# Uradni list C 140/2007

| | ISSN 1725-5244 |
| --- | --- |
| Uradni list
  Evropske unije | C 140 |
| | |
| Slovenska izdaja | Informacije in objave | Zvezek 5023. junij 2007 |

ISSN 1725-5244

Uradni list

Evropske unije

C 140

Slovenska izdaja

Informacije in objave

Zvezek 5023. junij 2007

---

| Obvestilo št. | Vsebina | Stran |
| --- | --- | --- |
| | IV   Informacije |
| | INFORMACIJE INSTITUCIJ IN ORGANOV EVROPSKE UNIJE |
| | Sodišče |
| 2007/C 140/01 | Zadnja objava Sodišča Evropskih skupnosti v Uradnem listu Evropske unije
  UL C 129, 9.6.2007 | 1 |

Obvestilo št.

Vsebina

Stran

IV   Informacije

INFORMACIJE INSTITUCIJ IN ORGANOV EVROPSKE UNIJE

Sodišče

2007/C 140/01

Zadnja objava Sodišča Evropskih skupnosti v Uradnem listu Evropske unije
  UL C 129, 9.6.2007

Uradnem listu Evropske unije

1

| | V   Objave |
| --- | --- |
| | SODNI POSTOPKI |
| | Sodišče |
| 2007/C 140/02 | Zadeva C-391/04: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 10. maja 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Symvoulio tis Epikrateias – Grčija) – Ypourgos Oikonomikon, Proïstamenos DOY Amfissas proti Charilaos Georgakis (Direktiva 89/592/EGS – Trgovanje z notranjimi informacijami – Pojma notranja informacija in izkoriščanje notranje informacije – Vnaprej dogovorjene transakcije, ki jih izvede skupina oseb, ki imajo lahko notranje informacije – Umetno zvišanje cene prenesenih vrednostnih papirjev) | 2 |
| 2007/C 140/03 | Zadeva C-508/04: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 10. maja 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Avstriji (Neizpolnitev obveznosti države – Direktiva 92/43/EGS – Ohranjanje naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst – Ukrepi za prenos) | 2 |
| 2007/C 140/04 | Zadeva C-252/05: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 10. maja 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Justice (Anglija in Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) – Združeno kraljestvo) – Thames Water Utilities Ltd proti South East London Division, Bromley Magistrates' Court (Odpadki – Direktive 75/442/EGS, 91/156/EGS in 91/271/EGS – Odpadna voda, ki izteka iz kanalizacijskega omrežja – Opredelitev – Področje uporabe direktiv 75/442/EGS in 91/271/EGS) | 3 |
| 2007/C 140/05 | Zadeva C-303/05: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 3. maja 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Arbitragehof – Belgija) – Advocaten voor de Wereld VZW proti Leden van de Ministerraad (Policijsko in pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah – Člena 6(2) in 34(2)(b) EU – Okvirni sklep 2002/584/PNZ – Evropski nalog za prijetje in postopki predaje med državami članicami – Približevanje nacionalnih zakonodaj – Opustitev ugotavljanja dvojne kaznivosti – Veljavnost) | 3 |
| 2007/C 140/06 | Zadeva C-328/05 P: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 10. maja 2007 – SGL Carbon AG proti Komisiji Evropskih skupnosti (Pritožba – Konkurenca – Omejevalni sporazum – Smernice o načinu določanja glob – Obvestilo o ugodni obravnavi – Načelo ne bis in idem) | 4 |
| 2007/C 140/07 | Zadeva C-386/05: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 3. maja 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof – Avstrija) – Color Drack GmbH proti Lexx International Vertriebs GmbH (Pristojnost, priznavanje in izvrševanje sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah – Uredba (ES) št. 44/2001 – Posebna pristojnost – Člen 5, točka 1(b), prva alinea – Sodišče kraja izpolnitve zadevne pogodbene obveznosti – Prodaja blaga – Blago, dostavljeno v različne kraje v isti državi članici) | 4 |
| 2007/C 140/08 | Zadeva C-391/06: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 3. maja 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Irski (Neizpolnitev obveznosti države – Direktiva 2003/4/ES – Prost dostop do informacij – Informacije o okolju – Neizvršitev prenosa v predpisanem roku) | 5 |
| 2007/C 140/09 | Zadeva C-407/06: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 10. maja 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji (Neizpolnitev obveznosti države – Direktiva 2003/105/ES – Zaščita delavcev – Nevarnosti večjih nesreč, v katere so vključene nevarne snovi – Neizvršitev prenosa v predpisanem roku) | 5 |
| 2007/C 140/10 | Zadeva C-33/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunalul Dâmboviţa (Romunija) 24. januarja 2007 – Ministerul Administraţiei şi Internelor proti Gheorghe Jipa | 6 |
| 2007/C 140/11 | Zadeva C-139/07 P: Pritožba, ki jo je vložila Komisija Evropskih skupnosti 8. marca 2007 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (peti senat) z dne 14. decembra 2006 v zadevi T-237/02, Technische Glaswerke Ilmenau GmbH proti Komisiji Evropskih skupnosti | 6 |
| 2007/C 140/12 | Zadeva C-152/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) 20. marca 2007 – Arcor AG & Co. KG proti Zvezni republiki Nemčiji | 7 |
| 2007/C 140/13 | Zadeva C-153/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) 20. marca 2007 – Communication Services TELE2 proti Zvezni republiki Nemčiji | 8 |
| 2007/C 140/14 | Zadeva C-154/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Deutschland) 20. marca 2007 – Firma 01051 Telekom GmbH proti Zvezni republiki Nemčiji | 8 |
| 2007/C 140/15 | Zadeva C-156/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 21. marca 2007 vložilo Consiglio di Stato (Italija) – Salvatore Aiello in drugi proti Comune di Milano, Sindaco di Milano, Comitato tecnico – scientifico per l'emergenza del traffico e della mobilità nella città di Milano, Provincia di Milano, Regione Lombardia, Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dell'Interno, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Euromilano SpA, Metropolitana milanese SpA | 9 |
| 2007/C 140/16 | Zadeva C-161/07: Tožba, vložena 23. marca 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Avstriji | 9 |
| 2007/C 140/17 | Zadeva C-162/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte suprema di cassazione (Italija) 26. marca 2007 – Ampliscientifica Srl, Amplifin SpA proti Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate | 10 |
| 2007/C 140/18 | Zadeva C-171/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgerichts des Saarlandes (Nemčija) 30. marca 2007 – Apothekerkammer des Saarlandes, Marion Schneider, Michael Holzapfel, Dr. Fritz Trennheuser in Deutscher Apothekerverband e.V. proti Saarland, Ministerium für Justiz in Gesundheit und Soziales, vabljen: DocMorris N.V. | 11 |
| 2007/C 140/19 | Zadeva C-172/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht des Saarlandes (Nemčija) 30. marca 2007 – Farmacevtka Helga Neumann-Seiwert proti Posarju, Ministerium für Justiz, Gesundheit und Soziales | 11 |
| 2007/C 140/20 | Zadeva C-174/07: Tožba, vložena 30. marca 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki | 12 |
| 2007/C 140/21 | Zadeva C-194/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 4. aprila 2007 – SAVA e C. Srl, SIEME Srl, GRADED SpA proti Mostra d'Oltremare SpA in drugi | 13 |
| 2007/C 140/22 | Zadeva C-204/07 P: Pritožba, ki jo je vložil C.A.S. SpA 16. aprila 2007 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (peti senat), z dne 6. februarja 2007 v zadevi T-23/03, C.A.S. SpA proti Komisiji Evropskih skupnosti | 13 |
| 2007/C 140/23 | Zadeva C-205/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hof van Beroep te Gent (Belgija) 19. aprila 2007 – kazenski postopek zoper Lodewijk Gysbrechts in Santurel Inter BVBA | 14 |
| 2007/C 140/24 | Zadeva C-207/07: Tožba, vložena 19. aprila 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji | 15 |
| 2007/C 140/25 | Zadeva C-209/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supreme Court (Irska) 20. aprila 2007 – The Competition Authority proti Beef Industry Development Society Ltd, Barry Brothers (Carrigmore) Meats Ltd | 15 |
| 2007/C 140/26 | Zadeva C-213/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Symvoulio tis Epikrateias (Grčija) 23. aprila 2007 – Michaniki AE proti Ethniko Symvoulio Radiotileorasis, Ypourgos Epikrateias; Pantechniki AE in Syndesmos Epicheirisseon Periodikou Typou | 16 |
| 2007/C 140/27 | Zadeva C-223/07: Tožba, vložena 3. maja 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Švedski | 17 |
| 2007/C 140/28 | Zadeva C-235/07: Tožba, vložena 10. maja 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji | 17 |
| | Sodišče prve stopnje |
| 2007/C 140/29 | Zadeva T-357/02: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 3. maja 2007 – Freistaat Sachsen proti Komisiji (Državne pomoči – Pomoči, ki so jih odobrili organi zvezne dežele Saške – Shema pomoči v korist majhnim in srednjevelikim podjetjem – Pospešena odobritev – Časovna veljavnost smernic Skupnosti in uredbe o oprostitvi pomoči v korist majhnih in srednjevelikih podjetij – Načrt pomoči, priglašen pred začetkom veljavnosti uredbe o oprostitvi – Legitimno pričakovanje – Pravna varnost – Popolna priglasitev) | 19 |
| 2007/C 140/30 | Zadeva T-219/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 3. maja 2007 – Španija proti Komisiji (Ribištvo – Razvoj zmogljivosti ribiškega ladjevja držav članic – Sistem vstopa/izstopa – Odbor za ribištvo in ribogojstvo – Jezikovna ureditev) | 19 |
| 2007/C 140/31 | Zadeva T-255/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 10. maja 2007 – Negenman proti Komisiji (Uslužbenci – Uradniki – Porodniški dopust – Bolniški dopust – Verjetni datum poroda – Začetek porodniškega dopusta) | 19 |
| 2007/C 140/32 | Zadeva T-261/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 3. maja 2007 – Crespinet proti Komisiji (Uradniki – Napredovanje – Napredovalno obdobje 2003 – Dodelitev prednostnih točk) | 20 |
| 2007/C 140/33 | Zadeva T-271/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 8. maja 2007 – Citymo proti Komisiji (Pogodbena odgovornost – Arbitražna klavzula – Najemna pogodba – Nedopustnost – Nepogodbena odgovornost – Pogajanja pred sklenitvijo pogodbe – Ugovor nezakonitosti – Legitimno pričakovanje – Dobra vera – Zloraba pravice – Premoženjska škoda – Izguba možnosti) | 20 |
| 2007/C 140/34 | Zadeva T-343/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 3. maja 2007 – Tsarnavas proti Komisiji (Uradniki – Ocenjevalno poročilo – Neveljavnost – Ničnostna tožba – Pravni interes – Odškodninska tožba – Nedopustnost) | 21 |
| 2007/C 140/35 | Zadeva T-99/05: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 10. maja 2007 – Španija proti Komisiji (Ribolov – Uredba (ES) št. 494/2002 – Ohranitev morskih virov – Načelo nediskriminacije – Dolžnost obrazložitve) | 21 |
| 2007/C 140/36 | Združene zadeve T-239/05, T-240/05, od T-245/05 do T-247/05, T-255/05 in od T-274/05 do T-280/05: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 15. maja 2007 – Black & Decker proti UUNT – Atlas Copco (Tridimenzionalna oblika električnega orodja rumene in črne barve) (Znamka Skupnosti – Postopek z ugovorom – Rok za sprožitev postopka z ugovorom – Prenos po telefaksu – Dopustnost – Jasna določitev prejšnje znamke – Člen 18(1) Uredbe (ES) št. 2868/95) | 21 |
| 2007/C 140/37 | Zadeva T-47/06: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 10. maja 2007 – Antartica proti UUNT – Nasdaq Stock Market (nasdaq) (Znamka Skupnosti – Postopek z ugovorom – Prijava figurativne znamke Skupnosti nasdaq – Prejšnja besedna znamka Skupnosti NASDAQ – Relativni razlog za zavrnitev – Ugled – Člen 8(5) Uredbe (ES) št. 40/94) | 22 |
| 2007/C 140/38 | Zadeva T-30/03: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 23. aprila 2007 – SID proti Komisiji (Državna pomoč – Odločba, da se ne vloži ugovora – Ničnostna tožba – Dopustnost – Pojem zainteresiranega – Delavski sindikat) | 22 |
| 2007/C 140/39 | Zadeva T-387/04: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 30. aprila 2007 – EnBW Energie Baden-Württemberg proti Komisiji (Ničnostna tožba – Direktiva 2003/87/ES – Sistem za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov – Nemški nacionalni načrt razdelitve pravic do emisije – Državne pomoči – Pravni interes – Nedopustnost) | 23 |
| 2007/C 140/40 | Zadeva T-415/04: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 26. aprila 2007 – Tebaldi in drugi proti Komisiji (Javni uslužbenci – Uradniki – Napredovanje – Napredovalno obdobje 2003 – Zavrnitev napredovanja – Dodelitev točk za napredovanje – Očitna nedopustnost) | 23 |
| 2007/C 140/41 | Zadeva T-297/05 R: Sklep predsednika Sodišča prve stopnje z dne 2. maja 2007 – IPK International World Tourism Marketing Consultants proti Komisiji (Začasna odredba – Člen 256 ES – Predmet predloga – Dopustnost – Neobstoj nujnosti) | 24 |
| 2007/C 140/42 | Zadeva T-12/07 R: Sklep predsednika Sodišča prve stopnje z dne 3. maja 2007 – Polimeri Europa proti Komisiji (Začasna odredba – Konkurenca – Predlog za izdajo začasne odredbe – Odredba, naslovljena na tretje osebe – Nedopustnost) | 24 |
| 2007/C 140/43 | Zadeva T-71/07 R: Sklep predsednika Sodišča prve stopnje z dne 4. maja 2007 – Icuna.Com proti Parlamentu (Javna naročila – Postopek javnega razpisa Skupnosti – Postopek za izdajo začasne odredbe – Neobstoj nujnosti) | 24 |
| 2007/C 140/44 | Zadeva T-103/07: Tožba, vložena 2. aprila 2007 – Fratex Indústria e Comércio proti UUNT – USA Track & Field (TRACK & FIELD USA) | 25 |
| 2007/C 140/45 | Zadeva T-109/07: Tožba, vložena 11. aprila 2007 – L'Oréal proti UUNT – Spa Monopole (SPA THERAPY) | 25 |
| 2007/C 140/46 | Zadeva T-110/07: Tožba, vložena 16. aprila 2007 – Siemens proti Komisiji | 26 |
| 2007/C 140/47 | Zadeva T-113/07: Tožba, vložena 18. aprila 2007 – Toshiba proti Komisiji | 26 |
| 2007/C 140/48 | Zadeva T-116/07: Tožba, vložena 17. aprila 2007 – Francija proti Komisiji | 27 |
| 2007/C 140/49 | Zadeva T-117/07: Tožba, vložena 18. aprila 2007 – Areva in drugi proti Komisiji | 28 |
| 2007/C 140/50 | Zadeva T-120/07: Tožba, vložena 16. aprila 2007 – MB Immobilien in MB System proti Komisiji | 29 |
| 2007/C 140/51 | Zadeva T-121/07: Tožba, vložena 18. aprila 2007 – Alstom proti Komisiji | 30 |
| 2007/C 140/52 | Zadeva T-122/07: Tožba, vložena 17. aprila 2007 – Siemens in VA TECH Transmission & Distribution proti Komisiji | 31 |
| 2007/C 140/53 | Zadeva T-123/07: Tožba, vložena 17. aprila 2007 – Siemens Transmission & Distribution proti Komisiji | 31 |
| 2007/C 140/54 | Zadeva T-124/07: Tožba, vložena 17. aprila 2007 – Siemens Transmission & Distribution in Nuova Magrini Galileo proti Komisiji | 32 |
| 2007/C 140/55 | Zadeva T-125/07: Tožba, vložena 16. aprila 2007 – Scientific and Technological Committee in drugi proti Potočniku in drugim članom Komisije | 33 |
| 2007/C 140/56 | Zadeva T-126/07: Tožba, vložena 20. aprila 2007 – Allos Walter Lang proti UUNT – Kokoriko (Coco Rico) | 33 |
| 2007/C 140/57 | Zadeva T-127/07 P: Pritožba, ki jo je 20. aprila 2007 vložil F. Bligny zoper sklep, ki ga je 15. februarja 2007 razglasilo Sodišče za uslužbence v zadevi F-142/06, Bligny proti Komisiji | 34 |
| 2007/C 140/58 | Zadeva T-128/07: Tožba, vložena 23. aprila 2007 – Suez proti UUNT (Delivering the essentials of life) | 34 |
| 2007/C 140/59 | Zadeva T-129/07: Tožba, vložena 17. aprila 2007 – Irska proti Komisiji | 35 |
| 2007/C 140/60 | Zadeva T-130/07: Tožba, vložena 19. aprila 2007 – Aughinish Alumina proti Komisiji | 35 |
| 2007/C 140/61 | Zadeva T-132/07: Tožba, vložena 19. aprila 2007 – Fuji Electronic Holdings in Fuji Electric Systems proti Komisiji | 36 |
| 2007/C 140/62 | Zadeva T-133/07: Tožba, vložena 18. aprila 2007 – Mitsubishi Electric proti Komisiji | 37 |
| 2007/C 140/63 | Zadeva T-135/07: Tožba, vložena 19. aprila 2007 – Italija proti Komisiji | 38 |
| 2007/C 140/64 | Zadeva T-136/07: Tožba, vložena 30. aprila 2007 – Colgate-Palmolive proti UUNT – CMS Hasche Sigle (VISIBLE WHITE) | 39 |
| 2007/C 140/65 | Zadeva T-141/07: Tožba, vložena 4. maja 2007 – General Technic-Otis proti Komisiji | 39 |
| 2007/C 140/66 | Zadeva T-142/07: Tožba, vložena 4. maja 2007 – General Technic proti Komisiji | 40 |
| 2007/C 140/67 | Zadeva T-143/07: Tožba, vložena 30. aprila 2007 – UMG Recordings proti UUNT – Osman (MOTOWN) | 41 |
| 2007/C 140/68 | Zadeva T-155/07: Tožba, vložena 4. maja 2007 – Euro-Information proti UUNT (CYBERBOURSE) | 42 |
| 2007/C 140/69 | Zadeva T-156/07: Tožba, vložena 9. maja 2007 – Španija proti Komisiji | 42 |
| 2007/C 140/70 | Zadeva T-157/07: Tožba, vložena 9. maja 2007 – People's Mojahedin Organization of Iran proti Svetu | 43 |
| 2007/C 140/71 | Zadeva T-160/07: Tožba, vložena 7. maja 2007 – Lancôme proti UUNT – CMS Hasche Sigle (COLOR EDITION) | 43 |
| | Sodišče za uslužbence Evropske Unije |
| 2007/C 140/72 | Zadeva F-35/07: Tožba, vložena 16. aprila 2007 – Klug proti Evropski agenciji za zdravila | 45 |
| 2007/C 140/73 | Zadeva F-38/07: Tožba, vložena 20. aprila 2007 – Caleprico proti Komisiji | 45 |
| 2007/C 140/74 | Zadeva F-41/07: Tožba, vložena 4. maja 2007 – Fernandez García in García Rato proti Sodišču | 46 |
| 2007/C 140/75 | Zadeva F-42/07: Tožba, vložena 10. maja 2007 – Prieto proti Parlamentu | 47 |

V   Objave

SODNI POSTOPKI

Sodišče

2007/C 140/02

Zadeva C-391/04: Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 10. maja 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Symvoulio tis Epikrateias – Grčija) – Ypourgos Oikonomikon, Proïstamenos DOY Amfissas proti Charilaos Georgakis (Direktiva 89/592/EGS – Trgovanje z notranjimi informacijami – Pojma notranja informacija in izkoriščanje notranje informacije – Vnaprej dogovorjene transakcije, ki jih izvede skupina oseb, ki imajo lahko notranje informacije – Umetno zvišanje cene prenesenih vrednostnih papirjev)

2

2007/C 140/03

Zadeva C-508/04: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 10. maja 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Avstriji (Neizpolnitev obveznosti države – Direktiva 92/43/EGS – Ohranjanje naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst – Ukrepi za prenos)

2

2007/C 140/04

Zadeva C-252/05: Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 10. maja 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Justice (Anglija in Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) – Združeno kraljestvo) – Thames Water Utilities Ltd proti South East London Division, Bromley Magistrates' Court (Odpadki – Direktive 75/442/EGS, 91/156/EGS in 91/271/EGS – Odpadna voda, ki izteka iz kanalizacijskega omrežja – Opredelitev – Področje uporabe direktiv 75/442/EGS in 91/271/EGS)

3

2007/C 140/05

Zadeva C-303/05: Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 3. maja 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Arbitragehof – Belgija) – Advocaten voor de Wereld VZW proti Leden van de Ministerraad (Policijsko in pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah – Člena 6(2) in 34(2)(b) EU – Okvirni sklep 2002/584/PNZ – Evropski nalog za prijetje in postopki predaje med državami članicami – Približevanje nacionalnih zakonodaj – Opustitev ugotavljanja dvojne kaznivosti – Veljavnost)

3

2007/C 140/06

Zadeva C-328/05 P: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 10. maja 2007 – SGL Carbon AG proti Komisiji Evropskih skupnosti (Pritožba – Konkurenca – Omejevalni sporazum – Smernice o načinu določanja glob – Obvestilo o ugodni obravnavi – Načelo ne bis in idem)

ne bis in idem

4

2007/C 140/07

Zadeva C-386/05: Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 3. maja 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof – Avstrija) – Color Drack GmbH proti Lexx International Vertriebs GmbH (Pristojnost, priznavanje in izvrševanje sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah – Uredba (ES) št. 44/2001 – Posebna pristojnost – Člen 5, točka 1(b), prva alinea – Sodišče kraja izpolnitve zadevne pogodbene obveznosti – Prodaja blaga – Blago, dostavljeno v različne kraje v isti državi članici)

4

2007/C 140/08

Zadeva C-391/06: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 3. maja 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Irski (Neizpolnitev obveznosti države – Direktiva 2003/4/ES – Prost dostop do informacij – Informacije o okolju – Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)

5

2007/C 140/09

Zadeva C-407/06: Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 10. maja 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji (Neizpolnitev obveznosti države – Direktiva 2003/105/ES – Zaščita delavcev – Nevarnosti večjih nesreč, v katere so vključene nevarne snovi – Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)

5

2007/C 140/10

Zadeva C-33/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunalul Dâmboviţa (Romunija) 24. januarja 2007 – Ministerul Administraţiei şi Internelor proti Gheorghe Jipa

6

2007/C 140/11

Zadeva C-139/07 P: Pritožba, ki jo je vložila Komisija Evropskih skupnosti 8. marca 2007 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (peti senat) z dne 14. decembra 2006 v zadevi T-237/02, Technische Glaswerke Ilmenau GmbH proti Komisiji Evropskih skupnosti

6

2007/C 140/12

Zadeva C-152/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) 20. marca 2007 – Arcor AG & Co. KG proti Zvezni republiki Nemčiji

7

2007/C 140/13

Zadeva C-153/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) 20. marca 2007 – Communication Services TELE2 proti Zvezni republiki Nemčiji

8

2007/C 140/14

Zadeva C-154/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Deutschland) 20. marca 2007 – Firma 01051 Telekom GmbH proti Zvezni republiki Nemčiji

8

2007/C 140/15

Zadeva C-156/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 21. marca 2007 vložilo Consiglio di Stato (Italija) – Salvatore Aiello in drugi proti Comune di Milano, Sindaco di Milano, Comitato tecnico – scientifico per l'emergenza del traffico e della mobilità nella città di Milano, Provincia di Milano, Regione Lombardia, Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dell'Interno, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Euromilano SpA, Metropolitana milanese SpA

9

2007/C 140/16

Zadeva C-161/07: Tožba, vložena 23. marca 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Avstriji

9

2007/C 140/17

Zadeva C-162/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte suprema di cassazione (Italija) 26. marca 2007 – Ampliscientifica Srl, Amplifin SpA proti Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate

10

2007/C 140/18

Zadeva C-171/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgerichts des Saarlandes (Nemčija) 30. marca 2007 – Apothekerkammer des Saarlandes, Marion Schneider, Michael Holzapfel, Dr. Fritz Trennheuser in Deutscher Apothekerverband e.V. proti Saarland, Ministerium für Justiz in Gesundheit und Soziales, vabljen: DocMorris N.V.

11

2007/C 140/19

Zadeva C-172/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht des Saarlandes (Nemčija) 30. marca 2007 – Farmacevtka Helga Neumann-Seiwert proti Posarju, Ministerium für Justiz, Gesundheit und Soziales

11

2007/C 140/20

Zadeva C-174/07: Tožba, vložena 30. marca 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki

12

2007/C 140/21

Zadeva C-194/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 4. aprila 2007 – SAVA e C. Srl, SIEME Srl, GRADED SpA proti Mostra d'Oltremare SpA in drugi

13

2007/C 140/22

Zadeva C-204/07 P: Pritožba, ki jo je vložil C.A.S. SpA 16. aprila 2007 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (peti senat), z dne 6. februarja 2007 v zadevi T-23/03, C.A.S. SpA proti Komisiji Evropskih skupnosti

13

2007/C 140/23

Zadeva C-205/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hof van Beroep te Gent (Belgija) 19. aprila 2007 – kazenski postopek zoper Lodewijk Gysbrechts in Santurel Inter BVBA

14

2007/C 140/24

Zadeva C-207/07: Tožba, vložena 19. aprila 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji

15

2007/C 140/25

Zadeva C-209/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supreme Court (Irska) 20. aprila 2007 – The Competition Authority proti Beef Industry Development Society Ltd, Barry Brothers (Carrigmore) Meats Ltd

15

2007/C 140/26

Zadeva C-213/07: Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Symvoulio tis Epikrateias (Grčija) 23. aprila 2007 – Michaniki AE proti Ethniko Symvoulio Radiotileorasis, Ypourgos Epikrateias; Pantechniki AE in Syndesmos Epicheirisseon Periodikou Typou

16

2007/C 140/27

Zadeva C-223/07: Tožba, vložena 3. maja 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Švedski

17

2007/C 140/28

Zadeva C-235/07: Tožba, vložena 10. maja 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji

17

Sodišče prve stopnje

2007/C 140/29

Zadeva T-357/02: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 3. maja 2007 – Freistaat Sachsen proti Komisiji (Državne pomoči – Pomoči, ki so jih odobrili organi zvezne dežele Saške – Shema pomoči v korist majhnim in srednjevelikim podjetjem – Pospešena odobritev – Časovna veljavnost smernic Skupnosti in uredbe o oprostitvi pomoči v korist majhnih in srednjevelikih podjetij – Načrt pomoči, priglašen pred začetkom veljavnosti uredbe o oprostitvi – Legitimno pričakovanje – Pravna varnost – Popolna priglasitev)

19

2007/C 140/30

Zadeva T-219/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 3. maja 2007 – Španija proti Komisiji (Ribištvo – Razvoj zmogljivosti ribiškega ladjevja držav članic – Sistem vstopa/izstopa – Odbor za ribištvo in ribogojstvo – Jezikovna ureditev)

19

2007/C 140/31

Zadeva T-255/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 10. maja 2007 – Negenman proti Komisiji (Uslužbenci – Uradniki – Porodniški dopust – Bolniški dopust – Verjetni datum poroda – Začetek porodniškega dopusta)

19

2007/C 140/32

Zadeva T-261/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 3. maja 2007 – Crespinet proti Komisiji (Uradniki – Napredovanje – Napredovalno obdobje 2003 – Dodelitev prednostnih točk)

20

2007/C 140/33

Zadeva T-271/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 8. maja 2007 – Citymo proti Komisiji (Pogodbena odgovornost – Arbitražna klavzula – Najemna pogodba – Nedopustnost – Nepogodbena odgovornost – Pogajanja pred sklenitvijo pogodbe – Ugovor nezakonitosti – Legitimno pričakovanje – Dobra vera – Zloraba pravice – Premoženjska škoda – Izguba možnosti)

20

2007/C 140/34

Zadeva T-343/04: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 3. maja 2007 – Tsarnavas proti Komisiji (Uradniki – Ocenjevalno poročilo – Neveljavnost – Ničnostna tožba – Pravni interes – Odškodninska tožba – Nedopustnost)

21

2007/C 140/35

Zadeva T-99/05: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 10. maja 2007 – Španija proti Komisiji (Ribolov – Uredba (ES) št. 494/2002 – Ohranitev morskih virov – Načelo nediskriminacije – Dolžnost obrazložitve)

21

2007/C 140/36

Združene zadeve T-239/05, T-240/05, od T-245/05 do T-247/05, T-255/05 in od T-274/05 do T-280/05: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 15. maja 2007 – Black & Decker proti UUNT – Atlas Copco (Tridimenzionalna oblika električnega orodja rumene in črne barve) (Znamka Skupnosti – Postopek z ugovorom – Rok za sprožitev postopka z ugovorom – Prenos po telefaksu – Dopustnost – Jasna določitev prejšnje znamke – Člen 18(1) Uredbe (ES) št. 2868/95)

21

2007/C 140/37

Zadeva T-47/06: Sodba Sodišča prve stopnje z dne 10. maja 2007 – Antartica proti UUNT – Nasdaq Stock Market (nasdaq) (Znamka Skupnosti – Postopek z ugovorom – Prijava figurativne znamke Skupnosti nasdaq – Prejšnja besedna znamka Skupnosti NASDAQ – Relativni razlog za zavrnitev – Ugled – Člen 8(5) Uredbe (ES) št. 40/94)

22

2007/C 140/38

Zadeva T-30/03: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 23. aprila 2007 – SID proti Komisiji (Državna pomoč – Odločba, da se ne vloži ugovora – Ničnostna tožba – Dopustnost – Pojem zainteresiranega – Delavski sindikat)

22

2007/C 140/39

Zadeva T-387/04: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 30. aprila 2007 – EnBW Energie Baden-Württemberg proti Komisiji (Ničnostna tožba – Direktiva 2003/87/ES – Sistem za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov – Nemški nacionalni načrt razdelitve pravic do emisije – Državne pomoči – Pravni interes – Nedopustnost)

23

2007/C 140/40

Zadeva T-415/04: Sklep Sodišča prve stopnje z dne 26. aprila 2007 – Tebaldi in drugi proti Komisiji (Javni uslužbenci – Uradniki – Napredovanje – Napredovalno obdobje 2003 – Zavrnitev napredovanja – Dodelitev točk za napredovanje – Očitna nedopustnost)

23

2007/C 140/41

Zadeva T-297/05 R: Sklep predsednika Sodišča prve stopnje z dne 2. maja 2007 – IPK International World Tourism Marketing Consultants proti Komisiji (Začasna odredba – Člen 256 ES – Predmet predloga – Dopustnost – Neobstoj nujnosti)

24

2007/C 140/42

Zadeva T-12/07 R: Sklep predsednika Sodišča prve stopnje z dne 3. maja 2007 – Polimeri Europa proti Komisiji (Začasna odredba – Konkurenca – Predlog za izdajo začasne odredbe – Odredba, naslovljena na tretje osebe – Nedopustnost)

24

2007/C 140/43

Zadeva T-71/07 R: Sklep predsednika Sodišča prve stopnje z dne 4. maja 2007 – Icuna.Com proti Parlamentu (Javna naročila – Postopek javnega razpisa Skupnosti – Postopek za izdajo začasne odredbe – Neobstoj nujnosti)

24

2007/C 140/44

Zadeva T-103/07: Tožba, vložena 2. aprila 2007 – Fratex Indústria e Comércio proti UUNT – USA Track & Field (TRACK & FIELD USA)

25

2007/C 140/45

Zadeva T-109/07: Tožba, vložena 11. aprila 2007 – L'Oréal proti UUNT – Spa Monopole (SPA THERAPY)

25

2007/C 140/46

Zadeva T-110/07: Tožba, vložena 16. aprila 2007 – Siemens proti Komisiji

26

2007/C 140/47

Zadeva T-113/07: Tožba, vložena 18. aprila 2007 – Toshiba proti Komisiji

26

2007/C 140/48

Zadeva T-116/07: Tožba, vložena 17. aprila 2007 – Francija proti Komisiji

27

2007/C 140/49

Zadeva T-117/07: Tožba, vložena 18. aprila 2007 – Areva in drugi proti Komisiji

28

2007/C 140/50

Zadeva T-120/07: Tožba, vložena 16. aprila 2007 – MB Immobilien in MB System proti Komisiji

29

2007/C 140/51

Zadeva T-121/07: Tožba, vložena 18. aprila 2007 – Alstom proti Komisiji

30

2007/C 140/52

Zadeva T-122/07: Tožba, vložena 17. aprila 2007 – Siemens in VA TECH Transmission & Distribution proti Komisiji

31

2007/C 140/53

Zadeva T-123/07: Tožba, vložena 17. aprila 2007 – Siemens Transmission & Distribution proti Komisiji

