 2011 de excludere a subdiviziunilor ICES 27 și 28.2 de la anumite limitări ale efortului de pescuit pentru anul 2011, în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1098/2007 al Consiliului de stabilire a unui plan multianual pentru rezervele de cod din Marea Baltică și pentru unitățile piscicole de exploatare a rezervelor respective

15

*

Regulamentul (UE) nr. 63/2011 al Comisiei din 26 ianuarie 2011 de stabilire a dispozițiilor detaliate pentru aplicarea unei derogări de la obiectivele privind emisiile specifice de CO2, în temeiul articolului 11 din Regulamentul (CE) nr. 443/2009 al Parlamentului European și al Consiliului (
  1
  )

2

1

16

Regulamentul (UE) nr. 64/2011 al Comisiei din 26 ianuarie 2011 de stabilire a valorilor forfetare de import pentru fixarea prețului de intrare pentru anumite fructe și legume

29

| | | IV   Acte adoptate înainte de 1 decembrie 2009, în temeiul Tratatului CE, al Tratatului UE și al Tratatului Euratom |
| --- | --- | --- |
| | * | Decizia Autorității AELS de Supraveghere nr. 191/09/COL din 22 aprilie 2009 de modificare, pentru a șaptezecea oară, a normelor procedurale și de fond în domeniul ajutoarelor de stat, prin introducerea unui nou capitol privind tratarea activelor depreciate în sectorul bancar din SEE | 31 |

IV   Acte adoptate înainte de 1 decembrie 2009, în temeiul Tratatului CE, al Tratatului UE și al Tratatului Euratom

*

Decizia Autorității AELS de Supraveghere nr. 191/09/COL din 22 aprilie 2009 de modificare, pentru a șaptezecea oară, a normelor procedurale și de fond în domeniul ajutoarelor de stat, prin introducerea unui nou capitol privind tratarea activelor depreciate în sectorul bancar din SEE

31

| | | Rectificări |
| --- | --- | --- |
| | * | Rectificare la Regulamentul (UE) nr. 1261/2010 al Comisiei din 22 decembrie 2010 de instituire a unei taxe compensatorii provizorii privind importurile de anumite bare din oțeluri inoxidabile originare din India (JO L 343, 29.12.2010) | 53 |

Rectificări

*

Rectificare la Regulamentul (UE) nr. 1261/2010 al Comisiei din 22 decembrie 2010 de instituire a unei taxe compensatorii provizorii privind importurile de anumite bare din oțeluri inoxidabile originare din India (JO L 343, 29.12.2010)

(JO L 343, 29.12.2010)

53

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Text cu relevanță pentru SEE |

---

(1)   Text cu relevanță pentru SEE

1

| RO | Actele ale căror titluri sunt tipărite cu caractere drepte sunt acte de gestionare curentă adoptate în cadrul politicii agricole şi care au, în general, o perioadă de valabilitate limitată.
  Titlurile celorlalte acte sunt tipărite cu caractere aldine şi sunt precedate de un asterisc. |
| --- | --- |

RO

Actele ale căror titluri sunt tipărite cu caractere drepte sunt acte de gestionare curentă adoptate în cadrul politicii agricole şi care au, în general, o perioadă de valabilitate limitată.

Titlurile celorlalte acte sunt tipărite cu caractere aldine şi sunt precedate de un asterisc.

---

II Acte fără caracter legislativ

REGULAMENTE

| 27.1.2011 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | L 23/1 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2011

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

L 23/1

---

REGULAMENTUL (UE) NR. 61/2011 AL COMISIEI

din 24 ianuarie 2011

de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 2568/91 privind caracteristicile uleiurilor de măsline și ale uleiurilor din resturi de măsline, precum și metodele de analiză a acestora

COMISIA EUROPEANĂ,

având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului din 22 octombrie 2007 de instituire a unei organizări comune a piețelor agricole și privind dispoziții specifice referitoare la anumite produse agricole („Regulamentul unic OCP”) (1), în special articolul 113 alineatul (1) litera (a) și articolul 121 litera (h), coroborate cu articolul 4,

întrucât:

| (1) | Regulamentul (CEE) nr. 2568/91 (2) al Comisiei definește caracteristicile fizice și chimice ale uleiurilor de măsline și ale uleiurilor din turte de măsline și metodele de analiză a caracteristicilor respective. Metodele menționate și valorile limită pentru caracteristicile uleiurilor trebuie actualizate în temeiul opiniilor unor experți chimiști și în concordanță cu rezultatele lucrărilor Consiliului Oleicol Internațional. |
| --- | --- |

(1)

Regulamentul (CEE) nr. 2568/91 (2) al Comisiei definește caracteristicile fizice și chimice ale uleiurilor de măsline și ale uleiurilor din turte de măsline și metodele de analiză a caracteristicilor respective. Metodele menționate și valorile limită pentru caracteristicile uleiurilor trebuie actualizate în temeiul opiniilor unor experți chimiști și în concordanță cu rezultatele lucrărilor Consiliului Oleicol Internațional.

| (2) | În speță, deoarece experții chimiști au ajuns la concluzia că conținutul de esteri etilici ai acizilor grași și de esteri metilici ai acizilor grași constituie un parametru al calității uleiurilor de măsline extravirgine, este necesar să se introducă valori limită ale acestor esteri, precum și o metodă pentru determinarea conținutului lor. |
| --- | --- |

(2)

În speță, deoarece experții chimiști au ajuns la concluzia că conținutul de esteri etilici ai acizilor grași și de esteri metilici ai acizilor grași constituie un parametru al calității uleiurilor de măsline extravirgine, este necesar să se introducă valori limită ale acestor esteri, precum și o metodă pentru determinarea conținutului lor.

| (3) | Pentru a permite o perioadă de adaptare la noile standarde, pentru introducerea mijloacelor necesare aplicării acestora și pentru a evita perturbarea tranzacțiilor comerciale, modificările aduse regulamentului menționat trebuie să se aplice de la 1 aprilie 2011. Din aceleași motive, este necesar să se dispună ca uleiurile de măsline fabricate și etichetate legal în Uniunea Europeană sau importate legal în Uniunea Europeană și puse în liberă circulație înainte de această dată să fie comercializate până la epuizarea tuturor stocurilor. |
| --- | --- |

(3)

Pentru a permite o perioadă de adaptare la noile standarde, pentru introducerea mijloacelor necesare aplicării acestora și pentru a evita perturbarea tranzacțiilor comerciale, modificările aduse regulamentului menționat trebuie să se aplice de la 1 aprilie 2011. Din aceleași motive, este necesar să se dispună ca uleiurile de măsline fabricate și etichetate legal în Uniunea Europeană sau importate legal în Uniunea Europeană și puse în liberă circulație înainte de această dată să fie comercializate până la epuizarea tuturor stocurilor.

| (4) | Prin urmare, Regulamentul (CEE) nr. 2568/91 trebuie modificat în consecință. |
| --- | --- |

(4)

Prin urmare, Regulamentul (CEE) nr. 2568/91 trebuie modificat în consecință.

| (5) | Măsurile prevăzute de prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetului de gestionare a organizării comune a piețelor agricole, |
| --- | --- |

(5)

Măsurile prevăzute de prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetului de gestionare a organizării comune a piețelor agricole,

ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:

Articolul 1

Regulamentul (CEE) nr. 2568/91 se modifică după cum urmează:

| 1) | La articolul 2 alineatul (1) se adaugă următoarea liniuță:






  „— | pentru determinarea conținutului de ceruri, esteri metilici ai acizilor grași și esteri etilici ai acizilor grași prin cromatografie în fază gazoasă cu coloană capilară, metoda descrisă în anexa XX” |
| --- | --- | --- |

1)

La articolul 2 alineatul (1) se adaugă următoarea liniuță:

„—

pentru determinarea conținutului de ceruri, esteri metilici ai acizilor grași și esteri etilici ai acizilor grași prin cromatografie în fază gazoasă cu coloană capilară, metoda descrisă în anexa XX”

| 2) | În sumarul anexelor se adaugă următorul text:






  „Anexa XX: | Metoda pentru determinarea conținutului de ceruri, esteri metilici ai acizilor grași și esteri etilici ai acizilor grași prin cromatografie în fază gazoasă cu coloană capilară” |
| --- | --- | --- |

2)

În sumarul anexelor se adaugă următorul text:

„Anexa XX:

Metoda pentru determinarea conținutului de ceruri, esteri metilici ai acizilor grași și esteri etilici ai acizilor grași prin cromatografie în fază gazoasă cu coloană capilară”

| 3) | Anexa I se înlocuiește cu textul anexei I la prezentul regulament. |
| --- | --- |

3)

Anexa I se înlocuiește cu textul anexei I la prezentul regulament.

| 4) | Se adaugă anexa XX în conformitate cu anexa II la prezentul regulament. |
| --- | --- |

4)

Se adaugă anexa XX în conformitate cu anexa II la prezentul regulament.

Articolul 2

Produsele fabricate și etichetate legal în Uniunea Europeană sau importate legal în Uniunea Europeană și puse în liberă circulație înainte de 1 aprilie 2011 pot fi comercializate până la epuizarea stocurilor.

Articolul 3

Prezentul regulament intră în vigoare în a treia zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

Se aplică de la 1 aprilie 2011.

Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.

Adoptat la Bruxelles, 24 ianuarie 2011.

Pentru Comisie

Președintele

José Manuel BARROSO

---

(1)  JO L 299, 16.11.2007, p. 1.

1

(2)  JO L 248, 5.9.1991, p. 1.

2

---

ANEXA I

„ANEXA I

CARACTERISTICILE ULEIURILOR DE MĂSLINE

Note:

| a) | Rezultatele analizelor trebuie să conțină același număr de zecimale ca cele indicate pentru fiecare caracteristică.
  Ultima cifră trebuie mărită cu o unitate în cazul în care cifra următoare este mai mare de 4. |
| --- | --- |

a)

Rezultatele analizelor trebuie să conțină același număr de zecimale ca cele indicate pentru fiecare caracteristică.

Ultima cifră trebuie mărită cu o unitate în cazul în care cifra următoare este mai mare de 4.

| b) | Este de ajuns ca o singură caracteristică să nu fie conformă cu valorile indicate pentru ca uleiul să fie încadrat într-o altă categorie sau să fie declarat neconform din punct de vedere al purității, în sensul prezentului regulament. |
| --- | --- |

b)

Este de ajuns ca o singură caracteristică să nu fie conformă cu valorile indicate pentru ca uleiul să fie încadrat într-o altă categorie sau să fie declarat neconform din punct de vedere al purității, în sensul prezentului regulament.

| c) | Caracteristicile indicate cu asterisc (*), care fac referire la calitatea uleiului, semnifică următoarele:






  — | pentru uleiul de măsline lampant, limitele aferente pot să nu fie respectate în mod simultan; |
| --- | --- | --- |

c)

Caracteristicile indicate cu asterisc (*), care fac referire la calitatea uleiului, semnifică următoarele:

—

pentru uleiul de măsline lampant, limitele aferente pot să nu fie respectate în mod simultan;

| — | pentru uleiurile de măsline virgine, nerespectarea cel puțin a uneia dintre aceste limite implică schimbarea categoriei, cu toate că uleiul rămâne clasificat într-una din categoriile de uleiuri de măsline virgine. |
| --- | --- |

—

pentru uleiurile de măsline virgine, nerespectarea cel puțin a uneia dintre aceste limite implică schimbarea categoriei, cu toate că uleiul rămâne clasificat într-una din categoriile de uleiuri de măsline virgine.

| d) | Caracteristicile indicate cu două asteriscuri (**), care fac referire la calitatea uleiului, semnifică că, pentru toate uleiurile din resturi de măsline, limitele aferente pot să nu fie respectate în mod simultan.” |
| --- | --- |

d)

Caracteristicile indicate cu două asteriscuri (**), care fac referire la calitatea uleiului, semnifică că, pentru toate uleiurile din resturi de măsline, limitele aferente pot să nu fie respectate în mod simultan.”

| Categorie | Esteri metilici ai acizilor grași [Fatty acid methyl esters (FAME)] și esteri etilici ai acizilor grași [Fatty acid ethyl esters (FAEE)] | Aciditate
  (%)
  (*) | Indice de peroxid
  mEq O2/kg
  (*) | Ceară
  mg/kg
  (**) | Monopalmitat de 2-gliceril
  (%) | Stigmastadienol
  mg/kg (1) | Diferență ECN42 (HPLC) și ECN42
  Calcul teoretic | K232 (*) | K270 (*) | Delta-K (*) | Evaluare organoleptică
  Valoarea medie a defectului (Md) (*) | Evaluare organoleptică
  Valoarea medie a atributului fructat (Mf) (*) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Ulei de măsline virgin extra |

Categorie

Esteri metilici ai acizilor grași [Fatty acid methyl esters (FAME)] și esteri etilici ai acizilor grași [Fatty acid ethyl esters (FAEE)]

Aciditate

(%)

(*)

Indice de peroxid

mEq O2/kg

(*)

Ceară

mg/kg

(**)

Monopalmitat de 2-gliceril

(%)

Stigmastadienol

mg/kg (1)

Diferență ECN42 (HPLC) și ECN42

Calcul teoretic

K232 (*)

K270 (*)

Delta-K (*)

Evaluare organoleptică

Valoarea medie a defectului (Md) (*)

Evaluare organoleptică

Valoarea medie a atributului fructat (Mf) (*)

1.

Ulei de măsline virgin extra

Σ FAME + FAEE ≤ 75 mg/kg sau 75 mg/kg < Σ FAME + FAEE ≤ 150 mg/kg și (FAEE/FAME) ≤ 1,5

≤ 0,8

≤ 20

≤ 250

≤ 0,9 dacă % acid palmitic total ≤ 14 %

≤ 0,10

≤ 0,2

≤ 2,50

≤ 0,22

≤ 0,01

Md = 0

Mf > 0

≤ 1,0 dacă % acid palmitic total > 14 %

| 2. | Ulei de măsline virgin |
| --- | --- |

2.

Ulei de măsline virgin

—

≤ 2,0

≤ 20

≤ 250

≤ 0,9 dacă % acid palmitic total ≤ 14 %

≤ 0,10

≤ 0,2

≤ 2,60

≤ 0,25

≤ 0,01

Md ≤ 3,5

Mf > 0

≤ 1,0 dacă % acid palmitic total > 14 %

| 3. | Ulei de măsline lampant |
| --- | --- |

3.

Ulei de măsline lampant

—

> 2,0

—

≤ 300 (3)

≤ 0,9 dacă % acid palmitic total ≤ 14 %

≤ 0,50

≤ 0,3

—

—

—

Md > 3,5 (2)

—

≤ 1,1 dacă % acid palmitic total > 14 %

| 4. | Ulei de măsline rafinat |
| --- | --- |

4.

Ulei de măsline rafinat

—

≤ 0,3

≤ 5

≤ 350

≤ 0,9 dacă % acid palmitic total ≤ 14 %

—

≤ 0,3

—

≤ 1,10

≤ 0,16

—

—

≤ 1,1 dacă % acid palmitic total > 14 %

| 5. | Ulei de măsline - compus din uleiuri de măsline rafinate și uleiuri de măsline virgine |
| --- | --- |

5.

Ulei de măsline - compus din uleiuri de măsline rafinate și uleiuri de măsline virgine

—

≤ 1,0

≤ 15

≤ 350

≤ 0,9 dacă % acid palmitic total ≤ 14 %

—

≤ 0,3

—

≤ 0,90

≤ 0,15

—

—

≤ 1,0 dacă % acid palmitic total > 14 %

| 6. | Ulei brut din resturi de măsline |
| --- | --- |

6.

Ulei brut din resturi de măsline

—

—

—

> 350 (4)

≤ 1,4

—

≤ 0,6

—

—

—

—

—

| 7. | Ulei rafinat din resturi de măsline |
| --- | --- |

7.

Ulei rafinat din resturi de măsline

—

≤ 0,3

≤ 5

> 350

≤ 1,4

—

≤ 0,5

—

≤ 2,00

≤ 0,20

—

—

| 8. | Ulei din resturi de măsline |
| --- | --- |

8.

Ulei din resturi de măsline

—

≤ 1,0

≤ 15

> 350

≤ 1,2

—

≤ 0,5

—

≤ 1,70

≤ 0,18

—

—

| Categorie | Conținutul de acizi (5) | Sumele izomerilor trans ai uleiului oleic
  (%) | Sumele izomerilor trans ai uleiului linoleic și ai uleiului linolenic
  (%) | Conținutul de steroli | Steroli totali
  (mg/kg) | Eritrodiol și uvaol
  (%) (**) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Miristic
  (%) | Linolenic
  (%) | Arahidic
  (%) | Eicosanoic
  (%) | Behenic
  (%) | Lignoceric
  (%) | Colesterol
  (%) | Brassicasterol
  (%) | Campesterol
  (%) | Stigmasterol
  (%) | Betasitosterol
  (%) (6) | Delta-7-Stigmastenol
  (%) |
| 1. | Ulei de măsline extravirgin |

Categorie

Conținutul de acizi (5)

Sumele izomerilor trans ai uleiului oleic

(%)

Sumele izomerilor trans ai uleiului linoleic și ai uleiului linolenic

(%)

Conținutul de steroli

Steroli totali

(mg/kg)

Eritrodiol și uvaol

(%) (**)

Miristic

(%)

Linolenic

(%)

Arahidic

(%)

Eicosanoic

(%)

Behenic

(%)

Lignoceric

(%)

Colesterol

(%)

Brassicasterol

(%)

Campesterol

(%)

Stigmasterol

(%)

Betasitosterol

(%) (6)

Delta-7-Stigmastenol

(%)

1.

Ulei de măsline extravirgin

≤ 0,05

≤ 1,0

≤ 0,6

≤ 0,4

≤ 0,2

≤ 0,2

≤ 0,05

≤ 0,05

≤ 0,5

≤ 0,1

≤ 4,0

< Camp.

≥ 93,0

≤ 0,5

≥ 1 000

≤ 4,5

| 2. | Ulei de măsline virgin |
| --- | --- |

2.

Ulei de măsline virgin

≤ 0,05

≤ 1,0

≤ 0,6

≤ 0,4

≤ 0,2

≤ 0,2

≤ 0,05

≤ 0,05

≤ 0,5

≤ 0,1

≤ 4,0

< Camp.

≥ 93,0

≤ 0,5

≥ 1 000

≤ 4,5

| 3. | Ulei de măsline lampant |
| --- | --- |

3.

Ulei de măsline lampant

≤ 0,05

≤ 1,0

≤ 0,6

≤ 0,4

≤ 0,2

≤ 0,2

≤ 0,10

≤ 0,10

≤ 0,5

≤ 0,1

≤ 4,0

—

≥ 93,0

≤ 0,5

≥ 1 000

≤ 4,5 (7)

| 4. | Ulei de măsline rafinat |
| --- | --- |

4.

Ulei de măsline rafinat

≤ 0,05

≤ 1,0

≤ 0,6

≤ 0,4

≤ 0,2

≤ 0,2

≤ 0,20

≤ 0,30

≤ 0,5

≤ 0,1

≤ 4,0

< Camp.

≥ 93,0

≤ 0,5

≥ 1 000

≤ 4,5

| 5. | Ulei de măsline - compus din uleiuri de măsline rafinate și uleiuri de măsline virgine |
| --- | --- |

5.

Ulei de măsline - compus din uleiuri de măsline rafinate și uleiuri de măsline virgine

≤ 0,05

≤ 1,0

≤ 0,6

≤ 0,4

≤ 0,2

≤ 0,2

≤ 0,20

≤ 0,30

≤ 0,5

≤ 0,1

≤ 4,0

< Camp.

≥ 93,0

≤ 0,5

≥ 1 000

≤ 4,5

| 6. | Ulei brut din resturi de măsline |
| --- | --- |

6.

Ulei brut din resturi de măsline

≤ 0,05

≤ 1,0

≤ 0,6

≤ 0,4

≤ 0,3

≤ 0,2

≤ 0,20

≤ 0,10

≤ 0,5

≤ 0,2

≤ 4,0

—

≥ 93,0

≤ 0,5

≥ 2 500

> 4,5 (8)

| 7. | Ulei rafinat din resturi de măsline |
| --- | --- |

7.

Ulei rafinat din resturi de măsline

≤ 0,05

≤ 1,0

≤ 0,6

≤ 0,4

≤ 0,3

≤ 0,2

≤ 0,40

≤ 0,35

≤ 0,5

≤ 0,2

≤ 4,0

< Camp.

≥ 93,0

≤ 0,5

≥ 1 800

> 4,5

| 8. | Ulei din resturi de măsline |
| --- | --- |

8.

Ulei din resturi de măsline

≤ 0,05

≤ 1,0

≤ 0,6

≤ 0,4

≤ 0,3

≤ 0,2

≤ 0,40

≤ 0,35

≤ 0,5

≤ 0,2

≤ 4,0

< Camp.

≥ 93,0

≤ 0,5

≥ 1 600

> 4,5

---

(1)  Suma izomerilor care ar putea să fie (sau să nu fie) separați prin coloana capilară.

1

(2)  Sau atunci când valoarea medie a defectului este mai mică sau egală cu 3,5 și valoarea medie a atributului fructat este egală cu 0.

2

(3)  Uleiurile cu un conținut de ceară cuprins între 300 mg/kg și 350 mg/kg sunt considerate drept ulei de măsline lampant în cazul în care cantitatea de alcooli alifatici totali este mai mică sau egală cu 350 mg/kg sau procentul de eritrodiol și uvaol este mai mic sau egal cu 3,5 %.

3

(4)  Uleiurile cu un conținut de ceară cuprins între 300 mg/kg și 350 mg/kg sunt considerate drept ulei brut din resturi de măsline în cazul în care cantitatea de alcooli alifatici totali depășește 350 mg/kg și procentul de eritrodiol și uvaol este mai mare de 3,5 %.

4

(5)  Conținutul de alți acizi grași (%): palmitic: 7,5 - 20,0; palmitoleic: 0,3 - 3,5; heptadecanoic: ≤ 0,3; heptadecenoic: ≤ 0,3; stearic: 0,5 - 5,0; oleic: 55,0 - 83,0; linoleic: 3,5 - 21,0.

5

(6)  Suma dintre : Delta-5,23-stigmastadienol+colesterol+betasitosterol+sitostanol+delta-5-avenasterol+delta-5,24-stigmastadienol.

6

(7)  Uleiurile cu un conținut de ceară cuprins între 300 mg/kg și 350 mg/kg sunt considerate drept ulei de măsline lampant în cazul în care cantitatea de alcooli alifatici totali este mai mică sau egală cu 350 mg/kg sau procentul de eritrodiol și uvaol este mai mic sau egal cu 3,5.

7

(8)  Uleiurile cu un conținut de ceară cuprins între 300 mg/kg și 350 mg/kg sunt considerate drept ulei brut din resturi de măsline în cazul în care cantitatea de alcooli alifatici totali depășește 350 mg/kg și procentul de eritrodiol și uvaol este mai mare de 3,5.

8

---

ANEXA II

ANEXA XX

Metoda pentru determinarea conținutului de ceruri, esteri metilici ai acizilor grași și esteri etilici ai acizilor grași prin cromatografie în fază gazoasă cu coloană capilară

1.   SCOP

Această metodă se utilizează pentru determinarea conținutului de ceruri, esteri metilici ai acizilor grași și esteri etilici ai acizilor grași în uleiurile de măsline. Cerurile și esterii alchilici se separă în funcție de numărul atomilor de carbon. Metoda se recomandă ca instrument pentru a face distincția între uleiul de măsline și uleiul din turte de măsline, precum și ca parametru de calitate pentru uleiurile de măsline extravirgine, permițând detectarea amestecurilor frauduloase de uleiuri de măsline extravirgine cu uleiuri de calitate inferioară, indiferent dacă este vorba despre uleiuri de măsline virgine, lampante sau unele uleiuri deodorizate.

2.   PRINCIPIU

Adăugarea unor standarde interne adecvate pentru ulei, apoi fracționarea prin cromatografie pe o coloană cu silicagel hidratat. Recuperarea fracției eluate în condițiile de testare (cu o polaritate mai mică decât cea a triacilglicerolilor), apoi analiza directă prin cromatografie în fază gazoasă cu coloană capilară.

3.   APARATURĂ

3.1.   Pahar Erlenmayer, 25 ml.

3.2.   Coloană de sticlă pentru cromatografie în fază lichidă, diametru interior 15 mm, înălțime 30-40 cm, echipată cu un robinet adecvat.

3.3.   Cromatograf în fază gazoasă adecvat pentru funcționarea cu coloană capilară, echipat cu un sistem de introducere directă în coloană, alcătuit din:

3.3.1.   Cuptor cu control prin termostat cu temperatură programabilă.

3.3.2.   Injector la rece pentru introducere directă în coloană

3.3.3.   Detector cu ionizare în flacără și convertor-amplificator.

3.3.4.   Aparat de înregistrare-integrator (nota 1) adaptat la funcționarea cu un convertor-amplificator (punctul 3.3.3) cu timp de răspuns de cel mult o secundă și cu viteză a hârtiei variabilă.

| Nota 1: | Se pot utiliza de asemenea sisteme computerizate dacă datele pentru cromatografia în fază gazoasă se introduc printr-un PC. |
| --- | --- |

Nota 1:

Se pot utiliza de asemenea sisteme computerizate dacă datele pentru cromatografia în fază gazoasă se introduc printr-un PC.

3.3.5.   Coloană capilară din silice topită (pentru analiza cerurilor și a esterilor metilici și etilici), lungime 8-12 m, diametru interior 0,25-0,32 mm, acoperiră în interior cu fază lichidă (nota 2) într-un strat de grosime uniformă cuprinsă între 0,10-0,30 μm.

| Nota 2: | Există în comerț faze lichide care pot fi folosite în acest scop, de exemplu SE52, SE54 etc. |
| --- | --- |

Nota 2:

Există în comerț faze lichide care pot fi folosite în acest scop, de exemplu SE52, SE54 etc.

3.4.   Microseringă, 10 μl, cu ac călit, pentru injecție directă pe coloană.

3.5.   Agitator electric.

3.6.   Evaporator rotativ.

3.7.   Cuptor cu muflă.

3.8.   Balanță analitică pentru cântărirea cu o acuratețe de ± 0,1 mg.

3.9.   Sticlărie de laborator obișnuită.

4.   REACTIVI

4.1.   Silicagel, 60-200 μm. Silicagelul se păstrează în cuptorul cu muflă la 500 °C timp de cel puțin patru ore. Se lasă să se răcească, apoi se adaugă 2% apă în raport cu cantitatea de silicagel utilizată. Se agită bine pentru omogenizarea suspensiei și se păstrează în desicator timp de cel puțin 12 ore înainte de utilizare.

4.2.   n-hexan, pentru cromatografie sau analiza reziduurilor (puritatea trebuie verificată).

AVERTISMENT – Gazele de evacuare se pot aprinde. A se ține la distanță de surse de căldură, scântei sau flăcări deschise. A se verifica întotdeauna etanșeitatea recipientelor. A se asigura ventilarea corespunzătoare în timpul utilizării. A se evita acumularea gazelor de evacuare și a se lua măsuri de eliminarea a oricăror surse de incendiu, precum radiatoarele sau aparatele electrice care nu sunt fabricate din materiale neinflamabile. Toxic la inhalare, poate cauza deteriorarea celulelor sistemului nervos. A se evita inspirarea gazelor de evacuare. A se utiliza, dacă este necesar, un aparat de respirat adecvat. A se evita contactul cu ochii și cu pielea.

4.3.   Eter etilic, pentru cromatografie.

AVERTISMENT – Foarte inflamabil și cu toxicitate moderată. Irită pielea. Toxic la inhalare. Poate provoca leziuni ale ochilor. Efectele pot apărea cu întârziere. Poate da naștere unor peroxizi explozivi. Gazele de evacuare se pot aprinde. A se ține la distanță de surse de căldură, scântei sau flăcări deschise. A se verifica întotdeauna etanșeitatea recipientelor. A se asigura ventilarea corespunzătoare în timpul utilizării. A se evita acumularea gazelor de evacuare și a se lua măsuri de eliminarea a oricăror surse de incendiu, precum radiatoarele sau aparatele electrice care nu sunt fabricate din materiale neinflamabile. A nu se evapora până la desicare totală sau cvasitotală. Adăugarea de apă sau alt agent reducător adecvat poate diminua formarea de peroxizi. A nu se ingera. A se evita inspirarea gazelor de evacuare A se evita contactul prelungit sau repetat cu pielea.

4.4.   n-heptan, pentru cromatografie, sau izooctan.

AVERTISMENT – Inflamabil. Toxic la inhalare. A se ține la distanță de surse de căldură, scântei sau flăcări deschise. A se verifica întotdeauna etanșeitatea recipientelor. A se asigura ventilarea corespunzătoare în timpul utilizării. A se evita inspirarea gazelor de evacuare A se evita contactul prelungit sau repetat cu pielea.

4.5.   Soluție standard de lauril arahidat (nota 3), la 0,05 % (m/V) în heptan (standard intern pentru ceruri).

| Nota 3: | Se poate utiliza, de asemenea, palmitat de palmitil, stearat de miristil sau laureat de arahidil. |
| --- | --- |

Nota 3:

Se poate utiliza, de asemenea, palmitat de palmitil, stearat de miristil sau laureat de arahidil.

4.6.   Soluție standard de metil heptadecanoat, la 0,02 % (m/V) în heptan (standard intern pentru esteri metilici și etilici).

4.7.   Sudan 1 (1-fenilazo-2-naftol).

4.8.   Gaz transportor: hidrogen sau heliu, pur, pentru cromatografie în fază gazoasă.

AVERTISMENT

Hidrogen. Foarte inflamabil, sub presiune. A se ține la distanță de surse de căldură, scântei, flăcări deschise sau aparate electrice care nu sunt fabricate din materiale neinflamabile. A se verifica dacă supapa buteliei este bine închisă atunci când aceasta nu este utilizată. A se utiliza întotdeauna cu reductor de presiune. A se slăbi resortul reductorului înainte de a deschide supapa buteliei. Nu stați în fața punctului de ieșire a gazului din butelie la deschiderea supapei. A se asigura ventilarea corespunzătoare în timpul utilizării. A nu se transfera hidrogen dintr-o butelie în alta. A nu se amesteca gazul din butelie. Asigurați-vă că buteliile nu pot fi răsturnate. A se păstra la adăpost de lumina soarelui și de surse de căldură. A nu se depozita în mediu corosiv. A nu se utiliza butelii deteriorate sau neetichetate.

Heliu. Gaz comprimat sub presiune ridicată. Reduce cantitatea de oxigen disponibilă pentru respirație. A se păstra recipientul închis. A se asigura ventilarea corespunzătoare în timpul utilizării. A nu se intra în spațiile de depozitare dacă nu sunt ventilate adecvat. A se utiliza întotdeauna cu reductor de presiune. A se slăbi resortul reductorului înainte de a deschide supapa buteliei. A nu se transfera gaz dintr-o butelie în alta. Asigurați-vă că buteliile nu pot fi răsturnate. Nu stați în fața punctului de ieșire a gazului din butelie la deschiderea supapei. A se păstra la adăpost de lumina soarelui și de surse de căldură. A nu se depozita în mediu corosiv. A nu se utiliza butelii deteriorate sau neetichetate. A nu se inhala. A se utiliza exclusiv pentru aplicații tehnice.

4.9.   Gaze auxiliare:

| — | hidrogen, pur, pentru cromatografie în fază gazoasă. |
| --- | --- |

—

hidrogen, pur, pentru cromatografie în fază gazoasă.

| — | aer, pur, pentru cromatografie în fază gazoasă. |
| --- | --- |

—

aer, pur, pentru cromatografie în fază gazoasă.