31

2007/C 140/54

Zadeva T-124/07: Tožba, vložena 17. aprila 2007 – Siemens Transmission & Distribution in Nuova Magrini Galileo proti Komisiji

32

2007/C 140/55

Zadeva T-125/07: Tožba, vložena 16. aprila 2007 – Scientific and Technological Committee in drugi proti Potočniku in drugim članom Komisije

33

2007/C 140/56

Zadeva T-126/07: Tožba, vložena 20. aprila 2007 – Allos Walter Lang proti UUNT – Kokoriko (Coco Rico)

33

2007/C 140/57

Zadeva T-127/07 P: Pritožba, ki jo je 20. aprila 2007 vložil F. Bligny zoper sklep, ki ga je 15. februarja 2007 razglasilo Sodišče za uslužbence v zadevi F-142/06, Bligny proti Komisiji

34

2007/C 140/58

Zadeva T-128/07: Tožba, vložena 23. aprila 2007 – Suez proti UUNT (Delivering the essentials of life)

34

2007/C 140/59

Zadeva T-129/07: Tožba, vložena 17. aprila 2007 – Irska proti Komisiji

35

2007/C 140/60

Zadeva T-130/07: Tožba, vložena 19. aprila 2007 – Aughinish Alumina proti Komisiji

35

2007/C 140/61

Zadeva T-132/07: Tožba, vložena 19. aprila 2007 – Fuji Electronic Holdings in Fuji Electric Systems proti Komisiji

36

2007/C 140/62

Zadeva T-133/07: Tožba, vložena 18. aprila 2007 – Mitsubishi Electric proti Komisiji

37

2007/C 140/63

Zadeva T-135/07: Tožba, vložena 19. aprila 2007 – Italija proti Komisiji

38

2007/C 140/64

Zadeva T-136/07: Tožba, vložena 30. aprila 2007 – Colgate-Palmolive proti UUNT – CMS Hasche Sigle (VISIBLE WHITE)

39

2007/C 140/65

Zadeva T-141/07: Tožba, vložena 4. maja 2007 – General Technic-Otis proti Komisiji

39

2007/C 140/66

Zadeva T-142/07: Tožba, vložena 4. maja 2007 – General Technic proti Komisiji

40

2007/C 140/67

Zadeva T-143/07: Tožba, vložena 30. aprila 2007 – UMG Recordings proti UUNT – Osman (MOTOWN)

41

2007/C 140/68

Zadeva T-155/07: Tožba, vložena 4. maja 2007 – Euro-Information proti UUNT (CYBERBOURSE)

42

2007/C 140/69

Zadeva T-156/07: Tožba, vložena 9. maja 2007 – Španija proti Komisiji

42

2007/C 140/70

Zadeva T-157/07: Tožba, vložena 9. maja 2007 – People's Mojahedin Organization of Iran proti Svetu

43

2007/C 140/71

Zadeva T-160/07: Tožba, vložena 7. maja 2007 – Lancôme proti UUNT – CMS Hasche Sigle (COLOR EDITION)

43

Sodišče za uslužbence Evropske Unije

2007/C 140/72

Zadeva F-35/07: Tožba, vložena 16. aprila 2007 – Klug proti Evropski agenciji za zdravila

45

2007/C 140/73

Zadeva F-38/07: Tožba, vložena 20. aprila 2007 – Caleprico proti Komisiji

45

2007/C 140/74

Zadeva F-41/07: Tožba, vložena 4. maja 2007 – Fernandez García in García Rato proti Sodišču

46

2007/C 140/75

Zadeva F-42/07: Tožba, vložena 10. maja 2007 – Prieto proti Parlamentu

47

| SL | |
| --- | --- |

SL

---

IV Informacije

INFORMACIJE INSTITUCIJ IN ORGANOV EVROPSKE UNIJE

Sodišče

| 23.6.2007 | SL | Uradni list Evropske unije | C 140/1 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

SL

Uradni list Evropske unije

C 140/1

---

(2007/C 140/01)

Zadnja objava Sodišča Evropskih skupnosti v Uradnem listu Evropske unije

UL C 129, 9.6.2007

Prejšnje objave

UL C 117, 26.5.2007

UL C 96, 28.4.2007

UL C 95, 28.4.2007

UL C 82, 14.4.2007

UL C 69, 24.3.2007

UL C 56, 10.3.2007

Ti teksti so na voljo na:

| | EUR-Lex:http://eur-lex.europa.eu |
| --- | --- |

EUR-Lex:http://eur-lex.europa.eu

---

V Objave

SODNI POSTOPKI

Sodišče

| 23.6.2007 | SL | Uradni list Evropske unije | C 140/2 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

SL

Uradni list Evropske unije

C 140/2

---

Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 10. maja 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Symvoulio tis Epikrateias – Grčija) – Ypourgos Oikonomikon, Proïstamenos DOY Amfissas proti Charilaos Georgakis

(Zadeva C-391/04) (1)

(Direktiva 89/592/EGS - Trgovanje z notranjimi informacijami - Pojma „notranja informacija“ in „izkoriščanje notranje informacije“ - Vnaprej dogovorjene transakcije, ki jih izvede skupina oseb, ki imajo lahko notranje informacije - Umetno zvišanje cene prenesenih vrednostnih papirjev)

(2007/C 140/02)

Jezik postopka: grščina

Predložitveno sodišče

Symvoulio tis Epikrateias

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeči stranki: Ypourgos Oikonomikon, Proïstamenos DOY Amfissas

Tožena stranka: Charilaos Georgakis

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Symvoulio tis Epikrateias – Razlaga členov od 1 do 4 Direktive Sveta 89/592/EGS z dne 13. novembra 1989 o usklajevanju predpisov o trgovanju z notranjimi informacijami (UL L 334, str. 30) – Pojem „imeti in izkoristiti notranjo informacijo“

Izrek

Člena 1 in 2 Direktive Sveta 89/592/EGS z dne 13. novembra 1989 o usklajevanju predpisov o trgovanju z notranjimi informacijami je treba razlagati tako, da glavni delničarji in člani nadzornega sveta družbe, ko se dogovorijo, da bodo med seboj izvedli borzne transakcije z vrednostnimi papirji te družbe, da bi umetno podprli ceno, imajo notranjo informacijo, ki je ob poznavanju dejstev ne izkoristijo z izvedbo navedenih transakcij.

---

(1)  UL C 273, 6.11.2004.

---

| 23.6.2007 | SL | Uradni list Evropske unije | C 140/2 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

SL

Uradni list Evropske unije

C 140/2

---

Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 10. maja 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Avstriji

(Zadeva C-508/04) (1)

(Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 92/43/EGS - Ohranjanje naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst - Ukrepi za prenos)

(2007/C 140/03)

Jezik postopka: nemščina

Stranki

Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: M. van Beek in B. Schima, zastopnika, M. Lang, odvetnik)

Tožena stranka: Republika Avstrija (zastopnika: E. Riedl in H. Dossi, zastopnika)

Predmet

Neizpolnitev obveznosti države – Nepopoln in nepravilen prenos Direktive Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst (UL L 206, str. 7).

Izrek

| 1) | Republika Avstrija ni izpolnila svojih obveznosti iz členov 1(e), (g) in (i), člena 6(1) in (2) ter člena 22(b) Direktive Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst. |
| --- | --- |

1)

Republika Avstrija ni izpolnila svojih obveznosti iz členov 1(e), (g) in (i), člena 6(1) in (2) ter člena 22(b) Direktive Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst.

| 2) | V preostalem se tožbo zavrne. |
| --- | --- |

2)

V preostalem se tožbo zavrne.

| 3) | Republiki Avstriji se naloži plačilo stroškov. |
| --- | --- |

3)

Republiki Avstriji se naloži plačilo stroškov.

---

(1)  UL C 45, 19.2.2005.

---

| 23.6.2007 | SL | Uradni list Evropske unije | C 140/3 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

SL

Uradni list Evropske unije

C 140/3

---

Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 10. maja 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe High Court of Justice (Anglija in Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) – Združeno kraljestvo) – Thames Water Utilities Ltd proti South East London Division, Bromley Magistrates' Court

(Zadeva C-252/05) (1)

(Odpadki - Direktive 75/442/EGS, 91/156/EGS in 91/271/EGS - Odpadna voda, ki izteka iz kanalizacijskega omrežja - Opredelitev - Področje uporabe direktiv 75/442/EGS in 91/271/EGS)

(2007/C 140/04)

Jezik postopka: angleščina

Predložitveno sodišče

High Court of Justice (Anglija in Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Thames Water Utilities Ltd, Regina

Tožena stranka: South East London Division, Bromley Magistrates' Court

Ob udeležbi: Environment Agency

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – High Court of Justice (Anglija in Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) – Razlaga Direktive Sveta 91/271/EGS z dne 21. maja 1991 o čiščenju komunalne odpadne vode (UL L 135, str. 40) in Direktive Sveta 75/442/EGS z dne 15. julija 1975 o odpadkih (UL L 194, str. 39), kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 91/156/EGS z dne 18. marca 1991 (UL L 78, str. 32) – Pojem odpadki – Odplake, nastale pri izlitju kanalizacijskega omrežja odpadne vode

Izrek

| 1) | Odpadna voda, ki izteka iz kanalizacijskega omrežja odpadne vode, ki ga vzdržuje podjetje, ki izvaja javno službo čiščenja odpadne vode v skladu z Direktivo Sveta 91/271/EGS z dne 21. maja 1991 o čiščenju komunalne odpadne vode in zakonodajo, ki je bila sprejeta zaradi njenega prenosa, je odpadek v smislu Direktive Sveta 75/442/EGS z dne 15. julija 1975 o odpadkih, kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 91/156/EGS z dne 18. marca 1991. |
| --- | --- |

1)

Odpadna voda, ki izteka iz kanalizacijskega omrežja odpadne vode, ki ga vzdržuje podjetje, ki izvaja javno službo čiščenja odpadne vode v skladu z Direktivo Sveta 91/271/EGS z dne 21. maja 1991 o čiščenju komunalne odpadne vode in zakonodajo, ki je bila sprejeta zaradi njenega prenosa, je odpadek v smislu Direktive Sveta 75/442/EGS z dne 15. julija 1975 o odpadkih, kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 91/156/EGS z dne 18. marca 1991.

| 2) | Direktiva 91/271 ni „druga zakonodaja“ v smislu člena 2(1)(b) Direktive 75/442, kot je bila spremenjena z Direktivo 91/156. Predložitveno sodišče mora v skladu z merili, ki so določena s to sodbo, preveriti, ali je mogoče nacionalno zakonodajo šteti kot „drugo zakonodajo“ v smislu te določbe. Takšen je primer, če ta nacionalna zakonodaja obsega natančne določbe, ki urejajo ravnanje z zadevnimi odpadki, in če lahko zagotovi varstvo okolja, ki je enako tistemu, ki ga zagotavlja Direktiva 75/442, kot je bila spremenjena z Direktivo 91/156, natančneje njeni členi 4, 8 in 15. |
| --- | --- |

2)

Direktiva 91/271 ni „druga zakonodaja“ v smislu člena 2(1)(b) Direktive 75/442, kot je bila spremenjena z Direktivo 91/156. Predložitveno sodišče mora v skladu z merili, ki so določena s to sodbo, preveriti, ali je mogoče nacionalno zakonodajo šteti kot „drugo zakonodajo“ v smislu te določbe. Takšen je primer, če ta nacionalna zakonodaja obsega natančne določbe, ki urejajo ravnanje z zadevnimi odpadki, in če lahko zagotovi varstvo okolja, ki je enako tistemu, ki ga zagotavlja Direktiva 75/442, kot je bila spremenjena z Direktivo 91/156, natančneje njeni členi 4, 8 in 15.

| 3) | Direktive 92/271 v zvezi z ravnanjem z odpadno vodo, ki izteka iz kanalizacijskega omrežja, ni mogoče šteti kot lex specialis v razmerju z Direktivo 75/442, kot je bila spremenjena z Direktivo 91/156, in se zato ne uporablja na podlagi člena 2(2) te direktive. |
| --- | --- |

3)

Direktive 92/271 v zvezi z ravnanjem z odpadno vodo, ki izteka iz kanalizacijskega omrežja, ni mogoče šteti kot lex specialis v razmerju z Direktivo 75/442, kot je bila spremenjena z Direktivo 91/156, in se zato ne uporablja na podlagi člena 2(2) te direktive.

---

(1)  UL C 205, 20.8.2005.

---

| 23.6.2007 | SL | Uradni list Evropske unije | C 140/3 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

SL

Uradni list Evropske unije

C 140/3

---

Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 3. maja 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Arbitragehof – Belgija) – Advocaten voor de Wereld VZW proti Leden van de Ministerraad

(Zadeva C-303/05) (1)

(Policijsko in pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah - Člena 6(2) in 34(2)(b) EU - Okvirni sklep 2002/584/PNZ - Evropski nalog za prijetje in postopki predaje med državami članicami - Približevanje nacionalnih zakonodaj - Opustitev ugotavljanja dvojne kaznivosti - Veljavnost)

(2007/C 140/05)

Jezik postopka: nizozemščina

Predložitveno sodišče

Arbitragehof

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Advocaten voor de Wereld VZW

Tožena stranka: Leden van de Ministerraad

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Arbitragehof – Razlaga Okvirnega Sklepa Sveta 2002/584/PNZ z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami (UL L 190, str. 1) – Združljivost s členom 34(2)(b) EU – Odprava zahteve po dvojni kaznivosti kaznivih dejanj, določenih v členu 2(2) tega sklepa – Združljivost s členom 6(2) EU

Izrek

Pri preučitvi zastavljenih vprašanj ni bil ugotovljen noben dejavnik, ki bi vplival na veljavnost Okvirnega sklepa Sveta 2002/584/PNZ z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami.

---

(1)  UL C 271, 29.10.2005.

---

| 23.6.2007 | SL | Uradni list Evropske unije | C 140/4 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

SL

Uradni list Evropske unije

C 140/4

---

Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 10. maja 2007 – SGL Carbon AG proti Komisiji Evropskih skupnosti

(Zadeva C-328/05 P) (1)

(Pritožba - Konkurenca - Omejevalni sporazum - Smernice o načinu določanja glob - Obvestilo o ugodni obravnavi - Načelo ne bis in idem)

(2007/C 140/06)

Jezik postopka: nemščina

Stranki

Pritožnik: SGL Carbon AG (zastopnika: M. Klusmann in F. Wiemer, odvetnika)

Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: F. Castillo de la Torre, M. Schneider, W. Mölls in H. Gading, zastopniki)

Predmet

Pritožba zoper sodbo Sodišča prve stopnje (drugi senat) z dne 15. junija 2005 v zadevi SGL Carbon AG proti Komisiji (združene zadeve T-71/03, T-74/03, T-87/03 in T-91/03), s katero je Sodišče prve stopnje delno zavrnilo tožbo za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2002) 5083 konč. z dne 17. decembra 2002 v zvezi s postopkom uporabe člena 81 Pogodbe ES – Omejevalni sporazum glede trga posebnih grafitov

Izrek

| 1) | Pritožba se zavrne. |
| --- | --- |

1)

Pritožba se zavrne.

| 2) | SGL Carbon AG se naloži plačilo stroškov. |
| --- | --- |

2)

SGL Carbon AG se naloži plačilo stroškov.

---

(1)  UL C 281, 12.11.2005.

---

| 23.6.2007 | SL | Uradni list Evropske unije | C 140/4 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

SL

Uradni list Evropske unije

C 140/4

---

Sodba Sodišča (četrti senat) z dne 3. maja 2007 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Oberster Gerichtshof – Avstrija) – Color Drack GmbH proti Lexx International Vertriebs GmbH

(Zadeva C-386/05) (1)

(Pristojnost, priznavanje in izvrševanje sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah - Uredba (ES) št. 44/2001 - Posebna pristojnost - Člen 5, točka 1(b), prva alinea - Sodišče kraja izpolnitve zadevne pogodbene obveznosti - Prodaja blaga - Blago, dostavljeno v različne kraje v isti državi članici)

(2007/C 140/07)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Oberster Gerichtshof

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Color Drack GmbH

Tožena stranka: Lexx International Vertriebs GmbH

Predmet

Predlog za sprejetje predhodne odločbe – Oberster Gerichtshof – Razlaga člena 5, točka 1(b), prva alinea, Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL L 12 z dne 16. januarja 2001, str. 1) – Posebne pristojnosti – Kraj, kamor je bilo v skladu s pogodbo blago dostavljeno – Več krajev dostave

Izrek

Člen 5, točka 1(b), prva alinea, Uredbe Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah je treba razlagati tako, da se ta določba uporablja v primeru več krajev dostave v isti državi članici. V takem primeru je za odločanje o vseh tožbah, ki izhajajo iz pogodbe o prodaji blaga, pristojno sodišče, v pristojnosti katerega je kraj glavne dostave, ki mora biti določen na podlagi ekonomskih meril. Če ni mogoče ugotoviti kraja glavne dostave, lahko tožnik toži toženca pred sodiščem kraja dostave po svoji izbiri.

---

(1)  UL C 10, 14.1.2006.

---

| 23.6.2007 | SL | Uradni list Evropske unije | C 140/5 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

SL

Uradni list Evropske unije

C 140/5

---

Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 3. maja 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Irski

(Zadeva C-391/06) (1)

(Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2003/4/ES - Prost dostop do informacij - Informacije o okolju - Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)

(2007/C 140/08)

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: D. Lawunmi in U. Wölker, zastopnika)

Tožena stranka: Irska (zastopnik: D. O'Hagan, zastopnik)

Predmet

Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje vseh določb, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2003/4/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2003 o dostopu javnosti do informacij o okolju in o razveljavitvi Direktive Sveta 90/313/EGS (UL L 41, str. 26) v predpisanem roku.

Izrek

| 1) | Irska s tem, da v predpisanem roku ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2003/4/ES Direktive 2003/4/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2003 o dostopu javnosti do informacij o okolju in o razveljavitvi Direktive Sveta 90/313/EGS, ni izpolnila obveznosti iz te direktive. |
| --- | --- |

1)

Irska s tem, da v predpisanem roku ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2003/4/ES Direktive 2003/4/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2003 o dostopu javnosti do informacij o okolju in o razveljavitvi Direktive Sveta 90/313/EGS, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

| 2) | Irski se naloži plačilo stroškov. |
| --- | --- |

2)

Irski se naloži plačilo stroškov.

---

(1)  UL 294, 2.12.2006.

---

| 23.6.2007 | SL | Uradni list Evropske unije | C 140/5 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

SL

Uradni list Evropske unije

C 140/5

---

Sodba Sodišča (sedmi senat) z dne 10. maja 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Belgiji

(Zadeva C-407/06) (1)

(Neizpolnitev obveznosti države - Direktiva 2003/105/ES - Zaščita delavcev - Nevarnosti večjih nesreč, v katere so vključene nevarne snovi - Neizvršitev prenosa v predpisanem roku)

(2007/C 140/09)

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: B. Schima in J. Hottiaux, zastopnika)

Tožena stranka: Kraljevina Belgija (zastopnik: D. Haven, zastopnik)

Predmet

Neizpolnitev obveznosti države – Nesprejetje zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2003/105/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2003 o spremembi Direktive Sveta 96/82/ES o obvladovanju nevarnosti večjih nesreč, v katere so vključene nevarne snovi (UL L 345, str. 97), v predpisanem roku.

Izrek

| 1. | Kraljevina Belgija s tem, da v predpisanem roku ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2003/105/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2003 o spremembi Direktive Sveta 96/82/ES o obvladovanju nevarnosti večjih nesreč, v katere so vključene nevarne snovi, ni izpolnila obveznosti iz te direktive. |
| --- | --- |

1.

Kraljevina Belgija s tem, da v predpisanem roku ni sprejela zakonov in drugih predpisov, potrebnih za uskladitev z Direktivo 2003/105/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2003 o spremembi Direktive Sveta 96/82/ES o obvladovanju nevarnosti večjih nesreč, v katere so vključene nevarne snovi, ni izpolnila obveznosti iz te direktive.

| 2. | Kraljevini Belgiji se naloži plačilo stroškov. |
| --- | --- |

2.

Kraljevini Belgiji se naloži plačilo stroškov.

---

(1)  UL C 281, 18.11.2006.

---

| 23.6.2007 | SL | Uradni list Evropske unije | C 140/6 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

SL

Uradni list Evropske unije

C 140/6

---

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunalul Dâmboviţa (Romunija) 24. januarja 2007 – Ministerul Administraţiei şi Internelor proti Gheorghe Jipa

(Zadeva C-33/07)

(2007/C 140/10)

Jezik postopka: romunščina

Predložitveno sodišče

Tribunal Dambovita

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Ministerul Administraţiei şi Internelor – Direcţia Generală de Paşapoarte Bucureşti (Ministrstvo za upravo in notranje zadeve – generalni direktorat za potne listine Bukarešta)

Tožena stranka: Gheorghe Jipa

Vprašanja za predhodno odločanje

| 1. | Ali je treba člen 18 ES (v konsolidirani različici, ki je bila objavljena v UL C 325 z dne 24.12.2002) razlagati tako, da nasprotuje oviranju prostega gibanja, ki ga določa veljavno romunsko pravo (s členom 38 in 39 Zakona 248/2005 o ureditvi prostega gibanja romunskih državljanov v tujini)? |
| --- | --- |

1.

Ali je treba člen 18 ES (v konsolidirani različici, ki je bila objavljena v UL C 325 z dne 24.12.2002) razlagati tako, da nasprotuje oviranju prostega gibanja, ki ga določa veljavno romunsko pravo (s členom 38 in 39 Zakona 248/2005 o ureditvi prostega gibanja romunskih državljanov v tujini)?

| 2. | a) | Ali pomenita člena 38 in 39 Zakona 248/2005 (ureditev po nacionalnem pravu), ki osebo (romunskega državljana in torej sedaj tudi državljana Unije) ovirata glede tega, da bi se prosto gibala v drugi državi (v tem primeru v državi članici Evropske unije), oviro prostemu gibanju glede na člen 18 ES? |
| --- | --- | --- |

2.

a)

Ali pomenita člena 38 in 39 Zakona 248/2005 (ureditev po nacionalnem pravu), ki osebo (romunskega državljana in torej sedaj tudi državljana Unije) ovirata glede tega, da bi se prosto gibala v drugi državi (v tem primeru v državi članici Evropske unije), oviro prostemu gibanju glede na člen 18 ES?

| b) | Ali sme država članica Evropske unije (v tem primeru Romunija) omejiti prosto gibanje svojih državljanov na ozemlju druge države članice? |
| --- | --- |

b)

Ali sme država članica Evropske unije (v tem primeru Romunija) omejiti prosto gibanje svojih državljanov na ozemlju druge države članice?

| 3. | a) | Ali spada „nelegalno prebivanje“ v smislu nacionalne Vladne uredbe 825/[1995] o potrditvi Sporazuma med romunsko vlado na eni strani in vladami Kraljevine Belgije, Velikega vojvodstva Luksemburg in Kraljevine Nizozemske na drugi strani o ponovni vključitvi oseb z nelegalnim statusom (pravna podlaga za ponovno vključitev tožene stranke, ki je „prebivala nelegalno“), med razloge „javnega reda“ ali „javne varnosti“ po členu 27 Direktive 2004/38/ES (1), tako da se sme omejiti prosto gibanje takih oseb? |
| --- | --- | --- |

3.

a)

Ali spada „nelegalno prebivanje“ v smislu nacionalne Vladne uredbe 825/[1995] o potrditvi Sporazuma med romunsko vlado na eni strani in vladami Kraljevine Belgije, Velikega vojvodstva Luksemburg in Kraljevine Nizozemske na drugi strani o ponovni vključitvi oseb z nelegalnim statusom (pravna podlaga za ponovno vključitev tožene stranke, ki je „prebivala nelegalno“), med razloge „javnega reda“ ali „javne varnosti“ po členu 27 Direktive 2004/38/ES (1), tako da se sme omejiti prosto gibanje takih oseb?

| b) | Ali je – če je odgovor na prejšnje vprašanje pritrdilen – treba člen 27 Direktive 2004/38/ES o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic razlagati tako, da smejo države članice prosto gibanje ali pravico do prebivanja državljana Unije brez nadaljnjega in brez preverjanja,,osebnega obnašanja „omejiti iz razlogov,javnega reda“ ali „javne varnosti“? |
| --- | --- |

b)

Ali je – če je odgovor na prejšnje vprašanje pritrdilen – treba člen 27 Direktive 2004/38/ES o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic razlagati tako, da smejo države članice prosto gibanje ali pravico do prebivanja državljana Unije brez nadaljnjega in brez preverjanja,,osebnega obnašanja „omejiti iz razlogov,javnega reda“ ali „javne varnosti“?

---

(1)  UL L 158, str. 77.

---

| 23.6.2007 | SL | Uradni list Evropske unije | C 140/6 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

SL

Uradni list Evropske unije

C 140/6

---

Pritožba, ki jo je vložila Komisija Evropskih skupnosti 8. marca 2007 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (peti senat) z dne 14. decembra 2006 v zadevi T-237/02, Technische Glaswerke Ilmenau GmbH proti Komisiji Evropskih skupnosti

(Zadeva C-139/07 P)

(2007/C 140/11)

Jezik postopka: nemščina

Stranke

Pritožnica: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: V. Kreuschitz in P. Aalto, zastopnika)

Druge stranke v postopku: Technische Glaswerke Ilmenau GmbH, Schott Glas, Kraljevina Švedska, Republika Finska

Predlogi pritožnice

| — | sodba Sodišča prve stopnje z dne 14. decembra 2006 (1) v zadevi T-237/02, Technische Glaswerke Ilmenau GmbH proti Komisiji, naj se razveljavi v delu, v katerem je za nično razglašena odločba Komisije z dne 28. maja 2002, s katero je zavrnjen dostop do dokumentov, ki zadevajo postopka za preizkus pomoči, odobrene družbi Technische Glaswerke Ilmenau GmbH; |
| --- | --- |

—

sodba Sodišča prve stopnje z dne 14. decembra 2006 (1) v zadevi T-237/02, Technische Glaswerke Ilmenau GmbH proti Komisiji, naj se razveljavi v delu, v katerem je za nično razglašena odločba Komisije z dne 28. maja 2002, s katero je zavrnjen dostop do dokumentov, ki zadevajo postopka za preizkus pomoči, odobrene družbi Technische Glaswerke Ilmenau GmbH;

| — | družbi Technische Glaswerke Ilmenau GmbH naj se naloži plačilo stroškov postopka. |
| --- | --- |

—

družbi Technische Glaswerke Ilmenau GmbH naj se naloži plačilo stroškov postopka.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Komisija Evropskih skupnosti predlaga razveljavitev sodbe Sodišča prve stopnje z dne 14. decembra 2006 v zadevi T-237/02, s katero je bila za nično razglašena odločba Komisije z dne 28. maja 2002, v delu, v katerem je zavrnjen dostop do dokumentov, ki zadevajo postopka za preizkus pomoči, odobrene družbi Technische Glaswerke Ilmenau GmbH.

V skladu z ustaljeno sodno prakso Sodišča prve stopnje in Sodišča Evropskih skupnosti v postopkih preizkusa pomoči ne obstaja pravica udeleženih strank in s tem tudi prejemnika pomoči do vpogleda v spis. Iz tega izhaja, da je Sodišče prve stopnje pri ugotovitvi v točkah od 87 do 89 izpodbijane sodbe napačno uporabilo pravo, ko je izhajalo iz tega, da niso podane posebne okoliščine, na podlagi katerih bi bilo očitno, da je treba zavrniti vpogled v spis. Nasprotno, na podlagi sodne prakse je očitno, da naj bi bili zadevni dokumenti v celoti zajeti z izjemo od pravice do dostopa do dokumentov in da zato ni treba preveriti vsakega dokumenta posebej.

Poleg tega je postopek preizkusa pomoči postopek zoper državo, ki dodeljuje pomoči, ker prejemniki pomoči niso bili upravičeni do državnih pomoči. Posledično bi v zvezi z vprašanjem vpogleda v spis moralo veljati to, kar je že Sodišče prve stopnje pripoznalo kot postopek za ugotavljanje kršitev v skladu s členom 226 ES, namreč, da v takšnem postopku javnost nima pravice do dostopa do dokumentov.

Izpodbijana sodba poleg tega privede do nesmiselne ugotovitve, da javnost s sklicevanjem na pravilo, ki je namenjeno preglednosti, namreč na Uredbo št. 1049/2001 (2), uživa nadaljnje pravice do vpogleda v spis, kot jih ima zadevni prejemnik pomoči, ki je poleg tega – ravno zato, ker ga v smislu člena 230, četrti odstavek, ES neposredno in posamično zadevajo – upravičen vložiti tožbo zoper odločbo, s katero je bil končan postopek. Še manj pa je mogoče razložiti nadaljnjo posledico, da je namreč zahtevo prejemnika pomoči mogoče zavrniti z napotitvijo na upoštevno sodno prakso, da v primeru zahteve prejemnika pomoči ali neudeležene tretje osebe, ki se sklicuje na preglednost, takšna odločitev o zahtevi ne bi smela biti dopustna.

Komisija s tretjim pritožbenim razlogom izpodbijani sodbi očita, da je v njej vsebovanemu istemu izrazu, namreč besedi „dokument“ v ednini iz člena 4(2) Uredbe št. 1049/2001 in člena 6 Uredbe, pripisan različen pomeni. Medtem ko ta beseda v členu 4(2) pomeni, da je treba preučiti vsak predloženi dokument posebej, je Sodišče prve stopnje člen 6 razložilo tako, da je mogoče s tem zahtevati tudi dostop do zbirke dokumentov, ki je označena kot upravni akt.

Komisija s četrtim pritožbenim razlogom uveljavlja, da je Sodišče prve stopnje kršilo člen 255 ES, ker njegova odločba nima podlage v predpisu, temveč temelji na lastnih izmišljenih predpostavkah, ki s predpisom nimajo zveze.

Na koncu Komisija še uveljavlja, da naj bi Sodišče napačno ugotovilo, da sta bila oba postopka preizkusa pomoči, ki so bile družbi Technische Glaswerke Ilmenau GmbH dodeljene v trenutku odločitve o zahtevi za dostop do upravnega akta, že končana, tako da organ zaupne obravnave ni štel za potrebno, kar pa delno ne bi držalo prav zaradi postopkov pred Sodiščem prve stopnje. Prav tako naj bi Sodišče prve stopnje napačno izhajalo iz tega, da so zaradi Uredbe 1049/2001 zastarele predhodna sodna praksa in druge upoštevne postopkovne določbe s področja nadzora pomoči.

---

(1)  UL C 331, str. 29.

(2)  UL L 145, str. 43.

---

| 23.6.2007 | SL | Uradni list Evropske unije | C 140/7 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

SL

Uradni list Evropske unije

C 140/7

---

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) 20. marca 2007 – Arcor AG & Co. KG proti Zvezni republiki Nemčiji

(Zadeva C-152/07)

(2007/C 140/12)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Bundesverwaltungsgericht

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Arcor AG & Co. KG

Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija

Intervenient: Deutsche Telekom AG

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba Direktivo Komisije 90/388/EGS z dne 28. junija 1990 o konkurenci na trgih za telekomunikacijske storitve – direktiva o konkurenci (1) – in Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 97/33/ES z dne 30. junija 1997 o medomrežnem povezovanju v telekomunikacijah glede zagotavljanja univerzalne storitve in medobratovalnosti z uporabo načel zagotavljanja odprtosti omrežij (ONP) – direktiva o medomrežnem povezovanju (2) – razlagati tako, da nacionalnemu regulativnemu organu preprečujeta naložiti obveznost operaterju omrežja, medomrežno povezanega z javnim telekomunikacijskim omrežjem, na podlagi katere, naj operaterju s prevladujočim tržnim položajem, plača prispevek za izravnavo primanjkljaja, za leto 2003, ki operaterju omrežja nastane zaradi zagotavljanja krajevnih zank?

V primeru pritrdilnega odgovora na vprašanje 1:

Ali mora nacionalno sodišče upoštevati neskladnost take obveznosti, ki ustreza določbi nacionalnega prava, s pravom Skupnosti, v postopku, ki se nanaša na odobritev prispevka operaterju povezanega omrežja?

---

(1)  UL L 192, str. 10.

(2)  UL L 199, str. 32.

---

| 23.6.2007 | SL | Uradni list Evropske unije | C 140/8 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

SL

Uradni list Evropske unije

C 140/8

---

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Nemčija) 20. marca 2007 – Communication Services TELE2 proti Zvezni republiki Nemčiji

(Zadeva C-153/07)

(2007/C 140/13)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Bundesverwaltungsgericht (Nemčija)

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Communication Services TELE2 GmbH

Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija

Intervenient: Deutsche Telekom AG

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba Direktivo Komisije 90/388/EGS z dne 28. junija 1990 o konkurenci na trgih za telekomunikacijske storitve – direktiva o konkurenci (1) – in Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 97/33/ES z dne 30. junija 1997 o medomrežnem povezovanju v telekomunikacijah glede zagotavljanja univerzalne storitve in medobratovalnosti z uporabo načel zagotavljanja odprtosti omrežij (ONP) – direktiva o medomrežnem povezovanju (2) – razlagati tako, da nacionalnemu regulativnemu organu preprečujeta naložiti obveznost operaterju omrežja, medomrežno povezanega z javnim telekomunikacijskim omrežjem, na podlagu katere, naj operaterju s prevladujočim tržnim položajem, plača prispevek za izravnavo primanjkljaja, za leto 2003, ki operaterju omrežja nastane zaradi zagotavljanja krajevnih zank?