AVERTISMENT

Aer. Gaz comprimat sub presiune ridicată. A se utiliza cu atenție în prezența substanțelor combustibile, deoarece temperatura de autoaprindere pentru majoritatea compușilor organici în aer se reduce substanțial la presiune mare. A se verifica dacă supapa buteliei este bine închisă atunci când aceasta nu este utilizată. A se utiliza întotdeauna un reductor de presiune. A se slăbi resortul reductorului înainte de a deschide supapa buteliei. Nu stați în fața punctului de ieșire a gazului din butelie la deschiderea supapei. A nu se transfera gaz dintr-o butelie în alta. A nu se amesteca gazul din butelie. Asigurați-vă că buteliile nu pot fi răsturnate. A se păstra la adăpost de lumina soarelui și de surse de căldură. A nu se depozita în mediu corosiv. A nu se utiliza butelii deteriorate sau neetichetate. Aerul destinat utilizării în aplicații tehnice nu trebuie inhalat sau utilizat pentru aparatele de respirat.

5.   PROCEDURA

5.1.   Pregătirea coloanei cromatografice

Se prepară o suspensie de 15 g de silicagel (punctul 4.1) în n-hexan (punctul 4.2) și se introduce pe coloană (punctul 3.2). Se lasă să se clarifice spontan. Se definitivează clarificarea cu ajutorul unui agitator electric pentru a face banda de cromatografie mai omogenă. Se percolează 30 ml de n-hexan pentru a înlătura orice impurități. Cu ajutorul balanței analitice (punctul 3.8), se cântăresc exact 500 mg de probă într-o fiolă de 25 ml (punctul 3.1) și se adaugă o cantitate adecvată de soluție standard intern (punctul 4.5), în funcție de conținutul de ceară estimat, de exemplu se adaugă 0,1 mg de lauril arahidat în cazul uleiului de măsline, 0,25-0,50 mg în cazul uleiului din turte de măsline și 0,05 mg de metil heptadecanoat în cazul uleiurilor de măsline (punctul 4.6).

Se transferă proba preparată în coloana cromatografică cu ajutorul dozelor de 2 ml de n-hexan (punctul 4.2).

Se lasă solventul să curgă până la 1 mm deasupra nivelului superior al absorbantului. Se percolează un amestec de n-hexan/eter etilic (99:1) și se colectează 220 ml la un debit de aproximativ 15 picături la fiecare 10 secunde. (Această fracțiune conține esterii metilici, esterii etilici și cerurile). (Nota 4) (Nota 5).

| Nota 4: | Amestecul de n-hexan/eter etilic (99:1) trebuie să fie proaspăt pregătit în fiecare zi. |
| --- | --- |

Nota 4:

Amestecul de n-hexan/eter etilic (99:1) trebuie să fie proaspăt pregătit în fiecare zi.

| Nota 5: | Pentru a verifica vizual eluția corectă a cerurilor, se poate adăuga la soluția probei 100 μl de colorant Sudan I diluat la 1 % în amestecul de eluție.
  Colorantul are un timp de retenție cuprins între cel al cerurilor și cel al triacilglicerolilor. Prin urmare, atunci când colorantul atinge fundul coloanei cromatografice, eluția trebuie suspendată deoarece toate cerurile au fost eluate. |
| --- | --- |

Nota 5:

Pentru a verifica vizual eluția corectă a cerurilor, se poate adăuga la soluția probei 100 μl de colorant Sudan I diluat la 1 % în amestecul de eluție.

Colorantul are un timp de retenție cuprins între cel al cerurilor și cel al triacilglicerolilor. Prin urmare, atunci când colorantul atinge fundul coloanei cromatografice, eluția trebuie suspendată deoarece toate cerurile au fost eluate.

Se evaporă fracțiunile rezultate într-un evaporator rotativ până când aproape tot solventul este eliminat. Se elimină ultimii 2 ml de solvent cu ajutorul unui curent slab de azot. Se colectează fracțiunea care conține esterii metilici și etilici, diluată cu 2-4 ml de n-heptan sau izooctan.

5.2.   Analiza prin cromatografie în fază gazoasă

5.2.1.   Procedura preliminară

Se instalează coloana în cromatograful în fază gazoasă (punctul 3.3), conectând extremitatea de intrare la sistemul coloanei și extremitatea de ieșire la detector. Se verifică aparatura pentru cromatografia în fază gazoasă (funcționarea buclelor cu gaz, eficiența detectorului și a aparatului înregistrator etc.).

În cazul în care coloana este folosită pentru prima dată, se recomandă condiționarea sa. Se trece un debit slab de gaz prin coloană, apoi se deschide aparatul de cromatografie în fază gazoasă. Se încălzește treptat până la atingerea unei temperaturi de 350 °C, după aproximativ patru ore.

Se menține această temperatură timp de cel puțin două ore, apoi se reglează aparatul la condițiile de funcționare [se reglează debitul de gaz, se aprinde flacăra, se conectează la aparatul înregistrator electronic (punctul 3.3.4), se reglează temperatura cuptorului pentru coloană, detectorul etc.]. Se înregistrează semnalul la o sensibilitate cel puțin de două ori mai mare decât cea necesară pentru analiză. Traseul liniei de bază obținute trebuie să fie liniar, fără valori de vârf, de orice natură, și să nu prezinte abateri.

O abatere negativă în linie dreaptă indică faptul că nu sunt efectuate corect conexiunile coloanei, iar o abatere pozitivă indică faptul că nu a fost condiționată corect coloana.

5.2.2.   Alegerea condițiilor de funcționare pentru ceruri, esteri metilici și esteri etilici (Nota 6)

Condițiile de funcționare care trebuie respectate sunt, în general, următoarele:

—   Temperatura coloanei: 20 °C/min 5 °C/min

80 °C inițial (1′) Image140 °C Image335 °C (20)

—   Temperatura detectorului: 350 °C.

—   Cantitatea injectată: 1 μl de soluție (2-4 ml) de n-heptan.

—   Gaz transportor: heliu sau hidrogen cu viteză lineară optimă pentru gazul ales (a se vedea apendicele A).

—   Sensibilitatea instrumentelor: adecvată pentru îndeplinirea condițiilor de mai sus.

| Nota 6: | Datorită temperaturii finale ridicate, este permisă o abatere pozitivă care să nu depășească însă 10 % din valoarea maximă admisibilă la citire. |
| --- | --- |

Nota 6:

Datorită temperaturii finale ridicate, este permisă o abatere pozitivă care să nu depășească însă 10 % din valoarea maximă admisibilă la citire.

Aceste condiții se pot modifica pentru a se adapta caracteristicilor coloanei și ale cromatografului în fază gazoasă, în scopul separării tuturor cerurilor și esterilor metilici și etilici ai acizilor grași, precum și în scopul obținerii unei separări a vârfurilor satisfăcătoare (a se vedea figurile 2, 3 și 4) și a unui timp de retenție de 18 ± 3 minute pentru standardul intern de lauril arahidat. Vârful cel mai reprezentativ al cerurilor trebuie să fie peste 60 % din valoarea maximă admisibilă la citire, în timp ce standardul intern de metil heptadecanoat pentru esterii metilici și etilici trebuie să atingă valoarea maximă admisibilă la citire.

Se determină parametrii de integrare a vârfurilor în așa fel încât să se obțină o evaluare corectă a suprafeței vârfurilor luate în considerare.

5.3.   Realizarea analizei

Se iau 10 μl de soluție cu ajutorul unei microseringi de 10 μl, retrăgând pistonul până când acul este gol. Se introduce acul în sistemul de injecție și se injectează repede, după una sau două secunde. După aproximativ 5 secunde, acul se scoate ușor.

Se înregistrează până la eluarea completă a cerurilor sau a stigmastadienelor, în funcție de fracțiunea analizată.

Linia de bază trebuie să corespundă întotdeauna condițiilor impuse.

5.4.   Identificarea vârfurilor

Se identifică vârfurile timpilor de retenție, comparându-le cu amestecuri de ceruri cu timpi de retenție cunoscuți, analizate în aceleași condiții. Esterii alchilici se identifică din amestecuri de esteri metilici și etilici din principalii acizi grași conținuți în uleiurile de măsline (palmitic și oleic).

Figura 1 prezintă cromatograma cerurilor pentru un ulei de măsline virgin. Figurile 2 și 3 prezintă cromatogramele a două uleiuri de măsline extravirgine din comerț, unul cu esteri metilici și etilici, iar celălalt fără. Figura 4 prezintă cromatograma unui ulei de măsline extravirgin de bună calitate și cea a aceluiași ulei conținând în proporție de 20 % un ulei deodorizat.

5.5.   Analiza cantitativă a cerurilor

Se determină suprafața vârfurilor corespunzătoare standardului intern de lauril arahidat și esterilor alifatici de la C40 la C46 cu ajutorul integratorului.

Se determină conținutul total de ceruri adunând fiecare tip de ceară, în mg/kg de grăsime, după cum urmează:

Formula

unde:

| Ax | = | aria corespunzătoare vârfului pentru fiecare ester, calculată sub formă numerică |
| --- | --- | --- |
| As | = | aria corespunzătoare vârfului pentru standardul intern de lauril arahidat, calculată sub formă numerică |
| ms | = | masa de standard intern de lauril arahidat adăugat, în miligrame; |
| m | = | masa probei prelevate pentru determinare, în grame. |

Ax

=

aria corespunzătoare vârfului pentru fiecare ester, calculată sub formă numerică

As

=

aria corespunzătoare vârfului pentru standardul intern de lauril arahidat, calculată sub formă numerică

ms

=

masa de standard intern de lauril arahidat adăugat, în miligrame;

m

=

masa probei prelevate pentru determinare, în grame.

5.5.1.   Analiza cantitativă a esterilor metilici și etilici

Cu ajutorul integratorului, se determină ariile vârfurilor corespunzătoare standardului intern de metil heptadecanoat, esterilor metilici ai acizilor grași C16 și C18, precum și esterilor etilici ai acizilor grași C16 și C18.

Se determină conținutul pentru fiecare ester alchilic, în mg/kg de grăsime, după cum urmează:

Formula

unde:

| Ax | = | aria corespunzătoare vârfului pentru fiecare ester C16 și C18, calculată sub formă numerică |
| --- | --- | --- |
| As | = | aria corespunzătoare vârfului pentru standardul intern de metil heptadecanoat, calculată sub formă numerică |
| ms | = | masa de standard intern de metil heptadecanoat adăugat, în miligrame; |
| m | = | masa probei prelevate pentru determinare, în grame. |

Ax

=

aria corespunzătoare vârfului pentru fiecare ester C16 și C18, calculată sub formă numerică

As

=

aria corespunzătoare vârfului pentru standardul intern de metil heptadecanoat, calculată sub formă numerică

ms

=

masa de standard intern de metil heptadecanoat adăugat, în miligrame;

m

=

masa probei prelevate pentru determinare, în grame.

6.   EXPRIMAREA REZULTATELOR

Se indică suma de ceruri conținute de la C40 la C46 (Nota 7) în miligrame per kilogram de grăsime.

Se indică suma esterilor metilici și a esterilor etilici conținuți de la C16 la C18 și totalul celor două.

Rezultatele se aproximează la cea mai apropiată valoare în mg/kg.

| Nota 7: | Componentele de cuantificat se referă la vârfurile esterilor C40 - C46 cu un număr par de atomi de carbon, conform cromatogramei cerurilor din uleiul de măsline reproduse în figura atașată. În scopul identificării, dacă esterul C46 este scindat, se recomandă să se analizeze fracțiunea de ceruri a unui ulei din turte de măsline, unde vârful pentru C46 se poate distinge, deoarece acesta este clar predominant. |
| --- | --- |

Nota 7:

Componentele de cuantificat se referă la vârfurile esterilor C40 - C46 cu un număr par de atomi de carbon, conform cromatogramei cerurilor din uleiul de măsline reproduse în figura atașată. În scopul identificării, dacă esterul C46 este scindat, se recomandă să se analizeze fracțiunea de ceruri a unui ulei din turte de măsline, unde vârful pentru C46 se poate distinge, deoarece acesta este clar predominant.

Se indică raportul dintre esterii etilici și esterii metilici.

Figura 1

Exemplu de cromatogramă în fază gazoasă a fracțiunii cerurilor dintr-un ulei de măsline
   (1)

Image

Figura 2

Esteri metilici, esteri etilici și ceruri într-un ulei de măsline virgin

Image

Figura 3

Esteri metilici, esteri etilici și ceruri într-un ulei de măsline extravirgin

Image

Figura 4

Cromatograma parțială a unui ulei de măsline extravirgin și cea a aceluiași ulei conținând un ulei deodorizat

Image

Apendicele A

Determinarea vitezei liniare a gazului

Se injectează 1:3 μl de metan (sau propan) în cromatograful în fază gazoasă, după ce acesta a fost în prealabil reglat la condițiile normale de funcționare. Se măsoară timpul în care gazul trece prin coloană, din momentul în care a fost injectat până când apare vârful (tM).

Viteza liniară în cm/s se obține prin formula L/tM, unde L este lungimea coloanei în centimetri, iar tM este timpul măsurat în secunde.

---

(1)  După eluarea esterilor steroli, traseul cromatografic nu trebuie să prezinte vârfuri semnificative (triacilgliceroli).

1

---

| 27.1.2011 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | L 23/15 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2011

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

L 23/15

---

REGULAMENTUL (UE) NR. 62/2011 AL COMISIEI

din 26 ianuarie 2011

de excludere a subdiviziunilor ICES 27 și 28.2 de la anumite limitări ale efortului de pescuit pentru anul 2011, în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1098/2007 al Consiliului de stabilire a unui plan multianual pentru rezervele de cod din Marea Baltică și pentru unitățile piscicole de exploatare a rezervelor respective

COMISIA EUROPEANĂ,

având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1098/2007 al Consiliului din 18 septembrie 2007 de stabilire a unui plan multianual pentru rezervele de cod din Marea Baltică și pentru unitățile piscicole de exploatare a rezervelor respective, de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 2847/93 și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 779/97 (1), în special articolul 29 alineatul (2),

având în vedere rapoartele prezentate de Danemarca, Estonia, Finlanda, Germania, Letonia, Lituania, Polonia și Suedia,

având în vedere avizul Comitetului științific, tehnic și economic pentru pescuit (CSTEP),

întrucât:

| (1) | Regulamentul (CE) nr. 1098/2007 conține dispozițiile de stabilire a limitărilor efortului de pescuit pentru stocurile de cod în Marea Baltică. |
| --- | --- |

(1)

Regulamentul (CE) nr. 1098/2007 conține dispozițiile de stabilire a limitărilor efortului de pescuit pentru stocurile de cod în Marea Baltică.

| (2) | În temeiul Regulamentului (CE) nr. 1098/2007, în anexa II la Regulamentul (UE) nr. 1124/2010 al Consiliului din 29 noiembrie 2010 de stabilire pentru 2011 a posibilitățile de pescuit pentru anumite resurse halieutice și grupe de resurse halieutice aplicabile în Marea Baltică (2) s-au stabilit limitările efortului de pescuit pentru 2011 în Marea Baltică. |
| --- | --- |

(2)

În temeiul Regulamentului (CE) nr. 1098/2007, în anexa II la Regulamentul (UE) nr. 1124/2010 al Consiliului din 29 noiembrie 2010 de stabilire pentru 2011 a posibilitățile de pescuit pentru anumite resurse halieutice și grupe de resurse halieutice aplicabile în Marea Baltică (2) s-au stabilit limitările efortului de pescuit pentru 2011 în Marea Baltică.

| (3) | În conformitate cu articolul 29 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1098/2007, Comisia poate exclude subdiviziunile 27 și 28.2 din sfera de aplicare a anumitor limitări ale efortului de pescuit, în cazul în care capturile de cod s-au situat sub un anumit prag în cursul ultimei perioade de raportare. |
| --- | --- |

(3)

În conformitate cu articolul 29 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1098/2007, Comisia poate exclude subdiviziunile 27 și 28.2 din sfera de aplicare a anumitor limitări ale efortului de pescuit, în cazul în care capturile de cod s-au situat sub un anumit prag în cursul ultimei perioade de raportare.

| (4) | Ținând seama de rapoartele prezentate de statele membre și de avizul CSTEP, subdiviziunile 27 și 28.2 trebuie excluse, în anul 2011, din sfera de aplicare a respectivelor limitări ale efortului de pescuit. |
| --- | --- |

(4)

Ținând seama de rapoartele prezentate de statele membre și de avizul CSTEP, subdiviziunile 27 și 28.2 trebuie excluse, în anul 2011, din sfera de aplicare a respectivelor limitări ale efortului de pescuit.

| (5) | Regulamentul (CE) nr. 1124/2010 se aplică de la 1 ianuarie 2011. Pentru a se asigura coerența cu respectivul regulament, prezentul regulament trebuie să se aplice retroactiv începând de la data respectivă. |
| --- | --- |

(5)

Regulamentul (CE) nr. 1124/2010 se aplică de la 1 ianuarie 2011. Pentru a se asigura coerența cu respectivul regulament, prezentul regulament trebuie să se aplice retroactiv începând de la data respectivă.

| (6) | Măsurile prevăzute de prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetului pentru pescuit și acvacultură, |
| --- | --- |

(6)

Măsurile prevăzute de prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetului pentru pescuit și acvacultură,

ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:

Articolul 1

Articolul 8 alineatul (1) litera (b) și alineatele (3), (4) și (5) din Regulamentul (CE) nr. 1098/2007 nu se aplică subdiviziunilor ICES 27 și 28.2 în anul 2011.

Articolul 2

Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

Se aplică de la 1 ianuarie 2011.

Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.

Adoptat la Bruxelles, 26 ianuarie 2011.

Pentru Comisie

Președintele

José Manuel BARROSO

---

(1)  JO L 248, 22.9.2007, p. 1.

1

(2)  JO L 318, 4.12.2010, p. 1.

2

---

| 27.1.2011 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | L 23/16 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2011

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

L 23/16

---

REGULAMENTUL (UE) NR. 63/2011 AL COMISIEI

din 26 ianuarie 2011

de stabilire a dispozițiilor detaliate pentru aplicarea unei derogări de la obiectivele privind emisiile specifice de CO2, în temeiul articolului 11 din Regulamentul (CE) nr. 443/2009 al Parlamentului European și al Consiliului

(Text cu relevanță pentru SEE)

COMISIA EUROPEANĂ,

având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

având în vedere Regulamentul (CE) nr. 443/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 23 aprilie 2009 de stabilire a standardelor de performanță privind emisiile pentru autoturismele noi, ca parte a abordării integrate a Comunității de a reduce emisiile de CO2 generate de vehiculele ușoare (1), în special articolul 11 alineatul (8),

întrucât:

| (1) | Conform articolului 11 din Regulamentul (CE) nr. 443/2009, producătorii cu volum de producție mic și cei de nișă pot solicita obiective alternative de reducere a emisiilor, legate de potențialul vehiculelor unui producător dat de a-și reduce emisiile specifice de CO2 și în concordanță cu caracteristicile pieței pentru tipurile de automobile în cauză. |
| --- | --- |

(1)

Conform articolului 11 din Regulamentul (CE) nr. 443/2009, producătorii cu volum de producție mic și cei de nișă pot solicita obiective alternative de reducere a emisiilor, legate de potențialul vehiculelor unui producător dat de a-și reduce emisiile specifice de CO2 și în concordanță cu caracteristicile pieței pentru tipurile de automobile în cauză.

| (2) | Pentru determinarea potențialului de reducere al unui producător cu volum de producție mic, trebuie evaluate potențialul economic și cel tehnologic ale solicitantului. În acest scop, solicitantul trebuie să prezinte informații detaliate cu privire la activitățile sale economice, precum și informații privind tehnologiile de reducere a emisiilor de CO2 folosite la automobile. Informațiile cerute cuprind date pe care solicitantul le are la îndemână și nu ar trebui să presupună o sarcină administrativă suplimentară. |
| --- | --- |

(2)

Pentru determinarea potențialului de reducere al unui producător cu volum de producție mic, trebuie evaluate potențialul economic și cel tehnologic ale solicitantului. În acest scop, solicitantul trebuie să prezinte informații detaliate cu privire la activitățile sale economice, precum și informații privind tehnologiile de reducere a emisiilor de CO2 folosite la automobile. Informațiile cerute cuprind date pe care solicitantul le are la îndemână și nu ar trebui să presupună o sarcină administrativă suplimentară.

| (3) | Pentru ca obiectivele de reducere impuse producătorilor cu volum de producție mic și celor de nișă să corespundă și pentru a nu dezavantaja producătorii cu volum de producție mic care și-au scăzut emisiile specifice medii de CO2 înainte de 2012, obiectivele privind emisiile specifice de CO2 pentru acești producători trebuie comparate cu valoarea de referință a emisiilor lor specifice medii de CO2 din 2007. În cazul în care aceste date nu există, obiectivul trebuie comparat cu emisiile specifice medii de CO2 din următorul an calendaristic care este cel mai apropiat de 2007. |
| --- | --- |

(3)

Pentru ca obiectivele de reducere impuse producătorilor cu volum de producție mic și celor de nișă să corespundă și pentru a nu dezavantaja producătorii cu volum de producție mic care și-au scăzut emisiile specifice medii de CO2 înainte de 2012, obiectivele privind emisiile specifice de CO2 pentru acești producători trebuie comparate cu valoarea de referință a emisiilor lor specifice medii de CO2 din 2007. În cazul în care aceste date nu există, obiectivul trebuie comparat cu emisiile specifice medii de CO2 din următorul an calendaristic care este cel mai apropiat de 2007.

| (4) | Pentru a ține seama de oferta limitată de produse a unor producători cu volum de producție mic și, prin urmare, de sfera redusă de distribuție a efortului de reducere la nivelul parcului, solicitanților trebuie să li se ofere posibilitatea de a alege între un obiectiv anual unic privind emisiile specifice pentru perioada de derogare sau obiective anuale diferite, care să ducă, la sfârșitul perioadei de derogare, la reducerea necesară față de valoarea de referință din 2007. |
| --- | --- |

(4)

Pentru a ține seama de oferta limitată de produse a unor producători cu volum de producție mic și, prin urmare, de sfera redusă de distribuție a efortului de reducere la nivelul parcului, solicitanților trebuie să li se ofere posibilitatea de a alege între un obiectiv anual unic privind emisiile specifice pentru perioada de derogare sau obiective anuale diferite, care să ducă, la sfârșitul perioadei de derogare, la reducerea necesară față de valoarea de referință din 2007.

| (5) | Articolul 11 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 443/2009 permite anumitor producători de nișă să beneficieze de un obiectiv alternativ privind emisiile specifice, cu 25 % mai scăzut decât emisiile lor specifice medii de CO2 din 2007. În cazul în care informațiile necesare privind emisiile specifice medii de CO2 pentru 2007 ale unui anumit producător nu există, trebuie stabilit un obiectiv echivalent privind emisiile specifice, pe baza celor mai bune tehnologii de reducere a emisiilor de CO2 disponibile în 2007. Raportul dintre puterea maximă și masa vehiculului trebuie folosit pentru a distinge diferitele caracteristici ale pieței pentru automobilele cu o anumită masă, în scopul identificării celor mai bune tehnologii disponibile de reducere a emisiilor de CO2. |
| --- | --- |

(5)

Articolul 11 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 443/2009 permite anumitor producători de nișă să beneficieze de un obiectiv alternativ privind emisiile specifice, cu 25 % mai scăzut decât emisiile lor specifice medii de CO2 din 2007. În cazul în care informațiile necesare privind emisiile specifice medii de CO2 pentru 2007 ale unui anumit producător nu există, trebuie stabilit un obiectiv echivalent privind emisiile specifice, pe baza celor mai bune tehnologii de reducere a emisiilor de CO2 disponibile în 2007. Raportul dintre puterea maximă și masa vehiculului trebuie folosit pentru a distinge diferitele caracteristici ale pieței pentru automobilele cu o anumită masă, în scopul identificării celor mai bune tehnologii disponibile de reducere a emisiilor de CO2.

| (6) | Pentru a oferi producătorilor cu volum mic de producție și celor de nișă o bază clară de referință pe care să o utilizeze la stabilirea obiectivelor privind emisiile specifice, s-a întocmit o listă a producătorilor din Uniune și a emisiilor specifice medii de CO2 ale acestora pentru anul 2007, în urma unei consultări oficiale cu statele membre și cu principalele părți interesate, inclusiv cu asociații ale producătorilor de automobile din Europa (ACEA), Japonia (JAMA) și Coreea (KAMA), precum și cu Alianța producătorilor europeni de automobile cu volum mic de producție (European Small Volume Car Manufacturers Alliance – ESCA). |
| --- | --- |

(6)

Pentru a oferi producătorilor cu volum mic de producție și celor de nișă o bază clară de referință pe care să o utilizeze la stabilirea obiectivelor privind emisiile specifice, s-a întocmit o listă a producătorilor din Uniune și a emisiilor specifice medii de CO2 ale acestora pentru anul 2007, în urma unei consultări oficiale cu statele membre și cu principalele părți interesate, inclusiv cu asociații ale producătorilor de automobile din Europa (ACEA), Japonia (JAMA) și Coreea (KAMA), precum și cu Alianța producătorilor europeni de automobile cu volum mic de producție (European Small Volume Car Manufacturers Alliance – ESCA).

| (7) | Anumite informații incluse în cererea de derogare trebuie exceptate de la dreptul la acces public, în cazul în care dezvăluirea acestor informații ar submina protecția intereselor comerciale, în special în cazul informațiilor privind planificarea producției, costurile preconizate și impactul asupra profitabilității companiei producătorului respectiv. Deciziile de acordare a derogărilor vor fi publicate de Comisie pe internet. |
| --- | --- |

(7)

Anumite informații incluse în cererea de derogare trebuie exceptate de la dreptul la acces public, în cazul în care dezvăluirea acestor informații ar submina protecția intereselor comerciale, în special în cazul informațiilor privind planificarea producției, costurile preconizate și impactul asupra profitabilității companiei producătorului respectiv. Deciziile de acordare a derogărilor vor fi publicate de Comisie pe internet.

| (8) | Măsurile prevăzute de prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetului privind schimbările climatice instituit prin articolul 9 din Decizia nr. 280/2004/CE a Parlamentului European și a Consiliului (2), |
| --- | --- |

(8)

Măsurile prevăzute de prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetului privind schimbările climatice instituit prin articolul 9 din Decizia nr. 280/2004/CE a Parlamentului European și a Consiliului (2),

ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:

Articolul 1

Obiect

Prezentul regulament specifică informațiile care trebuie furnizate de producători pentru a demonstra că sunt satisfăcute condițiile de derogare în temeiul articolului 11 alineatul (1) sau (4) din Regulamentul (CE) nr. 443/2009.

Articolul 2

Definiții

Pe lângă definițiile stabilite la articolele 2 și 3 din Regulamentul (CE) nr. 443/2009, se aplică următoarele definiții:

| (a) | „solicitant” înseamnă un producător în sensul articolului 11 alineatul (1) sau (4) din Regulamentul (CE) nr. 443/2009; |
| --- | --- |

(a)

„solicitant” înseamnă un producător în sensul articolului 11 alineatul (1) sau (4) din Regulamentul (CE) nr. 443/2009;

| (b) | „caracteristicile vehiculului” înseamnă caracteristicile definitorii ale vehiculului, inclusiv masa, emisiile specifice de CO2, numărul de locuri, performanța motorului, raportul putere-masă și viteza maximă; |
| --- | --- |

(b)

„caracteristicile vehiculului” înseamnă caracteristicile definitorii ale vehiculului, inclusiv masa, emisiile specifice de CO2, numărul de locuri, performanța motorului, raportul putere-masă și viteza maximă;

| (c) | „caracteristicile pieței” înseamnă informații cu privire la caracteristicile vehiculului, precum și denumirea și gama de prețuri a automobilelor care concurează direct cu vehiculele pentru care se solicită o derogare; |
| --- | --- |

(c)

„caracteristicile pieței” înseamnă informații cu privire la caracteristicile vehiculului, precum și denumirea și gama de prețuri a automobilelor care concurează direct cu vehiculele pentru care se solicită o derogare;

| (d) | „instalație de producție proprie” înseamnă o unitate de producție sau asamblare utilizată doar de solicitant în scopul producerii sau asamblării de noi autoturisme, exclusiv pentru producătorul respectiv, inclusiv, acolo unde este pertinent, a autoturismelor pentru export; |
| --- | --- |

(d)

„instalație de producție proprie” înseamnă o unitate de producție sau asamblare utilizată doar de solicitant în scopul producerii sau asamblării de noi autoturisme, exclusiv pentru producătorul respectiv, inclusiv, acolo unde este pertinent, a autoturismelor pentru export;

| (e) | „centru de proiectare propriu” înseamnă o unitate în care este proiectat și elaborat întregul vehicul și care se află sub controlul și în folosința exclusivă a solicitantului. |
| --- | --- |

(e)

„centru de proiectare propriu” înseamnă o unitate în care este proiectat și elaborat întregul vehicul și care se află sub controlul și în folosința exclusivă a solicitantului.

Articolul 3

Solicitarea unei derogări în temeiul articolului 11 alineatele (1) și (4) din Regulamentul (CE) nr. 443/2009

(1)   O cerere de derogare în temeiul articolului 11 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 443/2009 se depune de către solicitant în conformitate cu formatul specificat în anexa I la prezentul regulament și cuprinde informațiile stabilite la articolul 4 alineatul (1) și la articolul 5 din prezentul regulament.

(2)   O cerere de derogare în temeiul articolului 11 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 443/2009 se depune de către solicitant în conformitate cu formatul specificat în anexa II la prezentul regulament și cuprinde informațiile stabilite la articolul 4 alineatul (2) și la articolul 6 din prezentul regulament.

Articolul 4

Informații legate de criteriile de eligibilitate

(1)   Solicitantul trebuie să furnizeze următoarele informații legate de criteriile de eligibilitate:

| (a) | informații privind structura acționariatului producătorului sau grupului de producători asociați, împreună cu declarația pertinentă din anexa III; |
| --- | --- |

(a)

informații privind structura acționariatului producătorului sau grupului de producători asociați, împreună cu declarația pertinentă din anexa III;

| (b) | pentru producătorul care solicită o derogare în temeiul articolului 11 alineatul (1) la Regulamentul (CE) nr. 443/2009 sau pentru grupul de producători asociați, în conformitate cu articolul 11 alineatul (1) litera (b) din regulamentul respectiv, sau pentru membrul unui grup de producători asociați, în conformitate articolul 11 alineatul (1) litera (c) din regulamentul respectiv, numărul de autoturisme înmatriculate oficial în Uniune în ultimii trei ani calendaristici care precedă data depunerii cererii sau, în cazul în care aceste date nu sunt disponibile, una dintre următoarele:






  — | o estimare pe baza datelor verificabile privind numărul de automobile înmatriculate în perioada menționată la litera (b) pentru care este responsabil solicitantul; |
| --- | --- | --- |

(b)

pentru producătorul care solicită o derogare în temeiul articolului 11 alineatul (1) la Regulamentul (CE) nr. 443/2009 sau pentru grupul de producători asociați, în conformitate cu articolul 11 alineatul (1) litera (b) din regulamentul respectiv, sau pentru membrul unui grup de producători asociați, în conformitate articolul 11 alineatul (1) litera (c) din regulamentul respectiv, numărul de autoturisme înmatriculate oficial în Uniune în ultimii trei ani calendaristici care precedă data depunerii cererii sau, în cazul în care aceste date nu sunt disponibile, una dintre următoarele:

—

o estimare pe baza datelor verificabile privind numărul de automobile înmatriculate în perioada menționată la litera (b) pentru care este responsabil solicitantul;

| — | dacă în perioada menționată la litera (b) nu s-a înmatriculat niciun automobil, numărul automobilelor înmatriculate în ultimul an calendaristic pentru care sunt disponibile datele respective. |
| --- | --- |

—

dacă în perioada menționată la litera (b) nu s-a înmatriculat niciun automobil, numărul automobilelor înmatriculate în ultimul an calendaristic pentru care sunt disponibile datele respective.

(2)   Un solicitant care cere o derogare în temeiul articolului 11 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 443/2009 trebuie să furnizeze datele menționate la alineatul (1) litera (b) din prezentul articol doar pentru anul calendaristic anterior datei depunerii cererii.

Articolul 5

Obiectivul privind emisiile specifice și potențialul de reducere conform articolului 11 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 443/2009

(1)   Solicitantul trebuie să furnizeze media emisiilor specifice de CO2 ale autoturismelor sale înmatriculate în 2007, cu excepția cazului în care media emisiilor specifice de CO2 pentru anul respectiv este inclusă în anexa IV la prezentul regulament. Dacă aceste informații nu sunt disponibile, solicitantul trebuie să furnizeze media emisiilor specifice de CO2 ale autoturismelor sale înmatriculate în următorul an calendaristic care este cel mai apropiat de 2007.

(2)   Solicitantul trebuie să furnizeze următoarele informații cu privire la activitatea sa:

| (a) | pentru anul calendaristic precedent datei de depunere a cererii, numărul angajaților și dimensiunea instalației de producție în metri pătrați; |
| --- | --- |

(a)

pentru anul calendaristic precedent datei de depunere a cererii, numărul angajaților și dimensiunea instalației de producție în metri pătrați;

| (b) | modelul operațional al instalației de producție, specificând ce activități de proiectare și de producție sunt efectuate de solicitant sau externalizate; |
| --- | --- |

(b)

modelul operațional al instalației de producție, specificând ce activități de proiectare și de producție sunt efectuate de solicitant sau externalizate;

| (c) | în cazul unei întreprinderi asociate, dacă tehnologia este utilizată în comun de producători și ce activități sunt externalizate; |
| --- | --- |

(c)

în cazul unei întreprinderi asociate, dacă tehnologia este utilizată în comun de producători și ce activități sunt externalizate;

| (d) | pentru cei cinci ani calendaristici precedenți datei de depunere a cererii, volumul de vânzări, cifra de afaceri anuală, profitul net și cheltuielile cu activitățile de cercetare și dezvoltare și, în cazul unei întreprinderi asociate, transferurile nete către compania-mamă; |
| --- | --- |

(d)

pentru cei cinci ani calendaristici precedenți datei de depunere a cererii, volumul de vânzări, cifra de afaceri anuală, profitul net și cheltuielile cu activitățile de cercetare și dezvoltare și, în cazul unei întreprinderi asociate, transferurile nete către compania-mamă;

| (e) | caracteristicile pieței lor; |
| --- | --- |

(e)

caracteristicile pieței lor;

| (f) | lista de prețuri pentru toate versiunile de automobile care urmează să facă obiectul derogării în anul calendaristic precedent datei de depunere a cererii, precum și lista preconizată de prețuri pentru automobilele care urmează să fie lansate și care vor face obiectul derogării. |
| --- | --- |

(f)

lista de prețuri pentru toate versiunile de automobile care urmează să facă obiectul derogării în anul calendaristic precedent datei de depunere a cererii, precum și lista preconizată de prețuri pentru automobilele care urmează să fie lansate și care vor face obiectul derogării.

Atunci când cererea este depusă de un producător responsabil pentru mai mult de 100 de automobile pe an, informațiile menționate la litera (d) sunt însoțite de conturile certificate oficiale sau sunt certificate de un auditor independent.

(3)   Solicitantul trebuie să furnizeze următoarele informații cu privire la potențialul său tehnologic:

| (a) | lista tehnologiilor de reducere a emisiilor de CO2 folosite la autoturismele sale care au fost introduse pe piață în 2007 sau, dacă aceste date nu sunt disponibile, privind următorul an care este cel mai apropiat de 2007 sau, în cazul producătorilor care intenționează să intre pe piață, privind anul în care începe să se aplice derogarea; |
| --- | --- |

(a)

lista tehnologiilor de reducere a emisiilor de CO2 folosite la autoturismele sale care au fost introduse pe piață în 2007 sau, dacă aceste date nu sunt disponibile, privind următorul an care este cel mai apropiat de 2007 sau, în cazul producătorilor care intenționează să intre pe piață, privind anul în care începe să se aplice derogarea;

| (b) | lista tehnologiilor de reducere a emisiilor de CO2 folosite la autoturismele sale în cadrul programului de reducere și costurile suplimentare ale acestor tehnologii pentru fiecare versiune de vehicul care este inclusă în cerere. |
| --- | --- |

(b)

lista tehnologiilor de reducere a emisiilor de CO2 folosite la autoturismele sale în cadrul programului de reducere și costurile suplimentare ale acestor tehnologii pentru fiecare versiune de vehicul care este inclusă în cerere.

(4)   În conformitate cu potențialul său de reducere, solicitantul propune un obiectiv privind emisiile specifice pentru perioada de derogare. De asemenea, solicitantul poate propune obiective anuale privind emisiile specifice.

Obiectivul privind emisiile specifice sau obiectivele anuale privind emisiile specifice se determină astfel încât emisiile specifice medii la expirarea perioadei de derogare să fie reduse față de emisiile specifice medii de CO2 menționate la alineatul (1).

(5)   Obiectivul privind emisiile specifice sau obiectivele anuale privind emisiile specifice, propus(e) de solicitant în conformitate cu articolul 11 alineatul (2) litera (d) din Regulamentul (CE) nr. 443/2009, sunt însoțite de un program de reducere referitor la emisiile specifice de CO2 ale noului parc.

Programul de reducere trebuie să precizeze următoarele:

| (a) | calendarul pentru introducerea în parcul solicitantului a tehnologiilor de reducere a emisiilor de CO2; |
| --- | --- |

(a)

calendarul pentru introducerea în parcul solicitantului a tehnologiilor de reducere a emisiilor de CO2;

| (b) | o estimare privind înmatriculările în Uniune, pe fiecare an în parte, pentru perioada de derogare, precum și masa medie și emisiile specifice medii de CO2 preconizate; |
| --- | --- |

(b)

o estimare privind înmatriculările în Uniune, pe fiecare an în parte, pentru perioada de derogare, precum și masa medie și emisiile specifice medii de CO2 preconizate;

| (c) | în cazul obiectivelor anuale privind emisiile specifice, ameliorarea anuală a emisiilor specifice de CO2 ale versiunilor de vehicule la care se introduc tehnologii de reducere a emisiilor de CO2. |
| --- | --- |

(c)

în cazul obiectivelor anuale privind emisiile specifice, ameliorarea anuală a emisiilor specifice de CO2 ale versiunilor de vehicule la care se introduc tehnologii de reducere a emisiilor de CO2.

(6)   Respectarea de către solicitant a unui obiectiv privind emisiile specifice sau a unor obiective anuale privind emisiile specifice va fi evaluată în conformitate cu articolul 9 din Regulamentul (CE) nr. 443/2009, în fiecare an din cadrul perioadei de derogare.

Articolul 6

Obiectivul de reducere pentru o derogare în temeiul articolului 11 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 443/2009

(1)   Solicitantul trebuie să furnizeze media emisiilor specifice de CO2 ale autoturismelor sale înmatriculate în 2007, cu excepția cazului în care media emisiilor specifice de CO2 pentru anul respectiv este inclusă în anexa IV la prezentul regulament.

(2)   Obiectivul de reducere determinat în conformitate cu articolul 11 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 443/2009 se aplică față de valoarea de referință a emisiilor specifice medii de CO2 stabilită la alineatul (1).

(3)   În cazul în care informațiile cu privire la emisiile specifice medii de CO2 în 2007 ale unui producător nu există, solicitantul prezintă informații referitoare la caracteristicile vehiculelor pentru toate automobilele produse de el, precum și numărul de automobile produse de solicitant care se preconizează de acesta că vor fi înmatriculate în Uniune în primul an de derogare. Solicitantul trebuie să indice, pentru toate variantele de automobile, căreia dintre clasele de vehicule specificate în tabelul din anexa V îi aparține varianta respectivă.

(4)   Obiectivul privind emisiile specifice se calculează anual pe baza reducerii de 25 % față de valorile de referință pentru fiecare clasă de vehicule din anexa V.

Articolul 7

Evaluarea de către Comisie

(1)   În cazul în care Comisia nu a exprimat nicio obiecție în termen de nouă luni de la primirea oficială a unei cereri complete în temeiul articolului 11 alineatul (1) sau (4) din Regulamentul (CE) nr. 443/2009, se consideră că sunt satisfăcute condițiile pertinente pentru acordarea derogării. În cazul în care Comisia constată că cererea este incompletă, pot fi solicitate informații suplimentare. Dacă informațiile suplimentare nu sunt prezentate în termenul limită specificat în solicitare, Comisia poate respinge cererea.

În cazul respingerii cererii din cauza faptului că cererea nu era completă sau din cauză că Comisia consideră obiectivul propus privind emisiile specifice ca fiind incongruent cu potențialul de reducere al solicitantului, acesta din urmă poate depune o cerere completă sau revizuită de derogare.

(2)   Cererile se trimit în versiuni imprimate și electronice, către Secretariatul General al Comisiei Europene, 1049 Bruxelles, Belgia, însoțite de mențiunea „Derogare în temeiul Regulamentului (CE) nr. 443/2009”. Versiunea electronică se trimite la căsuța funcțională de e-mail precizată în anexa I.

(3)   În cazul în care se constată că informațiile cuprinse în cerere sunt incorecte sau inexacte, decizia de acordare a derogării va fi revocată.

Articolul 8

Accesul publicului la informații

(1)   Dacă un solicitant consideră că informațiile prezentate în cerere nu ar trebui dezvăluite în conformitate cu articolul 11 alineatul (9) din Regulamentul (CE) nr. 443/2009, trebuie să indice acest lucru în cerere și să prezinte motivele pentru care dezvăluirea lor ar submina protecția intereselor sale comerciale, inclusiv a proprietății intelectuale.

(2)   Se consideră că exceptarea de la dreptul de acces public la documente stabilită la articolul 4 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului (3) se aplică următoarelor tipuri de informații:

| (a) | detalii ale programului de reducere menționat la articolul 5, în special detalii referitoare la dezvoltarea portofoliului de produse al producătorului; |
| --- | --- |

(a)

detalii ale programului de reducere menționat la articolul 5, în special detalii referitoare la dezvoltarea portofoliului de produse al producătorului;

| (b) | impactul preconizat al tehnologiilor de reducere a emisiilor de CO2 asupra costurilor de producție, prețurilor de achiziție ale vehiculelor și profitabilității companiei. |
| --- | --- |

(b)

impactul preconizat al tehnologiilor de reducere a emisiilor de CO2 asupra costurilor de producție, prețurilor de achiziție ale vehiculelor și profitabilității companiei.

Articolul 9

Intrare în vigoare

Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.

Adoptat la Bruxelles, 26 ianuarie 2011.

Pentru Comisie

Președintele

José Manuel BARROSO

---

(1)  JO L 140, 5.6.2009, p. 1.

1

(2)  JO L 49, 19.2.2004, p. 1.

2

(3)  JO L 145, 31.5.2001, p. 43.

3

---

ANEXA I

Formatul standard al cererii de derogare care urmează să fie depusă de producătorii ce îndeplinesc criteriile de la articolul 11 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 443/2009

Versiunea electronică a cererii trebuie trimisă la următoarea adresă de e-mail:

EC-CO2-LDV-IMPLEMENTATION@ec.europa.eu

1.   Denumirea, adresa și persoana de contact pentru producător sau pentru grupul de producători asociați

| Denumirea producătorului | Adresa poștală | Numele persoanei de contact | E-mailul persoanei de contact | Nr. de telefon al persoanei de contact |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| | | | | |

Denumirea producătorului

Adresa poștală

Numele persoanei de contact

E-mailul persoanei de contact

Nr. de telefon al persoanei de contact

2.   Criterii de eligibilitate

2.1.   Solicitantul face parte dintr-un grup de producători asociați?

 DA (trebuie anexată declarația din anexa III)

 NU

2.2.   Solicitantul face parte dintr-un grup de producători asociați, dar exploatează propriile instalații de producție și propriul centru de proiectare?

 DA (trebuie anexată declarația din anexa III; a se vedea punctul 2.3)

 NU (a se vedea punctele 2.4 și 2.5)

2.3.   Numărul de înmatriculări în Uniune dacă cererea se referă la un producător neasociat sau la un producător asociat care exploatează propriile instalații de producție și propriul centru de proiectare:

2.3.1.   Cifrele oficiale în cei trei ani calendaristici precedenți datei de depunere a cererii

| Anul | | | |
| --- | --- | --- | --- |
| Numărul de înmatriculări în UE | | | |

Anul

Numărul de înmatriculări în UE

2.3.2.   În cazul în care cifrele oficiale menționate la punctul 2.3.1 nu sunt disponibile pentru perioada stabilită, o estimare pe baza unor date verificabile

| Anul | | | |
| --- | --- | --- | --- |
| Numărul de înmatriculări în UE | | | |

Anul

Numărul de înmatriculări în UE

2.3.3.   În cazul în care cifrele menționate la punctele 2.3.1 și 2.3.2 nu sunt disponibile pentru perioada respectivă, cifrele pentru ultimul an calendaristic pentru care sunt disponibile aceste date

| Anul | |
| --- | --- |
| Numărul de înmatriculări în UE | |

Anul

Numărul de înmatriculări în UE

2.4.   Dacă cererea se referă la un grup de producători asociați, vă rugăm să furnizați următoarele informații:

| Denumirea producătorului | Adresa poștală | Numele persoanei de contact | E-mailul persoanei de contact | Nr. de telefon al persoanei de contact |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| | | | | |

Denumirea producătorului

Adresa poștală

Numele persoanei de contact

E-mailul persoanei de contact

Nr. de telefon al persoanei de contact

2.5.   Numărul înmatriculărilor în Uniune aferente unui grup de producători asociați, dacă cererea se referă la un grup de producători asociați și solicitantul nu exploatează propriile instalații de producție și propriul centru de proiectare:

2.5.1.   Cifrele oficiale în cei trei ani calendaristici precedenți datei de depunere a cererii

| Anul | | | |
| --- | --- | --- | --- |
| Numărul de înmatriculări în UE | | | |

Anul

Numărul de înmatriculări în UE

2.5.2.   În cazul în care cifrele oficiale menționate la punctul 2.5.1 nu sunt disponibile pentru perioada stabilită, o estimare pe baza unor date verificabile

| Anul | | | |
| --- | --- | --- | --- |
| Numărul de înmatriculări în UE | | | |

Anul

Numărul de înmatriculări în UE

2.5.3.   În cazul în care cifrele menționate la punctele 2.5.1 și 2.5.2 nu sunt disponibile pentru perioada respectivă, cifrele pentru ultimul an calendaristic pentru care sunt disponibile aceste date

| Anul | |
| --- | --- |
| Numărul de înmatriculări în UE | |

Anul

Numărul de înmatriculări în UE

3.   Durata de derogare solicitată

| Numărul anilor calendaristici (maximum 5) | |
| --- | --- |

Numărul anilor calendaristici (maximum 5)

4.   Propunere de obiectiv privind emisiile specifice, calculat ca media parcului pentru perioada de derogare, sau obiective separate privind emisiile specifice în cazul reducerilor anuale (în g CO2/km)

| Anul | | | | | |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Obiectiv privind emisiile specifice medii (g CO2/km) | | | | | |

Anul

Obiectiv privind emisiile specifice medii (g CO2/km)

5.   Informații specifice privind compania

5.1.   Emisiile specifice medii de CO2 în 2007, dacă nu sunt incluse în anexa IV (sau dacă nu sunt disponibile pentru următorul an cel mai apropiat de 2007)

5.2.   Numărul de angajați în anul calendaristic precedent datei de depunere a cererii

5.3.   Dimensiunea instalației de producție, în metri pătrați, în anul calendaristic precedent datei de depunere a cererii

5.4.   Volumul de vânzări în cei 5 ani precedenți datei de depunere a cererii

| Anul | | | | | |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Volumul de vânzări | | | | | |

Anul

Volumul de vânzări

5.5.   Cifra de afaceri anuală în cei 5 ani precedenți datei de depunere a cererii

| Anul | | | | | |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Cifra de afaceri | | | | | |

Anul

Cifra de afaceri

5.6.   Caracteristicile pieței

Informațiile privind produsele planificate, care nu sunt disponibile pe piață la momentul depunerii cererii, trebuie furnizate în secțiunea confidențială a prezentei cereri.

| (a) | caracteristicile vehiculului; |
| --- | --- |

(a)

caracteristicile vehiculului;

| (b) | denumirea și gama de prețuri a vehiculelor direct concurente în anul precedent datei depunerii cererii; |
| --- | --- |

(b)

denumirea și gama de prețuri a vehiculelor direct concurente în anul precedent datei depunerii cererii;

| (c) | lista de prețuri a vehiculelor care urmează să facă obiectul derogării în anul calendaristic precedent datei depunerii cererii sau în cel mai apropiat an de data depunerii cererii. |
| --- | --- |

(c)

lista de prețuri a vehiculelor care urmează să facă obiectul derogării în anul calendaristic precedent datei depunerii cererii sau în cel mai apropiat an de data depunerii cererii.

5.7.   Scurtă descriere a modelului operațional al instalației de producție

SECȚIUNEA CONFIDENȚIALĂ A CERERII

5.8.   Profitul net în cei 5 ani precedenți datei de depunere a cererii

| Anul | | | | | |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Profitul net | | | | | |

Anul

Profitul net

5.9.   Cheltuielile cu cercetarea și dezvoltarea în cei 5 ani precedenți datei de depunere a cererii

| Anul | | | | | |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Cheltuieli C&D | | | | | |

Anul

Cheltuieli C&D

5.10.   Transferuri financiare nete către compania-mamă, în cazul întreprinderilor asociate, în cei 5 ani precedenți datei de depunere a cererii

| Anul | | | | | |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Transferuri nete | | | | | |

Anul

Transferuri nete

6.   Detalii privind autoturismele care urmează să fie lansate pe piața din Uniune și pentru care solicitantul va fi responsabil

6.1.   Caracteristicile pieței

6.1.1.   Caracteristicile vehiculului.

6.1.2.   Denumirea și gama de prețuri a vehiculelor direct concurente în anul precedent datei depunerii cererii.

6.1.3.   Lista de prețuri preconizată a vehiculelor care urmează să facă obiectul derogării.

7.   Potențialul tehnologic al solicitantului

7.1.   Lista tehnologiilor de reducere a emisiilor de CO2 folosite la parcul solicitantului în 2007.

7.2.   Dacă lista menționată la punctul 7.1 nu este disponibilă, lista pentru următorul an cel mai apropiat de 2007.

7.3.   În cazul solicitanților care intenționează să intre pe piața din Uniune, lista menționată la punctul 7.1 trebuie prezentată pentru primul al perioadei de derogare.

8.   Programul de reducere al solicitantului

8.1.   Calendarul pentru introducerea tehnologiilor de reducere a emisiilor de CO2 în cadrul parcului.

8.2.   Media preconizată a parcului în cursul perioadei de derogare:

8.2.1.   Înmatriculări în Uniune, per an, în cursul perioadei de derogare

8.2.2.   Masa medie preconizată a vehiculelor care urmează să fie lansate pe piața din Uniune

8.2.3.   Emisiile specifice medii de CO2 preconizate ale vehiculelor care urmează să fie lansate pe piața din Uniune

8.3.   Tehnologiile de reducere a emisiilor de CO2 care urmează să fie folosite la parcul solicitantului în cadrul programului de reducere.

8.4.   Costurile suplimentare per versiune de vehicul pentru tehnologiile care urmează să fie folosite în cadrul programului.

8.5.   În cazul obiectivelor anuale, ameliorarea anuală a emisiilor specifice de CO2 ale versiunilor de vehicule la care se introduc tehnologii de reducere a emisiilor de CO2.

---

ANEXA II

Formatul standard al cererii de derogare care urmează să fie depusă de producătorii ce îndeplinesc criteriile de la articolul 11 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 443/2009

SECȚIUNEA PUBLICĂ A CERERII

1.   Denumirea, adresa și persoana de contact pentru producător sau pentru grupul de producători asociați

| Denumirea producătorului | Adresa poștală | Numele persoanei de contact | E-mailul persoanei de contact | Nr. de telefon al persoanei de contact |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| | | | | |

Denumirea producătorului

Adresa poștală

Numele persoanei de contact

E-mailul persoanei de contact

Nr. de telefon al persoanei de contact

2.   Criterii de eligibilitate

2.1.   Solicitantul face parte dintr-un grup de producători asociați?

 DA (trebuie anexată declarația din anexa III; a se vedea punctul 2.3)

 NU (a se vedea punctul 2.2)

2.2.   Numărul de înmatriculări în Uniune, dacă cererea se referă la un producător neasociat:

2.2.1.   Cifrele oficiale în ultimul an calendaristic precedent datei de depunere a cererii

| Anul | |
| --- | --- |
| Numărul de înmatriculări în UE | |

Anul

Numărul de înmatriculări în UE

2.2.2.   În cazul în care cifrele oficiale menționate la punctul 2.2.1 nu sunt disponibile pentru perioada stabilită, o estimare pe baza unor date verificabile

| Anul | |
| --- | --- |
| Numărul de înmatriculări în UE | |

Anul

Numărul de înmatriculări în UE

2.2.3.   În cazul în care cifrele menționate la punctele 2.2.1 și 2.2.2 nu sunt disponibile pentru perioada respectivă, cifrele pentru ultimul an calendaristic pentru care sunt disponibile aceste date

| Anul | |
| --- | --- |
| Numărul de înmatriculări în UE | |

Anul

Numărul de înmatriculări în UE

2.3.   Dacă cererea se referă la un grup de producători asociați:

2.3.1.   Denumirile producătorilor asociați

2.3.2.   Numărul de înmatriculări în Uniune în anul calendaristic precedent datei de depunere a cererii pentru un grup de producători asociați:

| Anul | |
| --- | --- |
| Numărul de înmatriculări în UE | |

Anul

Numărul de înmatriculări în UE

2.3.3.   În cazul în care cifra menționată la punctul 2.3.2 nu este disponibilă, cifra sau o estimare bazată pe date verificabile pentru ultimul an calendaristic pentru care sunt disponibile aceste date

| Anul | |
| --- | --- |
| Numărul de înmatriculări în UE | |

Anul

Numărul de înmatriculări în UE

3.   Detalii privind autoturismele pentru care este responsabil solicitantul

Informațiile privind produsele planificate, care nu sunt disponibile pe piață la momentul depunerii cererii, trebuie furnizate în secțiunea confidențială a prezentei cereri.

3.1.   emisiile specifice medii de CO2 în 2007, dacă nu sunt incluse în anexa IV la prezentul regulament

3.2.   dacă nu sunt disponibile date pentru 2007, următoarele:

| (a) | înmatriculările în Uniune sau o estimare pe baza unor date verificabile, dacă cifrele oficiale nu sunt disponibile la momentul depunerii cererii, pentru anul calendaristic cel mai apropiat de 2007; |
| --- | --- |

(a)

înmatriculările în Uniune sau o estimare pe baza unor date verificabile, dacă cifrele oficiale nu sunt disponibile la momentul depunerii cererii, pentru anul calendaristic cel mai apropiat de 2007;

| (b) | caracteristicile vehiculului, pentru toate tipurile de automobile; |
| --- | --- |

(b)

caracteristicile vehiculului, pentru toate tipurile de automobile;

| (c) | lista automobilelor, grupate de clase de vehicule, astfel cum sunt stabilite în anexa V. |
| --- | --- |

(c)

lista automobilelor, grupate de clase de vehicule, astfel cum sunt stabilite în anexa V.

4.   Obiectivul de reducere a emisiilor specifice cu 25 % față de valoarea de referință din 2007

SECȚIUNEA CONFIDENȚIALĂ A CERERII

5.   Detalii privind autoturismele care urmează să fie lansate pe piața din Uniune de către solicitant (referitor la producătorii care nu sunt incluși în anexa IV)

5.1.   Caracteristicile vehiculului, pentru toate automobilele.

5.2.   Lista automobilelor, grupate de clase de vehicule, astfel cum sunt stabilite în anexa V.

5.3.   Înmatriculările de vehicule în UE preconizate pentru primul an de derogare.

---

ANEXA III

Formatul standard al declarației privind structura acționariatului

Articolul 11 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 443/2009

Prin prezenta declar că sunt împuternicit legal să reprezint [denumirea] (producătorul), care solicită o derogare conform prevederilor articolului 11 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 443/2009 și care nu face parte dintr-un grup de producători asociați în sensul definiției de la articolul 3 alineatul (2) din același regulament. După cunoștințele mele, [denumirea] (producătorul) este eligibilă să solicite o derogare conform prevederilor articolului 11 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 443/2009, iar informațiile conținute în cerere sunt adevărate și corecte. Informațiile cu privire la structura acționariatului [denumirea] (producătorul) se găsesc în anexă.

| Semnătura | Data |
| --- | --- |
| Director al [producător] |

Semnătura

Data

Director al [producător]

Articolul 11 alineatul (1) litera (b) sau articolul 11 alineatul (4) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 443/2009

Prin prezenta declar că sunt împuternicit legal să reprezint [denumirea] (producătorul), care solicită o derogare conform prevederilor articolului 11 alineatul [(1)] [(4)] (1) din Regulamentul (CE) nr. 443/2009 și care face parte dintr-un grup de producători asociați în sensul definiției de la articolul 3 alineatul (2) din același regulament. După cunoștințele mele, [denumirea] (producătorul) este eligibilă să solicite o derogare conform prevederilor articolului 11 alineatul [(1)] [(4)] (1) din Regulamentul (CE) nr. 443/2009, iar informațiile conținute în cerere sunt adevărate și corecte. Informațiile cu privire la structura acționariatului [denumirea] (producătorul) se găsesc în anexă.

| Semnătura | Data |
| --- | --- |
| Director al [producător] |

Semnătura

Data

Director al [producător]

Articolul 11 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 443/2009

Prin prezenta declar că sunt împuternicit legal să reprezint [denumirea] (producătorul), care solicită o derogare conform prevederilor articolului 11 din Regulamentul (CE) nr. 443/2009 și care face parte dintr-un grup de producători asociați în sensul definiției de la articolul 3 alineatul (2) din același regulament, dar exploatează propriile instalații de producție și propriul centru de proiectare, conform definițiilor de la articolul 2 din Regulamentul (CE) nr. 000 al Comisiei. După cunoștințele mele, [denumirea] (producătorul) este eligibilă să solicite o derogare conform prevederilor articolului 11 [alineatul (1)] din Regulamentul (CE) nr. 443/2009, iar informațiile conținute în cerere sunt adevărate și corecte. Informațiile cu privire la structura acționariatului [denumirea] (producătorul) se găsesc în anexă.

| Semnătura | Data |
| --- | --- |
| Director al [producător] |

Semnătura

Data

Director al [producător]

---

(1)  Marcați alineatul aplicabil.

---

ANEXA IV

Lista emisiilor specifice medii de CO2 în Uniune, pentru anul 2007, pe producători

| Producător | Emisii medii [g/km] |
| --- | --- |
| AIXAM | 164,000 |
| ALPINA | 219,932 |
| AM GENERAL | 357,000 |
| ASTON MARTIN | 377,860 |
| AUDI | 184,752 |
| AUSTIN | 450,000 |
| AUTOMOBILES DANGEL | 153,000 |
| AVTOVAZ | 216,632 |
| BEAUFORD | 208,000 |
| BENTLEY | 411,664 |
| BMW | 171,684 |
| BRABUS | 246,000 |
| BRONTO | 233,000 |
| BUGATTI | 577,667 |
| CATERHAM | 236,088 |
| CHRYSLER | 226,141 |
| CITROEN | 142,536 |
| DACIA | 154,650 |
| DAIHATSU | 153,070 |
| DAIMLER | 182,524 |
| DIAMOND | 260,000 |
| DONKERVOORT | 194,000 |
| DR MOTOR COMPANY | 193,048 |
| FERRARI | 434,860 |
| FIAT | 141,496 |
| FORD | 149,343 |
| FUJI HEAVY INDUSTRIES | 219,488 |
| GEELY | 183,000 |
| GENERAL MOTORS | 159,604 |
| GM DAEWOO | 160,071 |
| GUMPERT | 342,000 |
| GWM | 253,480 |
| HC&E | 220,000 |
| HONDA | 157,613 |
| HYUNDAI | 162,046 |
| ISUZU | 176,133 |
| IVECO | 224,770 |
| JAGUAR | 208,219 |
| KIA | 157,239 |
| LAMBORGHINI | 424,087 |
| LAND ROVER | 250,399 |
| LOTUS | 208,399 |
| MAGYAR SUZUKI | 156,280 |
| MASERATI | 354,687 |
| MAZDA | 172,568 |
| MG | 186,801 |
| MICHALAK | 117,000 |
| MICROCAR | 178,000 |
| MITSUBISHI | 174,649 |
| MK SPORTSCARS | 117,000 |
| MORGAN | 202,324 |
| NETHERLANDS CAR | 141,061 |
| NISSAN | 168,408 |
| OPEL | 153,699 |
| OSV | 135,915 |
| PERODUA | 138,135 |
| PEUGEOT | 142,205 |
| PGO | 201,767 |
| PILGRIM | 193,000 |
| PORSCHE | 287,710 |
| PROTON | 155,185 |
| QUADZILLA | 176,000 |
| QUATTRO | 290,774 |
| RENAULT | 146,893 |
| ROLLS ROYCE | 394,526 |
| ROVER | 188,399 |
| RUF | 327,000 |
| SAAB | 190,444 |
| SALVADOR CAETANO | 224,000 |
| SANTANA | 165,965 |
| SEAT | 151,184 |
| SHUANGHUAN | 270,000 |
| SKODA | 149,387 |
| SOVAB | 233,822 |
| SSANGYONG | 223,430 |
| SUZUKI | 166,012 |
| TATA | 168,310 |
| TIGER | 244,000 |
| TOYOTA | 150,634 |
| TVR | 397,500 |
| UAZ | 314,000 |
| VM | 185,000 |
| VOLKSWAGEN | 162,152 |
| VOLVO | 189,616 |
| WIESMANN | 310,000 |

Producător

Emisii medii [g/km]

AIXAM

164,000

ALPINA

219,932

AM GENERAL

357,000

ASTON MARTIN

377,860

AUDI

184,752

AUSTIN

450,000

AUTOMOBILES DANGEL

153,000

AVTOVAZ

216,632

BEAUFORD

208,000

BENTLEY

411,664

BMW

171,684

BRABUS

246,000

BRONTO

233,000

BUGATTI

577,667

CATERHAM

236,088

CHRYSLER

226,141

CITROEN

142,536

DACIA

154,650

DAIHATSU

153,070

DAIMLER

182,524

DIAMOND

260,000

DONKERVOORT

194,000

DR MOTOR COMPANY

193,048

FERRARI

434,860

FIAT

141,496

FORD

149,343

FUJI HEAVY INDUSTRIES

219,488

GEELY

183,000

GENERAL MOTORS

159,604

GM DAEWOO

160,071

GUMPERT

342,000

GWM

253,480

HC&E

220,000

HONDA

157,613

HYUNDAI

162,046

ISUZU

176,133

IVECO

224,770

JAGUAR

208,219

KIA

157,239

LAMBORGHINI

424,087

LAND ROVER

250,399

LOTUS

208,399

MAGYAR SUZUKI

156,280

MASERATI

354,687

MAZDA

172,568

MG

186,801

MICHALAK

117,000

MICROCAR

178,000

MITSUBISHI

174,649

MK SPORTSCARS

117,000

MORGAN

202,324

NETHERLANDS CAR

141,061

NISSAN

168,408

OPEL

153,699

OSV

135,915

PERODUA

138,135

PEUGEOT

142,205

PGO

201,767

PILGRIM

193,000

PORSCHE

287,710

PROTON

155,185

QUADZILLA

176,000

QUATTRO

290,774

RENAULT

146,893

ROLLS ROYCE

394,526

ROVER

188,399

RUF

327,000

SAAB

190,444

SALVADOR CAETANO

224,000

SANTANA

165,965

SEAT

151,184

SHUANGHUAN

270,000

SKODA

149,387

SOVAB

233,822

SSANGYONG

223,430

SUZUKI

166,012

TATA

168,310

TIGER

244,000

TOYOTA

150,634

TVR

397,500

UAZ

314,000

VM

185,000

VOLKSWAGEN

162,152

VOLVO

189,616

WIESMANN

310,000

---

ANEXA V

Emisiile de referință, bazate pe cele mai bune tehnologii disponibile în 2007, și obiectivul de reducere cu 25 % a emisiilor specifice de CO2 pentru fiecare clasă de vehicule

| Clasa vehiculului | Clasa masei (1) | Clasa raportului putere-masă | Emisii de referință [g/km] | Obiectiv CO2 [g/km] |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1 | scăzut | 108 | 81 |
| 2 | 1 | mediu | 118 | 89 |
| 3 | 1 | ridicat | 153 | 115 |
| 4 | 2 | scăzut | 119 | 89 |
| 5 | 2 | mediu | 138 | 104 |
| 6 | 2 | ridicat | 153 | 115 |
| 7 | 3 | scăzut | 121 | 91 |
| 8 | 3 | mediu | 136 | 102 |
| 9 | 3 | ridicat | 150 | 113 |
| 10 | 4 | scăzut | 131 | 98 |
| 11 | 4 | mediu | 144 | 108 |
| 12 | 4 | ridicat | 162 | 122 |
| 13 | 5 | scăzut | 147 | 110 |
| 14 | 5 | mediu | 152 | 114 |
| 15 | 5 | ridicat | 179 | 134 |

Clasa vehiculului

Clasa masei (1)

Clasa raportului putere-masă

Emisii de referință [g/km]

Obiectiv CO2 [g/km]

1

1

scăzut

108

81

2

1

mediu

118

89

3

1

ridicat

153

115

4

2

scăzut

119

89

5

2

mediu

138

104

6

2

ridicat

153

115

7

3

scăzut

121

91

8

3

mediu

136

102

9

3

ridicat

150

113

10

4

scăzut

131

98

11

4

mediu

144

108

12

4

ridicat

162

122

13

5

scăzut

147

110

14

5

mediu

152

114

15

5

ridicat

179

134

| — | Clasele masei corespund celor de mai jos (rotunjite la cel mai apropiat număr întreg):






  Clasa masei | Interval [kg] |
| --- | --- | --- |
| 1 | 0-1 225 kg |
| 2 | 1 226-1 375 kg |
| 3 | 1 376-1 475 kg |
| 4 | 1 476-1 625 kg |
| 5 | 1 626+ kg |

—

Clasele masei corespund celor de mai jos (rotunjite la cel mai apropiat număr întreg):

Clasa masei

Interval [kg]

1

0-1 225 kg

2

1 226-1 375 kg

3

1 376-1 475 kg

4

1 476-1 625 kg

5

1 626+ kg

| — | Clasele raportului putere-masă corespund celor de mai jos (rotunjite la cel mai apropiat număr întreg):






  Clasa raportului putere-masă | Interval [W/kg] |
| --- | --- | --- |
| Scăzut | 0-65 W/kg |
| Mediu | 66-85 W/kg |
| Ridicat | 86+ |

—

Clasele raportului putere-masă corespund celor de mai jos (rotunjite la cel mai apropiat număr întreg):

Clasa raportului putere-masă

Interval [W/kg]

Scăzut

0-65 W/kg

Mediu

66-85 W/kg

Ridicat

86+

---

(1)  Masa în ordine de mers, conform definiției din Regulamentul (CE) nr. 443/2009.