V primeru pritrdilnega odgovora na vprašanje 1:

Ali mora nacionalno sodišče upoštevati neskladnost take obveznosti, ki ustreza določbi nacionalnega prava, s pravom Skupnosti, v postopku, ki se nanaša na odobritev prispevka operaterju povezanega omrežja?

---

(1)  UL L 192, str. 10.

(2)  UL L 199, str. 32.

---

| 23.6.2007 | SL | Uradni list Evropske unije | C 140/8 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

SL

Uradni list Evropske unije

C 140/8

---

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Bundesverwaltungsgericht (Deutschland) 20. marca 2007 – Firma 01051 Telekom GmbH proti Zvezni republiki Nemčiji

(Zadeva C-154/07)

(2007/C 140/14)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Bundesverwaltungsgericht

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Firma 01051 Telekom GmbH

Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba Direktivo Komisije 90/388/EGS z dne 28. junija 1990 o konkurenci na trgih za telekomunikacijske storitve – direktiva o konkurenci (1) – in Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 97/33/ES z dne 30. junija 1997 o medomrežnem povezovanju v telekomunikacijah glede zagotavljanja univerzalne storitve in medobratovalnosti z uporabo načel zagotavljanja odprtosti omrežij (ONP) – direktiva o medomrežnem povezovanju (2) – razumeti tako, da nacionalnemu regulacijskemu organu leta 2003 preprečujeta naložiti obveznost operaterju omrežja, medomrežno povezanega z javnim telekomunikacijskim omrežjem, naj operaterju s prevladujočim tržnim položajem plača prispevek za izravnavo primanjkljaja, ki operaterju omrežja nastane zaradi zagotavljanja krajevnih zank?

V primeru pritrditve prvemu vprašanju:

Ali mora nacionalno sodišče v postopku za odobritev zahtevku operaterja omrežja upoštevati nasprotovanje takšne obveznosti pravu Skupnosti, kakršna ustreza določbi nacionalnega prava?

---

(1)  UL L 192, str.10.

(2)  UL L 199, str. 32.

---

| 23.6.2007 | SL | Uradni list Evropske unije | C 140/9 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

SL

Uradni list Evropske unije

C 140/9

---

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je 21. marca 2007 vložilo Consiglio di Stato (Italija) – Salvatore Aiello in drugi proti Comune di Milano, Sindaco di Milano, Comitato tecnico – scientifico per l'emergenza del traffico e della mobilità nella città di Milano, Provincia di Milano, Regione Lombardia, Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dell'Interno, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Euromilano SpA, Metropolitana milanese SpA

(Zadeva C-156/07)

(2007/C 140/15)

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Consiglio di Stato

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeče stranke: Salvatore Aiello in drugi

Tožene stranke: Comune di Milano, Sindaco di Milano, Comitato tecnico – scientifico per l'emergenza del traffico e della mobilità nella città di Milano, Provincia di Milano, Regione Lombardia, Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dell'Interno, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Euromilano SpA, Metropolitana milanese SpA

Vprašanja za predhodno odločanje

| 1) | Ali je treba člen 2 Direktive 337/1985 (1), kjer je določeno, da so projekti, ki bodo pomembno vplivali na okolje podvrženi p. v. o. in da so navedeni projekti opredeljeni v členu 4, razlagati: v smislu, da je katerikoli projekt, ki ima pomemben vpliv na okolje, podvržen p. v. o., čeprav ni zajet v prilogah I ali II k Direktivi; oziroma v drugem smislu, da so podvrženi p. v. o. samo projekti iz prilog I in II k Direktivi? |
| --- | --- |

1)

Ali je treba člen 2 Direktive 337/1985 (1), kjer je določeno, da so projekti, ki bodo pomembno vplivali na okolje podvrženi p. v. o. in da so navedeni projekti opredeljeni v členu 4, razlagati: v smislu, da je katerikoli projekt, ki ima pomemben vpliv na okolje, podvržen p. v. o., čeprav ni zajet v prilogah I ali II k Direktivi; oziroma v drugem smislu, da so podvrženi p. v. o. samo projekti iz prilog I in II k Direktivi?

| 2) | Ali člen 4 Direktive 337/1985, kjer je državam članicam dopuščena možnost določiti p. v. o. za projekte iz priloge II v skladu s presojo od primera do primera ali predhodno določenimi merili, z upoštevanjem meril iz priloge III, ustvarja določeno obveznost ali le možnost za države članice, da upoštevajo vsa merila iz priloge III? |
| --- | --- |

2)

Ali člen 4 Direktive 337/1985, kjer je državam članicam dopuščena možnost določiti p. v. o. za projekte iz priloge II v skladu s presojo od primera do primera ali predhodno določenimi merili, z upoštevanjem meril iz priloge III, ustvarja določeno obveznost ali le možnost za države članice, da upoštevajo vsa merila iz priloge III?

| 3) | Ali člen 1, d.P.R. z dne 12. aprila 1996, pomeni pravilen prenos italijanskega zakonodajalca člena 4 Direktive 337/1985 in njene priloge III, ki za merilo za podvrženost p. v. o. projektov iz priloge II k Direktivi ni določil merila kopičenja projekta z drugimi projekti, kot to določa priloga III k Direktivi? |
| --- | --- |

3)

Ali člen 1, d.P.R. z dne 12. aprila 1996, pomeni pravilen prenos italijanskega zakonodajalca člena 4 Direktive 337/1985 in njene priloge III, ki za merilo za podvrženost p. v. o. projektov iz priloge II k Direktivi ni določil merila kopičenja projekta z drugimi projekti, kot to določa priloga III k Direktivi?

---

(1)  UL L 175, str. 40.

---

| 23.6.2007 | SL | Uradni list Evropske unije | C 140/9 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

SL

Uradni list Evropske unije

C 140/9

---

Tožba, vložena 23. marca 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Republiki Avstriji

(Zadeva C-161/07)

(2007/C 140/16)

Jezik postopka: nemščina

Stranki

Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: E. Traversa in G. Braun, Bevollmächtigte)

Tožena stranka: Republika Avstrija

Predlogi tožeče stranke:

Tožeča stranka predlaga, naj:

| — | Sodišče ugotovi, da je Republika Avstrija s tem, da za vpis družb v sodni register na zahtevo državljanov novih držav članic EU – z izjemo Malte in Cipra – zahteva ugotovitev njihovega statusa kot samozaposlene osebe s strani zavoda za zaposlovanje ali predložitev potrdila o oprostitvi, pri čemer je treba za ugotovitev statusa samozaposlene osebe družbenikov osebne družbe ali manjšinskih delničarjev družbe z omejeno odgovornostjo, ki za družbo opravljajo delo, ki se navadno opravlja v delovnem razmerju, izvršiti ugotovitveni postopek, v katerem se samostojna dejavnost največ tri mesece ne sme opravljati, kršila člen 43 ES; |
| --- | --- |

—

Sodišče ugotovi, da je Republika Avstrija s tem, da za vpis družb v sodni register na zahtevo državljanov novih držav članic EU – z izjemo Malte in Cipra – zahteva ugotovitev njihovega statusa kot samozaposlene osebe s strani zavoda za zaposlovanje ali predložitev potrdila o oprostitvi, pri čemer je treba za ugotovitev statusa samozaposlene osebe družbenikov osebne družbe ali manjšinskih delničarjev družbe z omejeno odgovornostjo, ki za družbo opravljajo delo, ki se navadno opravlja v delovnem razmerju, izvršiti ugotovitveni postopek, v katerem se samostojna dejavnost največ tri mesece ne sme opravljati, kršila člen 43 ES;

| — | se Republiki Avstriji naloži plačilo stroškov. |
| --- | --- |

—

se Republiki Avstriji naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Člen 43(1) ES vsakemu državljanu države članice zagotavlja pravico, da v drugi državi članici ustanovi sedež, z namenom da tam začne in opravlja dejavnost kot samozaposlena oseba, ter da v drugi državi članici ustanovi družbe in upravlja podjetja. Kot izraz splošne prepovedi diskriminacije v členu 12 ES, člen 43 ES prepoveduje diskriminacijo na podlagi državljanstva samozaposlene osebe. Zahteva enakega obravnavanja glede na državljane države gostiteljice se izraža v členu 43, drugi odstavek, ES. Zato naj bi svoboda ustanavljanja zajemala pravico začeti in opravljati katerokoli dejavnost kot samozaposlena oseba ter ustanoviti in upravljati podjetja, zlasti družbe na ozemlju drugih držav članic v skladu s predpisi države gostiteljice, ki veljajo za njene lastne državljane.

Za vpis družbe, ustanovljene na podlagi avstrijskega prava na zahtevo državljana ene izmed držav članic Evropske unije, ki so pristopile 1. maja 2004 – z izjemo Malte in Cipra – avstrijska sodišča, pristojna za vpis družb, zahtevajo ugotovitev statusa samozaposlene osebe. Razlika med samozaposlenimi in nesamozaposlenimi delavci naj bi bila odvisna od „resnične gospodarske vsebine dejavnosti“. V skladu z avstrijsko zakonodajo zlasti družbeniki osebne družbe ter družbeniki družbe z omejeno odgovornostjo, katerih delež v kapitalu je nižji od 25 %, ki opravljajo delo, ki se navadno opravlja v delovnem razmerju, veljajo za samozaposlene delavce. Ta domneva naj bi veljala, dokler regionalna izpostava zavoda za zaposlovanje na zahtevo družbenika ne ugotovi, da ima slednji odločilen vpliv na upravljanje družbe. Dokaz o statusu samozaposlene osebe mora predložiti vlagatelj zahteve. Dokler se z odločbo ne ugotovi statusa samozaposlene osebe, vendar največ tri mesece, zadevnim osebam ni treba začeti opravljati njihove dejavnosti.

Ta določba naj ne bi bila v skladu s svobodo ustanavljanja iz člena 43 ES. Samozaposlene osebe iz osmih novih držav članic naj bi ovirala pri njihovi izbiri ustanovitve sedeža v Avstriji, s tem, da jim bistveno otežuje ustanovitev družbe, ne da bi za to obstajala utemeljitev. Tudi če je res, da naj bi imela zadevna določba le omejeno področje uporabe, pa ji to ne odvzame njenega diskriminatornega značaja. Tudi če državljanom zadevnih osmih držav članic ni bilo treba vedno in brez izjeme vložiti zahteve, naj bi bilo odločilno dejstvo, da avstrijskim državljanom in državljanom drugih držav članic take zahteve nikoli ni bilo treba vložiti. Prehodne določbe pristopne pogodbe so določale omejitve izključno glede prostega gibanja delavcev. Za svobodo ustanavljanja takih možnosti omejitev ni bilo. Dejstvo, da naj bi zadevna zakonodaja v skladu z njenim ratio legis preprečila obid prehodnih določb glede prostega gibanja delavcev in naj ne bi imela namena omejevati svobode ustanavljanja, ne spreminja dejstva, da navsezadnje ta določba pomeni omejitev svobode ustanavljanja.

Omejitve svobode ustanavljanja bi bilo mogoče utemeljiti le na podlagi člena 46 ES z razlogi javnega reda, javne varnosti ali javnega zdravja ter kadar ne gre za očitno diskriminatorne ukrepe z drugimi nujnimi razlogi splošnega interesa. V vsakem primeru morajo biti taki ukrepi, ki pomenijo omejitev svobode ustanavljanja primerni za dosego zasledovanega cilja in ne smejo iti preko tistega, kar je potrebno za ta namen. Sporna avstrisjka določba naj ne bi ustrezala tem zahtevam glede utemeljenosti.

Ni namreč nobenega pokazatelja, na podlagi katerega bi lahko obid prehodnih določb s strani državljanov osmih zadevnih držav članic, ki se ga boji avstrijska vlada, dosegel tako dimenzijo, da bi bil avstrijski trg dela dejansko v temelju ogrožen. Poleg tega naj oba merila presoje narave dela – narava opravljanja dela in vpliv na upravljanje družbe – ne bi bila primerna za razlikovanje med zaposlitveno in samozaposlitveno dejavnostjo. Glede nujnosti omejitve iz trditve avstrijske vlade ni razvidno, zakaj ne bi mogel tudi naknadni nadzor po registraciji družbe kot milejši ukrep doseči željenega namena.

---

| 23.6.2007 | SL | Uradni list Evropske unije | C 140/10 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

SL

Uradni list Evropske unije

C 140/10

---

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Corte suprema di cassazione (Italija) 26. marca 2007 – Ampliscientifica Srl, Amplifin SpA proti Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate

(Zadeva C-162/07)

(2007/C 140/17)

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Corte Suprema di Cassazione

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeči stranki: Ampliscientifica Srl, Amplifin SpA

Toženi stranki: Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate

Vprašanji za predhodno odločanje

| 1) | Ali je treba člen 4(4), drugi pododstavek, Šeste direktive Sveta 77/388/EGS (1) z dne 17. maja 1977, razlagati kot predpis, ki ni dovolj natančen in državam članicam omogoča uporabo tam predvidene ureditve DDV, v posebnih primerih, ko gre za gospodarske, finančne ali pravne vezi med različnimi davčnimi zavezanci oziroma kot predpis, ki je dovolj natančen in zato nalaga, da se jo v primeru, če se država članica odloči, da sprejme tako ureditev, uporabi v vseh primerih, ki se nanašajo na tovrstne vezi? |
| --- | --- |

1)

Ali je treba člen 4(4), drugi pododstavek, Šeste direktive Sveta 77/388/EGS (1) z dne 17. maja 1977, razlagati kot predpis, ki ni dovolj natančen in državam članicam omogoča uporabo tam predvidene ureditve DDV, v posebnih primerih, ko gre za gospodarske, finančne ali pravne vezi med različnimi davčnimi zavezanci oziroma kot predpis, ki je dovolj natančen in zato nalaga, da se jo v primeru, če se država članica odloči, da sprejme tako ureditev, uporabi v vseh primerih, ki se nanašajo na tovrstne vezi?

| 2) | Ne glede na odgovor na predhodno vprašanje, ali ugotovitev časovne omejitve – v smislu, da mora vez obstajati določeno obdobje, kot predpogoj, da se uporabi ureditev, ne da bi lahko zadevni davčni zavezanci dokazali, da obstaja razumen gospodarski razlog za nastanek vezi – predstavlja nesorazmerno sredstvo glede na cilje Direktive in potrebo, da se upošteva načelo prepovedi zlorabe prava? Ali je ta predpis v vsakem primeru v nasprotju z načelom nevtralnosti DDV? |
| --- | --- |

2)

Ne glede na odgovor na predhodno vprašanje, ali ugotovitev časovne omejitve – v smislu, da mora vez obstajati določeno obdobje, kot predpogoj, da se uporabi ureditev, ne da bi lahko zadevni davčni zavezanci dokazali, da obstaja razumen gospodarski razlog za nastanek vezi – predstavlja nesorazmerno sredstvo glede na cilje Direktive in potrebo, da se upošteva načelo prepovedi zlorabe prava? Ali je ta predpis v vsakem primeru v nasprotju z načelom nevtralnosti DDV?

---

(1)  UL L 145, str. 1.

---

| 23.6.2007 | SL | Uradni list Evropske unije | C 140/11 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

SL

Uradni list Evropske unije

C 140/11

---

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgerichts des Saarlandes (Nemčija) 30. marca 2007 – Apothekerkammer des Saarlandes, Marion Schneider, Michael Holzapfel, Dr. Fritz Trennheuser in Deutscher Apothekerverband e.V. proti Saarland, Ministerium für Justiz in Gesundheit und Soziales, vabljen: DocMorris N.V.

(Zadeva C-171/07)

(2007/C 140/18)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Verwaltungsgericht des Saarlandes

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Apothekerkammer des Saarlandes, Marion Schneider, Michael Holzapfel, Dr. Fritz Trennheuser, Deutscher Apothekerverband e.V.

Tožena stranka: Saarland, Ministerium für Justiz, Gesundheit und Soziales

Vabljen: DocMorris N.V.

Vprašanji za predhodno odločanje

| 1. | Ali je treba predpise o svobodi ustanavljanja za kapitalske družbe (člena 43 in 48 PES) razlagati tako, da nasprotujejo prepovedi kapitalskega deleža za lekarne, kot jo določata člen 2(1), točke od 1 do 4, in člen 7, prvi stavek, Gesetz über das Apothekenwesen – ApoG – v različici z dne 15.10.1980 (BGBl. I, str. 1993), nazadnje spremenjen s členom 34 Uredbe z dne 31.10.2006 (BGBl. I, str. 2407)? |
| --- | --- |

1.

Ali je treba predpise o svobodi ustanavljanja za kapitalske družbe (člena 43 in 48 PES) razlagati tako, da nasprotujejo prepovedi kapitalskega deleža za lekarne, kot jo določata člen 2(1), točke od 1 do 4, in člen 7, prvi stavek, Gesetz über das Apothekenwesen – ApoG – v različici z dne 15.10.1980 (BGBl. I, str. 1993), nazadnje spremenjen s členom 34 Uredbe z dne 31.10.2006 (BGBl. I, str. 2407)?

| 2. | Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen:
  Ali je nacionalni organ na podlagi prava Skupnosti, predvsem z vidika člena 10 PES in načela praktičnega učinka prava Skupnosti, upravičen oziroma zavezan, da ne uporabi nacionalnih predpisov, za katere meni, da nasprotujejo predpisom Skupnosti, tudi če ne gre za očitno kršitev prava Skupnosti in Sodišče Evropskih skupnosti ni ugotovilo neskladnosti zadevnih predpisov s pravom Skupnosti? |
| --- | --- |

2.

Če je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen:

Ali je nacionalni organ na podlagi prava Skupnosti, predvsem z vidika člena 10 PES in načela praktičnega učinka prava Skupnosti, upravičen oziroma zavezan, da ne uporabi nacionalnih predpisov, za katere meni, da nasprotujejo predpisom Skupnosti, tudi če ne gre za očitno kršitev prava Skupnosti in Sodišče Evropskih skupnosti ni ugotovilo neskladnosti zadevnih predpisov s pravom Skupnosti?

---

| 23.6.2007 | SL | Uradni list Evropske unije | C 140/11 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

SL

Uradni list Evropske unije

C 140/11

---

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Verwaltungsgericht des Saarlandes (Nemčija) 30. marca 2007 – Farmacevtka Helga Neumann-Seiwert proti Posarju, Ministerium für Justiz, Gesundheit und Soziales

(Zadeva C-172/07)

(2007/C 140/19)

Jezik postopka: nemščina

Predložitveno sodišče

Verwaltungsgericht des Saarlandes (Nemčija).

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: farmacevtka Helga Neumann-Seiwert

Tožena stranka: Posarje, Ministerium für Justiz, Gesundheit und Soziales

Vabljen: DocMorris N.V.

Vprašanji za predhodno odločanje

| 1. | Ali je treba predpise o svobodi ustanavljanja za kapitalske družbe (člena 43 in 48 PES) razlagati tako, da nasprotujejo prepovedi kapitalskega deleža za lekarne, kot jo določata člen 2(1), točke od 1 do 4, in člen 7, prvi stavek, Gesetz über das Apothekenwesen – ApoG – v različici z dne 15.10.1980 (BGBl. I, str. 1993), nazadnje spremenjen s členom 34 Uredbe z dne 31.10.2006 (BGBl. I, str. 2407)? |
| --- | --- |

1.

Ali je treba predpise o svobodi ustanavljanja za kapitalske družbe (člena 43 in 48 PES) razlagati tako, da nasprotujejo prepovedi kapitalskega deleža za lekarne, kot jo določata člen 2(1), točke od 1 do 4, in člen 7, prvi stavek, Gesetz über das Apothekenwesen – ApoG – v različici z dne 15.10.1980 (BGBl. I, str. 1993), nazadnje spremenjen s členom 34 Uredbe z dne 31.10.2006 (BGBl. I, str. 2407)?

| 2. | V primeru, da je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen:
  Ali je nacionalni organ na podlagi prava Skupnosti, predvsem z vidika člena 10 PES in načela praktičnega učinka prava Skupnosti, upravičen oziroma zavezan, da ne uporabi nacionalnih predpisov, za katere meni, da nasprotujejo predpisom Skupnosti, tudi če ne gre za očitno kršitev prava Skupnosti in Sodišče Evropskih skupnosti ni ugotovilo neskladnosti zadevnih predpisov s pravom Skupnosti? |
| --- | --- |

2.

V primeru, da je odgovor na prvo vprašanje pritrdilen:

Ali je nacionalni organ na podlagi prava Skupnosti, predvsem z vidika člena 10 PES in načela praktičnega učinka prava Skupnosti, upravičen oziroma zavezan, da ne uporabi nacionalnih predpisov, za katere meni, da nasprotujejo predpisom Skupnosti, tudi če ne gre za očitno kršitev prava Skupnosti in Sodišče Evropskih skupnosti ni ugotovilo neskladnosti zadevnih predpisov s pravom Skupnosti?

---

| 23.6.2007 | SL | Uradni list Evropske unije | C 140/12 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

SL

Uradni list Evropske unije

C 140/12

---

Tožba, vložena 30. marca 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Italijanski republiki

(Zadeva C-174/07)

(2007/C 140/20)

Jezik postopka: italijanščina

Stranki

Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: E. Traversa in M. Afonso, zastopnika)

Tožena stranka: Italijanska republika

Predlogi tožeče stranke:

| — | Ugotovi naj se, da je Italijanska republika s tem, da je v členu 2(44) zakona z dne 24. decembra 2003 št. 350 (finančni zakon 2004) podaljšala davčno amnestijo za leto 2002, ki jo določata člena 8 in 9 zakona z dne 27. decembra 2002 št. 289 (finančni zakon 2003) in izrecno in splošno določila opustitev preverjanja obdavčljivih transakcij, ki so bile opravljene v davčnem letu 2002, kršila obveznosti iz člena 2(1)(a), (c) in (d) in členov od 193 do 273 Naslov XI Direktive Sveta 2006/112/ES (1) z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost, s katerimi sta bila 1. januarja 2007 razveljavljena in nadomeščena člena 2 in 22 Šeste direktive Sveta 77/388/EGS (2) z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih (Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero), v zvezi s členom 10 Pogodbe ES; |
| --- | --- |

—

Ugotovi naj se, da je Italijanska republika s tem, da je v členu 2(44) zakona z dne 24. decembra 2003 št. 350 (finančni zakon 2004) podaljšala davčno amnestijo za leto 2002, ki jo določata člena 8 in 9 zakona z dne 27. decembra 2002 št. 289 (finančni zakon 2003) in izrecno in splošno določila opustitev preverjanja obdavčljivih transakcij, ki so bile opravljene v davčnem letu 2002, kršila obveznosti iz člena 2(1)(a), (c) in (d) in členov od 193 do 273 Naslov XI Direktive Sveta 2006/112/ES (1) z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost, s katerimi sta bila 1. januarja 2007 razveljavljena in nadomeščena člena 2 in 22 Šeste direktive Sveta 77/388/EGS (2) z dne 17. maja 1977 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih (Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero), v zvezi s členom 10 Pogodbe ES;

| — | Italijanski republiki naj se naloži plačilo stroškov. |
| --- | --- |

—

Italijanski republiki naj se naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

| 1. | Komisija opozarja na dvojno obveznost, ki jo državam članicam nalaga zakonodajalec Skupnosti, in sicer, ne le, da izdajo vse nacionalne zakonodajne akte, potrebne za izvedbo Šeste direktive DDV, ampak tudi, da sprejmejo vse potrebne upravne ukrepe za zagotovitev, da bodo zavezanci za DDV spoštovali obveznosti iz Šeste direktive, zlasti obveznost plačila davka od opravljanja obdavčljivih transakcij v določenem obdobju. Uskladitev glede DDV, ki jo določa zakonodajalec Skupnosti, bi bila nesmiselna in praktično neuporabna, če nacionalne davčne uprave ne bi bile dolžne izvajati učinkovitega preverjanja in nadzora z namenom zagotavljanja „pobiranja davkov na enoten način v vseh državah članicah“, kot izhaja iz uvodne izjave št. 14 Šeste direktive. |
| --- | --- |

1.

Komisija opozarja na dvojno obveznost, ki jo državam članicam nalaga zakonodajalec Skupnosti, in sicer, ne le, da izdajo vse nacionalne zakonodajne akte, potrebne za izvedbo Šeste direktive DDV, ampak tudi, da sprejmejo vse potrebne upravne ukrepe za zagotovitev, da bodo zavezanci za DDV spoštovali obveznosti iz Šeste direktive, zlasti obveznost plačila davka od opravljanja obdavčljivih transakcij v določenem obdobju. Uskladitev glede DDV, ki jo določa zakonodajalec Skupnosti, bi bila nesmiselna in praktično neuporabna, če nacionalne davčne uprave ne bi bile dolžne izvajati učinkovitega preverjanja in nadzora z namenom zagotavljanja „pobiranja davkov na enoten način v vseh državah članicah“, kot izhaja iz uvodne izjave št. 14 Šeste direktive.

| 2. | Pravila, ki jih uvajata člena 8 in 9 italijanskega zakona št. 289/2002, močno presegajo okvir za samostojno upravno urejanje, ki ga je državam članicam podelil zakonodajalec Skupnosti. Namesto, da bi tako pravico do samostojnega urejanja namenila za doseganje večje učinkovitosti davčnega nadzora, je Italijanska država z navedenim zakonom na področju DDV izvedla resnično in pravo splošno, nediskriminatorno in predhodno opustitev vsakega preverjanja in nadzora, in je s tem neposredno kršila določbe člena 22 Šeste direktive in, posledično, splošno obveznost iz člena 2, in sicer, da velja sistem DDV za vse obdavčljive transakcije. Italijanski zakonodajalec je vsem zavezancem za DDV, ki so pod njegovo davčno pristojnostjo, ponudil možnost, da v več davčnih obdobjih povsem izključijo možnosti kakršnegakoli davčnega nadzora. Tako velike ugodnosti je lahko deležen davčni zavezanec s plačilom pavšalno izračunanega zneska, ki je popolnoma drugačen od DDV, ki bi bil odmerjen od cene blaga ali storitev davčnega zavezanca v zadevnem davčnem obdobju. |
| --- | --- |

2.

Pravila, ki jih uvajata člena 8 in 9 italijanskega zakona št. 289/2002, močno presegajo okvir za samostojno upravno urejanje, ki ga je državam članicam podelil zakonodajalec Skupnosti. Namesto, da bi tako pravico do samostojnega urejanja namenila za doseganje večje učinkovitosti davčnega nadzora, je Italijanska država z navedenim zakonom na področju DDV izvedla resnično in pravo splošno, nediskriminatorno in predhodno opustitev vsakega preverjanja in nadzora, in je s tem neposredno kršila določbe člena 22 Šeste direktive in, posledično, splošno obveznost iz člena 2, in sicer, da velja sistem DDV za vse obdavčljive transakcije. Italijanski zakonodajalec je vsem zavezancem za DDV, ki so pod njegovo davčno pristojnostjo, ponudil možnost, da v več davčnih obdobjih povsem izključijo možnosti kakršnegakoli davčnega nadzora. Tako velike ugodnosti je lahko deležen davčni zavezanec s plačilom pavšalno izračunanega zneska, ki je popolnoma drugačen od DDV, ki bi bil odmerjen od cene blaga ali storitev davčnega zavezanca v zadevnem davčnem obdobju.

| 3. | Vpeljava te radikalne nepovezanosti med davčnim dolgom, izračunanim po običajnih pravilih za DDV, in zneskom, ki ga je treba plačati za pristop k „avtomatični poravnavi“ („condono tombale“), je zlasti dobro vidna v primeru, ko davčni zavezanec sploh ni vložil obračuna davka. Davčni zavezanec lahko uredi svoj položaj v vsakem davčnem letu s plačilom 1 500 evrov, če gre za fizično osebo, ali s plačilom 3 000 evrov, če je zavezanec družba. Enak neobstoj kakršnekoli zveze z davčno osnovo opravljenih (ne pa obračunanih) transakcij je značilna tudi za način „avtomatične“ poravnave, ki se opravi z vložitvijo dodatnega obračuna. Znesek, ki ga dolguje davčni zavezanec in ga namerava uporabiti za poravnavo, se namreč izračuna v odstotku (2 %) od DDV, ki bi ga dolgoval od prodaje blaga ali opravljanja storitev pri vsaki obdavčitvi (ali od DDV od nakupov, ki je bil nepravilno odbit v istem davčnem obdobju). |
| --- | --- |

3.

Vpeljava te radikalne nepovezanosti med davčnim dolgom, izračunanim po običajnih pravilih za DDV, in zneskom, ki ga je treba plačati za pristop k „avtomatični poravnavi“ („condono tombale“), je zlasti dobro vidna v primeru, ko davčni zavezanec sploh ni vložil obračuna davka. Davčni zavezanec lahko uredi svoj položaj v vsakem davčnem letu s plačilom 1 500 evrov, če gre za fizično osebo, ali s plačilom 3 000 evrov, če je zavezanec družba. Enak neobstoj kakršnekoli zveze z davčno osnovo opravljenih (ne pa obračunanih) transakcij je značilna tudi za način „avtomatične“ poravnave, ki se opravi z vložitvijo dodatnega obračuna. Znesek, ki ga dolguje davčni zavezanec in ga namerava uporabiti za poravnavo, se namreč izračuna v odstotku (2 %) od DDV, ki bi ga dolgoval od prodaje blaga ali opravljanja storitev pri vsaki obdavčitvi (ali od DDV od nakupov, ki je bil nepravilno odbit v istem davčnem obdobju).

| 4. | Taka predhodna in splošna opustitev vsakega preverjanja lahko močno ovira delovanje skupnega sistema DDV. Posledica tega je zlasti spremenjeno načelo davčne nevtralnosti, ki nasprotuje temu, da bi se gospodarske subjekte, ki izvajajo iste transakcije, pri pobiranju DDV obravnavalo različno. Vsaka izjema od pravila učinkovite uporabe in pobiranja DDV privede namreč do na eni strani hude škode za italijanska podjetja in podjetja iz drugih držav članic, za katere velja običajni sistem davka na dodano vrednost in na drugi strani do hude kršitve načela „lojalne konkurence“ na skupnem trgu, ki je naveden v četrti uvodni izjavi Šeste direktive. |
| --- | --- |

4.

Taka predhodna in splošna opustitev vsakega preverjanja lahko močno ovira delovanje skupnega sistema DDV. Posledica tega je zlasti spremenjeno načelo davčne nevtralnosti, ki nasprotuje temu, da bi se gospodarske subjekte, ki izvajajo iste transakcije, pri pobiranju DDV obravnavalo različno. Vsaka izjema od pravila učinkovite uporabe in pobiranja DDV privede namreč do na eni strani hude škode za italijanska podjetja in podjetja iz drugih držav članic, za katere velja običajni sistem davka na dodano vrednost in na drugi strani do hude kršitve načela „lojalne konkurence“ na skupnem trgu, ki je naveden v četrti uvodni izjavi Šeste direktive.

---

(1)  UL L 347, str. 1.

(2)  UL L 145, str. 1; EE 09/01, str. 54.

---

| 23.6.2007 | SL | Uradni list Evropske unije | C 140/13 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

SL

Uradni list Evropske unije

C 140/13

---

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Consiglio di Stato (Italija) 4. aprila 2007 – SAVA e C. Srl, SIEME Srl, GRADED SpA proti Mostra d'Oltremare SpA in drugi

(Zadeva C-194/07)

(2007/C 140/21)

Jezik postopka: italijanščina

Predložitveno sodišče

Consiglio di Stato

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeče stranke: SAVA e C. Srl, SIEME Srl, GRADED SpA

Tožene stranke: Mostra d'Oltremare SpA in drugi

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali je treba člen 1 Direktive Sveta z dne 21. decembra 1989 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o uporabi revizijskih postopkov oddaje javnih naročil za preskrbo in javnih naročil za gradnje (89/665/EGS) (1), kot je bila spremenjena z Direktivo Sveta 92/50/EGS (2) z dne 18. junija 1992 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil storitev, razlagati tako, da nasprotuje nacionalni ureditvi, v skladu s katero lahko eden od članov priložnostnega združenja brez pravne osebnosti, ki je kot tak udeleženec postopka oddaje javnega naročila, vendar z njim ni bila sklenjena pogodba o oddaji javnega naročila, samostojno izpodbija odločbo o oddaji javnega naročila?

---

(1)  UL L 395, str. 33.

(2)  UL L 209, str. 1.

---

| 23.6.2007 | SL | Uradni list Evropske unije | C 140/13 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

SL

Uradni list Evropske unije

C 140/13

---

Pritožba, ki jo je vložil C.A.S. SpA 16. aprila 2007 zoper sodbo Sodišča prve stopnje (peti senat), z dne 6. februarja 2007 v zadevi T-23/03, C.A.S. SpA proti Komisiji Evropskih skupnosti

(Zadeva C-204/07 P)

(2007/C 140/22)

Jezik postopka: nemščina

Stranki

Pritožnica: C.A.S. SpA (zastopnik: D. Ehle, odvetnik)

Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti

Predlogi pritožnice:

| — | razveljavi naj se sodbo Sodišča prve stopnje z dne 6. februarja 2007 v zadevi T-23/03 (1); |
| --- | --- |

—

razveljavi naj se sodbo Sodišča prve stopnje z dne 6. februarja 2007 v zadevi T-23/03 (1);

| — | ugodi naj se predlogom vloženim na prvi stopnji oziroma, glede na okoliščine primera, zadevo vrne Sodišču prve stopnje, da po temelju odloči o sporu; |
| --- | --- |

—

ugodi naj se predlogom vloženim na prvi stopnji oziroma, glede na okoliščine primera, zadevo vrne Sodišču prve stopnje, da po temelju odloči o sporu;

| — | ugodi naj se ukrepom procesnega vodstva, ki jih je predlagala tožeča stranka z vlogami z dne 28. januarja 2003, 4. avgusta 2003 in 11. avgusta 2003; |
| --- | --- |

—

ugodi naj se ukrepom procesnega vodstva, ki jih je predlagala tožeča stranka z vlogami z dne 28. januarja 2003, 4. avgusta 2003 in 11. avgusta 2003;

| — | toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov na prvi stopnji. |
| --- | --- |

—

toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov na prvi stopnji.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka utemeljuje svojo pritožbo s sledečimi devetimi pritožbenimi razlogi, na podlagi katerih šteje izpodbijano sodbo za napačno:

Prvi pritožbeni razlog: zadeva izključno pristojnost turških organov, kot jo je predpostavljalo Sodišče prve stopnje, za ugotavljanje, ali so potrdila ATR1, ki so jih izdali in so bila predložena pri uvoznem carinskem nadzoru „pristna“ ali „lažna“ oz. „točna“ ali „nepravilna“. Tožeča stranka meni, da v primerih, kadar obstajajo zadostni in utemeljeni razlogi za sodelovanje pristojnih carinskih organov države izvoznice pri nepravilni izdelavi potrdil (izročitev obrazcev, štampiljk in podpisov), kakor tudi pri izvoznem carinskem nadzoru blaga na podlagi teh potrdil, preneha izključna pristojnost carinskih organov države izvoznice. Izjave, ki so jih v zvezi s potrdili dali turški organi kasneje, naj ne bi bilo mogoče upoštevati kot verodostojne in edine odločilne.

Z drugim pritožbenim razlogom tožeča stranka nasprotuje ugotovitvi v izpodbijani sodbi, o obsegu pravic tožeče stranke do pregleda spisa in obrambe. Pravica do pregleda spisa se naj ne bi nanašala zgolj na dokumente, ki jih je Komisija uporabila in s katerimi je utemeljila svojo izpodbijano odločbo. Pravica do pregleda spisa bi naj obsegala tudi vse ostale dokumente, ki so ali niso zaupne narave, in ki bi lahko bili pomembni za oceno dejanske in pravne trditve tožeče stranke.

Tožeča stranka navaja kot tretji pritožbeni razlog, da ji je Sodišče prve stopnje naložilo polno dokazno breme za tiste dejanske okoliščine, ki bi upravičile „posebni primer“ v smislu člena 239 CZS in člena 905 Uredbe za izvajanje CZS. Tožeča stranka meni, da v določenih primerih obstaja obratno dokazno breme ali vsaj zmanjšano dokazno breme. V nobenem primeru naj ne bi tožeča stranka nosila dokaznega bremena za določena dejanska stanja v tretjih državah (v tem primeru: Turčija), ki bi jih Komisija/OLAF, v okviru možnosti, ki jih imata na razpolago, lahko najbolje raziskala in morala raziskati. Enako velja za dejanska stanja, ki so v delovnem in interesnem področju Evropske Komisije.

Tožeča stranka kot četrti pritožbeni razlog navaja, da je Sodišče prve stopnje ravnalo nepravilno tudi z vidika polnega dokaznega bremena, ki je tožeči stranki naloženo v sodbi, ker ni ugodilo ukrepom procesnega vodstva, ki jih je predlagala tožeča stranka, zlasti predlaganim pripravljalnim ukrepom. Namesto tega naj bi bili dokazni predlogi zavrnjeni kot brezpredmetni.

Kot peti pritožbeni razlog tožeča stranka navaja, da je Sodišče prve stopnje pravno napačno razlagalo in opredelilo vse listine, ki jih je predložila tožeča stranka, kakor tudi dejstva in indice, ki izpričujejo o sodelovanju turških organov pri (domnevno) „lažnih“ (dejansko pa „nepravilnih“) potrdilih ATR1. Zaradi tega naj bi tudi prispelo do pravno napačnih posledic. Obenem naj Sodišče prve stopnje ne bi upoštevalo bistvena dejstva v skladu z jasnimi trditvami tožeče stranke.

S šestim pritožbenim razlogom se uveljavlja opustitev Sodišča prve stopnje, opredeliti ravnanje Komisije, ki se ni obrnila na Pridružitveni svet/carinski odbor, kot nepravilno.

Sedmi pritožbeni razlog se nanaša na dejstvo, da naj Sodišče prve stopnje ne bi upoštevalo pravnega interesa tožeče stranke na razglasitev ničnosti delno izpodbijane odločbe Komisije z vidika določenega potrdila ATR.

V osmem pritožbenem razlogu se Sodišču prve stopnje očita, da v zvezi s konkretnim primerom, ni pravno pravilno preudarilo o pravičnosti in tveganju. S tem naj Sodišče prve stopnje ne bi upoštevalo, da bi celo ob predpostavki lažnih potrdil ATR1, z vidika hudih kršitev turških organov in Komisije glede na razmerje med tržnimi udeležence in upravo, bilo nepravično, da bi morala tožeča stranka kot tržni udeleženec, nositi škodo, ki ji je sicer ob pravilnem poteku, ne bi bilo treba.

Deveti pritožbeni razlog predstavlja očitek tožeče stranke, da je v izpodbijani sodbi ob uporabi člena 220(2)(b) CZS na podlagi predstavljenih in ugotovljenih dejstev, aktivno sodelovanje turškega carinskega organa pri izdaji in uporabi 32-ih spornih potrdil ATR1 bilo zavrnjeno.

---

(1)  UL C 82, str. 30.

---

| 23.6.2007 | SL | Uradni list Evropske unije | C 140/14 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

SL

Uradni list Evropske unije

C 140/14

---

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Hof van Beroep te Gent (Belgija) 19. aprila 2007 – kazenski postopek zoper Lodewijk Gysbrechts in Santurel Inter BVBA

(Zadeva C-205/07)

(2007/C 140/23)

Jezik postopka: nizozemščina

Predložitveno sodišče

Hof van Beroep te Gent (Belgija).

Stranki v postopku v glavni stvari

Lodewijk Gysbrechts in Santurel Inter BVBA.

Vprašanje za predhodno odločanje

Ali belgijski zakon z dne 14. julija 1991 o poslovnih običajih ter o obveščanju in varstvu potrošnikov pomeni ukrep z enakovrednim učinkom, prepovedan s členi od 28 do 30 ES, ker ta nacionalni zakon v svojem členu 80(3) prepoveduje od potrošnika zahtevati kakršno koli predplačilo ali plačilo med trajanjem obveznega roka za odstop od pogodbe in ker ta zakon zato nima istega dejanskega vpliva na nacionalno blagovno trgovino kot na trgovino s prebivalci druge države članice, tako da ta položaj povzroča dejansko oviro za prost pretok blaga, torej za načelo, določeno v členu 23 ES?

---

| 23.6.2007 | SL | Uradni list Evropske unije | C 140/15 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

SL

Uradni list Evropske unije

C 140/15

---

Tožba, vložena 19. aprila 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Španiji

(Zadeva C-207/07)

(2007/C 140/24)

Jezik postopka: španščina

Stranki

Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: H. Støvlbæk in R. Vidal Puig, agentes)

Tožena stranka: Kraljevina Španija

Predlogi tožeče stranke:

| — | Naj se ugotovi, da Kraljevina Španija s tem, da je s členom 1(2), prvi pododstavek, ki je edini člen Kraljeve zakonske uredbe št. 4/2006 z dne 24. februarja, spremenila štirinajsto funkcijo Nacionalne Komisije za energijo, ki je predpisana v enajsti dodatni določbi, tretji del, točka 1 Zakona št. 34/1998 z dne 7. oktobra 1998 o sektorju ogljikovodikov, tako da je za pridobitev določenih deležev v podjetjih, ki opravljajo določene regulirane dejavnosti v energetskem sektorju, kot tudi za pridobitev sredstev, ki so potrebna za opravljanje takih dejavnosti, določila pogoj pridobitve predhodnega dovoljenja Nacionalne komisije, ni izpolnila svojih obveznosti iz členov 56 in 43 Pogodbe ES. |
| --- | --- |

—

Naj se ugotovi, da Kraljevina Španija s tem, da je s členom 1(2), prvi pododstavek, ki je edini člen Kraljeve zakonske uredbe št. 4/2006 z dne 24. februarja, spremenila štirinajsto funkcijo Nacionalne Komisije za energijo, ki je predpisana v enajsti dodatni določbi, tretji del, točka 1 Zakona št. 34/1998 z dne 7. oktobra 1998 o sektorju ogljikovodikov, tako da je za pridobitev določenih deležev v podjetjih, ki opravljajo določene regulirane dejavnosti v energetskem sektorju, kot tudi za pridobitev sredstev, ki so potrebna za opravljanje takih dejavnosti, določila pogoj pridobitve predhodnega dovoljenja Nacionalne komisije, ni izpolnila svojih obveznosti iz členov 56 in 43 Pogodbe ES.

| — | Kraljevini Španiji naj se naloži plačilo stroškov. |
| --- | --- |

—

Kraljevini Španiji naj se naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

| 1. | Španska določba, ki je predmet tožbe, s pridobitvijo predhodnega dovoljenja Nacionalne komisija za energijo („CNE“) pogojuje naslednje transakcije:






  — | pridobitev deležev, ki presegajo 10 % kapitala, ali v katerikoli drugi vrednosti, ki zagotavlja znaten vpliv, družbe, ki sama ali prek drugih družb, ki pripadajo isti skupini opravlja določene dejavnosti v energetskem sektorju, s strani kateregakoli subjekta; |
| --- | --- | --- |

1.

Španska določba, ki je predmet tožbe, s pridobitvijo predhodnega dovoljenja Nacionalne komisija za energijo („CNE“) pogojuje naslednje transakcije:

—

pridobitev deležev, ki presegajo 10 % kapitala, ali v katerikoli drugi vrednosti, ki zagotavlja znaten vpliv, družbe, ki sama ali prek drugih družb, ki pripadajo isti skupini opravlja določene dejavnosti v energetskem sektorju, s strani kateregakoli subjekta;

| — | pridobitev sredstev, ki so potrebna za opravljanje teh dejavnosti. |
| --- | --- |

—

pridobitev sredstev, ki so potrebna za opravljanje teh dejavnosti.

| 2. | Komisija ocenjuje, da je sporna določna nezdružljiva s členom 56 Pogodbe ES ker:






  — | sta pridobitev deležev v družbah, ki opravljajo dejavnosti v energetskem sektorju ali pridobitev sredstev potrebnih za opravljanje teh dejavnosti „pretok kapitala“ v smislu člena 56 ES; |
| --- | --- | --- |

2.

Komisija ocenjuje, da je sporna določna nezdružljiva s členom 56 Pogodbe ES ker:

—

sta pridobitev deležev v družbah, ki opravljajo dejavnosti v energetskem sektorju ali pridobitev sredstev potrebnih za opravljanje teh dejavnosti „pretok kapitala“ v smislu člena 56 ES;

| — | zahteva po pridobitvi predhodnega dovoljenja CNE predstavlja „omejitev“ prostega pretoka kapitala, ki jo načeloma prepoveduje člen 56 ES; in |
| --- | --- |

—

zahteva po pridobitvi predhodnega dovoljenja CNE predstavlja „omejitev“ prostega pretoka kapitala, ki jo načeloma prepoveduje člen 56 ES; in

| — | zadevna omejitev glede na Pogodbo ES ni upravičena. |
| --- | --- |

—

zadevna omejitev glede na Pogodbo ES ni upravičena.

| 3. | Natančneje, Komisija meni, da sporne odločbe ne upravičuje cilj zagotavljanja zanesljivosti energetske oskrbe ker:






  — | sporni ukrep ni primeren za zagotavljanje zanesljivosti energetske oskrbe, saj za to obstajajo ustreznejši ukrepi; |
| --- | --- | --- |

3.

Natančneje, Komisija meni, da sporne odločbe ne upravičuje cilj zagotavljanja zanesljivosti energetske oskrbe ker:

—

sporni ukrep ni primeren za zagotavljanje zanesljivosti energetske oskrbe, saj za to obstajajo ustreznejši ukrepi;

| — | je sporni ukrep v vsakem primeru nesorazmeren, saj se pridobitev predhodnega dovoljenja ne omejuje na določene posebne ukrepe upravljanja družbe, katere deleži se pridobijo, ali upravljanja s sredstvi; |
| --- | --- |

—

je sporni ukrep v vsakem primeru nesorazmeren, saj se pridobitev predhodnega dovoljenja ne omejuje na določene posebne ukrepe upravljanja družbe, katere deleži se pridobijo, ali upravljanja s sredstvi;

| — | glede možnosti, da CNE zavrne ali pogojuje izdajo dovoljenje, niso predpisana objektivna in dovolj natančna merila, ki bi lahko bila predmet učinkovitega sodnega nadzora. |
| --- | --- |

—

glede možnosti, da CNE zavrne ali pogojuje izdajo dovoljenje, niso predpisana objektivna in dovolj natančna merila, ki bi lahko bila predmet učinkovitega sodnega nadzora.

Komisija meni, da sporna določba predstavlja tudi omejitev svobode ustanavljanja, ki je v nasprotju s členom 43 ES in ki zaradi razlogov, ki so bili navedeni v zvezi s členom 56 ES ravno tako ni upravičena s ciljem zagotavljanja zanesljivosti energetske oskrbe.

---

| 23.6.2007 | SL | Uradni list Evropske unije | C 140/15 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

SL

Uradni list Evropske unije

C 140/15

---

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supreme Court (Irska) 20. aprila 2007 – The Competition Authority proti Beef Industry Development Society Ltd, Barry Brothers (Carrigmore) Meats Ltd

(Zadeva C-209/07)

(2007/C 140/25)

Jezik postopka: angleščina

Predložitveno sodišče

Supreme Court

Stranki v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: The Competition Authority

Tožena stranka: Beef Industry Development Society Ltd, Barry Brothers (Carrigmore) Meats Ltd

Vprašanja za predhodno odločanje

Če se izkaže, da je za sodišče sprejemljivo, da:

| a) | obstaja presežna zmogljivost v industriji za predelavo govedine, ki bi bila ob izračunani največji zmogljivosti približno 32 %; |
| --- | --- |

a)

obstaja presežna zmogljivost v industriji za predelavo govedine, ki bi bila ob izračunani največji zmogljivosti približno 32 %;

| b) | bo imel učinek te presežne zmogljivosti srednjeročno zelo resne posledice za donosnost celotne industrije; |
| --- | --- |

b)

bo imel učinek te presežne zmogljivosti srednjeročno zelo resne posledice za donosnost celotne industrije;

| c) | so neodvisni svetovalci, medtem, ko še ni bilo znatneje zaznati učinkov presežka zahtev, svetovali, da presežne zmogljivosti v kratkem ne bo mogoče odpraviti z običajnimi tržnimi ukrepi, temveč bo čez čas presežna zmogljivost vodila do zelo pomembnih izgub in na koncu do tega, da bodo predelovalci in obrati zapustili industrijo; |
| --- | --- |

c)

so neodvisni svetovalci, medtem, ko še ni bilo znatneje zaznati učinkov presežka zahtev, svetovali, da presežne zmogljivosti v kratkem ne bo mogoče odpraviti z običajnimi tržnimi ukrepi, temveč bo čez čas presežna zmogljivost vodila do zelo pomembnih izgub in na koncu do tega, da bodo predelovalci in obrati zapustili industrijo;

| d) | so se predelovalci govedine, ki predstavljajo približno 93 % trga ponudbe govedine, strinjali, da bodo sprejeli ukrepe za odpravo presežne zmogljivosti in da so pripravljeni plačati davek za financiranje plačil predelovalcem, ki bodo želeli ustaviti proizvodnjo, in |
| --- | --- |

d)

so se predelovalci govedine, ki predstavljajo približno 93 % trga ponudbe govedine, strinjali, da bodo sprejeli ukrepe za odpravo presežne zmogljivosti in da so pripravljeni plačati davek za financiranje plačil predelovalcem, ki bodo želeli ustaviti proizvodnjo, in

navedeni predelovalci, vključno z desetimi družbami, sestavljajo pravno osebo („družbo“) z namenom izvajanja sporazuma z naslednjimi značilnostmi:

| 1. | obrati (imenovani „obrati, ki bodo prenehali delovati“), ki se ukvarjajo s pokončanjem in predelavo 420 000 živali letno, in ki predstavljajo približno 25 % aktivne zmogljivosti, bi sklenili sporazum s preostalimi podjetji (imenovanimi „obrati, ki bodo delovali še naprej“ ), da zapustijo industrijo in upoštevajo naslednje pogoje; |
| --- | --- |

1.

obrati (imenovani „obrati, ki bodo prenehali delovati“), ki se ukvarjajo s pokončanjem in predelavo 420 000 živali letno, in ki predstavljajo približno 25 % aktivne zmogljivosti, bi sklenili sporazum s preostalimi podjetji (imenovanimi „obrati, ki bodo delovali še naprej“ ), da zapustijo industrijo in upoštevajo naslednje pogoje;

| 2. | obrati, ki bodo prenehali delovati, bi podpisali klavzulo o prepovedi konkurence za obdobje dveh let v zvezi s predelavo goveda na celotnem otoku Irska; |
| --- | --- |

2.

obrati, ki bodo prenehali delovati, bi podpisali klavzulo o prepovedi konkurence za obdobje dveh let v zvezi s predelavo goveda na celotnem otoku Irska;

| 3. | obrati, ki bodo prenehali delovati, bi bili razgrajeni; |
| --- | --- |

3.

obrati, ki bodo prenehali delovati, bi bili razgrajeni;

| 4. | zemljišč, ki so povezana z razgrajenimi obrati, ne bi uporabljali za predelavo govedine za obdobje petih let; |
| --- | --- |

4.

zemljišč, ki so povezana z razgrajenimi obrati, ne bi uporabljali za predelavo govedine za obdobje petih let;

| 5. | obratom, ki bodo prenehali delovati, bi bila postopno izplačana odškodnina v obliki kreditov, ki jih bodo obrati, ki bodo delovali še naprej, dali družbi; |
| --- | --- |

5.

obratom, ki bodo prenehali delovati, bi bila postopno izplačana odškodnina v obliki kreditov, ki jih bodo obrati, ki bodo delovali še naprej, dali družbi;

| 6. | obrati, ki bodo delovali še naprej, bi družbi plačali prostovoljni davek v višini 2 eura na žival pri običajnem odstotku pokončanja in 11 eurov na žival pri pokončanju goveda v odstotku, ki je višji od običajnega; |
| --- | --- |

6.

obrati, ki bodo delovali še naprej, bi družbi plačali prostovoljni davek v višini 2 eura na žival pri običajnem odstotku pokončanja in 11 eurov na žival pri pokončanju goveda v odstotku, ki je višji od običajnega;

| 7. | davek bi uporabili za poplačilo kreditov obratov, ki bodo delovali še naprej; davčna obveznost preneha s poplačilom kreditov; |
| --- | --- |

7.

davek bi uporabili za poplačilo kreditov obratov, ki bodo delovali še naprej; davčna obveznost preneha s poplačilom kreditov;

| 8. | opremo obratov, ki bodo prenehali delovati, za osnovno predelavo govedine, bi prodali le obratom, ki bodo delovali še naprej, ki bi jo uporabili kot rezervno opremo ali za rezervne dele ali jo prodali izven otoka Irska; |
| --- | --- |

8.

opremo obratov, ki bodo prenehali delovati, za osnovno predelavo govedine, bi prodali le obratom, ki bodo delovali še naprej, ki bi jo uporabili kot rezervno opremo ali za rezervne dele ali jo prodali izven otoka Irska;

| 9. | pravice obratov, ki bodo delovali še naprej, glede proizvodnje, oblikovanja cen, prodajnih pogojev, uvoza in izvoza, povečanja zmogljivosti in drugače ne bi bile prizadete; |
| --- | --- |

9.

pravice obratov, ki bodo delovali še naprej, glede proizvodnje, oblikovanja cen, prodajnih pogojev, uvoza in izvoza, povečanja zmogljivosti in drugače ne bi bile prizadete;

in da je dogovorjeno, da bo na podlagi sporazuma, za namen uporabe člena 81(1) ES, znatno prizadeta trgovina med državami članicami, ali gre za sporazum, katerega cilj, različen od posledice, je preprečevanje, omejevanje ali izkrivljanje konkurence na skupnem trgu, in zato ni združljiv s členom 81(1) Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti?

---

| 23.6.2007 | SL | Uradni list Evropske unije | C 140/16 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

SL

Uradni list Evropske unije

C 140/16

---

Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Symvoulio tis Epikrateias (Grčija) 23. aprila 2007 – Michaniki AE proti Ethniko Symvoulio Radiotileorasis, Ypourgos Epikrateias; „Pantechniki AE“ in Syndesmos Epicheirisseon Periodikou Typou

(Zadeva C-213/07)

(2007/C 140/26)

Jezik postopka: grščina

Predložitveno sodišče

Symvoulio tis Epikrateias (Državni svet) (Grčija)

Stranke v postopku v glavni stvari

Tožeča stranka: Michaniki AE.

Tožena stranka: Ethniko Symvoulio Radiotileorasis (Nacionalni svet radia in televije), Ypourgos Epikrateias (državni minister) „Pantechniki AE“ in Syndesmos Epicheirisseon Periodikou Typou (svet podjetij periodičnega tiska).

Vprašanja za predhodno odločanje

| 1. | Ali je seznam izključitvenih razlogov za gradbenike pri javnih naročilih za gradnje iz člena 24 Direktive Sveta z dne 14. junija 1993 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil za gradnje (93/37/EGS) (UL L 199) izčrpen ali ne? |
| --- | --- |

1.

Ali je seznam izključitvenih razlogov za gradbenike pri javnih naročilih za gradnje iz člena 24 Direktive Sveta z dne 14. junija 1993 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil za gradnje (93/37/EGS) (UL L 199) izčrpen ali ne?

| 2. | Če seznam ni izčrpen, ali določba, ki zaradi varstva preglednosti v okviru gospodarske dejavnosti države določa, da status lastnika, družbenika, glavnega delničarja ali vodstvenega delavca podjetja, ki je izdajatelj sredstva obveščanja, ni združljiva s statusom lastnika, družbenika, glavnega delničarja ali vodstvenega delavca podjetja, ki mu država ali pravna oseba javnega sektorja v širšem smislu odda javno naročilo gradenj, dobave ali storitev, zasleduje cilje, ki so združljivi s splošnimi načeli prava Skupnosti in ali je absolutna prepoved oddaje javnih naročil takim podjetjem združljiva s skupnostnim načelom sorazmernosti? |
| --- | --- |

2.

Če seznam ni izčrpen, ali določba, ki zaradi varstva preglednosti v okviru gospodarske dejavnosti države določa, da status lastnika, družbenika, glavnega delničarja ali vodstvenega delavca podjetja, ki je izdajatelj sredstva obveščanja, ni združljiva s statusom lastnika, družbenika, glavnega delničarja ali vodstvenega delavca podjetja, ki mu država ali pravna oseba javnega sektorja v širšem smislu odda javno naročilo gradenj, dobave ali storitev, zasleduje cilje, ki so združljivi s splošnimi načeli prava Skupnosti in ali je absolutna prepoved oddaje javnih naročil takim podjetjem združljiva s skupnostnim načelom sorazmernosti?

| 3. | Če je člen 24 direktive 93/37/EGS treba razlagati tako, da so izključitveni razlogi za gradbenike, ki jih vsebuje, izčrpno našteti, ali da zadevne nacionalne določbe ni mogoče razlagati tako, da zasleduje cilje, ki so združljivi s splošnimi načeli prava Skupnosti, oziroma, če navedena prepoved, ki jo določa, ni združljiva s skupnostnim načelom sorazmernosti, ali navedena direktiva – s tem, ko prepoveduje, da se med izključitvene razloge za izključitev gradbenika iz postopka oddaje javnega naročila za gradnje uvrsti tudi primer, ko ta sam, oziroma član vodstvenega osebja (tj. lastnik zadevnega podjetja, glavni delničar, družbenik ali vodstveni delavec), oziroma osebe, povezane z navedenimi vodstvenimi člani, delujejo v podjetjih, izdajateljih sredstva obveščanja, ki lahko nezakonito vplivajo na postopek oddaje javnih naročil za gradnje s pomočjo bolj splošnega vpliva, ki ga imajo – krši splošna načela varstva konkurence in preglednosti, ter člen 5(2) Pogodbe ES, ki ureja načelo subsidiarnosti? |
| --- | --- |

3.

Če je člen 24 direktive 93/37/EGS treba razlagati tako, da so izključitveni razlogi za gradbenike, ki jih vsebuje, izčrpno našteti, ali da zadevne nacionalne določbe ni mogoče razlagati tako, da zasleduje cilje, ki so združljivi s splošnimi načeli prava Skupnosti, oziroma, če navedena prepoved, ki jo določa, ni združljiva s skupnostnim načelom sorazmernosti, ali navedena direktiva – s tem, ko prepoveduje, da se med izključitvene razloge za izključitev gradbenika iz postopka oddaje javnega naročila za gradnje uvrsti tudi primer, ko ta sam, oziroma član vodstvenega osebja (tj. lastnik zadevnega podjetja, glavni delničar, družbenik ali vodstveni delavec), oziroma osebe, povezane z navedenimi vodstvenimi člani, delujejo v podjetjih, izdajateljih sredstva obveščanja, ki lahko nezakonito vplivajo na postopek oddaje javnih naročil za gradnje s pomočjo bolj splošnega vpliva, ki ga imajo – krši splošna načela varstva konkurence in preglednosti, ter člen 5(2) Pogodbe ES, ki ureja načelo subsidiarnosti?

---

| 23.6.2007 | SL | Uradni list Evropske unije | C 140/17 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

SL

Uradni list Evropske unije

C 140/17

---

Tožba, vložena 3. maja 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Kraljevini Švedski

(Zadeva C-223/07)

(2007/C 140/27)

Jezik postopka: švedščina

Stranki

Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: N. Yerrell in P. Dejmek)

Tožena stranka: Kraljevina Švedska

Predlogi tožeče stranke:

| — | ugotovi naj se, da Kraljevina Švedska, s tem da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za prenos Direktive 2004/49/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o varnosti na železnicah Skupnosti ter o spremembi Direktive Sveta 95/18/ES o izdaji licence prevoznikom v železniškem prometu in Direktive 2001/14/ES o dodeljevanju železniških infrastrukturnih zmogljivosti, naložitvi uporabnin za uporabo železniške infrastrukture in podeljevanju varnostnega spričevala (Direktiva o varnosti na železnici) (1) in Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/50/ES z dne 29. aprila 2004 o spremembi Direktive Sveta 96/48/ES o interoperabilnosti vseevropskega železniškega sistema za visoke hitrosti in Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2001/16/ES o interoperabilnosti vseevropskega železniškega sistema za konvencionalne hitrosti (2), oziroma da o tem ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti iz teh direktiv in |
| --- | --- |

—

ugotovi naj se, da Kraljevina Švedska, s tem da ni sprejela vseh zakonov in drugih predpisov, potrebnih za prenos Direktive 2004/49/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o varnosti na železnicah Skupnosti ter o spremembi Direktive Sveta 95/18/ES o izdaji licence prevoznikom v železniškem prometu in Direktive 2001/14/ES o dodeljevanju železniških infrastrukturnih zmogljivosti, naložitvi uporabnin za uporabo železniške infrastrukture in podeljevanju varnostnega spričevala (Direktiva o varnosti na železnici) (1) in Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/50/ES z dne 29. aprila 2004 o spremembi Direktive Sveta 96/48/ES o interoperabilnosti vseevropskega železniškega sistema za visoke hitrosti in Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2001/16/ES o interoperabilnosti vseevropskega železniškega sistema za konvencionalne hitrosti (2), oziroma da o tem ni obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti iz teh direktiv in

| — | Kraljevini Švedski naj se naloži plačilo stroškov. |
| --- | --- |

—

Kraljevini Švedski naj se naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Rok za prenos direktive v notranji pravni red se je iztekel 30. aprila 2006.

---

(1)  UL L 164, 30.4.2004, str. 44.

(2)  UL L 164, 30.4.2004, str. 114.

---

| 23.6.2007 | SL | Uradni list Evropske unije | C 140/17 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

SL

Uradni list Evropske unije

C 140/17

---

Tožba, vložena 10. maja 2007 – Komisija Evropskih skupnosti proti Zvezni republiki Nemčiji

(Zadeva C-235/07)

(2007/C 140/28)

Jezik postopka: nemščina

Stranki

Tožeča stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: G. Braun, P. Dejmek, Bevollmächtigte)

Tožena stranka: Zvezna republika Nemčija

Predlogi tožeče stranke:

| — | ugotovi naj se, da Zvezna republika Nemčija, s tem, da ni v predpisanem roku sprejela vseh zakonskih in drugih predpisov, potrebnih za prenos Direktive 2004/49/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o varnosti na železnicah Skupnosti ter o spremembi Direktive Sveta 95/18/ES (2) o izdaji licence prevoznikom v železniškem prometu in Direktive 2001/14/ES (3) o dodeljevanju železniških infrastrukturnih zmogljivosti, naložitvi uporabnin za uporabo železniške infrastrukture in podeljevanju varnostnega spričevala (Direktiva o varnosti na železnici) v notranji pravni red, oziroma ni o tem obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti iz Pogodbe ES in te direktive; |
| --- | --- |

—

ugotovi naj se, da Zvezna republika Nemčija, s tem, da ni v predpisanem roku sprejela vseh zakonskih in drugih predpisov, potrebnih za prenos Direktive 2004/49/ES (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o varnosti na železnicah Skupnosti ter o spremembi Direktive Sveta 95/18/ES (2) o izdaji licence prevoznikom v železniškem prometu in Direktive 2001/14/ES (3) o dodeljevanju železniških infrastrukturnih zmogljivosti, naložitvi uporabnin za uporabo železniške infrastrukture in podeljevanju varnostnega spričevala (Direktiva o varnosti na železnici) v notranji pravni red, oziroma ni o tem obvestila Komisije, ni izpolnila obveznosti iz Pogodbe ES in te direktive;

| — | Zvezni republiki Nemčiji naj se naložijo stroški postopka. |
| --- | --- |

—

Zvezni republiki Nemčiji naj se naložijo stroški postopka.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Rok za prenos direktive se je iztekel 30. aprila 2006.

---

(1)  UL L 164, str. 44.

(2)  UL L 143, str. 70.

(3)  UL L 75, str. 29.

---

Sodišče prve stopnje

| 23.6.2007 | SL | Uradni list Evropske unije | C 140/19 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

SL

Uradni list Evropske unije

C 140/19

---

Sodba Sodišča prve stopnje z dne 3. maja 2007 – Freistaat Sachsen proti Komisiji

(Zadeva T-357/02) (1)

(„Državne pomoči - Pomoči, ki so jih odobrili organi zvezne dežele Saške - Shema pomoči v korist majhnim in srednjevelikim podjetjem - Pospešena odobritev - Časovna veljavnost smernic Skupnosti in uredbe o oprostitvi pomoči v korist majhnih in srednjevelikih podjetij - Načrt pomoči, priglašen pred začetkom veljavnosti uredbe o oprostitvi - Legitimno pričakovanje - Pravna varnost - Popolna priglasitev“)

(2007/C 140/29)

Jezik postopka: nemščina

Stranki

Tožeča stranka: Freistaat Sachsen (Nemčija) (zastopnik: T. Lübbig, odvetnik)

Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: V. Kreuschitz in J. Flett)

Predmet zadeve

Zahteva za razglasitev ničnosti členov 2, drugi odstavek, ter 3 in 4 Odločbe Komisije 2003/226/ES z dne 24. septembra 2002 o shemi pomoči, ki jo je predvidela Nemčija – „Program v korist majhnih in srednjevelikih podjetij – Izboljšanje storilnosti saških podjetij“ – podprogrami 1 (coaching), 4 (udeležba na sejmih in razstavah), 5 (sodelovanje) in 7 (spodbujanje dizajna) (UL 2003, L 91, str. 13).