---

| 27.1.2011 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | L 23/29 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2011

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

L 23/29

---

REGULAMENTUL (UE) NR. 64/2011 AL COMISIEI

din 26 ianuarie 2011

de stabilire a valorilor forfetare de import pentru fixarea prețului de intrare pentru anumite fructe și legume

COMISIA EUROPEANĂ,

având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului din 22 octombrie 2007 de instituire a unei organizări comune a piețelor agricole și privind dispoziții specifice referitoare la anumite produse agricole (Regulamentul unic OCP) (1),

având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1580/2007 al Comisiei din 21 decembrie 2007 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentelor (CE) nr. 2200/96, (CE) nr. 2201/96 și (CE) nr. 1182/2007 ale Consiliului în sectorul fructelor și legumelor (2), în special articolul 138 alineatul (1),

întrucât:

Regulamentul (CE) nr. 1580/2007 prevede, ca urmare a rezultatelor negocierilor comerciale multilaterale din Runda Uruguay, criteriile pentru stabilirea de către Comisie a valorilor forfetare de import din țări terțe pentru produsele și perioadele menționate în partea A din anexa XV la regulamentul respectiv,

ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:

Articolul 1

Valorile forfetare de import prevăzute la articolul 138 din Regulamentul (CE) nr. 1580/2007 se stabilesc în anexa la prezentul regulament.

Articolul 2

Prezentul regulament intră în vigoare la 27 ianuarie 2011.

Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.

Adoptat la Bruxelles, 26 ianuarie 2011.

Pentru Comisie, pentru președinte

José Manuel SILVA RODRÍGUEZ

Director general pentru agricultură și dezvoltare rurală

---

(1)  JO L 299, 16.11.2007, p. 1.

1

(2)  JO L 350, 31.12.2007, p. 1.

2

---

ANEXĂ

Valorile forfetare de import pentru determinarea prețului de intrare pentru anumite fructe și legume

| (EUR/100 kg) |
| --- |
| Cod NC | Codul țărilor terțe (1) | Valoare forfetară de import |
| 0702 00 00 | JO | 78,3 |
| MA | 59,8 |
| TN | 100,1 |
| TR | 102,1 |
| ZZ | 85,1 |
| 0707 00 05 | EG | 182,1 |
| JO | 84,0 |
| TR | 101,4 |
| ZZ | 122,5 |
| 0709 90 70 | MA | 57,2 |
| TR | 121,1 |
| ZZ | 89,2 |
| 0709 90 80 | EG | 66,7 |
| ZZ | 66,7 |
| 0805 10 20 | AR | 41,5 |
| BR | 41,5 |
| EG | 56,5 |
| MA | 57,1 |
| TN | 75,2 |
| TR | 69,0 |
| ZA | 41,5 |
| ZZ | 54,6 |
| 0805 20 10 | IL | 217,9 |
| MA | 70,8 |
| TR | 79,6 |
| ZZ | 122,8 |
| 0805 20 30, 0805 20 50, 0805 20 70, 0805 20 90 | CN | 69,9 |
| IL | 67,5 |
| JM | 94,5 |
| MA | 110,1 |
| PK | 51,5 |
| TR | 70,4 |
| ZZ | 77,3 |
| 0805 50 10 | AR | 45,3 |
| TR | 57,2 |
| UY | 45,3 |
| ZZ | 49,3 |
| 0808 10 80 | AR | 78,5 |
| CA | 88,5 |
| CL | 81,7 |
| CN | 90,8 |
| MK | 46,1 |
| NZ | 78,5 |
| US | 137,9 |
| ZZ | 86,0 |
| 0808 20 50 | CN | 48,5 |
| US | 127,1 |
| ZA | 85,5 |
| ZZ | 87,0 |

(EUR/100 kg)

Cod NC

Codul țărilor terțe (1)

Valoare forfetară de import

0702 00 00

JO

78,3

MA

59,8

TN

100,1

TR

102,1

ZZ

85,1

0707 00 05

EG

182,1

JO

84,0

TR

101,4

ZZ

122,5

0709 90 70

MA

57,2

TR

121,1

ZZ

89,2

0709 90 80

EG

66,7

ZZ

66,7

0805 10 20

AR

41,5

BR

41,5

EG

56,5

MA

57,1

TN

75,2

TR

69,0

ZA

41,5

ZZ

54,6

0805 20 10

IL

217,9

MA

70,8

TR

79,6

ZZ

122,8

0805 20 30, 0805 20 50, 0805 20 70, 0805 20 90

CN

69,9

IL

67,5

JM

94,5

MA

110,1

PK

51,5

TR

70,4

ZZ

77,3

0805 50 10

AR

45,3

TR

57,2

UY

45,3

ZZ

49,3

0808 10 80

AR

78,5

CA

88,5

CL

81,7

CN

90,8

MK

46,1

NZ

78,5

US

137,9

ZZ

86,0

0808 20 50

CN

48,5

US

127,1

ZA

85,5

ZZ

87,0

---

(1)  Nomenclatorul țărilor, astfel cum este stabilit prin Regulamentul (CE) nr. 1833/2006 al Comisiei (JO L 354, 14.12.2006, p. 19). Codul „ZZ” reprezintă „alte origini”.

---

IV Acte adoptate înainte de 1 decembrie 2009, în temeiul Tratatului CE, al Tratatului UE și al Tratatului Euratom

| 27.1.2011 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | L 23/31 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2011

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

L 23/31

---

DECIZIA AUTORITĂȚII AELS DE SUPRAVEGHERE

NR. 191/09/COL

din 22 aprilie 2009

de modificare, pentru a șaptezecea oară, a normelor procedurale și de fond în domeniul ajutoarelor de stat, prin introducerea unui nou capitol privind tratarea activelor depreciate în sectorul bancar din SEE

AUTORITATEA AELS DE SUPRAVEGHERE (1),

AVÂND ÎN VEDERE Acordul privind Spațiul Economic European (2), în special articolele 61-63 și Protocolul 26 la acesta,

AVÂND ÎN VEDERE Acordul între statele AELS privind instituirea unei Autorități de Supraveghere și a unei Curți de Justiție (3), în special articolul 24 și articolul 5 alineatul (2) litera (b),

ÎNTRUCÂT, în temeiul articolului 24 din Acordul privind Autoritatea de Supraveghere și Curtea de Justiție, Autoritatea pune în aplicare dispozițiile Acordului privind SEE referitoare la ajutoarele de stat,

ÎNTRUCÂT, în temeiul articolului 5 alineatul (2) litera (b) din Acordul privind Autoritatea de Supraveghere și Curtea de Justiție, Autoritatea publică comunicări sau orientări cu privire la chestiuni abordate în Acordul privind SEE, în cazul în care acest acord sau Acordul privind Autoritatea de Supraveghere și Curtea de Justiție cuprind o dispoziție expresă în acest sens sau în cazul în care Autoritatea consideră acest lucru necesar,

REAMINTIND normele procedurale și de fond în domeniul ajutoarelor de stat adoptate de Autoritate la 19 ianuarie 1994 (4),

ÎNTRUCÂT, la 25 februarie 2009, Comisia Comunităților Europene (denumită în continuare Comisia CE) a adoptat o comunicare privind tratarea activelor depreciate în sectorul bancar comunitar (5),

ÎNTRUCÂT această comunicare are relevanță și pentru Spațiul Economic European,

ÎNTRUCÂT trebuie să se asigure o aplicare uniformă a normelor SEE privind ajutoarele de stat pe tot teritoriul Spațiului Economic European,

ÎNTRUCÂT, în conformitate cu punctul II de la titlul „GENERALITĂȚI” de la sfârșitul anexei XV la Acordul privind SEE, Autoritatea, după consultarea prealabilă a Comisiei, trebuie să adopte acte care corespund celor adoptate de Comisia Europeană,

DUPĂ CONSULTAREA Comisiei Europene,

REAMINTIND faptul că Autoritatea a consultat statele AELS cu privire la acest subiect prin scrisoarea din 9 aprilie 2009,

ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

Articolul 1

Orientările privind ajutoarele de stat se modifică prin introducerea unui nou capitol privind tratarea activelor depreciate în sectorul bancar din SEE. Noul capitol este anexat la prezenta decizie.

Articolul 2

Prezenta decizie se adresează Republicii Islanda, Principatului Liechtenstein și Regatului Norvegiei.

Articolul 3

Numai versiunea în limba engleză este autentică.

Adoptată la Bruxelles, 22 aprilie 2009.

Pentru Autoritatea AELS de Supraveghere

Per SANDERUD

Președinte

Kurt JÄGER

Membru al Colegiului

---

(1)  Denumită în continuare „Autoritatea”.

1

(2)  Denumit în continuare „Acordul privind SEE”.

2

(3)  Denumit în continuare „Acordul privind Autoritatea de Supraveghere și Curtea de Justiție”.

3

(4)  Orientări privind aplicarea și interpretarea articolelor 61 și 62 din Acordul privind SEE și a articolului 1 din Protocolul 3 la Acordul privind Autoritatea de Supraveghere și Curtea de Justiție, adoptate și publicate de autoritate la 19 ianuarie 1994 și publicate în
  Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (denumit în continuare „JO”) L 231, 3.9.1994, p. 1 și în suplimentul SEE nr. 32 din 3.9.1994, p. 1. Orientările au fost modificate ultima dată la 22 aprilie 2009. Denumite în continuare „Orientările privind ajutoarele de stat”. Versiunea actualizată a Orientărilor privind ajutoarele de stat este publicată pe site-ul internet al Autorității: http://www.eftasurv.int/state-aid/legal-framework/state-aid-guidelines/

4

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

(5)  Publicată în JO C 72, 26.3.2009, p. 1.

5

---

ANEXĂ

TRATAREA ACTIVELOR DEPRECIATE ÎN SECTORUL BANCAR DIN SEE
   (1)

1.   Introducere

| 1. | Începând cu jumătatea anului 2007, funcționarea piețelor creditelor interbancare este grav perturbată. Acest lucru a dus la epuizarea lichidităților în sectorul bancar și la o reticență din partea băncilor în a furniza împrumuturi altor bănci și economiei, în general. Întrucât perturbarea piețelor creditelor s-a agravat în ultimele optsprezece luni, criza financiară s-a intensificat, iar economia mondială a intrat într-o gravă recesiune. |
| --- | --- |

1.

Începând cu jumătatea anului 2007, funcționarea piețelor creditelor interbancare este grav perturbată. Acest lucru a dus la epuizarea lichidităților în sectorul bancar și la o reticență din partea băncilor în a furniza împrumuturi altor bănci și economiei, în general. Întrucât perturbarea piețelor creditelor s-a agravat în ultimele optsprezece luni, criza financiară s-a intensificat, iar economia mondială a intrat într-o gravă recesiune.

| 2. | Este greu să se întrezărească o soluționare a crizei financiare și o restabilire a economiei mondiale fără să se asigure stabilitatea sectorului bancar și a sistemului financiar global. Numai atunci investitorii își vor recăpăta încrederea, iar băncile își vor relua comportamentul obișnuit în ceea ce privește creditarea. Prin urmare, statele SEE au instituit măsuri de sprijinire a stabilității sectoarelor lor bancare și a activității de creditare, precum infuzia de nou capital din fonduri publice și furnizarea de garanții guvernamentale pentru împrumuturile bancare. |
| --- | --- |

2.

Este greu să se întrezărească o soluționare a crizei financiare și o restabilire a economiei mondiale fără să se asigure stabilitatea sectorului bancar și a sistemului financiar global. Numai atunci investitorii își vor recăpăta încrederea, iar băncile își vor relua comportamentul obișnuit în ceea ce privește creditarea. Prin urmare, statele SEE au instituit măsuri de sprijinire a stabilității sectoarelor lor bancare și a activității de creditare, precum infuzia de nou capital din fonduri publice și furnizarea de garanții guvernamentale pentru împrumuturile bancare.

| 3. | Mai multe state SEE și-au anunțat intenția de a completa măsurile de sprijin pe care le aplică în prezent cu un plan de salvare a activelor bancare depreciate. Aceste anunțuri, cărora li s-a adăugat o inițiativă similară în Statele Unite, au declanșat o dezbatere pe scară largă în cadrul SEE cu privire la avantajele salvării activelor ca măsură de sprijin guvernamental acordat băncilor. În contextul acestei dezbateri, comunicarea Comisiei Europene care corespunde prezentului capitol din Orientările privind ajutoarele de stat ale Autorității AELS de Supraveghere a fost pregătită de serviciile Comisiei, în consultare cu Banca Centrală Europeană (BCE), și se bazează pe recomandările din 5 februarie 2009 ale Eurosistemului (a se vedea anexa I). |
| --- | --- |

3.

Mai multe state SEE și-au anunțat intenția de a completa măsurile de sprijin pe care le aplică în prezent cu un plan de salvare a activelor bancare depreciate. Aceste anunțuri, cărora li s-a adăugat o inițiativă similară în Statele Unite, au declanșat o dezbatere pe scară largă în cadrul SEE cu privire la avantajele salvării activelor ca măsură de sprijin guvernamental acordat băncilor. În contextul acestei dezbateri, comunicarea Comisiei Europene care corespunde prezentului capitol din Orientările privind ajutoarele de stat ale Autorității AELS de Supraveghere a fost pregătită de serviciile Comisiei, în consultare cu Banca Centrală Europeană (BCE), și se bazează pe recomandările din 5 februarie 2009 ale Eurosistemului (a se vedea anexa I).

| 4. | Prezentul capitol se concentrează asupra aspectelor care trebuie abordate de statele AELS atunci când iau în considerare, elaborează și pun în aplicare măsuri de salvare a activelor. În general, printre aceste aspecte se numără motivul pentru care s-ar opta pentru salvarea activelor ca măsură de salvgardare a stabilității financiare și de sprijinire a activității de creditare a băncilor, considerațiile pe termen mai lung, și anume asigurarea viabilității sectorului bancar și a sustenabilității bugetare, care trebuie luate în considerare atunci când se are în vedere aplicarea de măsuri de salvare a activelor, precum și necesitatea unei abordări comunitare comune și coordonate în ceea ce privește salvarea activelor în cadrul SEE, în special pentru a asigura condiții de egalitate. În contextul unei astfel de abordări în cadrul SEE, prezentul capitol oferă, de asemenea, mai multe orientări specifice privind aplicarea normelor în materie de ajutoare de stat în cazul salvării activelor, punându-se accentul pe aspecte precum (i) cerințele referitoare la transparență și la divulgarea informațiilor; (ii) repartizarea sarcinilor între stat, acționari și creditori; (iii) alinierea stimulentelor pentru beneficiari la obiectivele de politică publică; (iv) principiile care stau la baza elaborării măsurilor de salvare a activelor în ceea ce privește eligibilitatea, evaluarea și gestionarea activelor depreciate și (v) relația dintre salvarea activelor, alte măsuri de sprijin guvernamental și restructurarea băncilor. |
| --- | --- |

4.

Prezentul capitol se concentrează asupra aspectelor care trebuie abordate de statele AELS atunci când iau în considerare, elaborează și pun în aplicare măsuri de salvare a activelor. În general, printre aceste aspecte se numără motivul pentru care s-ar opta pentru salvarea activelor ca măsură de salvgardare a stabilității financiare și de sprijinire a activității de creditare a băncilor, considerațiile pe termen mai lung, și anume asigurarea viabilității sectorului bancar și a sustenabilității bugetare, care trebuie luate în considerare atunci când se are în vedere aplicarea de măsuri de salvare a activelor, precum și necesitatea unei abordări comunitare comune și coordonate în ceea ce privește salvarea activelor în cadrul SEE, în special pentru a asigura condiții de egalitate. În contextul unei astfel de abordări în cadrul SEE, prezentul capitol oferă, de asemenea, mai multe orientări specifice privind aplicarea normelor în materie de ajutoare de stat în cazul salvării activelor, punându-se accentul pe aspecte precum (i) cerințele referitoare la transparență și la divulgarea informațiilor; (ii) repartizarea sarcinilor între stat, acționari și creditori; (iii) alinierea stimulentelor pentru beneficiari la obiectivele de politică publică; (iv) principiile care stau la baza elaborării măsurilor de salvare a activelor în ceea ce privește eligibilitatea, evaluarea și gestionarea activelor depreciate și (v) relația dintre salvarea activelor, alte măsuri de sprijin guvernamental și restructurarea băncilor.

2.   Salvarea activelor ca măsură de salvgardare a stabilității financiare și de sprijinire a activității de creditare a băncilor

| 5. | Obiectivele imediate ale pachetelor de salvare ale statelor SEE anunțate în 2008 sunt salvgardarea stabilității financiare și sprijinirea activității de creditare a economiei reale. Este prea devreme pentru a se trage concluzii definitive privind eficacitatea pachetelor, dar este clar că acestea au îndepărtat riscul unui colaps financiar și au sprijinit funcționarea unor piețe interbancare importante. Pe de altă parte, evoluția activității de creditare a economiei reale din momentul anunțării pachetelor a fost nefavorabilă, statisticile recente indicând o diminuare bruscă a expansiunii creditului (2). În multe state SEE, relatările privind refuzul băncilor de a acorda credite întreprinderilor sunt deja extrem de numeroase și s-ar părea că penuria de credite este mai mare decât ar fi fost justificată din motive de evoluție ciclică. |
| --- | --- |

5.

Obiectivele imediate ale pachetelor de salvare ale statelor SEE anunțate în 2008 sunt salvgardarea stabilității financiare și sprijinirea activității de creditare a economiei reale. Este prea devreme pentru a se trage concluzii definitive privind eficacitatea pachetelor, dar este clar că acestea au îndepărtat riscul unui colaps financiar și au sprijinit funcționarea unor piețe interbancare importante. Pe de altă parte, evoluția activității de creditare a economiei reale din momentul anunțării pachetelor a fost nefavorabilă, statisticile recente indicând o diminuare bruscă a expansiunii creditului (2). În multe state SEE, relatările privind refuzul băncilor de a acorda credite întreprinderilor sunt deja extrem de numeroase și s-ar părea că penuria de credite este mai mare decât ar fi fost justificată din motive de evoluție ciclică.

| 6. | Unul dintre motivele-cheie identificate ale insuficienței fluxului de credite îl reprezintă incertitudinea cu privire la evaluarea și localizarea activelor depreciate, sursă de probleme în sectorul bancar încă de la începutul crizei. Incertitudinea în ceea ce privește evaluarea activelor nu numai că a continuat să erodeze încrederea în sectorul bancar, dar a și diminuat efectul măsurilor de sprijin guvernamental luate până în prezent. De exemplu, recapitalizarea băncilor a reprezentat o protecție împotriva deprecierii activelor, dar o mare parte a protecției furnizate de capital a fost absorbită de bănci pentru a constitui provizioane pentru viitoare deprecieri ale activelor. Băncile au luat deja măsuri în vederea soluționării problemei activelor depreciate. Acestea au contabilizat deprecieri substanțiale ale valorii activelor (3), au întreprins măsuri de limitare a pierderilor rămase prin reclasificarea activelor în cadrul bilanțurilor lor și, treptat, au pus deoparte capital suplimentar pentru a-și consolida solvabilitatea. Cu toate acestea, problema nu a fost soluționată în mod satisfăcător și amploarea neașteptată a încetinirii economice indică acum o deteriorare continuă și mai accentuată a calității de credit a activelor bancare. |
| --- | --- |

6.

Unul dintre motivele-cheie identificate ale insuficienței fluxului de credite îl reprezintă incertitudinea cu privire la evaluarea și localizarea activelor depreciate, sursă de probleme în sectorul bancar încă de la începutul crizei. Incertitudinea în ceea ce privește evaluarea activelor nu numai că a continuat să erodeze încrederea în sectorul bancar, dar a și diminuat efectul măsurilor de sprijin guvernamental luate până în prezent. De exemplu, recapitalizarea băncilor a reprezentat o protecție împotriva deprecierii activelor, dar o mare parte a protecției furnizate de capital a fost absorbită de bănci pentru a constitui provizioane pentru viitoare deprecieri ale activelor. Băncile au luat deja măsuri în vederea soluționării problemei activelor depreciate. Acestea au contabilizat deprecieri substanțiale ale valorii activelor (3), au întreprins măsuri de limitare a pierderilor rămase prin reclasificarea activelor în cadrul bilanțurilor lor și, treptat, au pus deoparte capital suplimentar pentru a-și consolida solvabilitatea. Cu toate acestea, problema nu a fost soluționată în mod satisfăcător și amploarea neașteptată a încetinirii economice indică acum o deteriorare continuă și mai accentuată a calității de credit a activelor bancare.

| 7. | Salvarea activelor ar soluționa direct problema incertitudinii cu privire la calitatea bilanțurilor bancare și, prin urmare, ar contribui la recăpătarea încrederii în sectorul bancar. Ar putea, de asemenea, contribui la evitarea riscului unor runde repetate de recapitalizare a băncilor în contextul accentuării deprecierii activelor pe fondul deteriorării situației în ceea ce privește economia reală. Din acest motiv, pe lângă alte măsuri, mai multe state SEE iau serios în considerare salvarea activelor bancare depreciate. |
| --- | --- |

7.

Salvarea activelor ar soluționa direct problema incertitudinii cu privire la calitatea bilanțurilor bancare și, prin urmare, ar contribui la recăpătarea încrederii în sectorul bancar. Ar putea, de asemenea, contribui la evitarea riscului unor runde repetate de recapitalizare a băncilor în contextul accentuării deprecierii activelor pe fondul deteriorării situației în ceea ce privește economia reală. Din acest motiv, pe lângă alte măsuri, mai multe state SEE iau serios în considerare salvarea activelor bancare depreciate.

3.   Considerații pe termen mai lung: recăpătarea viabilității sectorului bancar și sustenabilitatea finanțelor publice

| 8. | Măsurile de salvare a activelor trebuie elaborate și puse în aplicare în așa fel încât să ducă la realizarea cât mai eficace a obiectivelor imediate de salvgardare a stabilității financiare și de sprijinire a activității de creditare a băncilor. Un aspect important care trebuie abordat în acest context este asigurarea unei participări adecvate la măsurile de salvare a activelor prin stabilirea unor prețuri și condiții adecvate și printr-o participare obligatorie, dacă este considerată necesară. Cu toate acestea, elaborarea și punerea în aplicare a măsurilor de salvare a activelor nu ar trebui să se concentreze exclusiv pe aceste obiective imediate. Este esențial să se țină cont și de considerațiile pe termen mai lung. |
| --- | --- |

8.

Măsurile de salvare a activelor trebuie elaborate și puse în aplicare în așa fel încât să ducă la realizarea cât mai eficace a obiectivelor imediate de salvgardare a stabilității financiare și de sprijinire a activității de creditare a băncilor. Un aspect important care trebuie abordat în acest context este asigurarea unei participări adecvate la măsurile de salvare a activelor prin stabilirea unor prețuri și condiții adecvate și printr-o participare obligatorie, dacă este considerată necesară. Cu toate acestea, elaborarea și punerea în aplicare a măsurilor de salvare a activelor nu ar trebui să se concentreze exclusiv pe aceste obiective imediate. Este esențial să se țină cont și de considerațiile pe termen mai lung.

| 9. | În cazul în care măsurile de salvare a activelor nu sunt aplicate astfel încât să izoleze pericolul unor denaturări grave ale concurenței între bănci (atât în cadrul statelor AELS, cât și la nivel transfrontalier), în conformitate cu Orientările privind ajutoarele de stat ale Autorității AELS de Supraveghere, recurgându-se inclusiv la restructurarea beneficiarilor, atunci când este necesar, rezultatul va fi un sector bancar SEE mai slab din punct de vedere structural, ceea ce va avea implicații negative asupra potențialului productiv al economiei globale. În plus, acest lucru ar putea duce la necesitatea recurentă a intervenției guvernamentale în sector, implicând o povară tot mai mare pentru finanțele publice. Astfel de riscuri sunt grave, având în vedere amploarea probabilă a expunerii statului. Pentru a limita riscul unui astfel de prejudiciu care se poate produce pe termen mai lung, intervenția guvernamentală în sectorul bancar ar trebui direcționată corespunzător și ar trebui însoțită de garanții comportamentale care să alinieze stimulentele acordate băncilor la obiectivele de politică publică. Aceste măsuri ar trebui să facă parte dintr-un efort global de restabilire a viabilității sectorului bancar, bazat pe restructurările necesare. Necesitatea restructurărilor în sectorul bancar ca și contrapartidă pentru sprijinul guvernamental este analizată mai detaliat în contextul normelor în materie de ajutoare de stat, în secțiunile 5 și 6. |
| --- | --- |

9.

În cazul în care măsurile de salvare a activelor nu sunt aplicate astfel încât să izoleze pericolul unor denaturări grave ale concurenței între bănci (atât în cadrul statelor AELS, cât și la nivel transfrontalier), în conformitate cu Orientările privind ajutoarele de stat ale Autorității AELS de Supraveghere, recurgându-se inclusiv la restructurarea beneficiarilor, atunci când este necesar, rezultatul va fi un sector bancar SEE mai slab din punct de vedere structural, ceea ce va avea implicații negative asupra potențialului productiv al economiei globale. În plus, acest lucru ar putea duce la necesitatea recurentă a intervenției guvernamentale în sector, implicând o povară tot mai mare pentru finanțele publice. Astfel de riscuri sunt grave, având în vedere amploarea probabilă a expunerii statului. Pentru a limita riscul unui astfel de prejudiciu care se poate produce pe termen mai lung, intervenția guvernamentală în sectorul bancar ar trebui direcționată corespunzător și ar trebui însoțită de garanții comportamentale care să alinieze stimulentele acordate băncilor la obiectivele de politică publică. Aceste măsuri ar trebui să facă parte dintr-un efort global de restabilire a viabilității sectorului bancar, bazat pe restructurările necesare. Necesitatea restructurărilor în sectorul bancar ca și contrapartidă pentru sprijinul guvernamental este analizată mai detaliat în contextul normelor în materie de ajutoare de stat, în secțiunile 5 și 6.

| 10. | La elaborarea și punerea în aplicare a măsurilor de salvare a activelor, este esențial, de asemenea, ca statele AELS să ia în considerare contextul bugetar. Estimările deprecierilor totale prognozate ale valorii activelor sugerează faptul că, în ceea ce privește salvarea activelor, costurile bugetare ale statelor AELS – reale, eventuale sau ambele categorii – ar putea fi semnificative, atât în termeni absoluți, cât și prin raportare la PIB. Sprijinul guvernamental sub formă de salvare a activelor (și alte măsuri) nu ar trebui să aibă o asemenea amploare încât să constituite motive de îngrijorare cu privire la sustenabilitatea finanțelor publice, cum ar fi supraîndatorarea sau probleme de finanțare. Astfel de considerații sunt deosebit de importante în contextul actual al adâncirii deficitelor bugetare, al creșterii nivelurilor îndatorării publice și al provocărilor cu care se confruntă emiterea de obligațiuni de stat. |
| --- | --- |

10.

La elaborarea și punerea în aplicare a măsurilor de salvare a activelor, este esențial, de asemenea, ca statele AELS să ia în considerare contextul bugetar. Estimările deprecierilor totale prognozate ale valorii activelor sugerează faptul că, în ceea ce privește salvarea activelor, costurile bugetare ale statelor AELS – reale, eventuale sau ambele categorii – ar putea fi semnificative, atât în termeni absoluți, cât și prin raportare la PIB. Sprijinul guvernamental sub formă de salvare a activelor (și alte măsuri) nu ar trebui să aibă o asemenea amploare încât să constituite motive de îngrijorare cu privire la sustenabilitatea finanțelor publice, cum ar fi supraîndatorarea sau probleme de finanțare. Astfel de considerații sunt deosebit de importante în contextul actual al adâncirii deficitelor bugetare, al creșterii nivelurilor îndatorării publice și al provocărilor cu care se confruntă emiterea de obligațiuni de stat.

| 11. | Mai concret, situația bugetară a statelor AELS va constitui un aspect important în alegerea mecanismului de gestionare a activelor care fac obiectul salvării, și anume achiziționarea activelor, asigurarea activelor, swapul de active sau un hibrid al acestora (4). Este posibil ca implicațiile asupra credibilității bugetare ale diverselor abordări privind salvarea activelor să nu difere semnificativ, întrucât există o mare probabilitate ca piețele financiare să anticipeze pierderile potențiale în mod similar (5). Cu toate acestea, o abordare care necesită achiziționarea completă a activelor depreciate ar avea un impact mai rapid asupra indicatorilor bugetari și a finanțării guvernamentale. Deși alegerea mecanismului de gestionare a activelor depreciate este responsabilitatea fiecărui stat AELS, ar putea fi avute în vedere abordări hibrid prin care activele rele să fie izolate din bilanțul băncilor într-o entitate separată (fie în cadrul băncilor, fie în afara acestora) care să beneficieze într-un fel sau altul de o garanție guvernamentală. O astfel de abordare este atractivă, întrucât oferă multe dintre beneficiile abordării bazate pe achiziționarea activelor din perspectiva recăpătării încrederii în sistemul bancar, limitând în același timp impactul bugetar imediat. |
| --- | --- |

11.