Izrek sodbe

| 1) | Člen 2, drugi dostavek, ter člena 3 in 4 Odločbe Komisije 2003/226/ES z dne 24. septembra 2002 o shemi pomoči, ki jo je predvidela Nemčija – „Program v korist majhnih in srednjevelikih podjetij – Izboljšanje storilnosti saških podjetij“ – podprogrami 1 (coaching), 4 (udeležba na sejmih in razstavah), 5 (sodelovanje) in 7 (spodbujanje dizajna) se razveljavijo. |
| --- | --- |

1)

Člen 2, drugi dostavek, ter člena 3 in 4 Odločbe Komisije 2003/226/ES z dne 24. septembra 2002 o shemi pomoči, ki jo je predvidela Nemčija – „Program v korist majhnih in srednjevelikih podjetij – Izboljšanje storilnosti saških podjetij“ – podprogrami 1 (coaching), 4 (udeležba na sejmih in razstavah), 5 (sodelovanje) in 7 (spodbujanje dizajna) se razveljavijo.

| 2) | Komisiji Evropskih skupnosti se naloži plačilo stroškov. |
| --- | --- |

2)

Komisiji Evropskih skupnosti se naloži plačilo stroškov.

---

(1)  UL C 31, 8.2.2003.

---

| 23.6.2007 | SL | Uradni list Evropske unije | C 140/19 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

SL

Uradni list Evropske unije

C 140/19

---

Sodba Sodišča prve stopnje z dne 3. maja 2007 – Španija proti Komisiji

(Zadeva T-219/04) (1)

(Ribištvo - Razvoj zmogljivosti ribiškega ladjevja držav članic - Sistem vstopa/izstopa - Odbor za ribištvo in ribogojstvo - Jezikovna ureditev)

(2007/C 140/30)

Jezik postopka: španščina

Stranke

Tožeča stranka: Kraljevina Španija (zastopnik: N. Díaz Abad)

Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: T. van Rijn in S. Pardo Quintillán)

Predmet

Predlog za razglasitev ničnosti Uredbe Komisije (ES) št. 1438/2003 z dne 12. avgusta 2003 o pravilih za izvajanje politike flote Skupnosti, kakor je opredeljena v poglavju III Uredbe Sveta (ES) št. 2371/2002 (UL L 204, str. 21).

Izrek

| 1) | Tožba se zavrne. |
| --- | --- |

1)

Tožba se zavrne.

| 2) | Kraljevini Španiji se naloži plačilo stroškov. |
| --- | --- |

2)

Kraljevini Španiji se naloži plačilo stroškov.

---

(1)  UL C 7, 10.1.2004 (prej zadeva C-464/03).

---

| 23.6.2007 | SL | Uradni list Evropske unije | C 140/19 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

SL

Uradni list Evropske unije

C 140/19

---

Sodba Sodišča prve stopnje z dne 10. maja 2007 – Negenman proti Komisiji

(Zadeva T-255/04) (1)

(Uslužbenci - Uradniki - Porodniški dopust - Bolniški dopust - Verjetni datum poroda - Začetek porodniškega dopusta)

(2007/C 140/31)

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Tožeča stranka: Monique Negenman (Roosendaal, Nizozemska) (zastopnik: L. Vogel, odvetnik)

Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: sprva D. Waelbroeck, nato H. Tserepa-Lacombe, zastopnika, slednji skupaj z N. Rampalom, odvetnikom)

Predmet

Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije, s katero sta določena datuma začetka in konca porodniškega dopusta na podlagi člena 58 Kadrovskih predpisov za uradnike Evropskih skupnosti, in odškodninski zahtevek.

Izrek

| 1) | Odločba Komisije z dne 23. oktobra 2003, s katero sta določena datuma začetka in konca porodniškega dopusta tožeče stranke, se razglasi za nično. |
| --- | --- |

1)

Odločba Komisije z dne 23. oktobra 2003, s katero sta določena datuma začetka in konca porodniškega dopusta tožeče stranke, se razglasi za nično.

| 2) | V preostalem se tožba zavrne. |
| --- | --- |

2)

V preostalem se tožba zavrne.

| 3) | Komisiji se naloži plačilo stroškov. |
| --- | --- |

3)

Komisiji se naloži plačilo stroškov.

---

(1)  UL C 228, 11.9.2004.

---

| 23.6.2007 | SL | Uradni list Evropske unije | C 140/20 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

SL

Uradni list Evropske unije

C 140/20

---

Sodba Sodišča prve stopnje z dne 3. maja 2007 – Crespinet proti Komisiji

(Zadeva T-261/04) (1)

(Uradniki - Napredovanje - Napredovalno obdobje 2003 - Dodelitev prednostnih točk)

(2007/C 140/32)

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Tožeča stranka: Alain Crespinet (Rosières, Belgija) (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis in É. Marchal, odvetniki)

Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: H. Tserepa-Lacombe in C. Berardis-Kayser, zastopnika)

Predmet

Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije, s katero je tožeči stranki dodelila prednostne točke za napredovalno obdobje 2003, in odločbe, da se je ne vpiše na seznam uradnikov, ki so v istem napredovalnem obdobju napredovali v naziv A5.

Izrek

| 1) | Tožba se zavrne. |
| --- | --- |

1)

Tožba se zavrne.

| 2) | Vsaka stranka nosi lastne stroške. |
| --- | --- |

2)

Vsaka stranka nosi lastne stroške.

---

(1)  UL C 273, 6.11.2004.

---

| 23.6.2007 | SL | Uradni list Evropske unije | C 140/20 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

SL

Uradni list Evropske unije

C 140/20

---

Sodba Sodišča prve stopnje z dne 8. maja 2007 – Citymo proti Komisiji

(Zadeva T-271/04) (1)

(Pogodbena odgovornost - Arbitražna klavzula - Najemna pogodba - Nedopustnost - Nepogodbena odgovornost - Pogajanja pred sklenitvijo pogodbe - Ugovor nezakonitosti - Legitimno pričakovanje - Dobra vera - Zloraba pravice - Premoženjska škoda - Izguba možnosti)

(2007/C 140/33)

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Tožeča stranka: Citymo SA (Bruselj, Belgija) (zastopniki: P. Van Ommeslaghe, I. Heenen in P.-M. Louis, odvetniki)

Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: L. Parpala in E. Manhaeve, zastopnika, skupaj z D. Philippe in M. Gouden, odvetnika)

Predmet

Prvič, tožba na podlagi pogodbene odgovornosti zato, da se Komisiji naloži, da tožeči stranki plača odškodnino iz naslova razdrtja najemne pogodbe, ki naj bi jo slednja sklenila z Evropsko skupnostjo, ki jo zastopa Komisija, in podredno, tožba na podlagi nepogodbene odgovornosti zato, da se tožeči stranki povrne škoda, ki naj bi jo domnevno utrpela zaradi odločitve Komisije, da prekine pogajanja v fazi pred sklenitvijo navedene najemne pogodbe.

Izrek

| 1) | Komisija je dolžna tožeči stranki plačati znesek v višini 20 000 eurov, skupaj z zamudnimi obrestmi od dneva razglasitve te sodbe do dejanskega plačila, po letni obrestni meri, ki jo določi Evropska centralna banka za glavne refinančne operacije, povečana za 2 točki, ki pa ne sme preseči šestih odstotkov. |
| --- | --- |

1)

Komisija je dolžna tožeči stranki plačati znesek v višini 20 000 eurov, skupaj z zamudnimi obrestmi od dneva razglasitve te sodbe do dejanskega plačila, po letni obrestni meri, ki jo določi Evropska centralna banka za glavne refinančne operacije, povečana za 2 točki, ki pa ne sme preseči šestih odstotkov.

| 2) | V preostalem se tožba zavrne. |
| --- | --- |

2)

V preostalem se tožba zavrne.

| 3) | Vsaka stranka nosi svoje stroške. |
| --- | --- |

3)

Vsaka stranka nosi svoje stroške.

---

(1)  UL C 262, 23.10.2004.

---

| 23.6.2007 | SL | Uradni list Evropske unije | C 140/21 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

SL

Uradni list Evropske unije

C 140/21

---

Sodba Sodišča prve stopnje z dne 3. maja 2007 – Tsarnavas proti Komisiji

(Zadeva T-343/04) (1)

(Uradniki - Ocenjevalno poročilo - Neveljavnost - Ničnostna tožba - Pravni interes - Odškodninska tožba - Nedopustnost)

(2007/C 140/34)

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Tožeča stranka: Vassilios Tsarnavas (Volos, Grčija) (zastopnika: N. Lhoëst in B. d'Orléans, odvetnika)

Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: C. Berardis-Kayser in D. Martin, zastopnika)

Predmet

Prvič, predlog za razglasitev ničnosti odločbe drugostopenjskega ocenjevalca z dne 4. avgusta 2003 o sestavi dokončnega ocenjevalnega poročila tožeče stranke za obdobje od 1. julija 1997 do 30. junija 1999, in drugič, odškodninski zahtevek za nepremoženjsko škodo, ki naj bi jo tožeča stranka utrpela, ker je bilo njeno ocenjevalno poročilo prepozno sestavljeno, in zaradi psihičnega nadlegovanja, ki naj bi ga bila deležna.

Izrek

| 1. | Odločba drugostopenjskega ocenjevalca z dne 4. avgusta 2003 o sestavi dokončnega ocenjevalnega poročila tožeče stranke za obdobje od 1. julija 1997 do 30. junija 1999 se razglasi za nično. |
| --- | --- |

1.

Odločba drugostopenjskega ocenjevalca z dne 4. avgusta 2003 o sestavi dokončnega ocenjevalnega poročila tožeče stranke za obdobje od 1. julija 1997 do 30. junija 1999 se razglasi za nično.

| 2. | V preostalem se tožba zavrne. |
| --- | --- |

2.

V preostalem se tožba zavrne.

| 3. | Komisija nosi svoje stroške in polovico stroškov, ki jih je priglasila tožeča stranka. |
| --- | --- |

3.

Komisija nosi svoje stroške in polovico stroškov, ki jih je priglasila tožeča stranka.

---

(1)  UL C 262, 23.10.2004.

---

| 23.6.2007 | SL | Uradni list Evropske unije | C 140/21 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

SL

Uradni list Evropske unije

C 140/21

---

Sodba Sodišča prve stopnje z dne 10. maja 2007 – Španija proti Komisiji

(Zadeva T-99/05) (1)

(Ribolov - Uredba (ES) št. 494/2002 - Ohranitev morskih virov - Načelo nediskriminacije - Dolžnost obrazložitve)

(2007/C 140/35)

Jezik postopka: španščina

Stranke

Tožeča stranka: Kraljevina Španija (zastopnik: N. Díaz Abad)

Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: T. van Rijn, F. Jimeno Fernández in S. Pardo Quintillán)

Predmet

Predlog za razglasitev ničnosti Uredbe Komisije (ES) št. 494/2002 z dne 19. marca 2002 o vzpostavljanju dodatnih tehničnih ukrepov za obnovitev staleža osliča v podobmočjih III, IV, V, VI in VII ICES in razdelkih VIII a, b, d, e ICES (UL L 77, str. 8).

Izrek

| 1) | Tožba se zavrže. |
| --- | --- |

1)

Tožba se zavrže.

| 2) | Kraljevina Španija nosi svoje stroške in stroške Komisije. |
| --- | --- |

2)

Kraljevina Španija nosi svoje stroške in stroške Komisije.

---

(1)  UL C 144, 15. 6. 2002 (prej C-165/02).

---

| 23.6.2007 | SL | Uradni list Evropske unije | C 140/21 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

SL

Uradni list Evropske unije

C 140/21

---

Sodba Sodišča prve stopnje z dne 15. maja 2007 – Black & Decker proti UUNT – Atlas Copco (Tridimenzionalna oblika električnega orodja rumene in črne barve)

(Združene zadeve T-239/05, T-240/05, od T-245/05 do T-247/05, T-255/05 in od T-274/05 do T-280/05) (1)

(„Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Rok za sprožitev postopka z ugovorom - Prenos po telefaksu - Dopustnost - Jasna določitev prejšnje znamke - Člen 18(1) Uredbe (ES) št. 2868/95“)

(2007/C 140/36)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Tožeča stranka: The Black & Decker Corporation (Towson, Maryland, Združene države) (Zastopniki: H. Carr, QC, in P. Harris, solicitor)

Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (Zastopnik: A. Folliard-Monguiral, zastopnik)

Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenientka pred Sodiščem prve stopnje: Atlas Copco AB (Stockholm, Švedska) (Zastopnika: R. Meade, barrister, in M. Gilbert, solicitor)

Predmet

Tri tožbe zoper odločbe prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 19. aprila (R 727/2004-1, R 729/2004-1, R 723/2004-1, R 730/2004-1 in R 724/2004-1), z dne 27. aprila (R 722/2004-1) in z dne 3. maja 2005 (R 788/2004-1, R 789/2004-1, R 790/2004-1, R 791/2004-1, R 792/2004-1, R 793/2004-1 in R 794/2004-1), glede postopkov z ugovorom med Atlas Copco AB in The Black & Decker Corporation.

Izrek

| 1) | Tožbe se zavrnejo. |
| --- | --- |

1)

Tožbe se zavrnejo.

| 2) | Tožeči stranki se naloži plačilo stroškov. |
| --- | --- |

2)

Tožeči stranki se naloži plačilo stroškov.

---

(1)  UL C 205, 20.8.2005.

---

| 23.6.2007 | SL | Uradni list Evropske unije | C 140/22 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

SL

Uradni list Evropske unije

C 140/22

---

Sodba Sodišča prve stopnje z dne 10. maja 2007 – Antartica proti UUNT – Nasdaq Stock Market (nasdaq)

(Zadeva T-47/06) (1)

(„Znamka Skupnosti - Postopek z ugovorom - Prijava figurativne znamke Skupnosti nasdaq - Prejšnja besedna znamka Skupnosti NASDAQ - Relativni razlog za zavrnitev - Ugled - Člen 8(5) Uredbe (ES) št. 40/94“)

(2007/C 140/37)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Tožeča stranka: Antartica Srl (Rim, Italija) (zastopnik: E. Racca, odvetnik)

Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (zastopnik: A. Folliard-Monguiral, zastopnik)

Druga stranka pred odborom za pritožbe UUNT, intervenient pred Sodiščem prve stopnje: The Nasdaq Stock Market, Inc. (Washington, DC, Združene države) (zastopnika: J. van Manen in J. Hofhuis, odvetnika)

Predmet

Tožba za razveljavitev odločbe drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 7. decembra 2005 (zadeva R 752/2004-2), ki se nanaša na postopek z ugovorom med The Nasdaq Stock Market, Inc. in Antartica Srl.

Izrek

| 1) | Tožba se zavrne. |
| --- | --- |

1)

Tožba se zavrne.

| 2) | Antartica Srl nosi stroške postopka. |
| --- | --- |

2)

Antartica Srl nosi stroške postopka.

---

(1)  UL C 74, 25.3.2006.

---

| 23.6.2007 | SL | Uradni list Evropske unije | C 140/22 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

SL

Uradni list Evropske unije

C 140/22

---

Sklep Sodišča prve stopnje z dne 23. aprila 2007 – SID proti Komisiji

(Zadeva T-30/03) (1)

(Državna pomoč - Odločba, da se ne vloži ugovora - Ničnostna tožba - Dopustnost - Pojem zainteresiranega - Delavski sindikat)

(2007/C 140/38)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Tožeča stranka: Specialarbejderforbundet i Danmark (SID) (Kopenhagen, Danska) (zastopniki: P. Bentley, QC, A. Worsøe in F. Ragolle, odvetniki)

Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnik: sprva H. van Vliet, nato N. Khan)

Intervenienta v podporo tožene stranke: Kraljevina Danska (Zastopnik: J. Molde, zastopnik) in Kraljevina Norveška (Zastopnik: I. Høyland, zastopnik)

Predmet

Zahteva za razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2002)4370 konč. z dne 13. novembra 2002, da ne bo vložila ugovora glede danskih davčnih ukrepov, ki se uporabljajo za mornarje, ki so zaposleni na krovu ladij, ki so vpisane v mednarodni danski register.

Izrek

| 1) | Tožba se zavrže kot nedopustna. |
| --- | --- |

1)

Tožba se zavrže kot nedopustna.

| 2) | Tožeča stranka nosi svoje stroške in stroške Komisije. |
| --- | --- |

2)

Tožeča stranka nosi svoje stroške in stroške Komisije.

| 3) | Vsaka stranka nosi lastne stroške, ki se nanašajo na intervencijo. |
| --- | --- |

3)

Vsaka stranka nosi lastne stroške, ki se nanašajo na intervencijo.

---

(1)  UL C 70, 22.3.2003.

---

| 23.6.2007 | SL | Uradni list Evropske unije | C 140/23 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

SL

Uradni list Evropske unije

C 140/23

---

Sklep Sodišča prve stopnje z dne 30. aprila 2007 – EnBW Energie Baden-Württemberg proti Komisiji

(Zadeva T-387/04) (1)

(Ničnostna tožba - Direktiva 2003/87/ES - Sistem za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov - Nemški nacionalni načrt razdelitve pravic do emisije - Državne pomoči - Pravni interes - Nedopustnost)

(2007/C 140/39)

Jezik postopka: nemščina

Stranke

Tožeča stranka: EnBW Energie Baden-Württemberg (Karlsruhe, Nemčija) (zastopniki: C.-D. Ehlermann, M. Seyfarth, A. Gutermuth in M. Wissmann, odvetniki)

Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: U. Wölker, M. Niejahr in T. Scharf, zastopniki)

Intervenient v podporo tožene stranke: Zvezna republika Nemčija (zastopniki: W.-D. Plessing in U. Forsthoff, zastopnika, skupaj z D. Sellnerjem in U. Karpensteinom, odvetnika)

Predmet

Predlog za razglasitev ničnosti odločbe Komisije C (2004) 2515/2, konč. z dne 7. julija 2004 o nacionalnem načrtu razdelitve pravic do emisije toplogrednih plinov, ki ga je Zvezna republika Nemčija sporočila v skladu z Direktivo 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES (UL L 275, str. 32).

Izrek

| 1) | Tožba se kot nedopustna zavrže. |
| --- | --- |

1)

Tožba se kot nedopustna zavrže.

| 2) | Tožeča stranka nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila tožena stranka. |
| --- | --- |

2)

Tožeča stranka nosi svoje stroške in stroške, ki jih je priglasila tožena stranka.

| 3) | Intervenientka nosi svoje stroške. |
| --- | --- |

3)

Intervenientka nosi svoje stroške.

---

(1)  UL C 6, 8.1.2005.

---

| 23.6.2007 | SL | Uradni list Evropske unije | C 140/23 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

SL

Uradni list Evropske unije

C 140/23

---

Sklep Sodišča prve stopnje z dne 26. aprila 2007 – Tebaldi in drugi proti Komisiji

(Zadeva T-415/04) (1)

(„Javni uslužbenci - Uradniki - Napredovanje - Napredovalno obdobje 2003 - Zavrnitev napredovanja - Dodelitev točk za napredovanje - Očitna nedopustnost“)

(2007/C 140/40)

Jezik postopka: francoščina

Stranke

Tožeče stranke: Vittoria Tebaldi (Bruselj, Belgija); Vicente Tejero Gazo (Tervuren, Belgija); Victor Gonzalez Martinez (Bruselj); in Alessandro Giovannetti (Ernster, Luksemburg) (zastopnika: najprej G. Bounéou in F. Frabetti, nato F. Frabetti, odvetnika)

Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: G. Berscheid in H. Kramer, zastopnika)

Predmet

Predlog za razglasitev ničnosti seznama uradnikov, ki so v napredovalnem obdobju 2003 napredovali v višji naziv, ker ne vsebuje imen tožečih strank, ter pripravljalnih aktov za to odločitev, in, podredno, odločbe o dodelitvi točk za napredovanje v ocenjevalnem obdobju 2003.

Izrek

| 1) | Tožba se kot očitno nedopustna zavrže. |
| --- | --- |

1)

Tožba se kot očitno nedopustna zavrže.

| 2) | Stranke nosijo lastne stroške. |
| --- | --- |

2)

Stranke nosijo lastne stroške.

---

(1)  UL C 300, 4.12.2004.

---

| 23.6.2007 | SL | Uradni list Evropske unije | C 140/24 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

SL

Uradni list Evropske unije

C 140/24

---

Sklep predsednika Sodišča prve stopnje z dne 2. maja 2007 – IPK International World Tourism Marketing Consultants proti Komisiji

(Zadeva T-297/05 R)

(Začasna odredba - Člen 256 ES - Predmet predloga - Dopustnost - Neobstoj nujnosti)

(2007/C 140/41)

Jezik postopka: nemščina

Stranki

Tožeča stranka: IPK International – World Tourism Marketing Consultants GmbH (München, Nemčija) (zastopnik: C. Pitschas, odvetnik)

Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopnika: B. Schima, zastopnik, skupaj z C. Arholdom, odvetnik)

Predmet

Predlog za zadržanje prisilne izvršbe Odločbe Komisije C (2006) 6452 z dne 4. decembra 2006 o vračilu zneska 318.000 eura, ki ga je tožeča stranka kot predplačilo prejela za projekt Ecodata.

Izrek

| 1) | Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne. |
| --- | --- |

1)

Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

| 2) | Odločitev o stroških se pridrži. |
| --- | --- |

2)

Odločitev o stroških se pridrži.

---

| 23.6.2007 | SL | Uradni list Evropske unije | C 140/24 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

SL

Uradni list Evropske unije

C 140/24

---

Sklep predsednika Sodišča prve stopnje z dne 3. maja 2007 – Polimeri Europa proti Komisiji

(Zadeva T-12/07 R)

(Začasna odredba - Konkurenca - Predlog za izdajo začasne odredbe - Odredba, naslovljena na tretje osebe - Nedopustnost)

(2007/C 140/42)

Jezik postopka: italijanščina

Stranki

Tožeča stranka: Polimeri Europa SpA (Brindisi, Italija) (zastopniki: M. Siragusa, F. Moretti in L. Nascimbene, avocats)

Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti (zastopniki: V. Di Bucci, F. Amato in V. Bottka, agents)

Predmet

Predlog za izdajo začasne odredbe, s katero naj se, najprej, naloži Komisiji, da družbi Manufacture Française des Pneumatiques Michelin prepove, da kakorkoli in za kakršenkoli namen uporabi podatke iz različice obvestila o ugotovitvah o možnih kršitvah, v kateri ni zaupnih podatkov, z dne 6. aprila 2006, sprejete v okviru postopka na podlagi člena 81 ES in člena 53 Sporazuma EGP (COMP/F/38.638 – butadienska guma in stiren – butadienska guma v emulziji), ki je bilo posredovano navedeni družbi zaradi sprejetja Odločbe Komisije COMP/F2/D (2006) 1095 z dne 6. novembra 2006, z možnostjo izreka kazni, in nato, odredi Komisiji, da družbi Manufacture Française des Pneumatiques Michelin posreduje prepis sklepa, ki ga je treba vročiti in končno, odredi ostale ukrepe, za katere predsednik Sodišča prve stopnje meni, da so potrebni.

Izrek

| 1) | Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne. |
| --- | --- |

1)

Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

| 2) | Odločitev o stroških se pridrži. |
| --- | --- |

2)

Odločitev o stroških se pridrži.

---

| 23.6.2007 | SL | Uradni list Evropske unije | C 140/24 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

SL

Uradni list Evropske unije

C 140/24

---

Sklep predsednika Sodišča prve stopnje z dne 4. maja 2007 – Icuna.Com proti Parlamentu

(Zadeva T-71/07 R)

(Javna naročila - Postopek javnega razpisa Skupnosti - Postopek za izdajo začasne odredbe - Neobstoj nujnosti)

(2007/C 140/43)

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Tožeča stranka: Icuna.Com SCRL (Braine-le-Château, Belgija) (zastopnika: J. Windey in P. de Bandt, odvetnika)

Tožena stranka: Evropski parlament (zastopnika: O. Caisou-Rousseau in M. Ecker, zastopnika)

Predmet

Predlog za odložitev izvršitve odločbe Evropskega parlamenta z dne 31. januarja 2007 s katero je ta postopek javnega razpisa EP/DGINFO/WEBTV/2006/0003 v delu, v katerem se nanaša na sklop št. 2, razveljavil, in sicer dokler Sodišče prve stopnje ne odloči v postopku v glavni stvari.

Izrek

| 1) | Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne. |
| --- | --- |

1)

Predlog za izdajo začasne odredbe se zavrne.

| 2) | Odločitev o stroških se pridrži. |
| --- | --- |

2)

Odločitev o stroških se pridrži.

---

| 23.6.2007 | SL | Uradni list Evropske unije | C 140/25 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

SL

Uradni list Evropske unije

C 140/25

---

Tožba, vložena 2. aprila 2007 – Fratex Indústria e Comércio proti UUNT – USA Track & Field (TRACK & FIELD USA)

(Zadeva T-103/07)

(2007/C 140/44)

Jezik, v katerem je bila tožba vložena: portugalščina

Stranke

Tožeča stranka: Fratex Indústria e Comércio, Lda. (São Paulo, Brazilija) (zastopnik: B. Braga da Cruz, odvetnik)

Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

Druga stranka pred odborom za pritožbe: USA Track & Field, Inc.

Predlogi tožeče stranke

| — | naj se razveljavi odločba četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 18. januarja 2007 (zadeva št. R 1061/2005-4); |
| --- | --- |

—

naj se razveljavi odločba četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 18. januarja 2007 (zadeva št. R 1061/2005-4);

| — | posledično naj se UUNT naloži zavrnitev registracije znamke Skupnosti št. 168088 za proizvode iz razreda 25; |
| --- | --- |

—

posledično naj se UUNT naloži zavrnitev registracije znamke Skupnosti št. 168088 za proizvode iz razreda 25;

| — | naj se UUNT naloži plačilo stroškov postopka. |
| --- | --- |

—

naj se UUNT naloži plačilo stroškov postopka.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Prijavitelj znamke Skupnosti: USA Track & Field, Inc.

Zadevna znamka Skupnosti: Mešana znamka USA TRACK & FIELD

Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Tožeča stranka

Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: TRACK & FIELD

Odločba oddelka za ugovore: Ugovoru se ugodi

Odločba odbora za pritožbe: Ugoditev pritožbi USA Track & Field, Inc.

Navajani tožbeni razlogi: Tožeča stranka trdi, da izpodbijana odločba krši člen 8(1)(b) Uredbe št. 40/94 (1), ker zaradi sočasnega obstoja obeh zadevnih znakov na trgu, ki oba vsebujeta izraz TRACK & FIELD, obstaja verjetnost, da bodo potrošniki zmedeni. Proizvodi, ki jih označujeta zadevna znaka, so identični in tudi če ne obstaja verjetnost zmede v strogem smislu, še vedno obstaja verjetnost povezovanja s prejšnjo znamko, ki je zajeta z verjetnostjo zmede na podlagi člena 8(1)(b) in fine te uredbe.

---

(1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, str.1).

---

| 23.6.2007 | SL | Uradni list Evropske unije | C 140/25 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

SL

Uradni list Evropske unije

C 140/25

---

Tožba, vložena 11. aprila 2007 – L'Oréal proti UUNT – Spa Monopole (SPA THERAPY)

(Zadeva T-109/07)

(2007/C 140/45)

Jezik, v katerem je bila tožba vložena: francoščina

Stranke

Tožeča stranka: L'Oréal SA (Pariz, Francija) (zastopnik: E. Baud, odvetnik)

Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

Druga stranka pred odborom za pritožbe: SA Spa Monopole, Compagnie fermière de Spa, skrajšano SA Spa Monopole NV (Spa, Belgija)

Predlogi tožeče stranke

| — | Naj se razveljavi odločba četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 24. januarja 2007 (zadeva R 468/2005-4); |
| --- | --- |

—

Naj se razveljavi odločba četrtega odbora za pritožbe UUNT z dne 24. januarja 2007 (zadeva R 468/2005-4);

| — | naj se toženi stranki, in, če je to potrebno, intervenientu naloži plačilo stroškov postopka. |
| --- | --- |

—

naj se toženi stranki, in, če je to potrebno, intervenientu naloži plačilo stroškov postopka.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Prijavitelj znamke Skupnosti: Tožeča stranka

Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka „SPA THERAPY“ za proizvode iz razreda 3 – prijava št. 1 975 283

Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: SA Spa Monopole, Compagnie fermière de Spa, skrajšano SA Spa Monopole NV

Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Besedna znamka Beneluksa „SPA“ za priozvode iz razreda 3

Odločba oddelka za ugovore: Ugoditev ugovoru za vse sporne proizvode

Odločba odbora za pritožbe: Pritožba tožeče stranke se zavrne

Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 8(1)(b) uredbe (ES) št. 40/94 (1), ker naj bi odbor za pritožbe zmotno štel, da so si sporni znaki podobni in ker naj bi, po mnenju tožeče stranke, v zadevnem primeru ne bilo verjetnosti zmede.

---

(1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, str.1).

---

| 23.6.2007 | SL | Uradni list Evropske unije | C 140/26 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

SL

Uradni list Evropske unije

C 140/26

---

Tožba, vložena 16. aprila 2007 – Siemens proti Komisiji

(Zadeva T-110/07)

(2007/C 140/46)

Jezik postopka: nemščina

Stranki

Tožeča stranka: Siemens AG (Berlin in München, Nemčija) (zastopniki: I. Brinker, T. Loest in C. Steinle, odvetniki)

Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

Predlogi tožeče stranke

| — | za ničnega naj se razglasi člen 231(1) ES Odločbe Komisije z dne 24. januarja 2007 (zadeva COMP/F/38.899 – plinsko izolirane stikalne naprave), v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko; |
| --- | --- |

—

za ničnega naj se razglasi člen 231(1) ES Odločbe Komisije z dne 24. januarja 2007 (zadeva COMP/F/38.899 – plinsko izolirane stikalne naprave), v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko;

| — | podredno, globa, naložena v členu 2(m) Odločbe, naj se zniža; |
| --- | --- |

—

podredno, globa, naložena v členu 2(m) Odločbe, naj se zniža;

| — | Komisiji naj se v skladu s členom 87(2) Poslovnika Sodišča prve stopnje naloži stroške postopka. |
| --- | --- |

—

Komisiji naj se v skladu s členom 87(2) Poslovnika Sodišča prve stopnje naloži stroške postopka.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka izpodbija Odločbo Komisije C(2006)6762 konč. z dne 24. januarja 2007 v zadevi COMP/F/38.899 – plinsko izolirane stikalne naprave. Z izpodbijano odločbo je bila tožeči stranki in drugim podjetjem naložena globa zaradi kršitve člena 81 ES in člena 53 Sporazuma EGP. Tožeča stranka naj bi po mnenju Komisije sodelovala pri vrsti sporazumov in usklajenih ravnanj glede sektorja „plinsko izoliranih stikalnih naprav“.

V utemeljitev svoje tožbe, tožeča stranka navaja tri tožbene razloge.

Prvič, toženi stranki se očita, da ni konkretno in podrobno predstavila ter dokazala očitane kršitve. Komisija naj zlasti ne bi dokazala učinkov očitane kršitve na skupnem trgu in EGP, med prvo fazo očitane kršitve do leta 1999.

Drugič, tožeča stranka navaja, da je Komisija napačno domnevala, da je šlo za eno in nadaljevano kršitev ter napačno opredelila trajanje kršitve. Tožeča stranka meni, da tožena stranka ni mogla dokazati, da je tožeča stranka po 22. aprilu 1999 sodelovala pri očitani kršitvi. Poleg tega naj bi šlo za kršitev člena 25 Uredbe (ES) št. 1/2003 (1), ker naj bi po mnenju tožeče stranke njeno sodelovanje pri očitani kršitvi v prvi fazi do leta 1999 zastaralo.

Tožeča stranka nazadnje Komisiji očita, da je pri določitvi globe v znatni meri napačno uporabila pravo. V zvezi s tem je na primer navedeno, da naj bi Komisija napačno presodila težo in trajanje kršitve in zoper tožečo stranko očitno uporabila pretiran „odvračilni multiplikator“. Poleg tega naj bi tožena stranka napačno navedla, da naj bi tožeča stranka imela vodilno vlogo in napačno ni upoštevala njenega sodelovanja s Komisijo.

---

(1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL L 1, str. 1).

---

| 23.6.2007 | SL | Uradni list Evropske unije | C 140/26 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

SL

Uradni list Evropske unije

C 140/26

---

Tožba, vložena 18. aprila 2007 – Toshiba proti Komisiji

(Zadeva T-113/07)

(2007/C 140/47)

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Tožeča stranka: Toshiba Corp. (Tokio, Japonska) (zastopniki: J. MacLennan, Solicitor, A. Schulz in J. Borum, odvetnika)

Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

Predlogi tožeče stranke

Tožeča stranka predlaga Sodišču naj:

| — | Odločbo Komisije z dne 24. januarja 2007 – Zadeva COMP/F/38.899 – Plinsko izolirane stikalne naprave razglasi za nično; ali |
| --- | --- |

—

Odločbo Komisije z dne 24. januarja 2007 – Zadeva COMP/F/38.899 – Plinsko izolirane stikalne naprave razglasi za nično; ali

| — | odločbo razglasi za nično v delu, ki se nanaša na Toshiba; ali |
| --- | --- |

—

odločbo razglasi za nično v delu, ki se nanaša na Toshiba; ali

| — | spremeni člena 1 in 2 odločbe tako, da se prekliče ali bistveno znižajo globe, ki so bile naložene Toshiba; in |
| --- | --- |

—

spremeni člena 1 in 2 odločbe tako, da se prekliče ali bistveno znižajo globe, ki so bile naložene Toshiba; in

| — | Komisiji naloži plačilo stroškov postopka, skupaj s stroški, ki so nastali v povezavi z bančno garancijo. |
| --- | --- |

—

Komisiji naloži plačilo stroškov postopka, skupaj s stroški, ki so nastali v povezavi z bančno garancijo.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka je na podlagi člena 230 ES vložila ničnostno tožbo zoper Odločbo Komisije z dne 24. januarja 2007 (zadeva COMP/F/38.899 – Plinsko izolirane stikalne naprave – C(2006) 6762 konč.), v kateri je Komisija ugotovila, da je tožeča stranka, skupaj z drugimi podjetji, kršila člen 81 ES in od 1. januarja 1994 tudi člen 53 EGS na področju plinsko izoliranih stikalnih naprav ( v nadaljevanju: „PISN“) s skupino sporazumov in usklajenih ravnanj, ki so obsegala (a) delitev trga, (b) dodelitev kvot in ohranjanje posameznih tržnih deležev (c) dodelitev posamičnih projektov PISN (prikrajanje razpisnih ponudb) določenim proizvajalcem in manipulacijo v okviru razpisnih postopkov za te projekte, (d) določanje cen, (e) sporazume o odpovedi licenčnih sporazumov s tistimi, ki niso člani kartela in f) izmenjavo občutljivih informacij o trgu. Podredno tožeča stranka predlaga preklic ali znižanje glob, ki so ji bile naložene.

Po mnenju tožeče stranke, izgleda, da je Komisija utemeljila svojo presojo na treh sporazumih, zaradi katerih je ugotovila obstoj svetovnega kartelnega sporazuma. Četudi bi to bilo tako, tožeča stranka trdi, da Komisija nima pristojnosti nad ravnanjem, ki bi lahko omejevalo konkurenco zunaj EGS.

Tožeča stranka navaja, da Komisija ni zadovoljila zahtevanega dokaznega standarda o sodelovanju tožeče stranke pri kakršnem koli sporazumu ali usklajenem ravnanju, da se ne prodaja v Evropi, ali o plačilu nadomestila japonskim podjetjem s strani evropskih dobaviteljev PISN za to, da ne vstopijo v Evropo, s tem da so evropski projekti zapolnjevali Evropsko GQ kvoto. Dalje tožeča stranka trdi, da se je v podkrepitev Komisija zanesla na prav tako posredne, nejasne in neutemeljene dokaze, ki v glavnem obsegajo ustne izjave prosilca za ugodno obravnavo, in, se poleg tega domnevno ni ozirala na dokaze, predložene za izpodbijanje obremenilnih dokazov.

Poleg tega, medtem ko, tožeča stranka ne zanika, da je bila del „GQ sporazuma“, pa zatrjuje, da je bil zadevni sporazum svetovni sporazum, ki ni zajemal Evrope, in nad katerim Komisija nima pristojnosti. Tožeča stranka trdi, da je v poizkusu uveljavitve pristojnosti nad tožečo stranko, Komisija popolnoma preusmerila osredotočenost v pravni presoji na to, ali je obstajal „splošni dogovor“(da se bodo Japonci vzdržali vstopa na evropski trg in da se bodo evropska podjetja enako vzdržala konkurenčnih dejanj na Japonskem), in ali se je določene evropske projekte sistematično sporočalo japonskim podjetjem in se z njim „zapolnjevalo“ evropsko „GQ“ kot del tega „splošnega dogovora“. Zato se trdi, da Komisija ni dokazala, da bi tožeča stranka morala biti odgovorna za vrsto kršitev na evropski ravni, in naj bi storila očitno napako pri presoji.

Nadalje se trdi, da je bil v zvezi z izpodbijano odločbo kršen postopek. V tem pogledu tožeča stranka meni, da so bile njene pravice obrambe ogrožene, zaradi tega ker Komisija ni podala primerne obrazložitve, ni odobrila dostopa do dokazov in je izkrivljala dokaze.

Podredno, tožeča stranka trdi, da je bila metoda, uporabljena pri odmeri glob naslovnikom odločbe, zato ker Komisija ni ustrezno porazdelila odgovornosti med evropskimi in japonskimi podjetji, napačna. V tem pogledu tožeča stranka meni, da Komisija ni pravilno presodila niti resnosti niti trajanja kršitev in tako tožečo stranko nepošteno diskriminirala.

---

| 23.6.2007 | SL | Uradni list Evropske unije | C 140/27 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

SL

Uradni list Evropske unije

C 140/27

---

Tožba, vložena 17. aprila 2007 – Francija proti Komisiji

(Zadeva T-116/07)

(2007/C 140/48)

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Tožeča stranka: Francoska republika (zastopnika: G. de Bergues in S. Ramet, zastopnika)

Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

Predlogi tožeče stranke

| — | razglasitev izpodbijane odločbe v celoti; |
| --- | --- |

—

razglasitev izpodbijane odločbe v celoti;

| — | naložitev plačila stroškov Komisiji. |
| --- | --- |

—

naložitev plačila stroškov Komisiji.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Svet je z odločbo z dne 30. junija 1997, sprejeto na podlagi predloga Komisije, državam članicam dovolil, da za nekatera mineralna olja, če so uporabljena v posebne namene, uporabljajo ali še naprej uporabljajo obstoječe nižje trošarinske stopnje ali oprostitve plačila trošarine v skladu s postopkom, predvidenim v Direktivi 92/81/EGS (1). Svet je s štirimi zaporednimi odločbami podaljšal veljavnost te odobritve, tako da se zadnje obdobje veljavnosti odobritve izteče 31. decembra 2006. Franciji je odobreno znižanje stopnje ali oprostitve trošarine za težko kurilno olje, ki se kot gorivo uporablja za proizvodnjo aluminijevega oksida v pokrajini Gardanne.

Komisija je z dopisom z dne 30. oktobra 2001 Franciji vročila sklep o začetku postopka, določenega v členu 88(2) Pogodbe ES, v zvezi z oprostitvijo trošarine za mineralna olja, ki se kot goriva uporabljajo za proizvodnjo aluminijevega oksida v pokrajini Gardanne (2). Komisija je zaradi tega postopka 7. decembra 2005 sprejela sporno odločbo 2006/323/ES, s katero je ugotovila, da so oprostitve trošarine za mineralna olja, ki se kot goriva uporabljajo za proizvodnjo aluminijevega oksida v pokrajini Gardanne, v pokrajini Shannon in na Sardiniji, ki jih izvajajo Francija, Irska in Italija, državne pomoči v smislu člena 87(1) ES, delno nezdružljive s skupnim trgom, in s katero je tako zadevnim državam članicam odredila, da navedene pomoči izterjajo (3). Francija je 17. februarja 2006 vložila tožbo, s katero zahteva delno razglasitev ničnosti te odločbe, kolikor se nanaša na oprostitev, ki jo je Francija dodelila pokrajini Gardanne (4).

Komisija je odločila zaključiti uradni postopek preizkusa oprostitve trošarine za težka mineralna olja, ki se uporabljajo za proizvodnjo aluminijevega oksida od 1. januarja 2004. Po tem, ko je državam članicam in tretjim zadevnim osebam omogočila, da predložijo svoja stališča v zvezi s tem, je sprejela odločbo C(2007)286 konč. z dne 7. februarja 2007 v zvezi z oprostitvijo trošarine za mineralna olja, ki se kot goriva uporabljajo za proizvodnjo aluminijevega oksida v pokrajini Gardanne, v pokrajini Shannon in na Sardiniji, ki jih izvajajo Francija, Irska in Italija (državne pomoči št. C 78-79-80/2001). Gre za odločbo, ki se v obravnavani zadevi izpodbija.

Tožeča stranka v podporo svoji tožbi navaja dva tožbena razloga, od katerih je prvi kršitev pojma državne pomoči v smislu člena 87(1) ES. Zatrjuje, da naj bi Komisija napačno uporabila pravo s tem, ko je sklepala na obstoj državne pomoči, čeprav naj ne bi bili izpolnjeni vsi pogoji, potrebni za opredelitev pomoči, kot jih je vzpostavila sodna praksa Altmark (5). Poleg tega trdi, da je Svet sprejel odločbe o odobritvi oprostitev do 31. decembra 2006 na predlog Komisije, ki bi se morala po mnenju tožeče stranke, preden je podala tak predlog, prepričati, da odobritev ne izkrivlja konkurence. Tožeča stranka torej navaja, da Komisija ni mogla na eni strani Svetu predlagati, naj sprejme odločbo o odobritvi oprostitve trošarine in naj ne nasprotuje njenemu podaljšanju do 31. decembra 2006, in na drugi strani ugotoviti, da je ta oprostitev državna pomoč, ki ni združljiva s skupnim trgom od 1. januarja 2004.

Drugi tožbeni razlog, ki ga navaja tožeča stranka, je neobrazložitev, ker izpodbijana odločba naj ne bi zajemala razvoja zadevnega trga oziroma položaja različnih podjetij na tem trgu ali škodovanja konkurenci in vpliva na zadevno trgovino.

---

(1)  Direktiva Sveta z dne 19. oktobra 1992 o uskladitvi trošarinskih struktur za mineralna olja.

(2)  Objavljeno v UL C 30, 2.2.2002.

(3)  Odločba C(2005)4436 konč., državne pomoči št. C 78-79-80/2001, UL 2006, L 119, str. 12.

(4)  Zadeva T-56/06, Francija proti Komisiji, sporočilo, objavljeno v Uradnem listu, objavljenem 22. aprila 2006, C 96, str. 21.

(5)  Sodba Sodišča z dne 24. julija 2004 v zadevi Altmark Trans, C-280/00, ZOdl., str. I-7747.

---

| 23.6.2007 | SL | Uradni list Evropske unije | C 140/28 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

SL

Uradni list Evropske unije

C 140/28

---

Tožba, vložena 18. aprila 2007 – Areva in drugi proti Komisiji

(Zadeva T-117/07)

(2007/C 140/49)

Jezik postopka: francoščina

Stranke

Tožeče stranke: AREVA SA, AREVA T&D HOLDING SA, AREVA T&D SA (Pariz, Francija) in AREVA T&D AG (Oberentfelden, Švica) (zastopnika: A. Schild, odvetnica, in J.-M. Cot, odvetnik)

Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

Predlogi tožeče stranke

| — | naj se člen 1 Odločbe Komisije z dne 24. januarja 2007 razglasi za ničnega v delu, v katerem pripisuje družbama AREVA T&D SA in ALSTOM SA solidarno odgovornost za protikonkurenčna ravnanja, storjena med 7. decembrom 1992 in 8. januarjem 2004, in pripisuje družbam AREVA T&D SA, AREVA T&D AG, AREVA T&D HOLDING SA in AREVA SA solidarno odgovornost za protikonkurenčna ravnanja, storjena med 9. januarjem 2004 in 11. majem 2004; |
| --- | --- |

—

naj se člen 1 Odločbe Komisije z dne 24. januarja 2007 razglasi za ničnega v delu, v katerem pripisuje družbama AREVA T&D SA in ALSTOM SA solidarno odgovornost za protikonkurenčna ravnanja, storjena med 7. decembrom 1992 in 8. januarjem 2004, in pripisuje družbam AREVA T&D SA, AREVA T&D AG, AREVA T&D HOLDING SA in AREVA SA solidarno odgovornost za protikonkurenčna ravnanja, storjena med 9. januarjem 2004 in 11. majem 2004;

| — | podredno, naj se razveljavi ali občutno zmanjša znesek globe, ki je bila naložena družbam AREVA T&D SA, AREVA T&D AG, AREVA T&D HOLDING SA in AREVA SA; |
| --- | --- |

—

podredno, naj se razveljavi ali občutno zmanjša znesek globe, ki je bila naložena družbam AREVA T&D SA, AREVA T&D AG, AREVA T&D HOLDING SA in AREVA SA;

| — | Komisiji naj se naloži plačilo stroškov. |
| --- | --- |

—

Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

S to tožbo predlagajo tožeče stranke razglasitev delne ničnosti Odločbe Komisije C (2006) 6762 konč. z dne 24. januarja 2007 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 ES in člena 53 EGP (zadeva COMP/F/38.899 – Plinsko izolirane stikalne naprave) v zvezi z omejevalnim sporazumom na področju načrtov za plinsko izolirane stikalne naprave v zvezi z izigravanjem razpisa glede teh načrtov, določanjem najnižjih cen ponudb, dodeljevanjem kvot in načrtov ter izmenjavo podatkov. Podredno stranke zahtevajo znižanje zneska globe, ki jim je bila naložena z izpodbijano odločbo.

V podporo svojim zahtevam tožeče stranke navajajo sedem tožbenih razlogov.

Prvi tožbeni razlog je, da je Komisija kršila obveznosti obrazložitve, ki je določena v členu 253 ES, s tem, da naj bi bila obrazložitev protislovna in nezadostna, glede elementa, ki se nanašajo zlasti na pripisovanje protikonkurenčnih ravnanj, obsodbo skupaj z družbo ALSTOM SA in zvišanje osnovnega zneska globe, naložene zaradi vodilne vloge družbe AREVA T&D SA.

Z drugim tožbenim razlogom tožeče stranke očitajo Komisiji kršitev člena 81 ES in zlasti pravnih pravil o pripisovanju odgovornosti za kršitev s tem, da je štela družbi AREVA T&D SA in AREVA T&D AG za odgovorni za protikonkurenčna ravnanja, storjena preden sta se ločili od družbe ALSTOM SA, ker je odločila, da te družbe pred ločitvijo niso bile neodvisne od družbe ALSTOM AS.

Tretji tožbeni razlog, ki ga navajajo tožeče stranke, je kršitev člena 81 ES s tem, da naj bi Komisija družbama AREVA SA in AREVA T&D HOLDING SA pripisala protikonkurenčna ravnanja, ki pripadajo od njih neposredno ali posredno odvisnim družbam AREVA T&D SA in AREVA T&D AG, medtem ko naj po mnenju tožečih strank ne bi dokazala, da sta družbi AREVA SA in AREVA T&D HOLDING SA izvajali učinkovit nadzor nad njunima odvisnima družbama v času, ko je bila kršitev storjena.

Četrti in peti tožbeni razlog sta kršitev členov 7 in 81 ES, zlasti pravil o solidarni odgovornosti za kršitve. Tožeče stranke trdijo, da naj Komisija ne bi mogla določiti solidarne odgovornosti družb AREVA T&D SA in ALSTOM SA, ker ne sestavljata ene ekonomske enote in ker naj bi taka skupna obsodba pomenila nezakonit prenos pristojnosti Komisije, da izreče kazni, ter kršitev splošnih načel enakega obravnavanja, pravne varnosti in učinkovitega sodnega varstva.

S šestim tožbenim razlogom tožeče stranke izpodbijani odločbi očitajo, da je v njej napačno uporabljen pojem vodje in s tem kršen člen 81 ES ter Smernice o načinu določanja glob (1) in ves splošnih pravnih načel.

Z zadnjim tožbenim razlogom tožeče stranke trdijo, da naj bi Komisija storila napako pri presoji glede obsega sodelovanja tožečih strank v preiskavi, s čimer je bil kršen člen 81 in Smernice o sodelovanju, določene v obvestilu o oprostitvi globe in znižanju njenega zneska v zadevah v zvezi z omejevalnimi sporazumi (2).

---

(1)  UL C 9, 14.1.1998, str. 3.

(2)  UL C 45, 19.2.2002, str. 3.

---

| 23.6.2007 | SL | Uradni list Evropske unije | C 140/29 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

SL

Uradni list Evropske unije

C 140/29

---

Tožba, vložena 16. aprila 2007 – MB Immobilien in MB System proti Komisiji

(Zadeva T-120/07)

(2007/C 140/50)

Jezik postopka: nemščina

Stranke

Tožeči stranki: MB Immobilien Verwaltungs GmbH (Neukirch/Lausitz, Nemčija) in MB System GmbH & Co. KG (Nordhausen, Nemčija) (zastopnik: G. Brüggen, odvetnik)

Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

Predlogi tožečih strank

| — | Odločba Komisije C (2007) 130 konč. z dne 24. januarja 2007 o državni pomoči št. C 38/2005 (prej NN 52/2004) Nemčije v korist skupini Biria naj se razglasi za nično, |
| --- | --- |

—

Odločba Komisije C (2007) 130 konč. z dne 24. januarja 2007 o državni pomoči št. C 38/2005 (prej NN 52/2004) Nemčije v korist skupini Biria naj se razglasi za nično,

| — | toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka. |
| --- | --- |

—

toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeči stranki izpodbijata odločbo Komisije C (2007) 130 konč. z dne 24. januarja 2007, v kateri je Komisija odločila, da je državna pomoč Nemčije, ki obsega tri ukrepe v korist Bike Systems GmbH & Co. Thüringer Zweiradwerk KG, Sachsen Zweirad GmbH in Biria GmbH (pozneje Biria AG) nezdružljiva s skupnim trgom.

Prva tožeča stranka je pravna naslednica družbe Biria AG, druga pa družbe Bike Systems GmbH & Co. Thüringer Zweiradwerk KG. Tožeči stranki zatrjujeta, da se izpodbijana odločba Komisije nanje nanaša neposredno in posamično.

Tožeči stranki v utemeljitev svoje tožbe na prvem mestu navajata kršitev prava Skupnosti zaradi napačne razlage odobrene sheme državne pomoči. V zvezi s tem toženi stranki očitata, da svoje odločbe ni sprejela na podlagi opredelitve podjetja v težavah, ki jo vsebuje shema odobrene pomoči.

Poleg tega naj bi Komisija zaradi napačne ocene dejanskega stanja kršila pravo Skupnosti. Tožeči stranki v zvezi s tem zatrjujeta, da podjetja, na katera se nanaša izpodbijana odločba, v nasprotju z mnenjem tožene stranke, v trenutku odobritve pomoči niso bila podjetja v težavah.

Na koncu tožeča stranka navaja, da naj bi bila zaradi hudih napak v obrazložitvi podana kršitev prava Skupnosti.

---

| 23.6.2007 | SL | Uradni list Evropske unije | C 140/30 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

SL

Uradni list Evropske unije

C 140/30

---

Tožba, vložena 18. aprila 2007 – Alstom proti Komisiji

(Zadeva T-121/07)

(2007/C 140/51)

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Tožeča stranka: Alstom (Levallois Perret, Francija) (zastopniki: J. Derenne, odvetnik, W. Broere, solicitor, ter A. Müller-Rappard in C. Guirado, odvetnika)

Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

Predlogi tožeče stranke

| — | razglasitev ničnosti členov 1(b), 2(b) in 2(c) izpodbijane odločbe; |
| --- | --- |

—

razglasitev ničnosti členov 1(b), 2(b) in 2(c) izpodbijane odločbe;

| — | podredno, znatno znižanje globe, naložene podjetju Alstom; |
| --- | --- |

—

podredno, znatno znižanje globe, naložene podjetju Alstom;

| — | naložitev Komisiji plačila stroškov postopka. |
| --- | --- |

—

naložitev Komisiji plačila stroškov postopka.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

S to tožbo tožeča stranka predlaga delno razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2006) 6762 konč. z dne 24. januarja 2007 o postopku uporabe člena 81 ES in člena 53 EGP (zadeva COMP/F/38.899 – Plinsko izoliran stikalni mehanizem), glede sporazuma na področju projektov za plinsko izolirane stikalne mehanizme o manipulaciji javnih razpisov za te projekte, določitvi minimalnih cen ponudb, dodelitvi kvot in projektov in izmenjavi informacij. Podredno tožeča stranka predlaga razveljavitev ali znižanje globe, ki ji je bila naložena z izpodbijano odločbo.

V utemeljitev svojih predlogov navaja osem tožbenih razlogov.

Prvi je kršitev pravila o pravni varnosti in splošnem načelu „pravice do učinkovitega pravnega sredstva“, ker je Komisija s tem, da je naložila solidarno denarno kazen dvema podjetjema, ki sta neodvisni tako pravno kot ekonomsko, ustvarila položaj, v katerem naj bi bila morebitna korist za tožečo stranko iz tožbe zoper izpodbijano odločbo odvisna izključno od izida pravnega sredstva neodvisne tretje osebe.

Drugi tožbeni razlog je kršitev upoštevnih pravnih pravil o solidarnosti, ker naj bi Komisija za solidarno odgovorni za isto kršitev postavila podjetji, ki med sabo nista pravno povezani, in s tem kršila načeli pravne varnosti in individualizacije kazni.

S tretjim tožbenim razlogom tožeča stranka očita Komisiji, da je kršila člen 253 ES, ker ni navedla razloga, zakaj naj elementi, ki jih je navedla tožeča stranka kot dokaz, da nima odločujočega vpliva na svoje hčerinske družbe, ki jih ima v 100-odstotni lasti, ne bi zadostovali za ovržbo izpodbojne domneve glede tega.

Četrti tožbeni razlog tožeče stranke je kršitev člena 81 ES in zlasti pravil o odgovornosti družb mater za kršitve, ki so jih storile njene hčerinske družbe, ter pravil o prenosu odgovornosti za kršitve.

S petim tožbenim razlogom tožeča stranka navaja, da naj bi izpodbijana odločba kršila pravila o priznanju oteževalnih okoliščin za dejavnosti „vodje sporazuma“ skupaj z načelom enakega obravnavanja. Tožeča stranka zatrjuje, da ji je Komisija napačno pripisala vlogo vodje in da naj bi bila njena vloga „evropskega tajnika“ sporazuma izključno administrativna in naj ji ne bi podeljevala pomembnejše vloge kot drugim udeležencem sporazuma. Zato tožeča stranka navaja, da naj bi Komisija storila napako v presoji, kršila veljavna pravila in naj odločbe na tej točki ne bi dovolj utemeljila.

Tožeča stranka tudi zatrjuje, da naj bi Komisija kršila pravna pravila glede dokaza o nadaljevani kršitvi, ker naj ne bi podala dokazov, ki bi se nanašali na dejstva, ki bi bila časovno dovolj blizu, da bi lahko dokazala nadaljevanje kršitve.

Sedmi tožbeni razlog, ki ga navaja tožeča stranka, je kršitev pravic obrambe, ker naj bi po njenem izpodbijana odločba temeljila na določenih podatkih, ki jih ni bilo v sporočilu očitkov Komisije in glede katerih naj Komisija ne bi sporočila, kako bodo vplivali na odločbo Komisije.

Nazadnje, z osmim tožbenim razlogom tožeča stranka zatrjuje, da je Komisija kršila pravila o izračunu temeljnega zneska globe, ker naj bi izpodbijana odločba za celotno obdobje kršitve določala znesek globe na podlagi prometa v okviru Evropskega gospodarskega prostora, čeprav je Sporazum o EGP začel veljati šele 1. januarja 1994.

---

| 23.6.2007 | SL | Uradni list Evropske unije | C 140/31 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

SL

Uradni list Evropske unije

C 140/31

---

Tožba, vložena 17. aprila 2007 – Siemens in VA TECH Transmission & Distribution proti Komisiji

(Zadeva T-122/07)

(2007/C 140/52)

Jezik postopka: nemščina

Stranke

Tožeči stranki: Siemens Aktiengesellschaft Österreich (Dunaj, Avstrija) in VA TECH Transmission & Distribution GmbH & Co. KEG (Dunaj, Avstrija) (zastopnika: Rechtsanwälte H. Wollmann in F. Urlesberger, odvetnik)

Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

Predlogi tožeče stranke

| — | naj se razglasi ničnost člena 1 izpodbijane odločbe v delu, v katerem se tožečima strankama za obdobje od 20. septembra 1998 do 13. decembra 2000, od 1. aprila 2002 do 9. oktobra 2002 in od 21. januarja 2004 do 11. maja 2004 očita kršitev člena 81 ES in/ali člena 53 Sporazuma EGP; |
| --- | --- |

—

naj se razglasi ničnost člena 1 izpodbijane odločbe v delu, v katerem se tožečima strankama za obdobje od 20. septembra 1998 do 13. decembra 2000, od 1. aprila 2002 do 9. oktobra 2002 in od 21. januarja 2004 do 11. maja 2004 očita kršitev člena 81 ES in/ali člena 53 Sporazuma EGP;

| — | naj se razglasi ničnost člena 2 izpodbijane odločbe v delu, ki zadeva tožeči stranki; |
| --- | --- |

—

naj se razglasi ničnost člena 2 izpodbijane odločbe v delu, ki zadeva tožeči stranki;

| — | in eventu, naj se zniža globa, ki je proti tožečima strankama določena v členu 2(l), na znesek, ki ne presega 1 980 000eurov in |
| --- | --- |

—

in eventu, naj se zniža globa, ki je proti tožečima strankama določena v členu 2(l), na znesek, ki ne presega 1 980 000eurov in

| — | toženi stranki naj se naložijo stroški postopka. |
| --- | --- |

—

toženi stranki naj se naložijo stroški postopka.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeči stranki nasprotujeta Odločbi Komisije C (2006) 6762 konč. z dne 24. januarja 2007 v zadevi COMP/F/38.899 – Plinsko izolirane stikalne naprave. V izpodbijani odločbi je bila tožečima strankama in drugim podjetjem naložena globa zaradi kršitve člena 81 ES in člena 53 Sporazuma EGP. Po mnenju Komisije naj bi bili tožeči stranki udeleženi v vrsti sporazumov in usklajenih ravnanj v sektorju „Plinsko izolirane stikalne naprave“

V utemeljitev tožbe tožeči stranki najprej zatrjujeta kršitev členov 81(1) ES, 23(2) in (3) Uredbe (ES) št. 1/2003 (1) ter člena 25 te uredbe. V zvezi s tem očitata, da naj bi bila globa, ki je bila naložena družbi VA TECH Transmission & Distribution GmbH & Co KEG v primerjavi z globo drugih podjetij nesorazmerno višja. Poleg tega naj bi Komisija na način, na katerega je poskušala celotni znesek globe razdeliti med različne družbe, kršila načelo ne bis in idem. Tožeči stranki ob tem uveljavljata, da je tožena stranka napačno ocenila trajanje kršitve. Poleg tega naj bi Komisija tudi brez trdnega dokaza ugotovila, da naj bi bila do 13. decembra 2000 cilj oziroma posledica domnevne kršitve omejitev konkurence v Skupnosti. Na koncu je v okviru prvega tožbenega razloga navedeno, da pri izračunu globe napačno niso bile upoštevane niti olajševalne okoliščine niti Uredba o kronskih pričah.

Dalje, tožeči stranki navajata, da je tožena stranka kršila bistvene določbe postopka. V zvezi s tem se očita kršitev pravice izjaviti se.

---

(1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL L 1, str. 1).

---

| 23.6.2007 | SL | Uradni list Evropske unije | C 140/31 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

SL

Uradni list Evropske unije

C 140/31

---

Tožba, vložena 17. aprila 2007 – Siemens Transmission & Distribution proti Komisiji

(Zadeva T-123/07)

(2007/C 140/53)

Jezik postopka: nemščina

Stranki

Tožeča stranka: Siemens Transmission & Distribution Ltd (Manchester, Združeno kraljestvo) (zastopnika: H. Wollmann in F. Urlesberger, odvetnika)

Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

Predlogi tožeče stranke

| — | za ničnega naj se razglasi člen 1 izpodbijane odločbe, v katerem se tožeči stranki očita kršitev člena 81 ES in/ali 53 EGP za obdobja od 15. aprila 1988 do 13. decembra 2000, od 1. aprila 2002 do 9. oktobra 2002, in od 21. januarja 2004 do 11. maja 2004; |
| --- | --- |

—

za ničnega naj se razglasi člen 1 izpodbijane odločbe, v katerem se tožeči stranki očita kršitev člena 81 ES in/ali 53 EGP za obdobja od 15. aprila 1988 do 13. decembra 2000, od 1. aprila 2002 do 9. oktobra 2002, in od 21. januarja 2004 do 11. maja 2004;

| — | člen 2 izpodbijane odločbe naj se razglasi za ničnega v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko; |
| --- | --- |

—

člen 2 izpodbijane odločbe naj se razglasi za ničnega v delu, v katerem se nanaša na tožečo stranko;

| — | podredno, tožeči stranki naj se izrečena globa iz člena 2(l) odločbe zniža na znesek, ki ni višji od 1 100 000 eurov in |
| --- | --- |

—

podredno, tožeči stranki naj se izrečena globa iz člena 2(l) odločbe zniža na znesek, ki ni višji od 1 100 000 eurov in

| — | toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka. |
| --- | --- |

—

toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka izpodbija Odločbo Komisije C (2006) 6762 konč. z dne 24. januarja 2007 v zadevi COMP/F/38.899 – Plinsko izolirane stikalne naprave. Tožeči stranki in ostalim podjetjem so bile v izpodbijani odločbi izrečene globe zaradi kršitve člena 81 ES in člena 53 Sporazuma EGP. Tožeča stranka naj bi po mnenju Komisije sodelovala v skupini sporazumov in usklajenih ravnanj v sektorju „Plinsko izolirane stikalne naprave“.

Tožeča stranka na prvem mestu utemeljuje svojo tožbo s kršitvami člena 81(1) ES in člena 23(2) in (3) Uredbe 1/2003 (1) ter člena 25 te uredbe. V zvezi s tem očita, da izrečena globa presega 10 % skupnega prometa v predhodnem poslovnem letu. Komisija pri določanju višine globe tudi naj ne bi upoštevala individualnih okoliščin tožeče stranke. Tožeča stranka dalje trdi, da tožena stranka ni pravilno presodila trajanja kršitve s strani tožeče stranke. Poleg tega naj bi za obdobje pred 16. julijem 1998 že nastopilo zastaranje. Nadalje naj bi Komisija brez tehtnega dokaza ugotovila, da je domnevna kršitev do 13. decembra 2000 imela namen ali očitno posledico omejiti konkurenco v Skupnosti. Končno se v okviru prvega tožbenega razloga uveljavlja, da se tožeči stranki napačno očita, da se je udeležila dogovorov po letu 2002.

Drugič, tožeča stranka navaja, da je tožena stranka kršila bistvene določbe procesnega prava. V zvezi s tem očita kršitev pravice do zaslišanja.

---

(1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL L 1, str. 1).

---

| 23.6.2007 | SL | Uradni list Evropske unije | C 140/32 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

SL

Uradni list Evropske unije

C 140/32

---

Tožba, vložena 17. aprila 2007 – Siemens Transmission & Distribution in Nuova Magrini Galileo proti Komisiji

(Zadeva T-124/07)

(2007/C 140/54)

Jezik postopka: nemščina

Stranke

Tožeči stranki: Siemens Transmission & Distribution SA (Grenoble, Francija) in Nuova Magrini Galileo SpA (Bergamo, Italija) (zastopnika: H. Wollmann in F. Urlesberger, odvetnika)

Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

Predlogi tožečih strank

| — | naj se razglasi ničnost člena 1 izpodbijane odločbe v delu, v katerem se tožečima strankama za obdobje od 15. aprila 1988 do 13. decembra 2000, od 1. aprila 2002 do 9. oktobra 2002 in od 21. januar 2004 do 11. maja 2004 očita kršitev člena 81 ES in/ali člena 53 Sporazuma EGP; |
| --- | --- |

—

naj se razglasi ničnost člena 1 izpodbijane odločbe v delu, v katerem se tožečima strankama za obdobje od 15. aprila 1988 do 13. decembra 2000, od 1. aprila 2002 do 9. oktobra 2002 in od 21. januar 2004 do 11. maja 2004 očita kršitev člena 81 ES in/ali člena 53 Sporazuma EGP;

| — | naj se razglasi ničnost člena 2 izpodbijane odločbe v delu, ki zadeva tožeči stranki; |
| --- | --- |

—

naj se razglasi ničnost člena 2 izpodbijane odločbe v delu, ki zadeva tožeči stranki;

| — | podredno, naj se zniža globa, ki je proti tožečima strankama določena v členu 2(l) odločbe, na znesek, ki za prvo tožečo stranko ne presega 2 750 000, za drugo pa ne 1 100 000 eurov. |
| --- | --- |

—

podredno, naj se zniža globa, ki je proti tožečima strankama določena v členu 2(l) odločbe, na znesek, ki za prvo tožečo stranko ne presega 2 750 000, za drugo pa ne 1 100 000 eurov.

| — | toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka. |
| --- | --- |

—

toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeči stranki nasprotujeta Odločbi Komisije C (2006) 6762 konč. z dne 24. januarja 2007 v zadevi COMP/F/38.899 – Plinsko izolirane stikalne naprave. V izpodbijani odločbi je bila tožečima strankama in drugim podjetjem naložena globa zaradi kršitve člena 81 ES in člena 53 Sporazuma EGP. Po mnenju Komisije naj bi bili tožeči stranki udeleženi v vrsti sporazumov in usklajenih ravnanj v sektorju „Plinsko izolirane stikalne naprave“.