Mai concret, situația bugetară a statelor AELS va constitui un aspect important în alegerea mecanismului de gestionare a activelor care fac obiectul salvării, și anume achiziționarea activelor, asigurarea activelor, swapul de active sau un hibrid al acestora (4). Este posibil ca implicațiile asupra credibilității bugetare ale diverselor abordări privind salvarea activelor să nu difere semnificativ, întrucât există o mare probabilitate ca piețele financiare să anticipeze pierderile potențiale în mod similar (5). Cu toate acestea, o abordare care necesită achiziționarea completă a activelor depreciate ar avea un impact mai rapid asupra indicatorilor bugetari și a finanțării guvernamentale. Deși alegerea mecanismului de gestionare a activelor depreciate este responsabilitatea fiecărui stat AELS, ar putea fi avute în vedere abordări hibrid prin care activele rele să fie izolate din bilanțul băncilor într-o entitate separată (fie în cadrul băncilor, fie în afara acestora) care să beneficieze într-un fel sau altul de o garanție guvernamentală. O astfel de abordare este atractivă, întrucât oferă multe dintre beneficiile abordării bazate pe achiziționarea activelor din perspectiva recăpătării încrederii în sistemul bancar, limitând în același timp impactul bugetar imediat.

| 12. | În contextul unor resurse bugetare limitate, poate fi oportun ca măsurile de salvare a activelor să se concentreze asupra unui număr limitat de bănci, de importanță sistemică. În cazul unora dintre statele AELS, pot exista constrângeri importante în ceea ce privește salvarea activelor băncilor, din cauza constrângerilor bugetare existente și/sau a dimensiunii bilanțului băncilor acestora în raport cu PIB-ul. |
| --- | --- |

12.

În contextul unor resurse bugetare limitate, poate fi oportun ca măsurile de salvare a activelor să se concentreze asupra unui număr limitat de bănci, de importanță sistemică. În cazul unora dintre statele AELS, pot exista constrângeri importante în ceea ce privește salvarea activelor băncilor, din cauza constrângerilor bugetare existente și/sau a dimensiunii bilanțului băncilor acestora în raport cu PIB-ul.

4.   Necesitatea unei abordări comune și coordonate în cadrul SEE

| 13. | Atunci când se are în vedere un anumit tip de măsuri de salvare a activelor, este necesar să se reconcilieze obiectivele imediate privind asigurarea stabilității financiare și activitatea de creditare bancară cu necesitatea de a evita aducerea unor prejudicii pe termen mai lung sectorului bancar din cadrul SEE, pieței SEE și economiei globale. Acest lucru poate fi realizat cel mai eficace printr-o abordare comună și coordonată în cadrul SEE, care să aibă următoarele obiective principale:






  — | stimularea încrederii pieței prin demonstrarea capacității de a elabora un răspuns eficace la criza financiară, la nivelul SEE, și prin crearea perspectivei unor efecte de contagiune pozitive în rândul statelor SEE și pe piețele financiare în sens larg; |
| --- | --- | --- |

13.

Atunci când se are în vedere un anumit tip de măsuri de salvare a activelor, este necesar să se reconcilieze obiectivele imediate privind asigurarea stabilității financiare și activitatea de creditare bancară cu necesitatea de a evita aducerea unor prejudicii pe termen mai lung sectorului bancar din cadrul SEE, pieței SEE și economiei globale. Acest lucru poate fi realizat cel mai eficace printr-o abordare comună și coordonată în cadrul SEE, care să aibă următoarele obiective principale:

—

stimularea încrederii pieței prin demonstrarea capacității de a elabora un răspuns eficace la criza financiară, la nivelul SEE, și prin crearea perspectivei unor efecte de contagiune pozitive în rândul statelor SEE și pe piețele financiare în sens larg;

| — | limitarea efectelor de contagiune negative în rândul statelor SEE atunci când introducerea de măsuri de salvare a activelor de către un stat SEE care întreprinde primul o astfel de măsură induce o presiune asupra altor state SEE să îl urmeze și riscă să genereze o cursă a subvențiilor între statele SEE; |
| --- | --- |

—

limitarea efectelor de contagiune negative în rândul statelor SEE atunci când introducerea de măsuri de salvare a activelor de către un stat SEE care întreprinde primul o astfel de măsură induce o presiune asupra altor state SEE să îl urmeze și riscă să genereze o cursă a subvențiilor între statele SEE;

| — | protejarea pieței SEE a serviciilor financiare, asigurând coerența măsurilor de salvare a activelor introduse de statele SEE și rezistând protecționismului financiar; |
| --- | --- |

—

protejarea pieței SEE a serviciilor financiare, asigurând coerența măsurilor de salvare a activelor introduse de statele SEE și rezistând protecționismului financiar;

| — | asigurarea respectării obligațiilor de control în materie de ajutoare de stat și a oricăror alte obligații legale prin continuarea asigurării coerenței măsurilor de salvare a activelor și prin minimizarea denaturărilor concurenței și a hazardului moral. |
| --- | --- |

—

asigurarea respectării obligațiilor de control în materie de ajutoare de stat și a oricăror alte obligații legale prin continuarea asigurării coerenței măsurilor de salvare a activelor și prin minimizarea denaturărilor concurenței și a hazardului moral.

| 14. | Coordonarea între statele SEE ar fi necesară numai la nivel general și ar putea fi realizată păstrând în același timp un grad de flexibilitate suficient pentru a adapta măsurile la situația specifică a fiecărei bănci. În absența unei coordonări suficiente ex ante, multe din aceste obiective vor fi atinse numai prin obligații ex post suplimentare în materie de control al ajutoarelor de stat. Prin urmare, orientările comune privind caracteristicile de bază ale măsurilor de salvare ar contribui la minimizarea necesității de a efectua corecții și ajustări ca urmare a evaluării efectuate în temeiul normelor în materie de ajutoare de stat. Astfel de orientări sunt prezentate în secțiunile următoare. |
| --- | --- |

14.

Coordonarea între statele SEE ar fi necesară numai la nivel general și ar putea fi realizată păstrând în același timp un grad de flexibilitate suficient pentru a adapta măsurile la situația specifică a fiecărei bănci. În absența unei coordonări suficiente ex ante, multe din aceste obiective vor fi atinse numai prin obligații ex post suplimentare în materie de control al ajutoarelor de stat. Prin urmare, orientările comune privind caracteristicile de bază ale măsurilor de salvare ar contribui la minimizarea necesității de a efectua corecții și ajustări ca urmare a evaluării efectuate în temeiul normelor în materie de ajutoare de stat. Astfel de orientări sunt prezentate în secțiunile următoare.

5.   Orientări privind aplicarea normelor în materie de ajutoare de stat măsurilor de salvare

| 15. | Evaluarea riscului activelor pe care le achiziționează și asigurarea faptului că pot acoperi orice pierderi aferente acestora sunt îndatoriri obișnuite ale băncilor (6). Cu toate acestea, se poate considera că salvarea activelor contribuie la stabilitatea financiară. Măsurile publice de salvare a activelor reprezintă ajutor de stat în măsura în care, datorită lor, banca beneficiară nu mai trebuie să înregistreze o pierdere sau o rezervă pentru o posibilă pierdere aferentă activelor sale depreciate (sau le compensează pentru înregistrarea acestora) și/sau să elibereze capital de reglementare pentru alte scopuri. Acesta ar fi în special cazul în care sunt achiziționate sau asigurate active depreciate la o valoare mai mare decât prețul pieței sau în care prețul garanției nu compensează statul pentru obligația maximă posibilă pe care și-o asumă în cadrul garanției (7). |
| --- | --- |

15.

Evaluarea riscului activelor pe care le achiziționează și asigurarea faptului că pot acoperi orice pierderi aferente acestora sunt îndatoriri obișnuite ale băncilor (6). Cu toate acestea, se poate considera că salvarea activelor contribuie la stabilitatea financiară. Măsurile publice de salvare a activelor reprezintă ajutor de stat în măsura în care, datorită lor, banca beneficiară nu mai trebuie să înregistreze o pierdere sau o rezervă pentru o posibilă pierdere aferentă activelor sale depreciate (sau le compensează pentru înregistrarea acestora) și/sau să elibereze capital de reglementare pentru alte scopuri. Acesta ar fi în special cazul în care sunt achiziționate sau asigurate active depreciate la o valoare mai mare decât prețul pieței sau în care prețul garanției nu compensează statul pentru obligația maximă posibilă pe care și-o asumă în cadrul garanției (7).

| 16. | Cu toate acestea, orice ajutor pentru măsuri de salvare a activelor ar trebui să respecte următoarele principii generale: necesitatea, proporționalitatea și minimizarea denaturării concurenței. O astfel de asistență implică denaturări grave ale concurenței între băncile beneficiare și nebeneficiare și între băncile beneficiare care au nevoie de ajutor în grade diferite. Băncile nebeneficiare care sunt în esență solide se pot simți obligate să ia în calcul solicitarea unei intervenții guvernamentale pentru a-și păstra poziția concurențială pe piață. Denaturări similare ale concurenței pot apărea între statele SEE, existând riscul declanșării unei curse a subvențiilor între statele SEE (în încercarea acestora de a-și salva băncile, fără a ține seama de efectul asupra băncilor din alte state SEE), precum și riscul unei derive către protecționism financiar și fragmentarea pieței interne. Prin urmare, participarea la schema de salvare a activelor ar trebui condiționată de îndeplinirea unor criterii clar definite și obiective pentru a evita ca o anumită bancă să beneficieze de avantaje necuvenite. |
| --- | --- |

16.

Cu toate acestea, orice ajutor pentru măsuri de salvare a activelor ar trebui să respecte următoarele principii generale: necesitatea, proporționalitatea și minimizarea denaturării concurenței. O astfel de asistență implică denaturări grave ale concurenței între băncile beneficiare și nebeneficiare și între băncile beneficiare care au nevoie de ajutor în grade diferite. Băncile nebeneficiare care sunt în esență solide se pot simți obligate să ia în calcul solicitarea unei intervenții guvernamentale pentru a-și păstra poziția concurențială pe piață. Denaturări similare ale concurenței pot apărea între statele SEE, existând riscul declanșării unei curse a subvențiilor între statele SEE (în încercarea acestora de a-și salva băncile, fără a ține seama de efectul asupra băncilor din alte state SEE), precum și riscul unei derive către protecționism financiar și fragmentarea pieței interne. Prin urmare, participarea la schema de salvare a activelor ar trebui condiționată de îndeplinirea unor criterii clar definite și obiective pentru a evita ca o anumită bancă să beneficieze de avantaje necuvenite.

| 17. | În orientările sale privind instituțiile financiare (8), Autoritatea AELS de Supraveghere (denumită în continuare „Autoritatea”) a stabilit principiile care stau la baza aplicării normelor în materie de ajutoare de stat, în special a articolului 61 alineatul (3) litera (b) din Acordul privind SEE, oricărei măsuri de sprijinire a băncilor în contextul crizei financiare mondiale. Autoritatea a furnizat ulterior, într-un nou capitol din Orientările privind ajutoarele de stat (9), recomandări mai detaliate privind aplicarea concretă a acestor principii în ceea ce privește recapitalizarea. În același spirit, orientările următoare, care se bazează pe aceleași principii, identifică caracteristicile-cheie ale măsurilor sau ale schemelor de salvare a activelor, care determină eficacitatea lor, precum și impactul acestora asupra concurenței. Aceste orientări se aplică în același mod tuturor băncilor care beneficiază de măsuri de salvare a activelor, indiferent de situația fiecăreia, însă implicațiile practice ale aplicării lor pot varia în funcție de profilul de risc și de viabilitatea beneficiarului. Principiile care stau la baza acestor orientări se aplică mutatis mutandis atunci când două sau mai multe state SEE își coordonează măsurile pentru a salva activele băncilor transfrontaliere. |
| --- | --- |

17.

În orientările sale privind instituțiile financiare (8), Autoritatea AELS de Supraveghere (denumită în continuare „Autoritatea”) a stabilit principiile care stau la baza aplicării normelor în materie de ajutoare de stat, în special a articolului 61 alineatul (3) litera (b) din Acordul privind SEE, oricărei măsuri de sprijinire a băncilor în contextul crizei financiare mondiale. Autoritatea a furnizat ulterior, într-un nou capitol din Orientările privind ajutoarele de stat (9), recomandări mai detaliate privind aplicarea concretă a acestor principii în ceea ce privește recapitalizarea. În același spirit, orientările următoare, care se bazează pe aceleași principii, identifică caracteristicile-cheie ale măsurilor sau ale schemelor de salvare a activelor, care determină eficacitatea lor, precum și impactul acestora asupra concurenței. Aceste orientări se aplică în același mod tuturor băncilor care beneficiază de măsuri de salvare a activelor, indiferent de situația fiecăreia, însă implicațiile practice ale aplicării lor pot varia în funcție de profilul de risc și de viabilitatea beneficiarului. Principiile care stau la baza acestor orientări se aplică mutatis mutandis atunci când două sau mai multe state SEE își coordonează măsurile pentru a salva activele băncilor transfrontaliere.

| 18. | Prezentele orientări urmăresc stabilirea unor principii și condiții coordonate pentru a asigura o cât mai mare eficacitate a măsurilor de salvare a activelor pe piața SEE, ținând seama de obiectivul pe termen lung de restabilire a condițiilor normale de piață, rămânând totodată suficient de flexibile încât să răspundă unor caracteristici specifice sau să furnizeze măsuri sau proceduri suplimentare la nivel individual sau național, din motive de stabilitate financiară. Aplicarea unor măsuri eficace de salvare a activelor ar trebui să ducă la menținerea activității de creditare a economiei reale. |
| --- | --- |

18.

Prezentele orientări urmăresc stabilirea unor principii și condiții coordonate pentru a asigura o cât mai mare eficacitate a măsurilor de salvare a activelor pe piața SEE, ținând seama de obiectivul pe termen lung de restabilire a condițiilor normale de piață, rămânând totodată suficient de flexibile încât să răspundă unor caracteristici specifice sau să furnizeze măsuri sau proceduri suplimentare la nivel individual sau național, din motive de stabilitate financiară. Aplicarea unor măsuri eficace de salvare a activelor ar trebui să ducă la menținerea activității de creditare a economiei reale.

5.1.   Identificarea adecvată a problemei și opțiuni de soluționare a acesteia: transparență totală și divulgarea completă a informațiilor ex ante privind deprecierea activelor și evaluarea ex ante a băncilor eligibile

| 19. | Orice măsură de salvare a activelor trebuie să se bazeze pe o identificare clară a amplorii problemelor băncii legate de active, a solvabilității sale intrinseci înainte de primirea sprijinului și a perspectivelor ca aceasta să redevină viabilă, luând în considerare în mod corespunzător toate alternativele posibile pentru a facilita procesul de restructurare necesar, pentru a preveni denaturarea stimulentelor acordate tuturor actorilor implicați și pentru a evita risipirea resurselor statului fără ca acestea să contribuie la reluarea fluxului normal de creditare a economiei reale. |
| --- | --- |

19.

Orice măsură de salvare a activelor trebuie să se bazeze pe o identificare clară a amplorii problemelor băncii legate de active, a solvabilității sale intrinseci înainte de primirea sprijinului și a perspectivelor ca aceasta să redevină viabilă, luând în considerare în mod corespunzător toate alternativele posibile pentru a facilita procesul de restructurare necesar, pentru a preveni denaturarea stimulentelor acordate tuturor actorilor implicați și pentru a evita risipirea resurselor statului fără ca acestea să contribuie la reluarea fluxului normal de creditare a economiei reale.

| 20. | Prin urmare, pentru a minimiza riscul unei necesități recurente de a recurge la intervenții ale statului în favoarea acelorași beneficiari, condiția prealabilă pentru a beneficia de salvarea activelor ar trebui să fie îndeplinirea următoarelor criterii:






  — | Cererile de ajutor ar trebui să facă ex ante ar trebui să facă dovada unei transparențe totale și a unei divulgări, de către băncile eligibile, a informațiilor cu privire la activele care vor face obiectul măsurilor de salvare, pe baza unei evaluări adecvate, certificate de experți independenți recunoscuți și validate de autoritatea de supraveghere pertinentă, în conformitate cu principiile evaluării detaliate în secțiunea 5.5 (10). Divulgarea informațiilor privind activele depreciate ar trebui să aibă loc înainte de intervenția guvernamentală. Acest lucru ar trebui să ducă la determinarea valorii ajutorului și a pierderilor suferite de bancă în urma transferului de active (11). |
| --- | --- | --- |

20.

Prin urmare, pentru a minimiza riscul unei necesități recurente de a recurge la intervenții ale statului în favoarea acelorași beneficiari, condiția prealabilă pentru a beneficia de salvarea activelor ar trebui să fie îndeplinirea următoarelor criterii:

—

Cererile de ajutor ar trebui să facă ex ante ar trebui să facă dovada unei transparențe totale și a unei divulgări, de către băncile eligibile, a informațiilor cu privire la activele care vor face obiectul măsurilor de salvare, pe baza unei evaluări adecvate, certificate de experți independenți recunoscuți și validate de autoritatea de supraveghere pertinentă, în conformitate cu principiile evaluării detaliate în secțiunea 5.5 (10). Divulgarea informațiilor privind activele depreciate ar trebui să aibă loc înainte de intervenția guvernamentală. Acest lucru ar trebui să ducă la determinarea valorii ajutorului și a pierderilor suferite de bancă în urma transferului de active (11).

| — | După înaintarea unei cereri de ajutor de către o anumită bancă, ar trebui efectuată o analiză completă a activităților și a bilanțului băncii respective, în vederea evaluării gradului de adecvare al capitalului băncii și al perspectivelor acesteia de a fi viabilă în viitor (analiza viabilității). Această analiză trebuie să aibă loc în paralel cu certificarea activelor depreciate care fac obiectul programului de salvare a activelor, dar, având în vedere amploarea acesteia, ar putea fi încheiată după intrarea băncii în programul de salvare a activelor. Rezultatele analizei viabilității sunt notificate Autorității și vor fi luate în considerare la evaluarea măsurilor care trebuie luate ca urmare a analizei efectuate (a se vedea secțiunea 6). |
| --- | --- |

—

După înaintarea unei cereri de ajutor de către o anumită bancă, ar trebui efectuată o analiză completă a activităților și a bilanțului băncii respective, în vederea evaluării gradului de adecvare al capitalului băncii și al perspectivelor acesteia de a fi viabilă în viitor (analiza viabilității). Această analiză trebuie să aibă loc în paralel cu certificarea activelor depreciate care fac obiectul programului de salvare a activelor, dar, având în vedere amploarea acesteia, ar putea fi încheiată după intrarea băncii în programul de salvare a activelor. Rezultatele analizei viabilității sunt notificate Autorității și vor fi luate în considerare la evaluarea măsurilor care trebuie luate ca urmare a analizei efectuate (a se vedea secțiunea 6).

5.2.   Repartizarea între state, acționari și creditori a sarcinii pe care o reprezintă costurile aferente activelor depreciate

| 21. | De regulă, băncile ar trebui să suporte în cea mai mare măsură pierderile asociate activelor depreciate. Acest lucru necesită, în primul rând, transparență totală și divulgarea de informații complete ex ante, urmate de o evaluare corectă a activelor înainte de intervenția guvernamentală și o remunerare corectă a statului pentru măsura de salvare a activelor, indiferent de forma acesteia, astfel încât să se asigure faptul că responsabilitatea acționarilor și repartizarea sarcinilor între aceștia sunt echivalente, oricare ar fi modelul ales. Combinarea acestor elemente ar trebui să ducă la coerență globală în ceea ce privește repartizarea sarcinilor în cadrul diverselor forme de sprijin din partea statului, având în vedere caracteristicile distincte specifice ale diferitelor tipuri de asistență (12). |
| --- | --- |

21.

De regulă, băncile ar trebui să suporte în cea mai mare măsură pierderile asociate activelor depreciate. Acest lucru necesită, în primul rând, transparență totală și divulgarea de informații complete ex ante, urmate de o evaluare corectă a activelor înainte de intervenția guvernamentală și o remunerare corectă a statului pentru măsura de salvare a activelor, indiferent de forma acesteia, astfel încât să se asigure faptul că responsabilitatea acționarilor și repartizarea sarcinilor între aceștia sunt echivalente, oricare ar fi modelul ales. Combinarea acestor elemente ar trebui să ducă la coerență globală în ceea ce privește repartizarea sarcinilor în cadrul diverselor forme de sprijin din partea statului, având în vedere caracteristicile distincte specifice ale diferitelor tipuri de asistență (12).

| 22. | Odată activele evaluate corespunzător și pierderile identificate corect (13), dacă acest lucru ar duce la o situație de insolvabilitate tehnică în lipsa intervenției statului, banca ar trebui să fie pusă sub administrație judiciară sau să fie lichidată, în conformitate cu legislația SEE și cu legislația națională. Într-o astfel de situație, pentru a menține stabilitatea financiară și încrederea, poate fi oportună oferirea de protecție sau de garanții titularilor de obligațiuni (14). |
| --- | --- |

22.

Odată activele evaluate corespunzător și pierderile identificate corect (13), dacă acest lucru ar duce la o situație de insolvabilitate tehnică în lipsa intervenției statului, banca ar trebui să fie pusă sub administrație judiciară sau să fie lichidată, în conformitate cu legislația SEE și cu legislația națională. Într-o astfel de situație, pentru a menține stabilitatea financiară și încrederea, poate fi oportună oferirea de protecție sau de garanții titularilor de obligațiuni (14).

| 23. | Atunci când punerea unei bănci sub administrație judiciară sau lichidarea ordonată a acesteia nu pare a fi oportună din motive de stabilitate financiară (15), s-ar putea acorda băncilor ajutor sub formă de garanții sau de achiziționare de active, limitat strict la minim, astfel încât acestea să poată continua să funcționeze pe perioada care ar fi necesară pentru a se elabora fie un plan de restructurare, fie unul de lichidare ordonată a acestora. În astfel de cazuri, ar fi normal ca și acționarii să suporte pierderile, cel puțin până la atingerea limitelor reglementare ale adecvării capitalului. Pot fi luate în considerare și opțiuni privind naționalizarea acestor bănci. |
| --- | --- |

23.

Atunci când punerea unei bănci sub administrație judiciară sau lichidarea ordonată a acesteia nu pare a fi oportună din motive de stabilitate financiară (15), s-ar putea acorda băncilor ajutor sub formă de garanții sau de achiziționare de active, limitat strict la minim, astfel încât acestea să poată continua să funcționeze pe perioada care ar fi necesară pentru a se elabora fie un plan de restructurare, fie unul de lichidare ordonată a acestora. În astfel de cazuri, ar fi normal ca și acționarii să suporte pierderile, cel puțin până la atingerea limitelor reglementare ale adecvării capitalului. Pot fi luate în considerare și opțiuni privind naționalizarea acestor bănci.

| 24. | Atunci când nu este posibil să se realizeze ex ante repartizarea în totalitate a sarcinilor, ar trebui să se ceară băncii să contribuie la acoperirea pierderilor sau a riscurilor într-o etapă ulterioară, de exemplu sub formă de clauze de recuperare sau, în cazul unei scheme de asigurare, printr-o clauză „primă pierdere” care să fie suportată de bancă (de regulă, cel puțin 10 %) și o clauză „partajare a pierderilor restante”, prin care banca participă cu un procent (de regulă, cel puțin 10 %) din orice pierderi suplimentare (16). |
| --- | --- |

24.

Atunci când nu este posibil să se realizeze ex ante repartizarea în totalitate a sarcinilor, ar trebui să se ceară băncii să contribuie la acoperirea pierderilor sau a riscurilor într-o etapă ulterioară, de exemplu sub formă de clauze de recuperare sau, în cazul unei scheme de asigurare, printr-o clauză „primă pierdere” care să fie suportată de bancă (de regulă, cel puțin 10 %) și o clauză „partajare a pierderilor restante”, prin care banca participă cu un procent (de regulă, cel puțin 10 %) din orice pierderi suplimentare (16).

| 25. | În general, cu cât contribuția inițială este mai mică, cu atât este mai necesară o contribuție a acționarilor într-o etapă ulterioară, fie sub forma unei conversii a pierderilor statului în acțiuni ale băncii și/sau sub forma unor măsuri compensatorii suplimentare care să limiteze denaturarea concurenței atunci când se analizează restructurarea necesară. |
| --- | --- |

25.

În general, cu cât contribuția inițială este mai mică, cu atât este mai necesară o contribuție a acționarilor într-o etapă ulterioară, fie sub forma unei conversii a pierderilor statului în acțiuni ale băncii și/sau sub forma unor măsuri compensatorii suplimentare care să limiteze denaturarea concurenței atunci când se analizează restructurarea necesară.

5.3.   Alinierea la obiectivele de politică publică a stimulentelor oferite băncilor pentru a participa la salvarea activelor

| 26. | Caracteristica generală a programelor de salvare a activelor depreciate ar trebui să fie limitarea perioadei de înscriere la șase luni de la lansarea schemei de către guvern. Astfel, se va limita tendința băncilor de a amâna divulgarea informațiilor privind activele depreciate în speranța că ulterior vor fi furnizate rate mai mari de ajutor și se va facilita soluționarea rapidă a problemelor din sectorul bancar înainte ca declinul economic să agraveze și mai mult situația. Pe perioada celor șase luni, băncile ar putea să prezinte „coșuri” de active eligibile care să facă obiectul măsurilor de salvare a activelor, cu posibilitatea reînnoirii acestora (17). |
| --- | --- |

26.

Caracteristica generală a programelor de salvare a activelor depreciate ar trebui să fie limitarea perioadei de înscriere la șase luni de la lansarea schemei de către guvern. Astfel, se va limita tendința băncilor de a amâna divulgarea informațiilor privind activele depreciate în speranța că ulterior vor fi furnizate rate mai mari de ajutor și se va facilita soluționarea rapidă a problemelor din sectorul bancar înainte ca declinul economic să agraveze și mai mult situația. Pe perioada celor șase luni, băncile ar putea să prezinte „coșuri” de active eligibile care să facă obiectul măsurilor de salvare a activelor, cu posibilitatea reînnoirii acestora (17).

| 27. | Poate fi necesară elaborarea unor mecanisme adecvate care să asigure faptul că la măsura guvernamentală participă băncile care au cel mai mult nevoie de salvarea activelor. Astfel de mecanisme ar putea include participarea obligatorie la program și ar trebui să includă cel puțin divulgarea obligatorie de informații autorităților de supraveghere. Obligația ca toate băncile să dezvăluie magnitudinea problemelor lor legate de active va contribui la identificarea clară a necesității aplicării unei scheme de salvare a activelor la nivel de state AELS, precum și a domeniului de aplicare al acesteia. |
| --- | --- |

27.

Poate fi necesară elaborarea unor mecanisme adecvate care să asigure faptul că la măsura guvernamentală participă băncile care au cel mai mult nevoie de salvarea activelor. Astfel de mecanisme ar putea include participarea obligatorie la program și ar trebui să includă cel puțin divulgarea obligatorie de informații autorităților de supraveghere. Obligația ca toate băncile să dezvăluie magnitudinea problemelor lor legate de active va contribui la identificarea clară a necesității aplicării unei scheme de salvare a activelor la nivel de state AELS, precum și a domeniului de aplicare al acesteia.

| 28. | În cazul în care participarea nu este obligatorie, schema poate include stimulente adecvate (precum furnizarea de garanții sau de drepturi acționarilor existenți, astfel încât aceștia să poată participa la atragerea, în viitor, de capital privat în termeni preferențiali) pentru a facilita preluarea de către bănci fără a se deroga de la următoarele principii: transparență și divulgarea informațiilor, evaluarea corectă și repartizarea sarcinilor. |
| --- | --- |

28.

În cazul în care participarea nu este obligatorie, schema poate include stimulente adecvate (precum furnizarea de garanții sau de drepturi acționarilor existenți, astfel încât aceștia să poată participa la atragerea, în viitor, de capital privat în termeni preferențiali) pentru a facilita preluarea de către bănci fără a se deroga de la următoarele principii: transparență și divulgarea informațiilor, evaluarea corectă și repartizarea sarcinilor.

| 29. | Participarea după expirarea perioadei de înscriere de șase luni va fi posibilă numai în circumstanțe excepționale și imprevizibile pentru care banca nu este responsabilă (18) și cu condiția îndeplinirii unor cerințe mai stricte, precum o mai mare remunerare a statului și/sau măsuri compensatorii mai importante. |
| --- | --- |

29.

Participarea după expirarea perioadei de înscriere de șase luni va fi posibilă numai în circumstanțe excepționale și imprevizibile pentru care banca nu este responsabilă (18) și cu condiția îndeplinirii unor cerințe mai stricte, precum o mai mare remunerare a statului și/sau măsuri compensatorii mai importante.

| 30. | Accesul la măsurile de salvare a activelor ar trebui să fie întotdeauna condiționat de o serie de constrângeri de ordin comportamental adecvate. În special, băncile beneficiare ar trebui să facă obiectul unor restricții care să asigure faptul că efectele măsurii de salvare asupra capitalului sunt folosite pentru a acorda credite în vederea satisfacerii în mod adecvat a cererii în conformitate cu criterii comerciale și fără discriminare, și nu pentru a finanța o strategie de extindere (în special achiziționarea de bănci solide) în detrimentul concurenților. |
| --- | --- |

30.

Accesul la măsurile de salvare a activelor ar trebui să fie întotdeauna condiționat de o serie de constrângeri de ordin comportamental adecvate. În special, băncile beneficiare ar trebui să facă obiectul unor restricții care să asigure faptul că efectele măsurii de salvare asupra capitalului sunt folosite pentru a acorda credite în vederea satisfacerii în mod adecvat a cererii în conformitate cu criterii comerciale și fără discriminare, și nu pentru a finanța o strategie de extindere (în special achiziționarea de bănci solide) în detrimentul concurenților.

| 31. | De asemenea, ar trebui avute în vedere impunerea unor restricții cu privire la politica în materie de dividende și a unor plafoane în ceea ce privește remunerația personalului de conducere. Caracteristicile specifice ale constrângerilor de ordin comportamental ar trebui stabilite pe baza unei evaluări a proporționalității, ținând seama de diverșii factori care pot implica necesitatea unei restructurări (a se vedea secțiunea 6). |
| --- | --- |

31.

De asemenea, ar trebui avute în vedere impunerea unor restricții cu privire la politica în materie de dividende și a unor plafoane în ceea ce privește remunerația personalului de conducere. Caracteristicile specifice ale constrângerilor de ordin comportamental ar trebui stabilite pe baza unei evaluări a proporționalității, ținând seama de diverșii factori care pot implica necesitatea unei restructurări (a se vedea secțiunea 6).

5.4.   Eligibilitatea activelor

| 32. | La stabilirea gamei de active eligibile pentru salvare, trebuie găsit un echilibru între îndeplinirea imediată a obiectivului asigurării stabilității financiare și necesitatea de a asigura faptul că, pe termen mediu, se restabilește funcționarea normală a pieței. Activele cunoscute sub titulatura de „active toxice” (de exemplu, titlurile din SUA garantate cu ipotecă, fondurile speculative și instrumentele derivate asociate), care au declanșat criza financiară și care, în mare parte, nu mai pot fi transformate în lichidități sau a căror valoare face obiectul unei ajustări negative importante, par să constituie cel mai important motiv al incertitudinii și al scepticismului privind viabilitatea băncilor. Restrângerea gamei de active eligibile la astfel de active ar limita expunerea statului față de pierderile posibile și ar contribui la prevenirea denaturărilor concurenței (19). Cu toate acestea, o măsură de salvare excesiv de restrânsă ar risca să nu ducă la recâștigarea încrederii în sectorul bancar, având în vedere diferența dintre problemele specifice apărute în diferite state SEE și bănci și gradul în care problema reprezentată de activele depreciate afectează în prezent celelalte active. Acest lucru ar pleda în favoarea unei abordări pragmatice care să includă elemente de flexibilitate, ce ar asigura faptul că și alte active beneficiază de măsuri de salvare, într-o măsură adecvată și atunci când acest lucru este justificat în mod corespunzător. |
| --- | --- |

32.

La stabilirea gamei de active eligibile pentru salvare, trebuie găsit un echilibru între îndeplinirea imediată a obiectivului asigurării stabilității financiare și necesitatea de a asigura faptul că, pe termen mediu, se restabilește funcționarea normală a pieței. Activele cunoscute sub titulatura de „active toxice” (de exemplu, titlurile din SUA garantate cu ipotecă, fondurile speculative și instrumentele derivate asociate), care au declanșat criza financiară și care, în mare parte, nu mai pot fi transformate în lichidități sau a căror valoare face obiectul unei ajustări negative importante, par să constituie cel mai important motiv al incertitudinii și al scepticismului privind viabilitatea băncilor. Restrângerea gamei de active eligibile la astfel de active ar limita expunerea statului față de pierderile posibile și ar contribui la prevenirea denaturărilor concurenței (19). Cu toate acestea, o măsură de salvare excesiv de restrânsă ar risca să nu ducă la recâștigarea încrederii în sectorul bancar, având în vedere diferența dintre problemele specifice apărute în diferite state SEE și bănci și gradul în care problema reprezentată de activele depreciate afectează în prezent celelalte active. Acest lucru ar pleda în favoarea unei abordări pragmatice care să includă elemente de flexibilitate, ce ar asigura faptul că și alte active beneficiază de măsuri de salvare, într-o măsură adecvată și atunci când acest lucru este justificat în mod corespunzător.

| 33. | Este necesară o abordare comună și coordonată în cadrul SEE pentru a identifica activele eligibile pentru măsuri de salvare, atât pentru a preveni denaturarea concurenței între statele SEE și în cadrul sectorului bancar SEE, cât și pentru a limita motivația băncilor transfrontaliere de a exercita un arbitraj între diferitele măsuri de salvare naționale. Pentru a asigura coerența în toate statele SEE în ceea ce privește identificarea activelor eligibile, ar trebui elaborate categorii de active („coșuri”) care să reflecte gradul de depreciere existent. În anexa 3 sunt prevăzute mai multe orientări cu privire la definirea acestor categorii. Utilizarea unor astfel de categorii de active ar facilita compararea băncilor și a profilului de risc al acestora la nivelul întregului SEE. Ulterior, statele AELS vor trebui să decidă care categorie de active ar putea fi acoperită și în ce măsură, sub rezerva analizării de către Autoritate a gradului de depreciere al activelor alese. |
| --- | --- |

33.

Este necesară o abordare comună și coordonată în cadrul SEE pentru a identifica activele eligibile pentru măsuri de salvare, atât pentru a preveni denaturarea concurenței între statele SEE și în cadrul sectorului bancar SEE, cât și pentru a limita motivația băncilor transfrontaliere de a exercita un arbitraj între diferitele măsuri de salvare naționale. Pentru a asigura coerența în toate statele SEE în ceea ce privește identificarea activelor eligibile, ar trebui elaborate categorii de active („coșuri”) care să reflecte gradul de depreciere existent. În anexa 3 sunt prevăzute mai multe orientări cu privire la definirea acestor categorii. Utilizarea unor astfel de categorii de active ar facilita compararea băncilor și a profilului de risc al acestora la nivelul întregului SEE. Ulterior, statele AELS vor trebui să decidă care categorie de active ar putea fi acoperită și în ce măsură, sub rezerva analizării de către Autoritate a gradului de depreciere al activelor alese.

| 34. | Va fi necesară elaborarea unei abordări proporționale, pentru a permite acelor state AELS al căror sector bancar mai este afectat și de alți factori, a căror magnitudine periclitează stabilitatea financiară (ca de exemplu spargerea unei bule pe propria piață imobiliară) să extindă eligibilitatea la categorii de active bine definite aferente acestei amenințări sistemice, în urma unei justificări corespunzătoare, fără restricții cantitative. |
| --- | --- |

34.

Va fi necesară elaborarea unei abordări proporționale, pentru a permite acelor state AELS al căror sector bancar mai este afectat și de alți factori, a căror magnitudine periclitează stabilitatea financiară (ca de exemplu spargerea unei bule pe propria piață imobiliară) să extindă eligibilitatea la categorii de active bine definite aferente acestei amenințări sistemice, în urma unei justificări corespunzătoare, fără restricții cantitative.

| 35. | Ar putea fi avut în vedere un grad mai mare de flexibilitate, permițând ca băncile să fie debarasate de activele depreciate care nu intră în aria de eligibilitate prevăzută anterior fără a fi necesară o justificare anume pentru maximum 10-20 % din totalul activelor unei anumite bănci care face obiectul unui mecanism de salvare, având în vedere diversitatea circumstanțelor cu care se confruntă diferite state AELS și bănci. Cu toate acestea, activele care nu pot fi considerate depreciate în prezent nu ar trebui să facă obiectul unui program de salvare. Salvarea activelor nu ar trebui să ofere o asigurare nelimitată împotriva viitoarelor consecințe ale recesiunii. |
| --- | --- |

35.

Ar putea fi avut în vedere un grad mai mare de flexibilitate, permițând ca băncile să fie debarasate de activele depreciate care nu intră în aria de eligibilitate prevăzută anterior fără a fi necesară o justificare anume pentru maximum 10-20 % din totalul activelor unei anumite bănci care face obiectul unui mecanism de salvare, având în vedere diversitatea circumstanțelor cu care se confruntă diferite state AELS și bănci. Cu toate acestea, activele care nu pot fi considerate depreciate în prezent nu ar trebui să facă obiectul unui program de salvare. Salvarea activelor nu ar trebui să ofere o asigurare nelimitată împotriva viitoarelor consecințe ale recesiunii.

| 36. | De regulă, cu cât criteriile de eligibilitate sunt mai ample și cu cât proporția din portofoliul băncii reprezentată de activele în cauză este mai mare, cu atât mai profunde vor trebui să fie restructurarea și remediile care să permită evitarea denaturărilor excesive ale concurenței. În orice caz, Autoritatea nu va considera drept eligibile pentru a intra sub incidența măsurilor de salvare activele înregistrate în bilanțul băncii beneficiare după o anumită dată-limită anterioară anunțării programului de salvare (20). Dacă nu s-ar proceda astfel, s-ar putea ajunge la arbitrajul activelor și s-ar crea un hazard moral inadmisibil prin faptul că băncile ar fi încurajate să nu evalueze în mod adecvat riscurile privind activitățile viitoare de creditare și alte investiții viitoare, repetând astfel tocmai greșelile care au declanșat actuala criză (21). |
| --- | --- |

36.

De regulă, cu cât criteriile de eligibilitate sunt mai ample și cu cât proporția din portofoliul băncii reprezentată de activele în cauză este mai mare, cu atât mai profunde vor trebui să fie restructurarea și remediile care să permită evitarea denaturărilor excesive ale concurenței. În orice caz, Autoritatea nu va considera drept eligibile pentru a intra sub incidența măsurilor de salvare activele înregistrate în bilanțul băncii beneficiare după o anumită dată-limită anterioară anunțării programului de salvare (20). Dacă nu s-ar proceda astfel, s-ar putea ajunge la arbitrajul activelor și s-ar crea un hazard moral inadmisibil prin faptul că băncile ar fi încurajate să nu evalueze în mod adecvat riscurile privind activitățile viitoare de creditare și alte investiții viitoare, repetând astfel tocmai greșelile care au declanșat actuala criză (21).

5.5.   Evaluarea activelor eligibile pentru salvare și stabilirea prețului

| 37. | O abordare corectă și coerentă în ceea ce privește evaluarea activelor, inclusiv a activelor care sunt mai complexe și care presupun mai multe lichidități, este esențială pentru a preveni denaturările excesive ale concurenței și pentru a evita participarea statelor AELS la o cursă a subvențiilor. Evaluarea ar trebui să respecte o metodologie generală stabilită la nivelul SEE și ar trebui să fie coordonată ex ante îndeaproape de Autoritate în toate statele AELS pentru a se asigura o cât mai mare eficacitate a măsurii de salvare a activelor și pentru a reduce riscul denaturării și al arbitrajului dăunător, în special în cazul băncilor transfrontaliere. Poate fi necesară utilizarea unor metodologii alternative pentru a ține seama de circumstanțe specifice privind, de exemplu, punerea la dispoziție în timp util a datelor relevante, cu condiția ca aceste metodologii să aibă un nivel echivalent de transparență. În orice caz, băncile eligibile ar trebui să își evalueze zilnic portofoliile și să divulge informații regulat și frecvent autorităților naționale și autorităților lor de supraveghere. |
| --- | --- |

37.

O abordare corectă și coerentă în ceea ce privește evaluarea activelor, inclusiv a activelor care sunt mai complexe și care presupun mai multe lichidități, este esențială pentru a preveni denaturările excesive ale concurenței și pentru a evita participarea statelor AELS la o cursă a subvențiilor. Evaluarea ar trebui să respecte o metodologie generală stabilită la nivelul SEE și ar trebui să fie coordonată ex ante îndeaproape de Autoritate în toate statele AELS pentru a se asigura o cât mai mare eficacitate a măsurii de salvare a activelor și pentru a reduce riscul denaturării și al arbitrajului dăunător, în special în cazul băncilor transfrontaliere. Poate fi necesară utilizarea unor metodologii alternative pentru a ține seama de circumstanțe specifice privind, de exemplu, punerea la dispoziție în timp util a datelor relevante, cu condiția ca aceste metodologii să aibă un nivel echivalent de transparență. În orice caz, băncile eligibile ar trebui să își evalueze zilnic portofoliile și să divulge informații regulat și frecvent autorităților naționale și autorităților lor de supraveghere.

| 38. | Atunci când evaluarea activelor pare a fi deosebit de complexă, pot fi luate în calcul abordări alternative, precum crearea unei „bănci bune”, caz în care statul ar achiziționa activele bune, și nu pe cele depreciate. O alternativă poate fi intrarea băncii în proprietatea statului (inclusiv naționalizarea acesteia) în vederea efectuării evaluării pe o perioadă mai lungă, în contextul restructurării băncii sau a lichidării ordonate a acesteia, eliminându-se astfel orice incertitudine cu privire la valoarea corectă a activelor în cauză (22). |
| --- | --- |

38.

Atunci când evaluarea activelor pare a fi deosebit de complexă, pot fi luate în calcul abordări alternative, precum crearea unei „bănci bune”, caz în care statul ar achiziționa activele bune, și nu pe cele depreciate. O alternativă poate fi intrarea băncii în proprietatea statului (inclusiv naționalizarea acesteia) în vederea efectuării evaluării pe o perioadă mai lungă, în contextul restructurării băncii sau a lichidării ordonate a acesteia, eliminându-se astfel orice incertitudine cu privire la valoarea corectă a activelor în cauză (22).

| 39. | Într-o primă etapă, activele ar trebui evaluate pe baza valorii de piață curente a acestora, atunci când este posibil. În general, orice transfer la un preț mai mare decât prețul pieței al activelor care fac obiectul unei scheme va constitui ajutor de stat. Valoarea de piață curentă poate fi însă destul de diferită de valoarea contabilă a activelor respective în circumstanțele respective sau poate fi inexistentă în absența unei piețe (în cazul unor active, valoarea poate fi practic zero). |
| --- | --- |

39.

Într-o primă etapă, activele ar trebui evaluate pe baza valorii de piață curente a acestora, atunci când este posibil. În general, orice transfer la un preț mai mare decât prețul pieței al activelor care fac obiectul unei scheme va constitui ajutor de stat. Valoarea de piață curentă poate fi însă destul de diferită de valoarea contabilă a activelor respective în circumstanțele respective sau poate fi inexistentă în absența unei piețe (în cazul unor active, valoarea poate fi practic zero).

| 40. | Într-o a doua etapă, valoarea atribuită activelor depreciate în contextul unui program de salvare a activelor („valoarea de transfer”) va fi inevitabil mai mare decât prețurile curente ale pieței, pentru a obține efectul de salvare. Pentru a asigura coerența evaluării compatibilității ajutorului, Autoritatea ar avea în vedere o valoare a transferului care să reflecte valoarea economică pe termen lung subiacentă („valoarea economică reală”) a activelor pe baza fluxurilor de numerar subiacente și a unor orizonturi temporale mai mari, un reper acceptabil indicând compatibilitatea valorii ajutorului, care trebuie să fie limitată strict la minim. Vor trebui avute în vedere marje de ajustare uniforme aplicabile anumitor categorii de active pentru a aproxima valoarea economică reală a unor active care sunt într-atât de complexe încât ar părea imposibilă efectuarea unei previziuni exacte a evoluției viitoare a acestora. |
| --- | --- |

40.

Într-o a doua etapă, valoarea atribuită activelor depreciate în contextul unui program de salvare a activelor („valoarea de transfer”) va fi inevitabil mai mare decât prețurile curente ale pieței, pentru a obține efectul de salvare. Pentru a asigura coerența evaluării compatibilității ajutorului, Autoritatea ar avea în vedere o valoare a transferului care să reflecte valoarea economică pe termen lung subiacentă („valoarea economică reală”) a activelor pe baza fluxurilor de numerar subiacente și a unor orizonturi temporale mai mari, un reper acceptabil indicând compatibilitatea valorii ajutorului, care trebuie să fie limitată strict la minim. Vor trebui avute în vedere marje de ajustare uniforme aplicabile anumitor categorii de active pentru a aproxima valoarea economică reală a unor active care sunt într-atât de complexe încât ar părea imposibilă efectuarea unei previziuni exacte a evoluției viitoare a acestora.

| 41. | Prin urmare, valoarea de transfer pentru măsurile de achiziționare sau asigurare a activelor (23) ar trebui să se bazeze pe valoarea lor economică reală. În plus, ar trebui asigurată o remunerare adecvată a statului. Atunci când statele AELS consideră că este necesar să utilizeze o valoare de transfer a activelor care depășește valoarea lor economică reală – în special pentru a evita insolvabilitatea tehnică – elementul de ajutor inclus în măsură este, la rândul său, mai mare. Acesta poate fi acceptat numai dacă este însoțit de o restructurare profundă și de prevederea unor condiții care să permită recuperarea acestui ajutor suplimentar într-o etapă ulterioară, de exemplu prin mecanisme de recuperare. |
| --- | --- |

41.

Prin urmare, valoarea de transfer pentru măsurile de achiziționare sau asigurare a activelor (23) ar trebui să se bazeze pe valoarea lor economică reală. În plus, ar trebui asigurată o remunerare adecvată a statului. Atunci când statele AELS consideră că este necesar să utilizeze o valoare de transfer a activelor care depășește valoarea lor economică reală – în special pentru a evita insolvabilitatea tehnică – elementul de ajutor inclus în măsură este, la rândul său, mai mare. Acesta poate fi acceptat numai dacă este însoțit de o restructurare profundă și de prevederea unor condiții care să permită recuperarea acestui ajutor suplimentar într-o etapă ulterioară, de exemplu prin mecanisme de recuperare.

| 42. | Procesul de evaluare, atât în ceea ce privește stabilirea valorii de piață, cât și a valorii economice reale, precum și remunerarea statului ar trebui să respecte aceleași principii și procese cu rol orientativ din anexa 4. |
| --- | --- |

42.

Procesul de evaluare, atât în ceea ce privește stabilirea valorii de piață, cât și a valorii economice reale, precum și remunerarea statului ar trebui să respecte aceleași principii și procese cu rol orientativ din anexa 4.

| 43. | Atunci când analizează metodele de evaluare propuse de statele AELS pentru măsurile de salvare a activelor și punerea lor în aplicare în anumite cazuri, Autoritatea poate consulta experți în domeniul evaluării (24). Autoritatea se va baza, de asemenea, pe expertiza organismelor existente la nivelul Uniunii Europene, pentru a asigura coerența metodologiilor de evaluare. |
| --- | --- |

43.

Atunci când analizează metodele de evaluare propuse de statele AELS pentru măsurile de salvare a activelor și punerea lor în aplicare în anumite cazuri, Autoritatea poate consulta experți în domeniul evaluării (24). Autoritatea se va baza, de asemenea, pe expertiza organismelor existente la nivelul Uniunii Europene, pentru a asigura coerența metodologiilor de evaluare.

5.6.   Gestionarea activelor care fac obiectul măsurilor de salvare

| 44. | Este la latitudinea statelor AELS să aleagă din gama de opțiuni prevăzute în secțiunea 4 cel mai adecvat model pentru debarasarea băncilor de active, în funcție de amploarea problemei pe care o reprezintă activele depreciate, situația băncilor în cauză și considerentele de natură bugetară. Obiectivul controlului privind ajutoarele de stat este asigurarea faptului că modelul selectat este de așa natură încât asigură un tratament egal și previne denaturările excesive ale concurenței. |
| --- | --- |

44.

Este la latitudinea statelor AELS să aleagă din gama de opțiuni prevăzute în secțiunea 4 cel mai adecvat model pentru debarasarea băncilor de active, în funcție de amploarea problemei pe care o reprezintă activele depreciate, situația băncilor în cauză și considerentele de natură bugetară. Obiectivul controlului privind ajutoarele de stat este asigurarea faptului că modelul selectat este de așa natură încât asigură un tratament egal și previne denaturările excesive ale concurenței.

| 45. | Dacă aranjamentele specifice în materie de prețuri pot varia, caracteristicile lor distinctive nu ar trebui să aibă un impact semnificativ asupra repartizării adecvate a sarcinilor între stat și băncile beneficiare. Pe baza unei evaluări adecvate, mecanismul de finanțare global sub forma unei societăți de gestionare a activelor, a unei asigurări sau a unei soluții hibrid ar trebui să asigure faptul că banca va trebui să suporte aceeași proporție din pierderi. În acest context, se poate avea în vedere recurgerea la clauze de recuperare. În general, toate schemele trebuie să asigure faptul că băncile beneficiare suportă pierderile suferite prin transferul activelor (a se vedea punctul 50 de mai jos și nota de subsol 11). |
| --- | --- |

45.

Dacă aranjamentele specifice în materie de prețuri pot varia, caracteristicile lor distinctive nu ar trebui să aibă un impact semnificativ asupra repartizării adecvate a sarcinilor între stat și băncile beneficiare. Pe baza unei evaluări adecvate, mecanismul de finanțare global sub forma unei societăți de gestionare a activelor, a unei asigurări sau a unei soluții hibrid ar trebui să asigure faptul că banca va trebui să suporte aceeași proporție din pierderi. În acest context, se poate avea în vedere recurgerea la clauze de recuperare. În general, toate schemele trebuie să asigure faptul că băncile beneficiare suportă pierderile suferite prin transferul activelor (a se vedea punctul 50 de mai jos și nota de subsol 11).

| 46. | Indiferent de model, pentru a facilita concentrarea eforturilor băncii în direcția recăpătării viabilității și pentru a preveni posibilele conflicte de interes, este necesar să se asigure o separare funcțională și organizațională clară între banca beneficiară și activele depreciate ale acesteia, în special în ceea ce privește conducerea acestora, personalul și clienții. |
| --- | --- |

46.

Indiferent de model, pentru a facilita concentrarea eforturilor băncii în direcția recăpătării viabilității și pentru a preveni posibilele conflicte de interes, este necesar să se asigure o separare funcțională și organizațională clară între banca beneficiară și activele depreciate ale acesteia, în special în ceea ce privește conducerea acestora, personalul și clienții.

5.7.   Aspecte procedurale

| 47. | În anexa 5 sunt prevăzute recomandări detaliate cu privire la implicațiile acestor orientări asupra procedurii de acordare de ajutor de stat, atât în ceea ce privește notificarea inițială a ajutorului, cât și evaluarea planurilor de restructurare, atunci când este necesar. |
| --- | --- |

47.

În anexa 5 sunt prevăzute recomandări detaliate cu privire la implicațiile acestor orientări asupra procedurii de acordare de ajutor de stat, atât în ceea ce privește notificarea inițială a ajutorului, cât și evaluarea planurilor de restructurare, atunci când este necesar.

6.   Măsuri ulterioare – restructurare și recăpătarea viabilității

| 48. | Principiile și condițiile anterioare stabilesc cadrul pentru elaborarea unor măsuri de salvare a activelor în conformitate cu normele în materie de ajutoare de stat. În acest context, normele în materie de ajutoare de stat urmăresc asigurarea unui sprijin minim și cu un efect de denaturare cât mai mic pentru eliminarea riscurilor aferente unei categorii distincte de active ale băncilor beneficiare, pentru a pregăti o bază solidă în vederea recăpătării viabilității pe termen lung, fără sprijin din partea statului. Chiar dacă tratarea activelor depreciate conform principiilor de mai sus este un pas necesar pentru recăpătarea viabilității băncilor, aceasta nu este suficientă pentru atingerea acestui scop. În funcție de situația și de caracteristicile fiecărei bănci, acestea vor trebui să ia măsuri adecvate, în propriul interes, pentru a evita reapariția unor probleme similare și pentru a asigura o profitabilitate durabilă. |
| --- | --- |

48.

Principiile și condițiile anterioare stabilesc cadrul pentru elaborarea unor măsuri de salvare a activelor în conformitate cu normele în materie de ajutoare de stat. În acest context, normele în materie de ajutoare de stat urmăresc asigurarea unui sprijin minim și cu un efect de denaturare cât mai mic pentru eliminarea riscurilor aferente unei categorii distincte de active ale băncilor beneficiare, pentru a pregăti o bază solidă în vederea recăpătării viabilității pe termen lung, fără sprijin din partea statului. Chiar dacă tratarea activelor depreciate conform principiilor de mai sus este un pas necesar pentru recăpătarea viabilității băncilor, aceasta nu este suficientă pentru atingerea acestui scop. În funcție de situația și de caracteristicile fiecărei bănci, acestea vor trebui să ia măsuri adecvate, în propriul interes, pentru a evita reapariția unor probleme similare și pentru a asigura o profitabilitate durabilă.

| 49. | Conform normelor în materie de ajutoare de stat, în special a celor privind ajutoarele de salvare și restructurare, salvarea activelor constituie o operațiune structurală și necesită o examinare atentă a trei condiții: (i) o contribuție adecvată a beneficiarului la costurile programului dedicat activelor depreciate; (ii) acțiuni adecvate care să garanteze recăpătarea viabilității și (iii) măsuri necesare pentru a remedia denaturările concurenței. |
| --- | --- |

49.

Conform normelor în materie de ajutoare de stat, în special a celor privind ajutoarele de salvare și restructurare, salvarea activelor constituie o operațiune structurală și necesită o examinare atentă a trei condiții: (i) o contribuție adecvată a beneficiarului la costurile programului dedicat activelor depreciate; (ii) acțiuni adecvate care să garanteze recăpătarea viabilității și (iii) măsuri necesare pentru a remedia denaturările concurenței.

| 50. | În mod normal, prima condiție ar trebui îndeplinită prin respectarea cerințelor prevăzute în capitolele anterioare, în special divulgarea informațiilor, evaluarea, stabilirea prețului și repartizarea sarcinilor. Acest lucru asigură faptul că beneficiarul suportă cel puțin toate pierderile rezultate în urma transferului de active către stat. Atunci când acest lucru este practic imposibil, ajutorul poate fi totuși autorizat, în mod excepțional, cu condiția respectării unor cerințe mai stricte în privința celorlalte două condiții. |
| --- | --- |

50.

În mod normal, prima condiție ar trebui îndeplinită prin respectarea cerințelor prevăzute în capitolele anterioare, în special divulgarea informațiilor, evaluarea, stabilirea prețului și repartizarea sarcinilor. Acest lucru asigură faptul că beneficiarul suportă cel puțin toate pierderile rezultate în urma transferului de active către stat. Atunci când acest lucru este practic imposibil, ajutorul poate fi totuși autorizat, în mod excepțional, cu condiția respectării unor cerințe mai stricte în privința celorlalte două condiții.

| 51. | Cerințele referitoare la recăpătarea viabilității și necesitatea unor remedii pentru denaturarea concurenței vor fi stabilite de la caz la caz. În ceea ce privește a doua condiție, necesitatea recăpătării viabilității pe termen lung, ar trebui remarcat faptul că salvarea activelor poate contribui la atingerea acestui obiectiv. Analiza viabilității ar trebui să ateste situația curentă și prospectivă a adecvării capitalului băncii, după o evaluare și o analiză complete ale factorilor posibili de risc (25). |
| --- | --- |

51.

Cerințele referitoare la recăpătarea viabilității și necesitatea unor remedii pentru denaturarea concurenței vor fi stabilite de la caz la caz. În ceea ce privește a doua condiție, necesitatea recăpătării viabilității pe termen lung, ar trebui remarcat faptul că salvarea activelor poate contribui la atingerea acestui obiectiv. Analiza viabilității ar trebui să ateste situația curentă și prospectivă a adecvării capitalului băncii, după o evaluare și o analiză complete ale factorilor posibili de risc (25).

| 52. | Evaluarea de către Autoritate a amplorii restructurării necesare după autorizarea inițială a măsurilor de salvare a activelor va fi stabilită pe baza următoarelor criterii: criteriile indicate în Orientările Autorității privind ajutoarele de stat referitoare la recapitalizarea băncilor, proporția activelor băncii care fac obiectul salvării, prețul la care se transferă aceste active în comparație cu prețul pieței, caracteristicile specifice ale măsurilor de salvare utilizate, gradul total de expunere a statului față de activele băncii ponderate în funcție de risc, natura și sursa problemelor băncii beneficiare, precum și soliditatea modelului de afaceri a băncii și a strategiei sale de investiții. Va ține seama, de asemenea, de orice garanție de stat sau recapitalizare de stat suplimentară, pentru a avea o imagine de ansamblu completă a situației băncii beneficiare (26). |
| --- | --- |

52.

Evaluarea de către Autoritate a amplorii restructurării necesare după autorizarea inițială a măsurilor de salvare a activelor va fi stabilită pe baza următoarelor criterii: criteriile indicate în Orientările Autorității privind ajutoarele de stat referitoare la recapitalizarea băncilor, proporția activelor băncii care fac obiectul salvării, prețul la care se transferă aceste active în comparație cu prețul pieței, caracteristicile specifice ale măsurilor de salvare utilizate, gradul total de expunere a statului față de activele băncii ponderate în funcție de risc, natura și sursa problemelor băncii beneficiare, precum și soliditatea modelului de afaceri a băncii și a strategiei sale de investiții. Va ține seama, de asemenea, de orice garanție de stat sau recapitalizare de stat suplimentară, pentru a avea o imagine de ansamblu completă a situației băncii beneficiare (26).

| 53. | Pentru a fi viabile pe termen lung, băncile trebuie să poată supraviețui fără sprijin din partea statului, ceea ce implică elaborarea unor planuri clare de rambursare a capitalului de stat primit și renunțarea la garanțiile de stat. În funcție de rezultatul acestei evaluări, restructurarea va trebui să includă o analiză aprofundată a strategiei și a activității băncii, inclusiv, de exemplu, punerea accentului pe activitățile principale, reorientarea modelelor de afaceri, închiderea sau cesionarea unor divizii/filiale ale lor, operarea de schimbări în privința gestionării activelor și creanțelor și alte modificări. |
| --- | --- |

53.

Pentru a fi viabile pe termen lung, băncile trebuie să poată supraviețui fără sprijin din partea statului, ceea ce implică elaborarea unor planuri clare de rambursare a capitalului de stat primit și renunțarea la garanțiile de stat. În funcție de rezultatul acestei evaluări, restructurarea va trebui să includă o analiză aprofundată a strategiei și a activității băncii, inclusiv, de exemplu, punerea accentului pe activitățile principale, reorientarea modelelor de afaceri, închiderea sau cesionarea unor divizii/filiale ale lor, operarea de schimbări în privința gestionării activelor și creanțelor și alte modificări.

| 54. | Se va considera că este necesară o restructurare în profunzime atunci când, în urma unei evaluări adecvate a activelor depreciate în conformitate cu principiile prevăzute în secțiunea 5.5 și în anexa 4, fără intervenția statului ar rezulta capital propriu negativ/insolvabilitate tehnică. Cererile repetate de acordare de ajutor și abaterea de la principiile generale prevăzute în secțiunile anterioare vor indica, de regulă, necesitatea unei astfel de restructurări aprofundate. |
| --- | --- |

54.

Se va considera că este necesară o restructurare în profunzime atunci când, în urma unei evaluări adecvate a activelor depreciate în conformitate cu principiile prevăzute în secțiunea 5.5 și în anexa 4, fără intervenția statului ar rezulta capital propriu negativ/insolvabilitate tehnică. Cererile repetate de acordare de ajutor și abaterea de la principiile generale prevăzute în secțiunile anterioare vor indica, de regulă, necesitatea unei astfel de restructurări aprofundate.

| 55. | Va fi necesară o restructurare aprofundată și în cazurile în care banca a primit deja ajutor de stat, indiferent de forma acestuia, care fie contribuie la acoperirea sau evitarea pierderilor, fie depășește per total 2 % din activele totale ponderate în funcție de risc ale băncii, luând în considerare în mod corespunzător caracteristicile specifice ale situației fiecărui beneficiar (27). |
| --- | --- |

55.

Va fi necesară o restructurare aprofundată și în cazurile în care banca a primit deja ajutor de stat, indiferent de forma acestuia, care fie contribuie la acoperirea sau evitarea pierderilor, fie depășește per total 2 % din activele totale ponderate în funcție de risc ale băncii, luând în considerare în mod corespunzător caracteristicile specifice ale situației fiecărui beneficiar (27).

| 56. | La stabilirea calendarului aplicării oricărei măsuri necesare pentru a restabili viabilitatea se va ține seama de situația specifică a băncii în cauză, precum și de situația globală a sectorului bancar, fără a amâna nejustificat ajustările necesare. |
| --- | --- |

56.

La stabilirea calendarului aplicării oricărei măsuri necesare pentru a restabili viabilitatea se va ține seama de situația specifică a băncii în cauză, precum și de situația globală a sectorului bancar, fără a amâna nejustificat ajustările necesare.

| 57. | În al treilea rând, ar trebui examinat gradul în care sunt necesare măsuri compensatorii, pe baza denaturărilor concurenței care rezultă în urma acordării ajutorului. Acest lucru poate implica reducerea dimensiunii sau cesionarea unităților comerciale sau filialelor profitabile sau angajamente de natură comportamentală de limitare a expansiunii comerciale. |
| --- | --- |

57.

În al treilea rând, ar trebui examinat gradul în care sunt necesare măsuri compensatorii, pe baza denaturărilor concurenței care rezultă în urma acordării ajutorului. Acest lucru poate implica reducerea dimensiunii sau cesionarea unităților comerciale sau filialelor profitabile sau angajamente de natură comportamentală de limitare a expansiunii comerciale.

| 58. | Se va considera că sunt necesare măsuri de compensare dacă banca beneficiară nu îndeplinește condițiile stabilite la punctele anterioare, în special divulgarea informațiilor, evaluarea, stabilirea prețului și repartizarea sarcinilor. |
| --- | --- |

58.

Se va considera că sunt necesare măsuri de compensare dacă banca beneficiară nu îndeplinește condițiile stabilite la punctele anterioare, în special divulgarea informațiilor, evaluarea, stabilirea prețului și repartizarea sarcinilor.

| 59. | Autoritatea va analiza amploarea măsurilor compensatorii necesare în funcție de evaluarea proprie a denaturărilor concurenței care rezultă în urma acordării ajutorului și în special pe baza următorilor factori: valoarea totală a ajutorului, inclusiv a ajutorului acordat prin măsurile de recapitalizare și de garantare, volumul activelor depreciate care beneficiază de măsură, proporția pierderilor care rezultă din active, soliditatea generală a băncii, profilul de risc al activelor de care a fost debarasată banca, calitatea gestionării riscului de către bancă, nivelul ratelor de solvabilitate în absența ajutorului, poziția pe piață a băncii beneficiare și denaturările concurenței ocazionate de continuarea activităților comerciale ale băncii și impactul ajutorului asupra structurii sectorului bancar. |
| --- | --- |

59.

Autoritatea va analiza amploarea măsurilor compensatorii necesare în funcție de evaluarea proprie a denaturărilor concurenței care rezultă în urma acordării ajutorului și în special pe baza următorilor factori: valoarea totală a ajutorului, inclusiv a ajutorului acordat prin măsurile de recapitalizare și de garantare, volumul activelor depreciate care beneficiază de măsură, proporția pierderilor care rezultă din active, soliditatea generală a băncii, profilul de risc al activelor de care a fost debarasată banca, calitatea gestionării riscului de către bancă, nivelul ratelor de solvabilitate în absența ajutorului, poziția pe piață a băncii beneficiare și denaturările concurenței ocazionate de continuarea activităților comerciale ale băncii și impactul ajutorului asupra structurii sectorului bancar.