V utemeljitev tožbe tožeči stranki najprej zatrjujeta kršitev členov 81(1) ES, 23(2) in (3) Uredbe (ES) št. 1/2003 (1) ter člena 25 te uredbe. V zvezi s tem očitata, da naj bi globi, ki sta jima naloženi, presegali 10 % prihodka vsake od njiju v zadnjem poslovnem letu pred odločbo. Poleg tega naj Komisija pri določitvi globe ne bi upoštevala posamičnih razmerij tožečih strank. Nadalje tožeči stranki uveljavljata, da so določitev podjetij, s katerimi naj bi solidarno odgovarjali, in zneski glob, ki odpadejo na vsako od njih, neutemeljeni in nepravilni. Nadalje naj bi tožeča stranka precenila trajanje domnevne kršitve in spregledala, da je njen pretežni del že zastaral. Nazadnje tožeči stranki v okviru prvega tožbenega razloga navajata, da naj bi Komisija brez trdnega dokaza ugotovila, da naj bi bila do 13. decembra 2000 cilj oziroma posledica domnevne kršitve omejitev konkurence v Skupnosti.

Dalje, tožeči stranki navajata, da je tožena stranka kršila bistvene določbe postopka. V zvezi s tem se očita kršitev pravice izjaviti se.

---

(1)  Uredba Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (UL L 1, str. 1).

---

| 23.6.2007 | SL | Uradni list Evropske unije | C 140/33 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

SL

Uradni list Evropske unije

C 140/33

---

Tožba, vložena 16. aprila 2007 – Scientific and Technological Committee in drugi proti Potočniku in drugim članom Komisije

(Zadeva T-125/07)

(2007/C 140/55)

Jezik postopka: poljščina

Stranke

Tožeče stranke: Scientific and Technological Committee der AGH University of Science and Technology in drugi (Kraków, Republika Poljska) (zastopnik: A. Żuraniewski, odvetnik)

Tožene stranke: J. Potočnik, S. Dimas in A. Piebalgs, člani Komisije Evropskih skupnosti

Predlogi tožeče stranke

Tožeče stranke predlagajo, naj se:

| — | ugotovi, da so člani Komisije Evropske unije J. Potočnik, S. Dimas in A. Piebalgs s tem, da ob prejetju treh dopisov o podatkih glede nevarnosti, povezanimi s postopkom odlaganja CO2 v podzemlje, niso nemudoma sprejeli ukrepov za zaščito prebivalstva EU in so tako povzročili trajno ogrožanje življenja prebivalstva EU ter nevarnost ekološke katastrofe, zagrešili kazenskopravno opustitev; |
| --- | --- |

—

ugotovi, da so člani Komisije Evropske unije J. Potočnik, S. Dimas in A. Piebalgs s tem, da ob prejetju treh dopisov o podatkih glede nevarnosti, povezanimi s postopkom odlaganja CO2 v podzemlje, niso nemudoma sprejeli ukrepov za zaščito prebivalstva EU in so tako povzročili trajno ogrožanje življenja prebivalstva EU ter nevarnost ekološke katastrofe, zagrešili kazenskopravno opustitev;

| — | opozori na nujnost izvedbe predlagane preiskave; |
| --- | --- |

—

opozori na nujnost izvedbe predlagane preiskave;

| — | opozori na nujnost popolnega financiranja odlagališč, ki niso komercialna, ampak so namenjena varstvu življenja prebivalstva EU; |
| --- | --- |

—

opozori na nujnost popolnega financiranja odlagališč, ki niso komercialna, ampak so namenjena varstvu življenja prebivalstva EU;

| — | opozori na nujnost, da se v EU do zaključka preiskave ustavi nadaljnje odlaganje CO2 v podzemlje. |
| --- | --- |

—

opozori na nujnost, da se v EU do zaključka preiskave ustavi nadaljnje odlaganje CO2 v podzemlje.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeče stranke predlagajo, naj se ugotovi opustitev na strani članov Evropske komisije, ki naj bi po tem, ko naj bi jih tožeče stranke poučile o nevarnostih nezavarovanega odlaganja ogljikovega dioksida pod zemeljsko površje, opustili sprejetje ustreznih ukrepov za preprečitev negativnih posledic uporabe takih postopkov. Po navedbah tožečih strank se toženi člani Komisije na poziv za sprejetje primernih dejanj in izvedbo preiskav o posledicah odlaganja ogljikovega dioksida v zemlji nikakor niso opredelili do problemov, ki so bili predstavljeni v pritožbah, naslovljenih nanje. To nedelovanje naj bi pomenilo kršitev pravnega reda Evropske unije in naj bi bilo nezdružljivo z dolžnostmi člana Komisije.

---

| 23.6.2007 | SL | Uradni list Evropske unije | C 140/33 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

SL

Uradni list Evropske unije

C 140/33

---

Tožba, vložena 20. aprila 2007 – Allos Walter Lang proti UUNT – Kokoriko (Coco Rico)

(Zadeva T-126/07)

(2007/C 140/56)

Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina

Stranke

Tožeča stranka: Allos Walter Lang GmbH (Mariendrebber, Zvezna republika Nemčija) (Zastopnik: H. Heldt, odvetnik)

Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

Druga stranka pred odborom za pritožbe: KOKORIKO, Ltda

Predlogi tožeče stranke

| — | Postopek naj se ustavi, dokler se ne sprejme pravnomočne odločbe o tožbah za razveljavitev v postopkih 2069 C ter 2070 C, ki tečeta pred Uradom za usklajevanje na notranjem trgu; |
| --- | --- |

—

Postopek naj se ustavi, dokler se ne sprejme pravnomočne odločbe o tožbah za razveljavitev v postopkih 2069 C ter 2070 C, ki tečeta pred Uradom za usklajevanje na notranjem trgu;

| — | naj se razveljavi Odločbo oddelka za ugovore z dne 31. maja 2006, B 696684 ter Odločbo drugega odbora za pritožbe z dne 16. februarja 2007, R 1047/2006-2, in naj se vrne zadevo v ponovno odločanje odboru za pritožbe; |
| --- | --- |

—

naj se razveljavi Odločbo oddelka za ugovore z dne 31. maja 2006, B 696684 ter Odločbo drugega odbora za pritožbe z dne 16. februarja 2007, R 1047/2006-2, in naj se vrne zadevo v ponovno odločanje odboru za pritožbe;

| — | Uradu naj se naloži plačilo stroškov postopka. |
| --- | --- |

—

Uradu naj se naloži plačilo stroškov postopka.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Prijavitelj znamke Skupnosti: Tožeča stranka.

Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka „Coco Rico“ za proizvode iz razreda 30 (prijava št. 2 949 899).

Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: KOKORIKO, Ltda.

Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: Besedna znamka „KOKORIKO“ (znamka Skupnosti št. 101 386) za proizvode in storitve iz razredov 29, 30 in 42 ter figurativna znamka „KOKORIKO“ (znamka Skupnosti št. 101 626) za proizvode in storitve iz razredov 29, 30 in 42.

Odločba oddelka za ugovore: Ugovoru se ugodi in registracija se zavrne.

Odločba odbora za pritožbe: Pritožba se zavrne.

Navajani tožbeni razlogi: Odbor za pritožbe naj v njeni odločbi ne bi upošteval tožbe za razveljavitev nasprotujočih si znamk, ki jo je vložila tožeča stranka. Po mnenju tožeče stranke ovira za registracijo v skladu s členom 8(1)(b) Uredbe (ES) št. 40/94 (1) v primeru razveljavitve nasprotujočih si znamk ne obstaja več glede registracije, ki jo zahteva tožeča stranka.

---

(1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, str. 1).

---

| 23.6.2007 | SL | Uradni list Evropske unije | C 140/34 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

SL

Uradni list Evropske unije

C 140/34

---

Pritožba, ki jo je 20. aprila 2007 vložil F. Bligny zoper sklep, ki ga je 15. februarja 2007 razglasilo Sodišče za uslužbence v zadevi F-142/06, Bligny proti Komisiji

(Zadeva T-127/07 P)

(2007/C 140/57)

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Pritožnik: Francesco Bligny (Tassin-la-Demi-Lune, Francija) (zastopnik: P. Lebel-Nourissat, odvetnik)

Druga stranka v postopku: Komisija Evropskih skupnosti

Predlogi pritožnika:

| — | ugotovi naj se, da je Sodišče za uslužbence (SDU) pri obrazcu za prijavo glede obveznosti kandidata, da priloži potrdilo o državljanstvu, storilo očitno napako pri presoji; |
| --- | --- |

—

ugotovi naj se, da je Sodišče za uslužbence (SDU) pri obrazcu za prijavo glede obveznosti kandidata, da priloži potrdilo o državljanstvu, storilo očitno napako pri presoji;

| — | ugotovi naj se, da SDU ni odgovorilo na tožbene razloge pritožnika glede kršenja načel zaupanja v pravo in dobrega upravljanja, ki ju je dolžna spoštovati komisija natečaja EPSO AD/26/05; |
| --- | --- |

—

ugotovi naj se, da SDU ni odgovorilo na tožbene razloge pritožnika glede kršenja načel zaupanja v pravo in dobrega upravljanja, ki ju je dolžna spoštovati komisija natečaja EPSO AD/26/05;

| — | posledično naj se za ničnega razglasi sklep SDU z dne 15. februarja 2007 v zadevi F-142/06; |
| --- | --- |

—

posledično naj se za ničnega razglasi sklep SDU z dne 15. februarja 2007 v zadevi F-142/06;

| — | po vnovični presoji naj se za nično razglasi odločba komisije natečaja EPSO/AD/26/05 z dne 7. decembra 2006 in odločba z dne 23. decembra 2006, s katero je bil pritožniku zavrnjen pristop k natečaju in torej ocenjevanje njegovega pisnega preizkusa, in naj se za protipravnega razglasi obrazec za prijavo, objavljen 15. maja 2006 na internetni strani EPSO za kandidate natečaja; |
| --- | --- |

—

po vnovični presoji naj se za nično razglasi odločba komisije natečaja EPSO/AD/26/05 z dne 7. decembra 2006 in odločba z dne 23. decembra 2006, s katero je bil pritožniku zavrnjen pristop k natečaju in torej ocenjevanje njegovega pisnega preizkusa, in naj se za protipravnega razglasi obrazec za prijavo, objavljen 15. maja 2006 na internetni strani EPSO za kandidate natečaja;

| — | podredno, naj se zadeva vrne v odločanje SDU in komisiji naloži plačilo celotnih stroškov postopka. |
| --- | --- |

—

podredno, naj se zadeva vrne v odločanje SDU in komisiji naloži plačilo celotnih stroškov postopka.

Pritožbeni razlogi in bistvene trditve

Pritožnik v pritožbi predlaga razveljavitev sklepa Sodišča za uslužbence, s katerim je bila kot očitno neutemeljena zavrnjena njegova tožba, s katero je predlagal razglasitev ničnosti odločbe natečajne komisije, ki je zavrnila ocenjevanje njegovega pisnega preizkusa, ker njegov obrazec za prijavo ni vseboval potrdila o državljanstvu.

V utemeljitev pritožbe pritožnik navaja, da je SDU izkrivilo predložena dejstva, si zato slabo razložilo obrazec, ki ga mora izpolniti kandidat, kar je privedlo do napake pri presoji akta. Poleg tega se sklicuje na nezadostno obrazložitev izpodbijanega sklepa, ker naj bi SDU ne odgovorilo na vse tožbene razloge in predloge tožeče stranke na prvi stopnji.

---

| 23.6.2007 | SL | Uradni list Evropske unije | C 140/34 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

SL

Uradni list Evropske unije

C 140/34

---

Tožba, vložena 23. aprila 2007 – Suez proti UUNT (Delivering the essentials of life)

(Zadeva T-128/07)

(2007/C 140/58)

Jezik, v katerem je bila tožba vložena: francoščina

Stranki

Tožeča stranka: Suez SA (Pariz, Francija) (zastopnik: P. Combeau, odvetnik)

Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

Predlogi tožeče stranke

| — | razglasitev ničnosti izpodbijane odločbe; |
| --- | --- |

—

razglasitev ničnosti izpodbijane odločbe;

| — | naložitev UUNT plačila stroškov. |
| --- | --- |

—

naložitev UUNT plačila stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka „Delivering the essentials of life“ za proizvode in storitve iz razredov 1, 9, 11, 16, 35, 36, 37, 38, 39, 40, 41 in 42 (zahteva št. 4 102 497).

Odločba preizkuševalca: Zavrnitev registracije

Odločba Odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe

Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe Sveta št. 40/94 (1), ker naj znamka, katere registracija se je zahtevala,– v nasprotju z ugotovitvijo Odbora za pritožbe UUNT v izpodbijani odločbi – ne bi imela konotacije pohvale in naj ne bi opisovala značilnosti ali kakovosti proizvodov ali storitev, ki naj bi jih označevala.

---

(1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, str. 1).

---

| 23.6.2007 | SL | Uradni list Evropske unije | C 140/35 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

SL

Uradni list Evropske unije

C 140/35

---

Tožba, vložena 17. aprila 2007 – Irska proti Komisiji

(Zadeva T-129/07)

(2007/C 140/59)

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Tožeča stranka: Irska (zastopniki: D. O'Hagan, E. Alkin, zastopnika, in P. McGarry, Barrister)

Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

Predlogi tožeče stranke

| — | Odločba Komisije C(2007)286 konč. z dne 7. februarja 2007 o oprostitvi plačila trošarine za mineralna olja, ki se uporabljajo kot gorivo pri proizvodnji aluminijevega oksida v regiji Gardanne, v regiji Shannon, in na Sardiniji, ki se izvaja v Franciji, na Irskem in v Italiji, naj se v skladu s členom 230 Pogodbe v celoti ali deloma razglasi za nično, ker se nanaša na oprostitev plačila trošarine za mineralna olja, ki se uporabljajo kot gorivo pri proizvodnji aluminijevega oksida v regiji Shannon, ki se izvaja na Irskem; |
| --- | --- |

—

Odločba Komisije C(2007)286 konč. z dne 7. februarja 2007 o oprostitvi plačila trošarine za mineralna olja, ki se uporabljajo kot gorivo pri proizvodnji aluminijevega oksida v regiji Gardanne, v regiji Shannon, in na Sardiniji, ki se izvaja v Franciji, na Irskem in v Italiji, naj se v skladu s členom 230 Pogodbe v celoti ali deloma razglasi za nično, ker se nanaša na oprostitev plačila trošarine za mineralna olja, ki se uporabljajo kot gorivo pri proizvodnji aluminijevega oksida v regiji Shannon, ki se izvaja na Irskem;

| — | Komisiji naj se naloži plačilo stroškov. |
| --- | --- |

—

Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka predlaga razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2007)286 konč. z dne 7. februarja 2007 v kateri je Komisija ugotovila, da je oprostitev plačila trošarine, ki so jo Francija, Irska in Italija odobrile za težka kurilna olja, ki so se uporabljala pri proizvodnji aluminijevega oksida s 1. januarjem 2004, državna pomoč v smislu člena 87(1) ES in da je določen del te pomoči nezdružljiv s skupnim trgom.

Tožeča stranka v podporo svojega predloga navaja štiri tožbene razloge.

Tožeča stranka najprej navaja, da je Komisija napačno ugotovila, da Irska ni dokazala, da oprostitve po naravi in logiki spadajo v notranji davčni sistem.

Drugič, tožeča stranka trdi, da Komisija ni izvedla ustrezne konkurenčne analize v podporo svojega predloga, da je mogoče domnevati, da lahko irski ukrep vpliva na trgovino v Skupnosti in izkrivlja oziroma bi lahko izkrivljal konkurenco.

Tretjič, tožeča stranka zatrjuje, da izpodbijana odločba krši načelo pravne varnosti, kadar je Svet že odobril posebno odstopanje do konca leta 2006.

Nazadnje tožeča stranka navaja, da je Komisija napačno uporabila pravo pri sklepanju, da je zadevna državna pomoč nova pomoč in ne obstoječa pomoč.

---

| 23.6.2007 | SL | Uradni list Evropske unije | C 140/35 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

SL

Uradni list Evropske unije

C 140/35

---

Tožba, vložena 19. aprila 2007 – Aughinish Alumina proti Komisiji

(Zadeva T-130/07)

(2007/C 140/60)

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Tožeča stranka: Aughinish Alumina Ltd (Askeaton, Irska) (zastopnika: J. Handoll, C. Waterson, Solicitors)

Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

Predlogi tožeče stranke

| — | naj se razglasi za nično Odločba Komisije z dne 7. februarja 2007 o oprostitvi plačila trošarine za mineralna olja, ki se uporabljajo kot gorivo pri proizvodnji aluminijevega oksida v regiji Gardanne, v regiji Shannon in na Sardiniji, v delu ki zadeva AAL; |
| --- | --- |

—

naj se razglasi za nično Odločba Komisije z dne 7. februarja 2007 o oprostitvi plačila trošarine za mineralna olja, ki se uporabljajo kot gorivo pri proizvodnji aluminijevega oksida v regiji Gardanne, v regiji Shannon in na Sardiniji, v delu ki zadeva AAL;

| — | Komisiji naj se naloži plačilo stroškov, ki so nastali AAL v teh postopkih. |
| --- | --- |

—

Komisiji naj se naloži plačilo stroškov, ki so nastali AAL v teh postopkih.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

S to tožbo tožeča stranka zahteva delno razglasitev ničnosti Odločbe Komisije C(2007)286, konč. z dne 7. februarja 2007 o oprostitvi plačila trošarine za mineralna olja, ki se uporabljajo kot gorivo pri proizvodnji aluminijevega oksida v regiji Gardanne, v regiji Shannon in na Sardiniji, ki jo je uvedla Francija, Irska oziroma Italija, v delu, ki zadeva Aughinish Alumina Ltd (v nadaljevanju: AAL).

AAL trdi, da obstaja osem tožbenih razlogov v podporo razglasitve ničnosti.

Prvič, po mnenju tožeče stranke Komisija ni upoštevala, da je oprostitev v skladu z naravo in sistematiko irskega davčnega sistema, in zato ni pomoč.

Drugič, tožeča stranka trdi, da Komisija ni pravilno analizirala upoštevnih trgov in njihove konkurenčne strukture. Glede na okoliščine, da je prej Komisija sama priznala, da ni bilo izkrivljanja konkurence, in ob upoštevanju tega, da je Svet odobril oprostitve do 31. decembra 2006, tožeča stranka zatrjuje, da je bila Komisija zavezana dokazati, da je izvršila temeljito ekonomsko analizo, ki bi jasno kazala na to, da je obstajalo dejansko ali potencialno izkrivljanje konkurence. Tožeča stranka zato trdi, da Komisija ni dokazala, da je oprostitev pomoč.

Tretjič, tožeča stranka trdi, da če bi se oprostitev vseeno obravnavala kot pomoč, potem bi Komisija morala obravnavati zadevno pomoč kot obstoječo pomoč, ki spada pod člen 88(1) ES. Pomoč je bila predmet zavezujočih obveznosti, danih pred pristopom Irske k Evropskim skupnostim, in je bila priglašena januarja 1983. Ker Komisija ni ukrepala do 17. julija 2000, je desetletni zastaralni rok potekel in povrnitev je bila zato preprečena. Tožeča stranka tako trdi, da pomoči ni mogoče opredeliti kot program pomoči.

Četrtič, tožeča stranka trdi, da bi Komisija morala upoštevati celoten acquis o usklajevanju trošarin, da bi določila, ali in kako naj izvršuje svoja pooblastila na podlagi določb o državnih pomočeh v Pogodbi ES. Izpodbijana odločba pomeni resno kršitev načela pravne varnosti, saj naj bi oslabila odobritve, ki jih je dal Svet na podlagi predloga Komisije v skladu s členom 93 ES. Poleg tega, naj Komisija ne bi upoštevala tega, da so ukrepi Sveta, sprejeti na podlagi člena 93 ES, lex specialis, ki bi morali prevladati nad kakršno koli nedosledno uporabo pravil o državnih pomočeh. Dalje glede na trditve tožeče stranke, Komisija ni uporabila postopkov, ki so ji na razpolago na podlagi člena 8 Direktive 92/81/EGS za razrešitev zadev v zvezi z državnimi pomočmi in drugih zadev, ali vsekakor ni zahtevala razglasitve ničnosti upoštevnih odločb Sveta, in je zato oslabila effet utile ukrepov Sveta.

Petič, tožeča stranka trdi, da Komisija s tem, da je sprejela izpodbijano odločbo, ni upoštevala temeljnih zahtev člena 3 in 157 ES za krepitev konkurenčnosti industrije Skupnosti in za zagotovitev obstoja pogojev, ki so potrebni za konkurenčnost industrije Skupnosti.

Šestič, s tem da je Komisija ugotovila, da je 20 % oprostitve pomoč, naj Komisija ne bi upoštevala tega, da je bila tožeča stranka podvržena številnim okoljskim obveznostim, in ni upoštevala ukrepov, ki bi imeli enak spodbujevalni učinek kot zahteva, da se plača večji del nacionalnega davka.

Sedmič, tožeča stranka zatrjuje, da izpodbijana odločba krši načelo legitimnih pričakovanj in pravne varnosti.

Osmič, prekomerna dolžina postopka na podlagi člena 88(2) ES nasprotuje načelu dobrega upravljanja ter pravne varnosti, kar je po mnenju tožeče stranke še resneje, saj Komisija, preden je začela postopek, že ni delovala v zvezi s priglasitvijo iz leta 1983.

---

| 23.6.2007 | SL | Uradni list Evropske unije | C 140/36 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

SL

Uradni list Evropske unije

C 140/36

---

Tožba, vložena 19. aprila 2007 – Fuji Electronic Holdings in Fuji Electric Systems proti Komisiji

(Zadeva T-132/07)

(2007/C 140/61)

Jezik postopka: angleščina

Stranke

Tožeči stranki: Fuji Electronic Holdings Co., Ltd. (Kawasaki, Japonska) in Fuji Electric Systems Co., Ltd. (Tokio, Japonska) (zastopnika: P. Chapatte, P. Walter, Solicitors)

Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

Predlogi tožečih strank

Tožeči stranki Sodišču predlagata, naj:

| — | člen 1(g) odločbe v delu, v katerem je ugotovljeno, da je kršitev, ki se s to določbo očita družbi FEH, obstajala po septembru 2000, razglasi za ničnega; |
| --- | --- |

—

člen 1(g) odločbe v delu, v katerem je ugotovljeno, da je kršitev, ki se s to določbo očita družbi FEH, obstajala po septembru 2000, razglasi za ničnega;

| — | v celoti razglasi za ničnega člen 1(h) odločbe; |
| --- | --- |

—

v celoti razglasi za ničnega člen 1(h) odločbe;

| — | člen 2(d) odločbe v delu, v katerem je ugotovljena solidarna odgovornost družbe FES za plačilo s to odločbo naložene globe, razglasi za ničnega; |
| --- | --- |

—

člen 2(d) odločbe v delu, v katerem je ugotovljena solidarna odgovornost družbe FES za plačilo s to odločbo naložene globe, razglasi za ničnega;

| — | zmanjša globo, naloženo družbi Fuji; in |
| --- | --- |

—

zmanjša globo, naloženo družbi Fuji; in

| — | Komisiji naloži plačilo lastnih stroškov in stroškov, ki jih je priglasila družba Fuji. |
| --- | --- |

—

Komisiji naloži plačilo lastnih stroškov in stroškov, ki jih je priglasila družba Fuji.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeči stranki sta v skladu s členom 230 ES vložili ničnostno tožbo zoper Odločbo Komisije z dne 24. januarja 2007 (zadeva COMP/F/38.899 – plinsko izolirane stikalne naprave – C(2006) 6762 konč.), na podlagi katere je Komisija ugotovila, da sta tožeči stranki tako kot druga podjetja kršili člen 81(1) ES in od 1. januarja 1994 dalje tudi člen 53 EGP v sektorju plinsko izoliranih stikalnih naprav (v nadaljevanju: PIS) s serijo sporazumov in usklajenih ravnanj, ki so zajemali (a) razdelitev trga, (b) dodelitev kvot in ohranjanje tržnih deležev, (c) dodelitev posameznih projektov PIS (prikrojevanje razpisnih ponudb) določenim proizvajalcem in prirejanje razpisnega postopka za te projekte, (d) določanje cen, (e) sporazume o razdrtju licenčnih pogodb z nečlani kartela in (f) izmenjavo pomembnih tržnih informacij. Podredno, tožeče stranke predlagajo znatno zmanjšanje naloženih glob.

Z odločbo je ugotovljena odgovornost družbe Fuji Electric Systems (v nadaljevanju: FES) za sodelovanje pri kršitvi od 15. aprila 1988 do 30. septembra 2002.

Vendar pa družba FES trdi, da ni sodelovala pri sporazumu ND in trdi, da ni bila vključena v prodajo PIS do 1. julija 2001, približno devet mesecev po tem, ko je družba Fuji Electric Holdings („FEH“) prenehala sodelovati v omejevalnem sporazumu. Z ugotovitvijo, da je družba FEH nadaljevala s sodelovanjem v sporazumu ND po sestanku japonskih članov, ki je potekal okoli septembra 2000, naj bi Komisija storila očitno napako pri presoji, zmotno naj bi uporabila pravo glede dokaznega bremena, zmotno pa naj bi uporabila pravo tudi v zvezi z enakim obravnavanjem.

Poleg tega družba Fuji trdi, da je ne bi smeli obravnavati kot solidarno odgovorno za udeležbo Japan AE Power Systems Corporation (v nadaljevanju „JAEPS“) pri omejevalnem sporazumu, ker ni bil sposobna izvajati odločilnega vpliva med JAEPS, niti ni bila seznanjena z njegovim domnevnim sodelovanjem pri omejevalnem sporazumu. Zato tožeča stranka trdi, da naj bi Komisija glede kršitve družbe FES storila očitno napako pri presoji.

Končno, družba Fuji trdi, da odločba pomeni očitno napako pri presoji v zvezi s trajanjem kršitve in odgovornostjo za domnevno kršitev JAEPS. Poleg tega naj bi Komisija nepravilno določila vrednost informacij, ki sta jih predložili tožeči stranki, s tem da je odločila, da ta ne utemeljuje zmanjšanja globe, naložene tožečima strankama, v skladu z Obvestilom o ugodni obravnavi. V zvezi s tem družba Fuji trdi, da bi se morale naložene globe bistveno zmanjšati.

---

| 23.6.2007 | SL | Uradni list Evropske unije | C 140/37 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

SL

Uradni list Evropske unije

C 140/37

---

Tožba, vložena 18. aprila 2007 – Mitsubishi Electric proti Komisiji

(Zadeva T-133/07)

(2007/C 140/62)

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Tožeča stranka: Mitsubishi Electric Corp. (Tokio, Japonska) (zastopnika: R. Denton, solicitor, in K. Haegeman, odvetnik)

Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

Predlogi tožeče stranke

| — | razglasitev ničnosti odločbe, zlasti členov od 1 do 4, v delu, ki se nanaša na družbi Melco in TMT&D za obdobje v katerem sta bili družbi Melco in Toshiba solidarno odgovorni zaradi dejavnosti TMT&D; oziroma |
| --- | --- |

—

razglasitev ničnosti odločbe, zlasti členov od 1 do 4, v delu, ki se nanaša na družbi Melco in TMT&D za obdobje v katerem sta bili družbi Melco in Toshiba solidarno odgovorni zaradi dejavnosti TMT&D; oziroma

| — | razglasitev ničnosti členov 2(g) in 2(h) odločbe, v delu ki zadeva družbo Melco; oziroma |
| --- | --- |

—

razglasitev ničnosti členov 2(g) in 2(h) odločbe, v delu ki zadeva družbo Melco; oziroma

| — | sprememba člena 2 odločbe glede družbe Melco, tako da se odpravi ali bistveno zmanjša znesek globe, ki mu je s to odločbo naložena; in, v vsakem primeru |
| --- | --- |

—

sprememba člena 2 odločbe glede družbe Melco, tako da se odpravi ali bistveno zmanjša znesek globe, ki mu je s to odločbo naložena; in, v vsakem primeru

| — | Komisija naj nosi lastne stroške in stroške, ki so v zvezi s tem postopkom nastali družbi Melco. |
| --- | --- |

—

Komisija naj nosi lastne stroške in stroške, ki so v zvezi s tem postopkom nastali družbi Melco.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka, družba Misubishi Electric Corporation (v nadaljevanju: Melco), je v skladu s členoma 230 in 229 ES vložila ničnostno tožbo zoper Odločbo Komisije z dne 24. januarja 2007 (zadeva COMP/F/38.899 – plinsko izolirane stikalne naprave – C(2006) 6762 konč.), na podlagi katere je Komisija ugotovila, da je tožeča stranka tako kot druga podjetja, odgovorna za kršitev člena 81(1) ES in od 1. januarja 1994 dalje tudi člen 53 EGP v sektorju plinsko izoliranih stikalnih naprav (v nadaljevanju: PIS) s serijo sporazumov in usklajenih ravnanj, ki so zajemali (a) razdelitev trga, (b) dodelitev kvot in ohranjanje tržnih deležev, (c) dodelitev posameznih projektov PIS (prikrojevanje razpisnih ponudb) določenim proizvajalcem in prirejanje razpisnega postopka za te projekte, (d) določanje cen, (e) sporazume o razdrtju licenčnih pogodb z nečlani kartela in (f) izmenjavo pomembnih tržnih informacij. Podredno tožeča stranka predlaga znatno zmanjšanje naložene globe.

Tožbeni razlogi družbe Melco v tej tožbi so:

Komisija naj ne bi v pravno zadostni meri dokazala, da je tožeča stranka s sodelovanjem pri omejevalnem sporazumu, katerega cilj ali učinek je bil omejitev konkurence v EGP, kršila člen 81 ES.

Tožeča stranka trdi, da naj Komisija ne bi dokazala obstoja sporazuma, katerega stranka naj bi bila družba Melco in s katerim je bil kršen člen 81 ES.

Tožeča stranka dalje trdi, da naj bi Komisija storila očitno napako pri presoji, s tem da ni upoštevala tehničnih in gospodarskih dokazov, ki pojasnjujejo neprisotnost družbe Melco na evropskem trgu ter težave pri vstopu na slednjega.

Tožeča stranka trdi, da naj bi Komisija kršila pravila o dokazovanju s tem, da je neupravičeno preložila dokazno breme in da je kršila načelo domneve nedolžnosti.

Poleg tega naj bi Komisija po mnenju tožeče stranke na več načinov kršila načeli enakega obravnavanja in sorazmernosti: pri izračunu izhodiščnega zneska globe, ki je bila družbi Melco naložena na podlagi prometa te družbe za leto 2001 in ne za leto 2003; pri izračunu multiplikatorja, ki se uporabi za družbo Melco in pri napačni označbi svetovnega trga PIS in delež družbe Melco na njem. Dalje naj bi Komisija po mnenju tožeče stranke kršila načelo sorazmernosti pri določitvi globe družbi Melco zaradi njenega sodelovanja pri sporazumu ND (1) na enak način kot je to storila za Evropske proizvajalce, ki so sodelovali pri sporazumih ND in ED (2).

Tožeča stranka trdi, da naj bi Komisija kršila obveznost obrazložitve pri ugotovitvi, da bi morala biti globa družbe Melco izračunana na podlagi njenega prometa v letu 2001 in da ima družba Melco 15-20 % svetovnega prometa PIS.

Dalje, Komisija naj bi domnevno kršila načelo dobrega upravljanja pri oceni vrednosti svetovnega trga PIS.

Tožeča stranka trdi, da naj Komisija pri oceni vpliva ravnanja družbe Melco in izračunu globe družbe Melco ne bi pravilno upoštevala gospodarskega in tehničnega dokaza. Po mnenju tožeče stranke naj bi Komisija tudi nepravilno določila trajanje domnevnega omejevalnega sporazuma.

Dalje tožeča stranka trdi, da naj bi Komisija kršila pravice tožene stranke do obrambe in pravico do poštenega sojenja s tem, da družbi Melco ni predložila bistvenega obremenilnega in razbremenilnega dokaza, vsebovanega v globi. Končno, Komisija naj med upravnim postopkom družbi Melco ne bi predložila njenih sklepov v zvezi s teorijo kompenzacije, s čimer naj bi kršila pravice obrambe.