7.   Dispoziție finală

| 60. | Prezentul capitol din Orientările privind ajutoarele de stat se aplică de la data adoptării, având în vedere contextul financiar și economic care a necesitat o acțiune imediată. |
| --- | --- |

60.

Prezentul capitol din Orientările privind ajutoarele de stat se aplică de la data adoptării, având în vedere contextul financiar și economic care a necesitat o acțiune imediată.

---

(1)  Acest capitol corespunde comunicării Comisiei Europene intitulate „Comunicare a Comisiei privind tratarea activelor depreciate în sectorul bancar comunitar”.

(2)  Deși datele oficiale privind zona euro indică faptul că băncile continuă să acorde credite întreprinderilor, tendința subiacentă indică o diminuare a acestora, ratele lunare de creștere a creditării înregistrând o încetinire semnificativă spre sfârșitul anului 2008. În decembrie 2008, împrumuturile acordate de bănci economiei private (împrumuturi către alte entități decât instituțiile financiare monetare, cu excepția guvernelor) au scăzut cu 0,4 % față de luna noiembrie.

(3)  Începând cu jumătatea anului 2007 până în primul trimestru al anului 2009, s-a înregistrat o depreciere totală a valorii activelor de 1 063 de miliarde USD, din care 737,6 miliarde USD au fost raportate de bănci cu sediul în SUA, iar 293,7 miliarde USD de bănci cu sediul în Europa. Din această ultimă sumă, 68 de miliarde USD au fost raportate în Elveția. În ciuda amplorii deprecierii valorii activelor raportate deja, FMI estimează în prezent că este probabil ca pierderile totale înregistrate de bănci ca urmare a deprecierii activelor să ajungă la 2 200 de miliarde USD. Această estimare se bazează pe deținerea la nivel mondial de creanțe provenite din ipoteci, creanțe de consum și datorii ale întreprinderilor, originare și securitizate în SUA, și este în constantă creștere de la începutul crizei. Potrivit unor analiști ai pieței, este posibil ca pierderile totale să fie mult mai mari. De exemplu, Nouriel Roubini, care a susținut tot timpul că sumele estimate oficial sunt prea mici, sugerează acum că pierderile totale ar putea fi de 3 600 de miliarde USD numai în Statele Unite.

(4)  Aceste mecanisme sunt analizate mai detaliat în anexa 2.

(5)  Nu este obligatoriu ca achiziționarea activelor de către guvern să implice costuri bugetare mari pe termen mai lung dacă o parte suficientă din activele achiziționate poate fi vândută ulterior obținându-se un profit (a se vedea exemplele privind SUA și Suedia din anexa 2). Cu toate acestea, achiziționarea implică cheltuieli bugetare inițiale care ar duce la creșterea datoriei publice brute și a necesităților de finanțare brute ale guvernului. Pentru a diminua problemele operaționale aferente emiterii, ar putea fi folosită o abordare bazată pe swapul de datorii publice contra activelor depreciate, dar aceasta nu ar evita impactul asupra indicatorilor bugetari și nici creșterea ofertei de titluri de datorii publice pe piață.

(6)  De regulă, băncile dețin o varietate de active, inclusiv: numerar, active financiare (bonuri de tezaur, titluri de credit, titluri de participare, credite negociate și produse de bază), produse derivate (swapuri, opțiuni), împrumuturi, investiții financiare, imobilizări necorporale, proprietăți, uzine și echipamente. Pot fi înregistrate pierderi atunci când activele sunt vândute sub valoarea lor contabilă, atunci când valoarea lor scade și sunt prevăzute rezerve pentru pierderile posibile sau ex post, când fluxurile de venituri obținute la scadență sunt mai mici decât valoarea contabilă.

(7)  Se consideră că o garanție constituie ajutor de stat atunci când banca beneficiară nu poate găsi pe piață niciun operator privat independent care să fie dispus să îi ofere o garanție similară. Valoarea ajutorului de stat este stabilită la cea a obligației nete maxime pentru stat.

(8)  Partea VIII din Orientările Autorității privind ajutoarele de stat: „Aplicarea normelor privind ajutoarele de stat în cazul măsurilor adoptate în legătură cu instituțiile financiare, în contextul actualei crize financiare mondiale”, publicată în JO L 17, 20.1.2011, p. 1 și în suplimentul SEE nr. 3, din 20.1.2011, p. 1. Versiunea actualizată a Orientărilor Autorității privind ajutoarele de stat este publicată pe site-ul internet al Autorității:

http://www.eftasurv.int/fieldsofwork/fieldstateaid/state_aid_guidelines/

(9)  Partea VIII din Orientările Autorității privind ajutoarele de stat: „Recapitalizarea instituțiilor financiare în contextul actualei crize financiare: limitarea ajutorului la minimul necesar și garanții împotriva denaturărilor nejustificate ale concurenței”, publicată în JO L 17, 20.1.2011, p. 1 și în suplimentul SEE nr. 3, din 20.1.2011, p. 1. Versiunea actualizată a Orientărilor Autorității privind ajutoarele de stat este publicată pe site-ul internet al Autorității:

http://www.eftasurv.int/state-aid/legal-framework/state-aid-guidelines/

(10)  Fără a aduce atingere necesității de a face public impactul asupra bilanțului al unei măsuri de salvare a activelor care implică o repartizare adecvată a sarcinii, termenii „transparență” și „divulgare completă” se înțeleg ca transparență față de autoritățile naționale, de experții independenți implicați și de Autoritate.

(11)  Valoarea ajutorului corespunde diferenței dintre valoarea de transfer a activelor (care are la bază, de regulă, valoarea lor economică reală) și prețul pieței. În acest capitol, pierderile suferite corespund diferenței dintre valoarea de transfer a activelor și valoarea lor contabilă. Pierderile efective vor fi cunoscute, în mod normal, numai ex post.

(12)  Măsurile de salvare a activelor sunt comparabile oarecum cu infuziile de capital, întrucât oferă un mecanism de absorbție a pierderilor și au efect de capital de reglementare. Cu toate acestea, în cazul măsurilor de salvare a activelor, statul își asumă un risc mai mare în privința unui anumit portofoliu de active depreciate, fără să existe o contribuție directă a altor activități generatoare de venituri și a altor fonduri ale băncii și care depășește o posibilă participație a sa în cadrul băncii. Având în vedere faptul că, în cazul salvării activelor, dezavantajele sunt mai numeroase, iar avantajele mai limitate, remunerația ar trebui să fie, în mod normal, mai mare decât pentru infuziile de capital.

(13)  Prin compararea valorii contabile a activelor cu valoarea de transfer a acestora (și anume, valoarea lor economică reală).

(14)  Cu toate acestea, în mod normal, protecția acționarilor ar trebui exclusă. A se vedea deciziile NN 39/08 (Danemarca, Ajutor pentru lichidarea băncii Roskilde) și NN 41/08 (UK, Ajutor de salvare pentru Bradford & Bingley).

(15)  De exemplu, în cazul în care dimensiunea sau tipul de activitate al băncii ar fi imposibil de gestionat într-o procedură de administrație judiciară sau prin lichidare ordonată fără a avea implicații sistemice periculoase asupra altor instituții financiare sau asupra acordării de împrumuturi economiei reale. În acest sens, ar fi necesară o justificare din partea autorității monetare și/sau de supraveghere.

(16)  Alți factori, de exemplu o remunerație mai mare, pot influența nivelul adecvat. În plus, trebuie remarcat faptul că este posibilă apariția compensărilor ex post doar la câțiva ani de la aplicarea măsurii și, prin urmare, se poate prelungi astfel în mod nesatisfăcător incertitudinea legată de evaluarea activelor depreciate. Clauzele de recuperare bazate pe o evaluare ex ante nu ar implica această problemă.

(17)  În cazul activelor care fac obiectul programului de salvare și a căror scadență este ulterioară.

(18)  Prin „circumstanțe imprevizibile” se înțelege acele circumstanțe care sunt imposibil de anticipat de către conducerea societății atunci când ia decizia de a nu participa la programul de salvare a activelor în perioada în care este admisă participarea și care nu sunt rezultatul neglijenței sau erorii conducerii societății sau al deciziilor luate de grupul din care face parte. Prin „circumstanțe excepționale” se înțelege circumstanțe care sunt oricum excepționale, indiferent de criza actuală. Statele AELS care au intenția de a invoca astfel de circumstanțe notifică toate informațiile necesare Autorității.

(19)  Aceasta pare a fi abordarea pentru care s-a optat în SUA în cazul Citigroup și Bank of America.

(20)  În general, autoritatea consideră că stabilirea unei date-limită uniforme și obiective, ca de exemplu sfârșitul anului 2008, va asigura condiții de egalitate între bănci și între statele SEE.

(21)  Atunci când este necesar, sprijinul acordat de stat în ceea ce privește riscurile aferente viitoarelor active poate fi abordat pe baza Orientărilor Autorității privind ajutoarele de stat, în special a capitolului referitor la garanțiile de stat și a capitolului referitor la cadrul temporar pentru măsurile privind ajutoarele de stat în vederea sprijinirii accesului la finanțare în actuala criză economică și financiară.

(22)  De exemplu, în cazul în cazul în care statul ar face swap de active contra obligațiuni guvernamentale la valoarea lor nominală, dar ar obține garanții eventuale din capitalul băncii, a căror valoare depinde de prețul la care se vor vinde activele depreciate.

(23)  În cazul măsurilor de asigurare, valoarea de transfer se înțelege a fi valoarea asigurată.

(24)  Autoritatea va cere avizul unor astfel de experți în domeniul evaluării similar altor proceduri de ajutor de stat, în care se permite recurgerea la avizul unor experți externi.

(25)  În măsura în care acest lucru este aplicabil, va trebui asigurată și respectarea criteriilor prevăzute la punctul 40 din Orientările Autorității privind ajutoarele de stat referitoare la recapitalizarea instituțiilor financiare în contextul actualei crize financiare.

(26)  În cazul băncilor care au deja obligația de a prezenta un plan de restructurare, ca urmare a faptului că au beneficiat anterior de ajutor de stat, un astfel de plan ar trebui să țină seama în mod corespunzător de noul ajutor și să ia în calcul toate opțiunile, de la restructurare la lichidarea ordonată.

(27)  Participarea la o schemă de garantare a creditelor autorizată, fără să fi fost necesar ca garanția să fie activată pentru a se acoperi pierderile, nu se ia în considerare în sensul prezentului punct.

ANEXA 1

RECOMANDĂRILE EUROSISTEM PRIVIND MĂSURILE DE SPRIJINIRE A ACTIVELOR BĂNCILOR

Eurosistem a identificat șapte principii directoare care stau la baza măsurilor de sprijinire a activelor băncilor:

| — | eligibilitatea instituțiilor, care ar trebui să fie voluntară, acordându-se eventual prioritate, în cazul unor constrângeri financiare, instituțiilor cu o pondere importantă de active depreciate; |
| --- | --- |

—

eligibilitatea instituțiilor, care ar trebui să fie voluntară, acordându-se eventual prioritate, în cazul unor constrângeri financiare, instituțiilor cu o pondere importantă de active depreciate;

| — | o definiție relativ largă a activelor care pot beneficia de sprijin; |
| --- | --- |

—

o definiție relativ largă a activelor care pot beneficia de sprijin;

| — | evaluarea activelor eligibile, care este transparentă, se bazează de preferință pe o serie de abordări și criterii comune care trebuie adoptate în toate statele AELS, pe avizul unor experți terți independenți, pe utilizarea unor modele care folosesc date microeconomice pentru a estima valoarea economică a pierderilor anticipate și probabilitățile asociate acestora, precum și marje de ajustare specifice activelor, aplicate valorii contabile a acestora, atunci când evaluarea valorii de piață este deosebit de greu de realizat sau atunci când situația impune măsuri prompte; |
| --- | --- |

—

evaluarea activelor eligibile, care este transparentă, se bazează de preferință pe o serie de abordări și criterii comune care trebuie adoptate în toate statele AELS, pe avizul unor experți terți independenți, pe utilizarea unor modele care folosesc date microeconomice pentru a estima valoarea economică a pierderilor anticipate și probabilitățile asociate acestora, precum și marje de ajustare specifice activelor, aplicate valorii contabile a acestora, atunci când evaluarea valorii de piață este deosebit de greu de realizat sau atunci când situația impune măsuri prompte;

| — | un grad adecvat de partajare a riscurilor ca element necesar al oricărei scheme, pentru a limita costurile suportate de guvern, pentru a furniza stimulentele adecvate instituțiilor participante și pentru a menține condiții de egalitate între aceste instituții; |
| --- | --- |

—

un grad adecvat de partajare a riscurilor ca element necesar al oricărei scheme, pentru a limita costurile suportate de guvern, pentru a furniza stimulentele adecvate instituțiilor participante și pentru a menține condiții de egalitate între aceste instituții;

| — | o durată suficient de lungă a schemelor de sprijinire a activelor, care să corespundă eventual structurii scadențelor activelor eligibile; |
| --- | --- |

—

o durată suficient de lungă a schemelor de sprijinire a activelor, care să corespundă eventual structurii scadențelor activelor eligibile;

| — | guvernarea instituțiilor, care ar trebui să se ghideze în continuare după principii corporative și să favorizeze schemele care prevăd strategii de ieșire bine definite; precum și |
| --- | --- |

—

guvernarea instituțiilor, care ar trebui să se ghideze în continuare după principii corporative și să favorizeze schemele care prevăd strategii de ieșire bine definite; precum și

| — | condiționarea schemelor de sprijin public de anumite criterii măsurabile, precum angajamentul de a continua să acorde credite pentru a răspunde în mod corespunzător cererii, în conformitate cu criteriile comerciale. |
| --- | --- |

—

condiționarea schemelor de sprijin public de anumite criterii măsurabile, precum angajamentul de a continua să acorde credite pentru a răspunde în mod corespunzător cererii, în conformitate cu criteriile comerciale.

ANEXA 2

Diferitele abordări care pot fi avute în vedere pentru salvarea activelor și soluțiile utilizate pentru „băncile rele” în Statele Unite, Suedia, Franța, Italia, Germania și Elveția

I.   ABORDĂRI POSIBILE

În principiu, pot fi avute în vedere două abordări largi pentru gestionarea activelor care fac obiectul unor măsuri de salvare:

| — | separarea activelor depreciate de activele „bune” în cadrul unei bănci sau al sectorului bancar în ansamblu. Pot fi avute în vedere mai multe variante ale acestei abordări. Pentru fiecare bancă ar putea fi creată o societate de gestionare a activelor („bancă rea” sau garanție de risc), prin care activele depreciate ar fi transferate unei persoane juridice distincte, activele urmând să fie gestionate în continuare de banca aflată în dificultate sau de o entitate distinctă, iar pierderile eventuale partajate între banca „bună” și stat. O altă variantă ar fi ca statul să înființeze o instituție de sine-stătătoare (numită adesea „aggregator bank”) care să cumpere activele depreciate ale băncilor individuale sau ale sectorului bancar în ansamblu, permițând astfel băncilor să își reia activitatea normală de creditare, fără a fi expuse riscului de depreciere a valorii activelor. Această abordare ar putea presupune, de asemenea, naționalizarea prealabilă, statul preluând astfel controlul asupra unora sau a tuturor băncilor din sector înainte de a separa activele acestora în active „bune” și active „rele”; |
| --- | --- |

—

separarea activelor depreciate de activele „bune” în cadrul unei bănci sau al sectorului bancar în ansamblu. Pot fi avute în vedere mai multe variante ale acestei abordări. Pentru fiecare bancă ar putea fi creată o societate de gestionare a activelor („bancă rea” sau garanție de risc), prin care activele depreciate ar fi transferate unei persoane juridice distincte, activele urmând să fie gestionate în continuare de banca aflată în dificultate sau de o entitate distinctă, iar pierderile eventuale partajate între banca „bună” și stat. O altă variantă ar fi ca statul să înființeze o instituție de sine-stătătoare (numită adesea „aggregator bank”) care să cumpere activele depreciate ale băncilor individuale sau ale sectorului bancar în ansamblu, permițând astfel băncilor să își reia activitatea normală de creditare, fără a fi expuse riscului de depreciere a valorii activelor. Această abordare ar putea presupune, de asemenea, naționalizarea prealabilă, statul preluând astfel controlul asupra unora sau a tuturor băncilor din sector înainte de a separa activele acestora în active „bune” și active „rele”;

| — | o schemă de asigurare a activelor, prin care băncile păstrează activele depreciate în bilanțul lor contabil, însă sunt indemnizate împotriva pierderilor de către stat. În cazul asigurării activelor, activele depreciate rămân în bilanțul contabil al băncilor, care sunt indemnizate de către stat împotriva unora sau tuturor pierderilor. O problemă specifică legată de asigurarea activelor constă în stabilirea primei adecvate pentru activele eterogene și complexe, care ar trebui să reflecte în principiu atât evaluarea, cât și profilul de risc al activelor asigurate. O altă problemă o reprezintă faptul că schemele de asigurare sunt greu de gestionat din punct de vedere tehnic atunci când activele asigurate sunt dispersate între un număr mare de bănci, în loc să fie concentrate în câteva bănci mai mari. În cele din urmă, faptul că activele asigurate rămân în bilanțul contabil al băncilor poate crea conflicte de interese și poate anula efectul psihologic important al separării clare a băncii „bune” de activele „rele”. |
| --- | --- |

—

o schemă de asigurare a activelor, prin care băncile păstrează activele depreciate în bilanțul lor contabil, însă sunt indemnizate împotriva pierderilor de către stat. În cazul asigurării activelor, activele depreciate rămân în bilanțul contabil al băncilor, care sunt indemnizate de către stat împotriva unora sau tuturor pierderilor. O problemă specifică legată de asigurarea activelor constă în stabilirea primei adecvate pentru activele eterogene și complexe, care ar trebui să reflecte în principiu atât evaluarea, cât și profilul de risc al activelor asigurate. O altă problemă o reprezintă faptul că schemele de asigurare sunt greu de gestionat din punct de vedere tehnic atunci când activele asigurate sunt dispersate între un număr mare de bănci, în loc să fie concentrate în câteva bănci mai mari. În cele din urmă, faptul că activele asigurate rămân în bilanțul contabil al băncilor poate crea conflicte de interese și poate anula efectul psihologic important al separării clare a băncii „bune” de activele „rele”.

II.   EXPERIENȚA AVUTĂ CU „BĂNCILE RELE”

În Statele Unite, a fost creată, în 1989, Resolution Trust Corporation (RTC) ca societate de gestionare a activelor, deținută de stat. RTC a primit sarcina de a lichida activele (în principal activele imobiliare, inclusiv creditele ipotecare) care aparținuseră caselor de economii și împrumut (Savings and Loan Associations – „S&LVL”) declarate insolvente de către Office of Thrift Supervision, ca urmare a crizei economiilor și creditelor (1989-1992). RTC a preluat, de asemenea, funcțiile de asigurare îndeplinite de fostul Federal Home Loan Bank Board. Între 1989 și jumătatea anului 1995, RTC a închis sau a dezmembrat 747 de astfel de case de economii care dețineau active cu o valoare totală de 394 de miliarde USD. În 1995, atribuțiile sale au fost transferate la Savings Association Insurance Fund din cadrul Federal Deposit Insurance Corporation. În total, costurile în sarcina contribuabililor au fost estimate la 124 de miliarde USD la valoarea din 1995.

RTC opera prin așa-numitele „parteneriate de capital” (equity partnership programs). Toate parteneriatele de capital presupuneau dobândirea de către un partener din sectorul privat a unei participări într-un fond de active. Păstrându-și o participare în portofoliile de active, RTC a putut să participe la profiturile extrem de ridicate realizate de investitorii de portofoliu. În plus, parteneriatele de capital au permis societății RTC să beneficieze de pe urma activităților de gestionare și lichidare efectuate de partenerii lor din sectorul privat, iar structura i-a permis să asigure o aliniere a stimulentelor superioară celei care există de obicei într-o relație mandatar/mandatat. Diferitele forme de parteneriat de capital sunt următoarele: fond de investiții multiple (Multiple Investment Fund) (parteneriate limitate și selectate, portofoliu neidentificat de active), fond ipotecar de tip N (N-series Mortgage Trusts) („nonperforming” – neperformant) și S (S-series) („small” – mic) (licitație pentru un portofoliu identificat de active), fond fiduciar (Land Fund) (care să obțină profit de pe urma recuperării și dezvoltării pe termen mai lung a terenurilor) și parteneriat JDC („Judgements, Deficiencies and Chargeoffs”) (selectarea partenerului general pe baza unui „concurs de frumusețe” pentru creanțe negarantate sau cu valoare discutabilă).

În Suedia, au fost înființate două societăți de gestionare a activelor băncilor – Securum și Retriva – pentru a gestiona împrumuturile neperformante ale instituțiilor financiare în contextul politicii de rezolvare a crizei financiare din 1992-1993. Activele unei bănci aflate în dificultate au fost separate în active „bune” și active „rele”, cele din urmă fiind ulterior transferate către una din societățile de gestionare a activelor, în special către Securum
   (1). O caracteristică importantă a programului suedez a fost aceea de a forța băncile să facă publice toate informațiile privind pierderile anticipate din împrumuturi și să atribuie valori realiste bunurilor imobiliare și altor active. În acest sens, autoritatea de supraveghere financiară a înăsprit regulile de definire a pierderilor probabile din împrumuturi, precum și de evaluare a bunurilor imobiliare. Pentru a permite o evaluare uniformă a bunurilor imobiliare deținute de băncile care cer sprijin, autoritatea de supraveghere financiară a instituit un comitet de evaluare, alcătuit din experți imobiliari. Valorile scăzute de piață atribuite activelor în temeiul normelor de verificare prealabilă (due diligence) au contribuit cu succes la stabilirea unui nivel minim pentru valorile activelor. Cum participanții de pe piață nu se așteptau la o scădere a prețurilor sub acest nivel, tranzacționarea a fost menținută (2). Pe termen lung, cele două societăți de gestionare a activelor băncilor s-au dovedit eficiente, în sensul în care costul bugetar al măsurilor de sprijinire a sistemului financiar a fost în mare măsură compensat de veniturile obținute de societățile de gestionare a activelor din lichidarea activelor deținute.

În Franța, în anii ’90, a fost creat un organism public care beneficia de o garanție instituțională nelimitată din partea statului pentru a prelua și lichida în timp activele „rele” ale băncii Credit Lyonnais. „Banca rea” a finanțat achiziționarea activelor prin intermediul unui împrumut de la Credit Lyonnais. Aceasta din urmă a putut, prin urmare, să evite înregistrarea de pierderi din active și să elibereze capital pentru un număr echivalent de active ponderate la risc, întrucât, având în vedere garanția statului, împrumutul acordat „băncii rele” putea beneficia de o ponderare la risc de 0 %. Comisia Europeană a aprobat „banca rea” ca ajutor de restructurare. O caracteristică a modelului consta în separarea netă între „banca bună” și „banca rea” pentru a preveni conflictele de interese și aplicarea clauzei de „retour à meilleure fortune” (îmbunătățire a situației financiare) profitului „băncii bune”, în beneficiul statului. După câțiva ani, banca a fost privatizată cu succes. Cu toate acestea, transferul activelor către „banca rea” la valoarea lor contabilă a permis acționarilor să nu își asume răspunderea pentru pierderi și, în timp, a antrenat costuri ridicate pentru stat.

Câțiva ani mai târziu, în Italia, Banco di Napoli a fost divizată într-o „bancă rea” și o „bancă bună” după ce acționarii existenți au absorbit pierderile și s-a procedat la o recapitalizare de către Trezorerie suficientă ca să mențină banca pe linia de plutire. Banco di Napoli a finanțat achiziționarea de către „banca rea” a activelor actualizate, dar în continuare depreciate, prin intermediul unui împrumut subvenționat de Banca Centrală și contragarantat de Trezorerie. Banca astfel „curățată” a fost privatizată un an mai târziu. Nici în cazul Credit Lyonnais, nici în cazul Banco di Napoli nu au existat cheltuieli bugetare imediate de la Trezorerie pentru achiziționarea activelor „rele” în afară de furnizarea de capital băncilor.

O formă atenuată de „bancă rea” a fost folosită recent de Germania pentru a rezolva problema activelor „rele” ale Landesbanken. În cazul SachsenLB, beneficiarul a fost vândut ca societate în activitate, după ce activele sale „rele”, în valoare de aproximativ 17,5 miliarde EUR, au fost transferate către un vehicul investițional („special purpose vehicle”) cu scopul păstrării acestora până la scadență. Fostul proprietar, landul Saxonia, a acordat o garanție împotriva pierderilor de aproximativ 17 % din valoarea nominală, aceasta fiind considerată valoarea maximă absolută a eventualelor pierderi într-o simulare de criză (scenariul de referință a fost estimat la numai 2 %). Noul proprietar și-a asumat cea mai mare parte a refinanțării și a acoperit riscul restant. S-a considerat că valoarea ajutorului va acoperi cel puțin valoarea scenariului pesimist, estimat la aproximativ 4 %. În cazul WestLB, un portofoliu de active în valoare de 23 de miliarde EUR a fost transferat către un vehicul investițional și acompaniat de o garanție guvernamentală de 5 miliarde EUR, care să acopere eventualele pierderi și să protejeze bilanțul contra ajustării valorii activelor în conformitate cu standardele internaționale de raportare financiară (IFRS). Acest lucru a permis WestLB să-și protejeze bilanțul față de volatilitatea pe piață a activelor. A fost plătit statului un comision de garantare de 0,5 %. Garanția de risc este încă valabilă și este considerată ca fiind ajutor de stat.

În Elveția, guvernul a creat un nou fond în care UBS a transferat un portofoliu de active toxice evaluat de un terț înaintea transferului. Pentru a asigura finanțarea acestui fond, Elveția a infuzat mai întâi capital în UBS (sub formă de titluri convertibile în acțiuni UBS), pe care UBS l-a scos imediat din contabilitate și l-a transferat în fond. Restul finanțării fondului a fost asigurat printr-un împrumut de la Banca Națională a Elveției.

Spre sfârșitul anilor ’90, condițiile de creditare practicate de băncile din Republica Cehă față de societăți erau extrem de laxe. Băncile din Republica Cehă au suferit pierderi extrem de importante ca urmare a acestui lucru și, spre sfârșitul anilor ’90, guvernul a trebuit să intervină pentru a le salva. Curățarea bilanțului băncilor s-a desfășurat în mai multe etape în vederea creării unui sector bancar sănătos.

În februarie 1991, guvernul ceh a creat o bancă de consolidare (Konsolidační banka, KOB) care să preia împrumuturile neperformante din sectorul bancar acumulate înainte de 1991 – de exemplu datoriile moștenite de la economia planificată centralizat, în special cele legate de schimburile comerciale cu blocul sovietic. În septembrie 2001, banca specială s-a transformat într-o agenție care trebuia, de asemenea, să absoarbă împrumuturile neperformante legate de creditele „noi și inovatoare” (în special credite pentru privatizare, creditele neperformante și creditele frauduloase).

Începând din 1991, băncile mai mari au scăpat de împrumuturile rele și, din 1994, accentul s-a deplasat spre băncile de mai mici dimensiuni. În special, falimentul Kreditní banka în august 1996 și retragerile masive de la Agrobanka care i-au urmat au pus în dificultate sistemul bancar din Republica Cehă. Programele implicate nu au permis decât o creștere temporară a participării statului în sectorul bancar în 1995 și din nou în 1998, datorită revocării licenței Agrobanka. Pe ansamblu, participarea statului în sectorul bancar a crescut, de la 29 % în 1994, la 32 % la sfârșitul anului 1995.

În plus, pentru a sprijini băncile mici, un alt program – programul de stabilizare – a fost aprobat în 1997. Acesta a constat în principal în înlocuirea activelor de slabă calitate prin infuzie de lichidități în valoare de până la 110 % din capitalul fiecărei bănci participante prin achiziționarea activelor de slabă calitate de la bancă prin intermediul unei societăți speciale numite Česká finanční, activele restante fiind apoi răscumpărate într-un interval de timp de 5 până la 7 ani. Șase bănci au aderat la acest program, însă cinci dintre acestea au fost excluse pe motiv că nu au respectat criteriile care le-au fost impuse și, ulterior, și-au încetat activitatea. Astfel, programul de stabilizare nu a fost încununat de succes și a fost sistat.

Până la sfârșitul anului 1998, fuseseră acordate 63 de licențe bancare (dintre care 60 înainte de sfârșitul anului 1994). De la sfârșitul lunii septembrie 2000, 41 de bănci și sucursale de bănci străine au rămas în activitate, 16 au făcut obiectul unor proceduri extraordinare (8 în lichidare, 8 implicate în procedura de faliment), 4 fuzionaseră cu alte bănci, iar licența uneia dintre băncile străine fusese revocată, întrucât nu fusese capabilă să își înceapă activitatea. Dintre cele 42 de organisme rămase (inclusiv CKA), 15 erau bănci autohtone, iar 27 erau bănci străine, inclusiv filiale și sucursale străine.

În mai 2000, au intrat în vigoare Legea privind falimentul și concordatul, cu amendamentele ulterioare, și Legea privind licitațiile publice, legi destinate să accelereze procedura de faliment și să asigure un echilibru între drepturile creditorilor și cele ale debitorilor, permițând unor firme sau persoane juridice specializate să acționeze ca administratori în cadrul procedurii de faliment și oferind posibilitatea negocierii unor acorduri extrajudiciare.

---

(1)  A se vedea Bergström, Englund și Thorell (2002) și Heikensten (1998a și b).

(2)  Acest lucru este în contrast evident cu politica japoneză de stabilire a unor valori prea mari pentru activele „rele”, înghețând astfel piața imobiliară pentru aproximativ o decadă.

ANEXA 3

Definiția categoriilor („coșurilor”) de active eligibile și divulgarea de informații complete privind activele depreciate, precum și privind toate activitățile băncilor

I.   DEFINIȚIA CATEGORIILOR („COȘURILOR”) DE ACTIVE ELIGIBILE

Definiția coșurilor de active financiare depreciate ale băncilor ar trebui să reprezinte un numitor comun bazat pe categorii deja utilizate pentru:

| 1. | raportarea și evaluarea prudențială (pilonul 3 – Basel = anexa XII la Directiva privind cerințele de capital; FINREP și COREP); |
| --- | --- |

1.

raportarea și evaluarea prudențială (pilonul 3 – Basel = anexa XII la Directiva privind cerințele de capital; FINREP și COREP);

| 2. | raportarea și evaluarea financiară (mai ales IAS 39 și IFRS 7); |
| --- | --- |

2.

raportarea și evaluarea financiară (mai ales IAS 39 și IFRS 7);

| 3. | raportarea ad-hoc specializată privind criza creditelor: activitatea FMI, a Forumului pentru stabilitate financiară (FSF), a dlui Roubini și a Comitetului european al inspectorilor bancari (CEBS) în domeniul transparenței. |
| --- | --- |

3.

raportarea ad-hoc specializată privind criza creditelor: activitatea FMI, a Forumului pentru stabilitate financiară (FSF), a dlui Roubini și a Comitetului european al inspectorilor bancari (CEBS) în domeniul transparenței.

Folosirea unui numitor comun bazat pe categoriile existente de raportare și evaluare pentru a defini coșurile de active va:

| — | evita să impună băncilor sarcini suplimentare de raportare; |
| --- | --- |

—

evita să impună băncilor sarcini suplimentare de raportare;

| — | permite evaluarea coșurilor de active depreciate ale băncilor individuale pe baza estimărilor SEE și mondiale (care pot fi relevante pentru stabilirea „valorii economice” într-un anumit moment); și |
| --- | --- |

—

permite evaluarea coșurilor de active depreciate ale băncilor individuale pe baza estimărilor SEE și mondiale (care pot fi relevante pentru stabilirea „valorii economice” într-un anumit moment); și

| — | furniza puncte de plecare obiective (certificate) pentru evaluarea activelor depreciate. |
| --- | --- |

—

furniza puncte de plecare obiective (certificate) pentru evaluarea activelor depreciate.

Având în vedere considerentele anterioare, Autoritatea sugerează folosirea următoarelor coșuri de active financiare ca punct de plecare pentru stabilirea „valorii economice” și a măsurilor de salvare a activelor depreciate:

Tabelul 1

| I.   Instrumente financiare structurate/securitizate |
| --- |
| | Tip de produs | Categoria contabilă | Baza de evaluare a schemei | Observații |
| | | | Valoarea de piață | Valoarea economică | Valoarea de transfer | |
| 1 | RMBS | FVPL/AFS (1) | | | | Subclasificate după: zona geografică, senioritatea tranșelor, ratinguri, activele asociate subprimelor sau creditelor Alt-A sau alte active suport, scadența/data emiterii creditului (vintage), provizioane și anulări ale datoriilor |
| 2 | CMBS | FVPL/AFS | | | |
| 3 | CDO | FVPL/AFS | | | |
| 4 | ABS | FVPL/AFS | | | |
| 5 | Creanțe comerciale | FVPL/AFS | | | |
| 6 | Alte tipuri de credite | FVPL/AFS | | | |
| | | | Total | | | |
| II.   Împrumuturi nesecuritizate |
| | Tip de produs | Categoria contabilă | Baza de evaluare a schemei | Observații |
| | | | Cost (2) | Valoarea economică | Valoarea de transfer | |
| 7 | Credite către societăți | HTM/L&R (1) | Cost (2) | | | Subclasificare după: zona geografică, riscul de credit al contrapartidei (PD), diminuarea riscului de credit (garanție) și structuri ale scadenței; provizioane și anulări ale datoriilor |
| 8 | Credite pentru locuințe | HTM/L&R | Cost | | |
| 9 | Alte credite pentru nevoi personale | HTM/L&R | Cost | | |
| | | | Total | | | |

I.   Instrumente financiare structurate/securitizate

Tip de produs

Categoria contabilă

Baza de evaluare a schemei

Observații

Valoarea de piață

Valoarea economică

Valoarea de transfer

1

RMBS

FVPL/AFS (1)

Subclasificate după: zona geografică, senioritatea tranșelor, ratinguri, activele asociate subprimelor sau creditelor Alt-A sau alte active suport, scadența/data emiterii creditului (vintage), provizioane și anulări ale datoriilor

2

CMBS

FVPL/AFS

3

CDO

FVPL/AFS

4

ABS

FVPL/AFS

5

Creanțe comerciale

FVPL/AFS

6

Alte tipuri de credite

FVPL/AFS

Total

II.   Împrumuturi nesecuritizate

Tip de produs

Categoria contabilă

Baza de evaluare a schemei

Observații

Cost (2)

Valoarea economică

Valoarea de transfer

7

Credite către societăți

HTM/L&R (1)

Cost (2)

Subclasificare după: zona geografică, riscul de credit al contrapartidei (PD), diminuarea riscului de credit (garanție) și structuri ale scadenței; provizioane și anulări ale datoriilor

8

Credite pentru locuințe

HTM/L&R

Cost

9

Alte credite pentru nevoi personale

HTM/L&R

Cost

Total

II.   DIVULGAREA DE INFORMAȚII COMPLETE PRIVIND ACTIVELE DEPRECIATE ȘI ACTIVITĂȚILE CONEXE

Pe baza acestor coșuri de active, informațiile furnizate privind activele depreciate ale unei bănci, care ar trebui să beneficieze de o măsură de salvare, ar trebui să cuprindă detalii suplimentare, astfel cum se sugerează în coloana de observații din tabelul 1.

Pe baza bunelor practici observate de Comitetul European al inspectorilor bancari (3) (CEBS) în ceea ce privește divulgarea de informații privind activitățile afectate de turbulențele de pe piață, informațiile privind activitățile bancare legate de activele depreciate care vor fi integrate în analiza de viabilitate menționată în secțiunea 5.1 ar putea fi structurate după cum urmează:

Tabelul 2

| Bune practici observate de CEBS | Senior Supervisors Group (SSG):
  Informații privind cele mai bune practici |
| --- | --- |
| Modelul de afaceri

  Descrierea modelului de afaceri (adică a motivelor intrării în afaceri și a contribuției la procesul de creare de valoare) și, după caz, a oricăror modificări efectuate (de exemplu ca urmare a unei crize).
  Descrierea strategiilor și a obiectivelor.
  Descrierea importanței activităților și a contribuției la activitatea de afaceri (inclusiv o analiză în termeni cantitativi).
  Descrierea tipului de activități, inclusiv o descriere a instrumentelor, precum și a funcționării acestora și a criteriilor de calificare pe care trebuie să le îndeplinească instrumentele/investițiile.
  Descrierea rolului și a gradului de implicare a instituției, respectiv a angajamentelor și a obligațiilor. | Activități (SPE). (4)

  Natura expunerii [sponsor, furnizor de lichidități și/sau ameliorare a bonității (credit enhancement provider)] (SPE).
  Analiză calitativă privind politica (LF). |
| Riscuri și gestionarea riscurilor

  Descrierea naturii și a gradului de risc asociat activităților și instrumentelor.
  Descrierea practicilor de gestionare a riscului relevante pentru activități, a oricărui punct slab identificat, precum și a oricăror măsuri de remediere care au fost întreprinse în acest sens.
  În contextul crizei actuale, o atenție deosebită ar trebui acordată riscului de lichiditate. | |
| Impactul crizei asupra rezultatelor

  Descrierea calitativă și cantitativă a rezultatelor, cu accent pe pierderi (dacă este cazul) și pe deprecierea valorii activelor care poate afecta rezultatele.
  Defalcarea deprecierilor/pierderilor pe tipuri de produse și instrumente afectate de criză (CMBS, RMBS, CDO, ABS și LBO, defalcate suplimentar după diferite criterii).
  Descrierea motivelor și a factorilor responsabili de impactul respectiv.
  Compararea (i) impactului între diferite perioade (relevante) și (ii) a soldurilor contului de profit și pierdere înainte și după impactul crizei.
  Operarea unei distincții între deprecierea sumelor realizate și a celor nerealizate.
  Descrierea influenței pe care a avut-o criza asupra cursului acțiunilor societății.
  Divulgarea de informații privind riscul maxim de pierdere și descrierea modului în care situația instituției ar putea fi afectată de accentuarea crizei sau de redresarea piețelor.
  Divulgarea de informații privind impactul variației spreadului de credit al pasivelor proprii asupra rezultatelor și privind metodele utilizate pentru stabilirea acestui impact. | Schimbarea expunerii față de perioada anterioară, inclusiv vânzările și deprecierile (CMB/LF). |
| Niveluri și tipuri de expunere

  Valoarea nominală (sau costul amortizat) și valorile juste ale expunerilor exigibile.
  Informații privind protecția creditului (de exemplu prin swapuri pe risc de credit) și efectul acesteia asupra expunerilor.
  Informații privind numărul de produse
  Informații detaliate privind expunerile, defalcate după:






  — | nivelul de senioritate a tranșelor; |

Bune practici observate de CEBS

Senior Supervisors Group (SSG):

Informații privind cele mai bune practici

Modelul de afaceri

Descrierea modelului de afaceri (adică a motivelor intrării în afaceri și a contribuției la procesul de creare de valoare) și, după caz, a oricăror modificări efectuate (de exemplu ca urmare a unei crize).

Descrierea strategiilor și a obiectivelor.

Descrierea importanței activităților și a contribuției la activitatea de afaceri (inclusiv o analiză în termeni cantitativi).

Descrierea tipului de activități, inclusiv o descriere a instrumentelor, precum și a funcționării acestora și a criteriilor de calificare pe care trebuie să le îndeplinească instrumentele/investițiile.

Descrierea rolului și a gradului de implicare a instituției, respectiv a angajamentelor și a obligațiilor.

Activități (SPE). (4)

Natura expunerii [sponsor, furnizor de lichidități și/sau ameliorare a bonității (credit enhancement provider)] (SPE).

Analiză calitativă privind politica (LF).

Riscuri și gestionarea riscurilor

Descrierea naturii și a gradului de risc asociat activităților și instrumentelor.

Descrierea practicilor de gestionare a riscului relevante pentru activități, a oricărui punct slab identificat, precum și a oricăror măsuri de remediere care au fost întreprinse în acest sens.

În contextul crizei actuale, o atenție deosebită ar trebui acordată riscului de lichiditate.

Impactul crizei asupra rezultatelor

Descrierea calitativă și cantitativă a rezultatelor, cu accent pe pierderi (dacă este cazul) și pe deprecierea valorii activelor care poate afecta rezultatele.

Defalcarea deprecierilor/pierderilor pe tipuri de produse și instrumente afectate de criză (CMBS, RMBS, CDO, ABS și LBO, defalcate suplimentar după diferite criterii).

Descrierea motivelor și a factorilor responsabili de impactul respectiv.

Compararea (i) impactului între diferite perioade (relevante) și (ii) a soldurilor contului de profit și pierdere înainte și după impactul crizei.

Operarea unei distincții între deprecierea sumelor realizate și a celor nerealizate.

Descrierea influenței pe care a avut-o criza asupra cursului acțiunilor societății.

Divulgarea de informații privind riscul maxim de pierdere și descrierea modului în care situația instituției ar putea fi afectată de accentuarea crizei sau de redresarea piețelor.

Divulgarea de informații privind impactul variației spreadului de credit al pasivelor proprii asupra rezultatelor și privind metodele utilizate pentru stabilirea acestui impact.

Schimbarea expunerii față de perioada anterioară, inclusiv vânzările și deprecierile (CMB/LF).

Niveluri și tipuri de expunere

Valoarea nominală (sau costul amortizat) și valorile juste ale expunerilor exigibile.

Informații privind protecția creditului (de exemplu prin swapuri pe risc de credit) și efectul acesteia asupra expunerilor.

Informații privind numărul de produse

Informații detaliate privind expunerile, defalcate după:

—

nivelul de senioritate a tranșelor;

| — | nivelul de calitate a creditului [de exemplu ratingurile, ratingul investment grade, data emiterii creditului (vintage)]; |
| --- | --- |

—

nivelul de calitate a creditului [de exemplu ratingurile, ratingul investment grade, data emiterii creditului (vintage)];

| — | originea geografică; |
| --- | --- |

—

originea geografică;

| — | dacă expunerile au fost inițiate, menținute, depozitate (warehoused) sau achiziționate de societăți; |
| --- | --- |

—

dacă expunerile au fost inițiate, menținute, depozitate (warehoused) sau achiziționate de societăți;

| — | caracteristicile produsului: de exemplu ratingurile, ponderea creditelor ipotecare subprime, ratele de actualizare, punctele de atașare (attachment points), spreadurile, finanțarea; |
| --- | --- |

—

caracteristicile produsului: de exemplu ratingurile, ponderea creditelor ipotecare subprime, ratele de actualizare, punctele de atașare (attachment points), spreadurile, finanțarea;

| — | caracteristicile activelor suport: de exemplu data emiterii creditului (vintage), raportul împrumut/valoare totală, informațiile privind drepturile care le grevează, durata de viață medie ponderată a activelor suport, ipoteze privind viteza de rambursare anticipată, pierderile de credit anticipate. |
| --- | --- |

—

caracteristicile activelor suport: de exemplu data emiterii creditului (vintage), raportul împrumut/valoare totală, informațiile privind drepturile care le grevează, durata de viață medie ponderată a activelor suport, ipoteze privind viteza de rambursare anticipată, pierderile de credit anticipate.

Fișe ale variațiilor expunerilor între perioadele de raportare relevante și motivele subiacente (vânzări, cesiuni, cumpărări etc.).

Analiza expunerilor care nu au fost consolidate (sau care au fost recunoscute în cursul crizei) și motivele conexe.

Expunerea față de asiguratorii monoline și calitatea activelor asigurate:

| — | valorile nominale (sau costul amortizat) ale expunerilor asigurate, precum și valoarea protecției creditului cumpărată; |
| --- | --- |

—

valorile nominale (sau costul amortizat) ale expunerilor asigurate, precum și valoarea protecției creditului cumpărată;

| — | valorile juste ale expunerilor exigibile, precum și ale protecției aferente a creditului; |
| --- | --- |

—

valorile juste ale expunerilor exigibile, precum și ale protecției aferente a creditului;

| — | valoarea deprecierilor și a pierderilor, diferențiate în valori realizate și valori nerealizate; |
| --- | --- |

—

valoarea deprecierilor și a pierderilor, diferențiate în valori realizate și valori nerealizate;

| — | defalcarea expunerilor după rating sau contrapartidă. |
| --- | --- |

—

defalcarea expunerilor după rating sau contrapartidă.

Dimensiunea vehiculului în raport cu expunerea totală a societății (SPE/CDO).

Garanții: tip, tranșe, ratingul creditului, sector industrial, repartizare geografică, scadență medie, data emiterii creditului (vintage) (SPE/CDO/CMB/LF).

Acoperiri, inclusiv expuneri la asiguratorii monoline, alte contrapartide (CDO). Bonitatea contrapartidelor de acoperire (CDO).

Împrumuturi globale, RMBS, instrumente derivate, altele (O).

Detalii privind calitatea creditului (precum ratingul creditului, raportul împrumut/valoarea totală, indicatorii de performanță) (O).

Schimbarea expunerii față de perioada anterioară, inclusiv vânzările și deprecierile (CMB/LF)

Distincția între vehiculele consolidate și cele neconsolidate. Motivul consolidării (dacă este cazul) (SPE).

Expunere finanțată și angajamente nefinanțate (LF).

Politici contabile și aspecte legate de evaluare

Clasificarea tranzacțiilor și a produselor structurate în scopuri contabile și tratamentul contabil al acestora.

Consolidarea SPE și a altor vehicule (precum VIE) și reconcilierea acestora cu produsele structurate afectate de criza subprimelor.

Divulgarea de informații detaliate privind valorile juste ale instrumentelor financiare:

| — | instrumente financiare cărora le sunt aplicate valori juste; |
| --- | --- |

—

instrumente financiare cărora le sunt aplicate valori juste;

| — | ierarhia valorilor juste (o defalcare a tuturor expunerilor măsurate la valoarea justă conform unor niveluri diferite de ierarhie a valorilor juste și o defalcare pe instrumente de trezorerie și instrumente derivate, precum și divulgarea de informații privind migrările între diferitele niveluri); |
| --- | --- |

—

ierarhia valorilor juste (o defalcare a tuturor expunerilor măsurate la valoarea justă conform unor niveluri diferite de ierarhie a valorilor juste și o defalcare pe instrumente de trezorerie și instrumente derivate, precum și divulgarea de informații privind migrările între diferitele niveluri);

| — | tratarea profiturilor din ziua 1 (inclusiv informații cantitative); |
| --- | --- |

—

tratarea profiturilor din ziua 1 (inclusiv informații cantitative);

| — | utilizarea opțiunii evaluării la valoarea justă (inclusiv condițiile de utilizare a acesteia) și valorile aferente (cu defalcările adecvate). |
| --- | --- |

—

utilizarea opțiunii evaluării la valoarea justă (inclusiv condițiile de utilizare a acesteia) și valorile aferente (cu defalcările adecvate).

Divulgarea de informații privind tehnicile de modelare utilizate pentru evaluarea instrumentelor financiare, inclusiv analize privind:

| — | descrierea tehnicilor de modelare și a instrumentelor cărora li se aplică; |
| --- | --- |

—

descrierea tehnicilor de modelare și a instrumentelor cărora li se aplică;

| — | descrierea proceselor de evaluare (inclusiv, în special, analiza ipotezelor și a factorilor de input pe care se bazează modelele); |
| --- | --- |

—

descrierea proceselor de evaluare (inclusiv, în special, analiza ipotezelor și a factorilor de input pe care se bazează modelele);

| — | tipul de ajustări aplicate pentru a reflecta riscul aferent modelului și alte incertitudini legate de evaluare; |
| --- | --- |

—

tipul de ajustări aplicate pentru a reflecta riscul aferent modelului și alte incertitudini legate de evaluare;

| — | sensibilitatea valorilor juste; precum și |
| --- | --- |

—

sensibilitatea valorilor juste; precum și

| — | simulările de criză. |
| --- | --- |

—

simulările de criză.

Metode de evaluare și factori determinanți principali (CDO).

Ajustările evaluării creditului pentru anumite contrapartide (CDO).

Sensibilitatea evaluării la modificări ale ipotezelor-cheie și ale datelor-cheie (CDO).

Alte aspecte privind divulgarea de informații

Descrierea politicilor de divulgare a informațiilor și a principiilor utilizate pentru astfel de comunicări și pentru rapoartele financiare.

Aspecte legate de prezentare

Informațiile relevante pentru înțelegerea implicării unei instituții într-o anumită activitate ar trebui, în măsura posibilului, să fie disponibile într-o singură sursă.

Atunci când informația este dispersată între mai multe părți sau surse, ar trebui furnizate referințe încrucișate clare pentru a permite cititorului interesat să navigheze între părți.

Din motive de claritate, informațiile cu caracter explicativ ar trebui, în măsura posibilului, să fie însoțite de tabele și scheme ilustrative.

Instituțiile ar trebui să se asigure că terminologia utilizată pentru a descrie instrumente și tranzacții financiare complexe este însoțită de explicații clare și adecvate.

---

(1)  FVPL = Fair value through profit and loss = trading portfolio + fair value option); (valoarea justă conform contului de profit și pierdere = portofoliu de tranzacționare + opțiunea de evaluare la valoarea justă); AFS = available for sale (disponibil în vederea vânzării), HTM = Held to Maturity (păstrat până la scadență), L&R = loans and receivables (împrumuturi și creanțe).

(2)  Prin cost se înțelege valoarea contabilă a împrumuturilor minus deprecierea.

(3)  Sursa: Raportul CEBS (Comitetul european al inspectorilor bancari) privind transparența băncilor în raport cu activitățile și produsele afectate de turbulențele recente ale piețelor, 18 iunie 2008.

(4)  În raportul SSG, fiecare caracteristică se referă la un tip specific de SPE sau la toate ca întreg, respectiv SPE (Special Purpose Entities – vehicule investiționale în general), LF (Leveraged Finance – finanțarea cu efect de levier, CMB (Commercial Mortgage-Backed Securities – titluri de valoare garantate cu credite ipotecare comerciale), O (Other sub-prime and Alt-A Exposures – alte expuneri de tip subprime sau Alt-A), CDO (Collateralised Debt Obligations – obligațiuni garantate cu creanțe).

ANEXA 4

PRINCIPII ȘI PROCESE DE EVALUARE ȘI STABILIRE A PREȚULUI

I.   Metode și proceduri de evaluare

În sensul acestor măsuri, activele ar trebui clasificate ca în tabelele ilustrative 1 și 2 din anexa 3.

Stabilirea valorii economice reale în sensul prezentului capitol din Orientările Autorității privind ajutoarele de stat (a se vedea secțiunea 5.5) ar trebui să se bazeze pe date observabile privind piețele și pe ipoteze realiste și prudente privind fluxurile de trezorerie viitoare.

Metoda de evaluare care trebuie aplicată activelor eligibile ar trebui convenită la nivelul SEE și ar putea varia în funcție de activele individuale sau coșurile de active avute în vedere. Ori de câte ori este posibil, o astfel de evaluare ar trebui reevaluată în raport cu piața, la intervale regulate de-a lungul duratei de viață a activului.

În trecut, au fost aplicate, cu diferite grade de succes mai multe opțiuni de evaluare. Procedurile simple de licitație inversă s-au dovedit utile în cazul categoriilor de active pentru care valorile pieței sunt destul de sigure. Totuși, această abordare nu a permis evaluarea unor active mai complexe în Statele Unite. Procedurile de licitație mai sofisticate sunt mai potrivite în situația în care există un grad de incertitudine mai mare privind valorile de piață și este nevoie de o metodă mai exactă de identificare a prețului fiecărui activ. Din păcate, conceperea unor astfel de metode nu este simplă. Alternativa calculelor bazate pe modele în cazul activelor complexe prezintă dezavantajul de a fi sensibilă la ipotezele de bază (1).

Opțiunea aplicării unor marje uniforme de ajustare în vederea evaluării pentru toate activele complexe simplifică procesul de evaluare în general, cu toate că are drept rezultat o stabilire mai puțin exactă a prețului activelor individuale. Băncile centrale au o experiență solidă în ceea ce privește criteriile și parametrii care pot fi aplicați garanțiilor constituite în cadrul refinanțării și care ar putea servi drept referință utilă.

Oricare ar fi modelul ales, procesul de evaluare și, în special, evaluarea probabilității unor pierderi viitoare ar trebui să se bazeze pe simulări de criză riguroase, având în vedere scenariul unei recesiuni globale prelungite.

Evaluarea trebuie să se bazeze pe standarde și criterii de referință recunoscute internațional. O metodă comună de evaluare, convenită la nivelul SEE și pusă în aplicare în mod coerent de statele SEE, ar putea să contribuie semnificativ la liniștirea temerilor legate de amenințările la adresa aplicării unor condiții egale, ca urmare a implicațiilor potențial importante pe care le-ar putea avea existența unor sisteme de evaluare divergente. Atunci când evaluează metodele de evaluare propuse de statele AELS pentru măsurile de salvare a activelor, Autoritatea poate consulta, în principiu, experți în domeniul evaluării (2).

II.   Stabilirea prețului sprijinului statului pe baza evaluării

Evaluarea activelor trebuie delimitată de stabilirea prețului pentru o măsură de ajutor. O achiziție sau asigurare evaluate pe baza valorii de piață actuale stabilite sau a „valorii economice reale”, ținând cont de previziunile privind fluxurile de trezorerie viitoare în eventualitatea păstrării până la scadență, va depăși adesea, în practică, capacitatea prezentă a băncilor beneficiare de a-și repartiza sarcinile (3). Obiectivul stabilirii prețului trebuie să se bazeze pe o valoare de transfer cât mai apropiată de valoarea economică reală identificată. Cu toate că presupune un avantaj în comparație cu valoarea de piață actuală, reprezentând, astfel, un ajutor de stat, stabilirea prețului pe baza „valorii economice reale” poate fi percepută ca având un efect de contrabalansare a exagerărilor actuale ale pieței, alimentate de criza actuală, și care au dus la deteriorarea sau chiar prăbușirea anumitor piețe. Cu cât este mai mare deviația posibilă a valorii de transfer față de „valoarea economică reală” și, astfel, și valoarea ajutorului, cu atât este mai mare nevoia de măsuri corective pentru a garanta un preț exact în timp (de exemplu, prin intermediul clauzelor privind îmbunătățirea situației financiare) și de o restructurare mai profundă. Deviația acceptată față de rezultatul evaluării ar trebui să fie mai mică în cazul activelor a căror valoare poate fi stabilită pe baza unor date de piață fiabile decât în cazul acelora pentru care piețele sunt în criză de lichidități. Nerespectarea acestor principii ar reprezenta un argument puternic în favoarea necesității unei restructurări profunde și a unor măsuri compensatorii sau chiar a unei lichidări ordonate.

În orice caz, orice stabilire a prețului măsurilor de salvare a activelor trebuie să includă o remunerare a statului care să țină seama în mod corespunzător de posibilitatea ca pierderile viitoare să fie mai severe decât previziunile în contextul stabilirii „valorii economice reale” și de orice riscuri suplimentare rezultate din stabilirea unei valori de transfer superioare valorii economice reale.

O astfel de remunerare poate fi oferită prin stabilirea unui preț de transfer al activelor inferior „valorii economice reale” într-o măsură suficientă pentru a permite o compensare corespunzătoare pentru risc sub forma unui potențial de creștere proporțional sau prin ajustarea corespunzătoare a comisionului de garantare.

Stabilirea rentabilității-țintă necesare ar putea să se „inspire” din remunerarea care ar fi fost necesară pentru măsurile de recapitalizare, proporțională cu efectul măsurii propuse de salvare a activelor asupra capitalului. Acest lucru ar trebui să fie în consonanță cu capitolul din Orientările Autorității privind ajutoarele de stat referitor la recapitalizarea băncilor, ținând în același timp cont de caracteristicile specifice ale măsurilor de salvare a activelor, în special de faptul că acestea pot presupune o expunere mai mare la infuziile de capital (4).

Sistemul de stabilire a prețului ar putea de asemenea să includă warante pe acțiunile băncilor egale ca valoare cu activele (ceea ce înseamnă că un preț mai mare plătit ar putea determina o participație la capitalul propriu mai mare). Un model pentru un astfel de sistem de stabilire a prețului ar putea fi un scenariu de cumpărare a activelor în care aceste warante sunt returnate băncii odată ce activele sunt vândute de „banca rea” dacă au adus rentabilitatea țintă necesară. În cazul în care activele nu au o astfel de rentabilitate, banca ar trebui să plătească diferența în numerar pentru a obține rentabilitatea țintă. În cazul în care banca nu plătește suma respectivă în numerar, statul vinde warantele pentru a obține rentabilitatea-țintă.

În cadrul unui scenariu de garantare a activelor, comisionul de garantare ar putea fi plătit sub formă de acțiuni cu o dobândă fixă cumulativă reprezentând rentabilitatea-țintă. Atunci când garanția trebuie executată, statul AELS ar putea folosi warantele pentru a achiziționa acțiuni corespunzătoare sumelor care au trebuit acoperite de garanție.

Orice sistem de stabilire a prețului ar trebui să facă astfel încât contribuția totală a băncilor beneficiare să reducă intervenția netă a statului la minimul necesar.

---

(1)  În orice caz, o licitație nu ar fi posibilă decât pentru clase omogene de active și atunci când există un număr suficient de mare de vânzători potențiali. În plus, ar trebui introdus un preț de rezervă pentru a asigura protejarea intereselor statului și un mecanism de recuperare în cazul în care pierderile finale depășesc prețul de rezervă, astfel încât să se garanteze o contribuție suficientă a băncii beneficiare. Pentru a evalua astfel de mecanisme, vor trebui prezentate scenarii comparative cu scheme alternative de garantare/cumpărare, inclusiv simulări de criză, pentru a garanta echivalența lor financiară la nivel mondial.

(2)  Autoritatea va cere avizul unor astfel de experți în domeniul evaluării în același mod ca și în cadrul procedurii de ajutor de stat, care permite recurgerea la avizul unor experți externi.

(3)  A se vedea secțiunea 5.2 din aceste orientări.

(4)  Într-un scenariu de garantare a activelor, ar trebui să se țină de asemenea cont de faptul că, spre deosebire de măsurile de recapitalizare, nu se acordă lichidități.

ANEXA 5

PROCEDURA DE AJUTOR DE STAT

Statele AELS care notifică măsuri de salvare a activelor trebuie să furnizeze Autorității informații complete și detaliate privind toate elementele relevante pentru evaluarea măsurilor de sprijin public în conformitate cu normele privind ajutorul de stat stabilite în prezentul capitol din Orientările privind ajutoarele de stat (1). Aceste informații includ în special descrierea detaliată a metodelor de evaluare și a felului în care se intenționează să fie pusă în aplicare, apelând la experți terți independenți (2). Aprobarea Autorității va fi acordată pentru o perioadă de 6 luni, condiționată de angajamentul de a prezenta fie un plan de restructurare, fie o analiză de viabilitate pentru fiecare instituție beneficiară, în termen de 3 luni de la aderarea sa la programul de salvare a activelor.

Atunci când o bancă primește ajutor fie sub forma unei măsuri individuale, fie în cadrul unei scheme aprobate de salvare a activelor, statul AELS furnizează Autorității, cel târziu în notificarea individuală privind planul de restructurare sau analiza de viabilitate, informații detaliate privind activele care beneficiază de ajutor și evaluarea lor la momentul acordării unui astfel de ajutor individual, precum și privind rezultatele certificate și validate ale divulgării informațiilor privind deprecierea activelor care fac obiectul măsurii de salvare (3). Analiza completă a activităților și bilanțului băncii ar trebui furnizată cât mai curând posibil pentru a putea purta discuții privind natura și amploarea adecvată a restructurării cu mult înainte de prezentarea oficială a planului de restructurare, în vederea accelerării acestui proces și a asigurării clarității și siguranței juridice cât mai curând posibil.

Pentru băncile care au beneficiat deja de alte forme de ajutor de stat, fie în cadrul unor scheme de garantare, swap de active sau recapitalizare sau al unor măsuri individuale aprobate, orice asistență acordată în cadrul schemei de salvare a activelor trebuie raportată mai întâi în conformitate cu obligațiile de raportare existente, astfel încât Autoritatea să aibă o imagine completă privind diferitele măsuri de ajutor de stat acordate unui beneficiar de ajutor individual și să poată aprecia mai bine eficacitatea măsurilor anterioare și contribuția pe care statul AELS propune să o introducă într-o evaluare globală.

Autoritatea va reevalua ajutorul acordat în baza unei aprobări temporare în lumina caracterului adecvat al măsurilor de restructurare și remediere propuse (4) și își va exprima punctul de vedere privind compatibilitatea acestuia pentru perioade care depășesc 6 luni, printr-o nouă decizie.

Statele AELS trebuie să furnizeze de asemenea Autorității, la fiecare șase luni, un raport privind funcționarea programelor de salvare a activelor și privind elaborarea planurilor de restructurare ale băncilor. Atunci când statul AELS are deja obligația de a prezenta rapoarte privind alte forme de ajutor pentru bănci, un astfel de raport trebuie însoțit de informațiile necesare privind măsurile de salvare a activelor și planurile de restructurare ale băncilor.

---

(1)  Sunt încurajate contactele în faza de prenotificare.

(2)  A se vedea secțiunea 5.5 de mai sus și anexa 4.

(3)  Trebuie furnizată o scrisoare din partea șefului autorității de supraveghere care să ateste rezultatele detaliate

(4)  Pentru a facilita activitatea statelor AELS și a Autorității, aceasta din urmă va fi pregătită să examineze notificări grupate pentru cazuri de restructurare/lichidare similare. De asemenea, Autoritatea poate considera că nu este necesară prezentarea unui plan pentru simpla lichidare a unei instituții sau atunci când mărimea instituției este neglijabilă.

---

Rectificări

| 27.1.2011 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | L 23/53 |
| --- | --- | --- | --- |

27.1.2011

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

L 23/53

---

Rectificare la Regulamentul (UE) nr. 1261/2010 al Comisiei din 22 decembrie 2010 de instituire a unei taxe compensatorii provizorii privind importurile de anumite bare din oțeluri inoxidabile originare din India

(
  Jurnalul Oficial al Uniunii Europene L 343 din 29 decembrie 2010
  )

| 1. | La pagina 74, tabelul de la articolul 1 se înlocuiește cu tabelul de mai jos:







  „Societate | Nivelul taxei (%) | Codul adițional TARIC |
| --- | --- | --- | --- |
| Chandan Steel Ltd., Mumbai | 3,4 | B002 |
| Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Mumbai;
  Precision Metals, Mumbai;
  Hindustan Inox Ltd., Mumbai;
  Sieves Manufacturer India Pvt. Ltd., Mumbai | 3,3 | B003 |
| Viraj Profiles Vpl. Ltd., Thane | 4,3 | B004 |
| Societăți enumerate în anexă | 4,0 | B005 |
| Toate celelalte societăți | 4,3 | B999” |

1.

La pagina 74, tabelul de la articolul 1 se înlocuiește cu tabelul de mai jos:

„Societate

Nivelul taxei (%)

Codul adițional TARIC

Chandan Steel Ltd., Mumbai

3,4

B002

Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Mumbai;

Precision Metals, Mumbai;

Hindustan Inox Ltd., Mumbai;

Sieves Manufacturer India Pvt. Ltd., Mumbai

3,3

B003

Viraj Profiles Vpl. Ltd., Thane

4,3

B004

Societăți enumerate în anexă

4,0

B005

Toate celelalte societăți

4,3

B999”

| 2. | La pagina 75, în titlul tabelului: |
| --- | --- |

2.

La pagina 75, în titlul tabelului:

în loc de:

„Codul adițional TARIC AXXX”,

se va citi:

„Codul adițional TARIC B005”.

---