---

(1)  „N“ pomeni „naprava“ in „D“ pomeni „delež“.

(2)  „E“ pomeni „Evropski“ in „D“ pomeni „delež“. Sporazum ED se sicer v izpodbijani odločbi uporablja za „E-Group operacijski sporazum za ND-sporazum“.

---

| 23.6.2007 | SL | Uradni list Evropske unije | C 140/38 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

SL

Uradni list Evropske unije

C 140/38

---

Tožba, vložena 19. aprila 2007 – Italija proti Komisiji

(Zadeva T-135/07)

(2007/C 140/63)

Jezik postopka: italijanščina

Stranki

Tožeča stranka: Republika Italija (zastopnik: G. Aiello, odvetnik)

Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

Predloga tožeče stranke

| — | Odločba z dne 7. februarja 2007, št. 3585 generalnega direktorja Generalnega direktorata za kmetijstvo Komisije naj se razglasi za nično na podlagi člena 230 Pogodbe ES; |
| --- | --- |

—

Odločba z dne 7. februarja 2007, št. 3585 generalnega direktorja Generalnega direktorata za kmetijstvo Komisije naj se razglasi za nično na podlagi člena 230 Pogodbe ES;

| — | Komisiji naj se naloži plačilo stroškov. |
| --- | --- |

—

Komisiji naj se naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Vlada Italijanske republike je pri Sodišču prve stopnje Evropskih skupnosti vložila tožbo za razglasitev ničnosti odločbe iz dopisa z dne 7. februarja 2007, št. 3585 generalnega direktorja Generalnega direktorata za kmetijstvo Komisije, na podlagi člena 230 Pogodbe ES, s katerim je bila zavrnjena zahteva italijanskih organov za sprejem izrednih ukrepov za podporo italijanskemu trgu perutninskega mesa na podlagi člena 14 Uredbe Sveta (EGS) št. 2777/75 z dne 29. oktobra 1975 o skupni tržni ureditvi za perutninsko meso (1), glede piščancev, ki so bili usmrčeni na območjih, katere je prizadela ptičja gripa, in za katere so veljali veterinarski ukrepi o omejitvi prometa v obdobju med decembrom 1999 in septembrom 2003.

V podporo svojih trditev italijanska vlada navaja:

| — | kršitev načela prepovedi diskriminacije med proizvajalci Skupnosti, ki jo določa člen 34(2), drugi pododstavek, ES, kolikor bi tožena stranka odobrila izredne ukrepe za podporo trgu le za sektor valilnih jajc in s sporno odločbo zavrnila podobne ukrepe za sektor perutninskega mesa; |
| --- | --- |

—

kršitev načela prepovedi diskriminacije med proizvajalci Skupnosti, ki jo določa člen 34(2), drugi pododstavek, ES, kolikor bi tožena stranka odobrila izredne ukrepe za podporo trgu le za sektor valilnih jajc in s sporno odločbo zavrnila podobne ukrepe za sektor perutninskega mesa;

| — | zlorabo pooblastil in očitno napako pri presoji Komisije.
  V zvezi s tem tožeča stranka opozarja, da bi morala Komisija, da bi dosegla cilj, ki ga zasleduje Uredba št. 2777/75, sprejeti izredne ukrepe za podporo italijanskemu trgu perutninskega mesa, perutninski sektor, ki je v Italiji močno prizadet. Vendar tega, kljub ponavljajoči zahtevi tožeče stranke, ni storila in se je omejila na odobritev ukrepov le za podporo sektorju valilnih jajc, ki je bil v Italiji najmanj prizadet s prisilnimi ukrepi in ki je bil v bistvu prizadet le na Nizozemskem. Tako je Komisija z določitvijo minimalne odškodnine, priznane italijanskim proizvajalcem, jasno nameravala dodeliti večji del razpoložljivih sredstev nizozemskim proizvajalcem; |
| --- | --- |

—

zlorabo pooblastil in očitno napako pri presoji Komisije.

V zvezi s tem tožeča stranka opozarja, da bi morala Komisija, da bi dosegla cilj, ki ga zasleduje Uredba št. 2777/75, sprejeti izredne ukrepe za podporo italijanskemu trgu perutninskega mesa, perutninski sektor, ki je v Italiji močno prizadet. Vendar tega, kljub ponavljajoči zahtevi tožeče stranke, ni storila in se je omejila na odobritev ukrepov le za podporo sektorju valilnih jajc, ki je bil v Italiji najmanj prizadet s prisilnimi ukrepi in ki je bil v bistvu prizadet le na Nizozemskem. Tako je Komisija z določitvijo minimalne odškodnine, priznane italijanskim proizvajalcem, jasno nameravala dodeliti večji del razpoložljivih sredstev nizozemskim proizvajalcem;

| — | napačno razlago in kršitev člena 14 Uredbe št. 2777/75 in očitno napako pri presoji.
  Po mnenju tožeče stranke in v nasprotju s stališčem tožene stranke, naj se člen 14 zadevne uredbe ne bi uporabljal samo, ko motnje na trgu nastanejo zaradi nezmožnosti proizvajalcev na nadzorovanih in zaščitenih območjih, da bi vstopili na trg izven takega območja. Komisija bi namreč lahko sprejela izredne ukrepe za podporo uravnoteženja trga, ki je prizadet z omejitvami prostega pretoka, ki so rezultat uporabe ukrepov za boj proti širitvi bolezni živali, neodvisno od tega ali se te omejitve nanašajo na proizvode, ki vstopajo oziroma tiste, ki izstopajo iz določenega območja; |
| --- | --- |

—

napačno razlago in kršitev člena 14 Uredbe št. 2777/75 in očitno napako pri presoji.

Po mnenju tožeče stranke in v nasprotju s stališčem tožene stranke, naj se člen 14 zadevne uredbe ne bi uporabljal samo, ko motnje na trgu nastanejo zaradi nezmožnosti proizvajalcev na nadzorovanih in zaščitenih območjih, da bi vstopili na trg izven takega območja. Komisija bi namreč lahko sprejela izredne ukrepe za podporo uravnoteženja trga, ki je prizadet z omejitvami prostega pretoka, ki so rezultat uporabe ukrepov za boj proti širitvi bolezni živali, neodvisno od tega ali se te omejitve nanašajo na proizvode, ki vstopajo oziroma tiste, ki izstopajo iz določenega območja;

| — | kršitev načel dobrega upravljanja, nepristranosti, enakosti in preglednosti. |
| --- | --- |

—

kršitev načel dobrega upravljanja, nepristranosti, enakosti in preglednosti.

---

(1)  UL L 282, 1.11.1975, str. 77.

---

| 23.6.2007 | SL | Uradni list Evropske unije | C 140/39 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

SL

Uradni list Evropske unije

C 140/39

---

Tožba, vložena 30. aprila 2007 – Colgate-Palmolive proti UUNT – CMS Hasche Sigle (VISIBLE WHITE)

(Zadeva T-136/07)

(2007/C 140/64)

Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

Stranke

Tožeča stranka: Colgate-Palmolive Co. (New York, Združene države Amerike) (zastopniki: M. Zintler, H. Harmeling in K.-U. Plath, odvetniki)

Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

Druga stranka pred odborom za pritožbe: CMS Hasche Sigle (Köln, Nemčija)

Predlogi tožeče stranke

| — | Naj se razveljavi odločba četrtega odbora za pritožbe z dne 15. februarja 2007; |
| --- | --- |

—

Naj se razveljavi odločba četrtega odbora za pritožbe z dne 15. februarja 2007;

| — | Sodišče naj potrdi odločbo oddelka za izbris in ugotovi, da znamka Skupnosti št. 802 793 „VISIBLE WHITE“ ostane registrirana; |
| --- | --- |

—

Sodišče naj potrdi odločbo oddelka za izbris in ugotovi, da znamka Skupnosti št. 802 793 „VISIBLE WHITE“ ostane registrirana;

| — | Tožeči stranki naj se povrnejo stroški za predlog za razglasitev ničnosti, naj se razveljavi odločba odbora o povrnitvi stroškov in naj se povrnejo stroški za to tožbo. |
| --- | --- |

—

Tožeči stranki naj se povrnejo stroški za predlog za razglasitev ničnosti, naj se razveljavi odločba odbora o povrnitvi stroškov in naj se povrnejo stroški za to tožbo.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: Besedna znamka „VISIBLE WHITE“ za proizvode iz razreda 3 – prijava št. 802 793

Imetnik znamke Skupnosti: Tožeča stranka

Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: CMS Hasche Sigle

Odločba oddelka za izbris: Zavrnitev predloga za razglasitev ničnosti

Odločba odbora za pritožbe: Razveljavitev odločbe oddelka za izbris in razglasitev ničnosti znamke Skupnosti

Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 7(1)(b) in (c) Uredbe Sveta št. 40/94, ker je odbor za pritožbe zmotno štel oba elementa „VISIBLE“ in „WHITE“ za opisna v povezavi z „zobno pasto“ in „ustno vodo“ ter je štel celotno kombinacijo za opisno in brez razlikovalnega učinka.

---

| 23.6.2007 | SL | Uradni list Evropske unije | C 140/39 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

SL

Uradni list Evropske unije

C 140/39

---

Tožba, vložena 4. maja 2007 – General Technic-Otis proti Komisiji

(Zadeva T-141/07)

(2007/C 140/65)

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Tožeča stranka: General Technic-Otis Sàrl (Howald, Veliko vojvodstvo Luksemburg) (zastopnik: M. Nosbusch, odvetnik)

Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

Predlogi tožeče stranke

| — | Naj se Odločbo Komisije z dne 21. februarja 2007 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 ES in člena 53 EGP v zadevi COMP/E-1/38.823 – Dvigala in tekoče stopnice, kar zadeva GTO, na podlagi člena 230 ES razglasi za nično. |
| --- | --- |

—

Naj se Odločbo Komisije z dne 21. februarja 2007 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 ES in člena 53 EGP v zadevi COMP/E-1/38.823 – Dvigala in tekoče stopnice, kar zadeva GTO, na podlagi člena 230 ES razglasi za nično.

| — | Podrejeno, naj se na podlagi člena 229 ES odpravi ali zniža znesek globe, ki ji je bila naložena s to odločitvijo. |
| --- | --- |

—

Podrejeno, naj se na podlagi člena 229 ES odpravi ali zniža znesek globe, ki ji je bila naložena s to odločitvijo.

| — | Naj se Komisiji naloži plačilo vseh stroškov. |
| --- | --- |

—

Naj se Komisiji naloži plačilo vseh stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

S to tožbo tožeča stranka zahteva razglasitev delne ničnosti Odločbe Komisije C(2007) 512 konč. z dne 21. februarja 2007 v zvezi s postopkom na podlagi člena 81 ES in člena 53 EGP (zadeva COMP/E-1/38.823 – PO/Dvigala in tekoče stopnice) o kartelu na trgu nameščanja in vzdrževanja dvigal in tekočih stopnic v Belgiji, Nemčiji, Luksemburgu in na Nizozemskem, glede izigravanja razpisov za dajanje ponudb, delitve trga, določanja cen, dodeljevanja projektov in prodajnih pogodb, nameščanja, vzdrževanja ni posodabljanja naprav in izmenjave informacij, v delu, ki jo zadeva. Podrejeno tožeča stranka zahteva odpravo ali znižanje globe, ki ji je bila naložena z izpodbijano odločbo.

V podporo svojim predlogom tožeča stranka navaja sedem tožbenih razlogov.

S prvim tožbenim razlogom tožeča stranka trdi, da naj bi Komisija, s tem da je očitana ravnanja štela za „zelo hudo“ kršitev, z uporabo pravil za izračun globe nepravilno uporabila pravo in nepravilno ugotovila dejansko stanje. Tožeča stranka navaja, da bi moral biti začetni znesek globe zato znižan glede na omejen geografski obseg obravnavanega trga ter na omejen učinek očitanih ravnanj na obravnavan trg.

Z drugim tožbenim razlogom tožeča stranka navaja, da naj bi Komisija, s tem da ni upoštevala dejanske ekonomske zmožnosti tožeče stranke, da povzroči škodo, nepravilno uporabila pravo in nepravilno ugotovila dejansko stanje. Prav tako zatrjuje, da bi Komisija morala ob določitvi zneska globe upoštevati njen status majhnega ali srednjega podjetja, ki se samostojno upravlja in ki zato ne bi moglo povzročiti znatne škode na trgu.

S tretjim tožbenim razlogom tožeča stranka trdi, da naj bi Komisija, s tem da ni omejila zneska globe na 10- % njenega prometa, nepravilno uporabila pravo in nepravilno ugotovila dejansko stanje, in da naj ne bi imela razloga za upoštevanje prometa matične družbe za izračun najvišjega zneska globe, ki bi jo lahko naložila tožeči stranki.

Četrti tožbeni razlog je kršitev načela enakega obravnavanja, ki naj bi jo Komisija storila, s tem da ni dosledno uporabila načel o odgovornosti za vse člane obravnavanega kartela. Tožeča stranka zatrjuje, da naj bi Komisija očitana ravnanja pripisala njenim matičnim družbam, medtem ko naj tega ne bi storila za drugo družbo, kaznovano z isto odločbo, čeprav se je ta nahajala v položaju, ki je bil primerljiv s položajem tožeče stranke, kar zadeva izvajanje nadzora s strani matičnih družb.

S petim tožbenim razlogom tožeča stranka trdi, da naj bi Komisija nepravilno ugotovila dejansko stanje, ker ji ni prisodila 50- % znižanja zneska globe na podlagi obvestila o pomilostitvi. (1) Tožeča stranka zatrjuje, da je bilo njeno sodelovanje s službami Komisije tesno, stalno in posebno obsežno in je upravičevalo največje znižanje globe, določeno v obvestilu o pomilostitvi, kar znese 50- %.

Šesti tožbeni razlog, na katerega se sklicuje tožeča stranka, je kršitev načela legitimnega pričakovanja, s tem da ji Komisija naj ne bi priznala dodatnega 10- % znižanja globe zaradi neugovarjanja dejstvom. Tožeča stranka navaja, da naj bi seznanitev z očitki ter praksa Komisije pri njej povzročila nastanek utemeljenega pričakovanja, da bo na podlagi tega dobila 10 % znižanje in ne zgolj 1- %, kot ji je bilo priznano z izpodbijano odločbo.

Sedmi tožbeni razlog je kršitev načela sorazmernosti kazni, s tem da naj globa, naložena tožeči stranki, ne bi bila upravičena glede na obravnavano kršitev in zlasti glede na njen domnevno omejen učinek na trg in dejstvo, da jo je storilo manjše podjetje.

---

(1)  Obvestilo Komisije o imuniteti pred globami in znižanju glob v kartelnih zadevah, UL 2002, C 45, str. 3.

---

| 23.6.2007 | SL | Uradni list Evropske unije | C 140/40 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

SL

Uradni list Evropske unije

C 140/40

---

Tožba, vložena 4. maja 2007 – General Technic proti Komisiji

(Zadeva T-142/07)

(2007/C 140/66)

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Tožeča stranka: General Technic Sàrl (Luxembourg, Veliko vojvodstvo Luksemburg) (zastopnik: M. Nosbusch, odvetnik)

Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

Predlogi tožeče stranke

| — | na podlagi člena 230 ES naj se razglasi ničnost Odločbe Komisije z dne 21. februarja 2007 v zvezi s postopkom izvajanja členov 81 ES in 53 EGP v zadevi COMP/E-1/38.823 – Elevators and Escalators, kolikor se nanaša na GT; |
| --- | --- |

—

na podlagi člena 230 ES naj se razglasi ničnost Odločbe Komisije z dne 21. februarja 2007 v zvezi s postopkom izvajanja členov 81 ES in 53 EGP v zadevi COMP/E-1/38.823 – Elevators and Escalators, kolikor se nanaša na GT;

| — | podredno, naj se na podlagi člena 229 ES razveljavi oziroma zmanjša znesek globe, naložene s to odločbo; |
| --- | --- |

—

podredno, naj se na podlagi člena 229 ES razveljavi oziroma zmanjša znesek globe, naložene s to odločbo;

| — | Komisiji naj se naloži plačilo vseh stroškov. |
| --- | --- |

—

Komisiji naj se naloži plačilo vseh stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka s to tožbo predlaga delno razglasitev ničnosti odločbe Komisije C(2007) 512 konč. z dne 21. februarja 2007 v zvezi s postopkom izvajanja členov 81 ES in 53 EGP (zadeva COMP/E-1/38.823 – PO/Dvigala in pomične stopnice), glede omejevalnega sporazuma na trgu vgradnje in vzdrževanja dvigal in tekočih stopnic v Belgiji, Nemčiji, Luksemburgu in na Nizozemskem, ki se nanaša na manipulacijo z javnimi razpisi, razdelitev trgov, določanje cen, dodelitev projektov in pogodb o prodaji, vgradnji, vzdrževanju in posodobitvi naprav in izmenjavi podatkov, kolikor se nanaša nanjo. Tožeča stranka podredno predlaga razveljavitev oziroma zmanjšanje globe, ki ji je bila naložena z izpodbijano odločbo.

Tožeča stranka v utemeljitev tožbe navaja, da naj bi ji Komisija neutemeljeno naložila skupno in solidarno plačilo globe, naložene njeni podružnici, članici omejevalnega sporazuma. Zatrjuje, da naj bi Komisija prezrla vrsto in obseg njene kapitalske udeležbe v podružnici, ker naj bi bila tožeča stranka družba povsem finančnega značaja, brez lastne komercialne dejavnosti in da naj bi imela manjšinski delež v družbi ter naj ne bi bil večji od tistega, ki je potreben za zaščito njenih finančnih interesov. Tožeča stranka tudi zatrjuje, da Komisija naj ne bi pravno zadostno obrazložila njene vpletenosti v zadevni omejevalni sporazum, za razliko od osebne vloge njenega delničarja kot družbenika-poslovodje podružnice.

---

| 23.6.2007 | SL | Uradni list Evropske unije | C 140/41 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

SL

Uradni list Evropske unije

C 140/41

---

Tožba, vložena 30. aprila 2007 – UMG Recordings proti UUNT – Osman (MOTOWN)

(Zadeva T-143/07)

(2007/C 140/67)

Jezik, v katerem je bila tožba vložena: angleščina

Stranke

Tožeča stranka: UMG Recordings, Inc. (Santa Monica, Združene države Amerike) (zastopnika: E. Armijo Chávarri, A. Castán Pérez-Gómez, odvetnika)

Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

Druga stranka pred odborom za pritožbe: Jimmy Osman (London, Združeno kraljestvo)

Predlogi tožeče stranke

Tožeča stranka predlaga Sodišču prve stopnje, naj:

| — | dopusti dopis in priložene mu dokumente ter šteje, da je bila tožba proti odločbi drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 15. februarja 2007 v zadevi R 523/2006-2 vložena pravočasno in pravilno ter naj na podlagi izvede ustreznih postopkovnih korakov pravočasno izda sodbo, s katero bo razveljavilo to odločbo in izrecno naložilo UUNT, naj plača stroške postopka. |
| --- | --- |

—

dopusti dopis in priložene mu dokumente ter šteje, da je bila tožba proti odločbi drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 15. februarja 2007 v zadevi R 523/2006-2 vložena pravočasno in pravilno ter naj na podlagi izvede ustreznih postopkovnih korakov pravočasno izda sodbo, s katero bo razveljavilo to odločbo in izrecno naložilo UUNT, naj plača stroške postopka.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: Besedna znamka Skupnosti „MOTOWN“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 25, 41 in 42 – prijava št. 206 243

Imetnik znamke Skupnosti: UMG Recordings

Stranka, ki zahteva razveljavitev znamke Skupnosti: Jimmy Osman

Odločba oddelka za izbris: Ugoditev zahtevi za razveljavitev za vse zadevne storitve iz razreda 42 in njena zavrnitev v delu, v katerem se nanaša na storitve iz razreda 41

Odločba odbora za pritožbe: Ugoditev pritožbi, ki jo je vložil Jimmy Osman

Navajani tožbeni razlogi: Kršitev členov 15(1) in 50(1) Uredbe Sveta (ES) št. 40/94.

Tožeča stranka odboru očita, da naj bi storil napako v presoji dokaza, predloženega za dokaz uporabe znamke v zvezi s spornimi storitvami iz razreda 41.

Prvič, tožeča stranka navaja, da odbor ni upošteval, da so izpodbijano znamko za sporne storitve uporabljali tako registriran imetnik kot tretje stranke z imetnikovim soglasjem.

Drugič, po mnenju tožeče stranke je odbor zamešal „diskotečne storitve“ z „organiziranjem glasbenih dogodkov“ s tem, da ni upošteval, da spadajo v različno kategorijo storitev.

Tretjič, tožeča stranka zatrjuje, da bi bilo treba celo ob predpostavki, da pri „diskotečnih storitvah“ in/ali pri „organiziranju glasbenih dogodkov“ ni sodelovala niti neposredno niti posredno, šteti, da je opravljala posebne storitve v okviru prej navedenih kategorij in da je z opravljanjem takih „podstoritev“ bila izpolnjena obveznost uporabe njenih znamk za tako imenovane splošne kategorije storitev (namreč za sporne storitve).

---

| 23.6.2007 | SL | Uradni list Evropske unije | C 140/42 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

SL

Uradni list Evropske unije

C 140/42

---

Tožba, vložena 4. maja 2007 – Euro-Information proti UUNT (CYBERBOURSE)

(Zadeva T-155/07)

(2007/C 140/68)

Jezik, v katerem je bila tožba vložena: francoščina

Stranki

Tožeča stranka: Européenne de traitement de l'Information (Euro-Information) (Strasbourg, Francija) (zastopnika: P. Greffe in J. Schouman, odvetnika)

Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli) (UUNT)

Predlogi tožeče stranke

| — | Razveljavitev odločbe prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 28. februarja 2007, vročene 8. marca 2007 v zadevi R 1046/2006-1, s katero je bila zavrnjena registracija znamke Skupnosti CYBERBOURSE št. 4 114 682 za del zadevnih proizvodov in storitev iz razredov 9, 36 in 38; |
| --- | --- |

—

Razveljavitev odločbe prvega odbora za pritožbe UUNT z dne 28. februarja 2007, vročene 8. marca 2007 v zadevi R 1046/2006-1, s katero je bila zavrnjena registracija znamke Skupnosti CYBERBOURSE št. 4 114 682 za del zadevnih proizvodov in storitev iz razredov 9, 36 in 38;

| — | registracija znamke Skupnosti CYBERBOURSE št. 4 114 682 za vse zadevne proizvode in storitve. |
| --- | --- |

—

registracija znamke Skupnosti CYBERBOURSE št. 4 114 682 za vse zadevne proizvode in storitve.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Zadevna znamka Skupnosti: Besedna znamka „CYBERBOURSE“ za proizvode in storitve iz razredov 9, 36 in 38 (prijava št. 4 114 682)

Odločba preizkuševalca: Zavrnitev registracije

Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe

Navajani tožbeni razlogi: Tožeča stranka navaja, nasprotno kot je ugotovil odbor za pritožbe UUNT v izpodbijani odločbi, da naj bi bila njena znamka poljubna in da naj bi imela dovolj velik razlikovalni učinek, ki se zahteva z Uredbo Sveta št. 40/94 (1) glede zadevnih proizvodov in storitev.

---

(1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL 1994, L 11, str.1).

---

| 23.6.2007 | SL | Uradni list Evropske unije | C 140/42 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

SL

Uradni list Evropske unije

C 140/42

---

Tožba, vložena 9. maja 2007 – Španija proti Komisiji

(Zadeva T-156/07)

(2007/C 140/69)

Jezik postopka: španščina

Stranki

Tožeča stranka: Kraljevina Španija (zastopnik: F. Díez Moreno)

Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

Predlogi tožeče stranke

| — | Naj se razpis javnega natečaja EPSO/AD/94/07, ki ga je Evropska služba za izbor kadrov (EPSO) objavila v UL C 45 A z dne 28. februarja 2007, razglasi za ničnega. |
| --- | --- |

—

Naj se razpis javnega natečaja EPSO/AD/94/07, ki ga je Evropska služba za izbor kadrov (EPSO) objavila v UL C 45 A z dne 28. februarja 2007, razglasi za ničnega.

| — | Naj se Komisiji naloži obveznost, da vse javne natečaje za zapolnitev delovnih mest evropskih uslužbencev objavi v Uradnih listih v vseh jezikih. |
| --- | --- |

—

Naj se Komisiji naloži obveznost, da vse javne natečaje za zapolnitev delovnih mest evropskih uslužbencev objavi v Uradnih listih v vseh jezikih.

| — | Naj se Komisiji naloži plačilo stroškov. |
| --- | --- |

—

Naj se Komisiji naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Ta tožba je vložena zoper objavo javnega natečaja EPSO/AD/94/07, ki ga je Evropska služba za izbor kadrov (EPSO) objavila v UL C 45 A z dne 28. februarja 2007, ker je bil omenjeni razpis objavljen le v angleški, francoski in nemški različici Uradnega lista.

Tožeča stranka meni, da je tožena stranka s tem kršila Uredbo Sveta št. 1 z dne 15. aprila 1958 določitvi jezikov, ki se uporabljajo v Evropski skupnosti, in Uredbo št. 259/68 z dne 29. februarja 1968 o določitvi kadrovskih predpisov za uradnike. Prav tako so bila kršena načela enakosti in prepovedi diskriminacije evropskih državljanov, sorazmernosti in pravne varnosti, ki jih določa Pogodba ES in ustaljena sodna praksa Sodišča evropskih skupnosti.

Zlasti glede načela pravne varnosti je navedeno, da kadrovski predpisi za uradnike v Prilogi III predpisujejo objavo razpisa splošnih natečajev v Uradnem listu Evropskih skupnosti. V skladu s členom 5. Uredbe Sveta št. 1/58 bi se torej moral omenjeni Uradni list objaviti v triindvajsetih uradnih jezikih. Kljub temu pa je bil javni natečaj objavljen le v treh uradnih jezikih.

Nazadnje je treba ugotoviti tudi kršitev izključne pristojnosti Sveta, da soglasno spremeni jezikovno ureditev Evropske skupnosti.

---

| 23.6.2007 | SL | Uradni list Evropske unije | C 140/43 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

SL

Uradni list Evropske unije

C 140/43

---

Tožba, vložena 9. maja 2007 – People's Mojahedin Organization of Iran proti Svetu

(Zadeva T-157/07)

(2007/C 140/70)

Jezik postopka: angleščina

Stranki

Tožeča stranka: People's Mojahedin Organization of Iran (Auvers sur Oise, Francija) (zastopnika: J.P. Spitzer, odvetnik, in D. Vaughan QC)

Tožena stranka: Svet Evropske unije

Predlogi tožeče stranke

| — | razglasi naj se ničnost še vedno veljavnih sklepov Sveta, da:






  — | vsakih šest mesecev oziroma naknadno, ne preizkusi ponovno Sklepa Sveta 2006/379 v delu, ki se nanaša na tožečo stranko; |
| --- | --- | --- |

—

razglasi naj se ničnost še vedno veljavnih sklepov Sveta, da:

—

vsakih šest mesecev oziroma naknadno, ne preizkusi ponovno Sklepa Sveta 2006/379 v delu, ki se nanaša na tožečo stranko;

| — | do današnjega dne in pozneje obdrži ime tožeče stranke na seznamu terorističnih organizacij iz Sklepa Sveta 2006/379 z dne 29. maja 2006, ki je začel veljati istega dne, kljub sodbi Sodišča prve stopnje v zadevi T-228/02 z dne 12. decembra 2006 in obveznostim Sveta na podlagi člena 233 ES. |
| --- | --- |

—

do današnjega dne in pozneje obdrži ime tožeče stranke na seznamu terorističnih organizacij iz Sklepa Sveta 2006/379 z dne 29. maja 2006, ki je začel veljati istega dne, kljub sodbi Sodišča prve stopnje v zadevi T-228/02 z dne 12. decembra 2006 in obveznostim Sveta na podlagi člena 233 ES.

| — | toženi stranki naj se odredi, da ravna ustrezno, v skladu s svojimi zakonitimi obveznostmi. |
| --- | --- |

—

toženi stranki naj se odredi, da ravna ustrezno, v skladu s svojimi zakonitimi obveznostmi.

| — | toženi stranki naj se naloži plačilo škode, ki je nastala tožeči stranki, do 1 090 000 eurov, kot je določeno v Prilogi 18 (nadaljevana škoda) in obresti za ta znesek. |
| --- | --- |

—

toženi stranki naj se naloži plačilo škode, ki je nastala tožeči stranki, do 1 090 000 eurov, kot je določeno v Prilogi 18 (nadaljevana škoda) in obresti za ta znesek.

| — | toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov, ki so nastali tožeči stranki. |
| --- | --- |

—

toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov, ki so nastali tožeči stranki.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka želi doseči razglasitev ničnosti nekaterih dopisov Sveta in zahteva odškodnino, ker Svet po šestih mesecih ni ponovno preveril seznama iz Sklepa Sveta 2006/379 (1) oseb, skupin in subjektov, na katere se nanaša Uredba (ES) št. 2580/2001 (2) o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte zaradi boja proti terorizmu, med drugim zamrznitev sredstev in drugih finančnih virov, in ker je Svet obdržal tožečo stranko na omenjenem seznamu.

Po mnenju tožeče stranke bi moral Svet na podlagi predpisov vsaj enkrat na šest mesecev preveriti seznam oseb, ki so vključene na katerikoli seznam terorističnih organizacij. Tožeča stranka zatrjuje, da Svet, v zvezi z vključitvijo imena tožeče stranke na seznam terorističnih organizacij, ni izpolnil te obveznosti.

Tožeča stranka tudi navaja, da bi moral Svet v skladu s sodbo Sodišča prve stopnje v zadevi T-228/02, Organisation des Modjahedines du peuple d'Iran proti Svetu [2006] ECR II-0000, odstraniti ime tožeče stranke z omenjenega seznama.

---

(1)  Sklep Sveta 2006/379/ES z dne 29. maja 2006 o izvajanju člena 2(3) Uredbe (ES) št. 2580/2001 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte zaradi boja proti terorizmu in razveljavitvi Sklepa 2005/930/ES (UL 2006, L 144, str. 21).

(2)  Uredba sveta (ES) št. 2580/2001 z dne 27. decembra 2001 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte zaradi boja proti terorizmu (UL 2001, L 344, str. 70).

---

| 23.6.2007 | SL | Uradni list Evropske unije | C 140/43 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

SL

Uradni list Evropske unije

C 140/43

---

Tožba, vložena 7. maja 2007 – Lancôme proti UUNT – CMS Hasche Sigle (COLOR EDITION)

(Zadeva T-160/07)

(2007/C 140/71)

Jezik, v katerem je bila tožba vložena: francoščina

Stranke

Tožeča stranka: Lancôme Parfums et Beauté & Cie (Pariz, Francija) (zastopnik: E. Baud, odvetnik)

Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)

Druga stranka pred odborom za pritožbe: CMS Hasche Sigle (Köln, Nemčija)

Predlogi tožeče stranke

| — | naj se razveljavi odločba drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 26. februarja 2007 v zadevi R 231/2006-2; |
| --- | --- |

—

naj se razveljavi odločba drugega odbora za pritožbe UUNT z dne 26. februarja 2007 v zadevi R 231/2006-2;

| — | naj se toženi stranki in, če je to potrebno, intervenientu naloži plačilo stroškov. |
| --- | --- |

—

naj se toženi stranki in, če je to potrebno, intervenientu naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Znamka Skupnosti, ki je predmet zahteve za ugotovitev ničnosti: Besedna znamka „COLOR EDITION“ za proizvode iz razreda 3 – znamka Skupnosti št. 2 965 804

Imetnik znamke Skupnosti: Tožeča stranka

Stranka, ki zahteva ugotovitev ničnosti znamke Skupnosti: CMS Hasche Sigle

Odločba oddelka za izbris: Zavrnitev zahteve za ugotovitev ničnosti

Odločba odbora za pritožbe: Razveljavitev odločbe oddelka za izbris

Navajani tožbeni razlogi: Kršitev člena 55(1)(a) Uredbe Sveta št. 40/94 (1), ker je oddelek za pritožbe menil, da je zahteva za ugotovitev ničnosti CMS Hasche Sigle dopustna, ter kršitev člena 7(1)(c) te uredbe, ker je v izpodbijani odločbi odločil, da je sporna znamka „COLOR EDITION“ opisna.

---

(1)  Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL L 1994, L 11, str. 1).

---

Sodišče za uslužbence Evropske Unije

| 23.6.2007 | SL | Uradni list Evropske unije | C 140/45 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

SL

Uradni list Evropske unije

C 140/45

---

Tožba, vložena 16. aprila 2007 – Klug proti Evropski agenciji za zdravila

(Zadeva F-35/07)

(2007/C 140/72)

Jezik postopka: nemščina

Stranki

Tožeča stranka: Bettina Klug (London, Združeno kraljestvo) (zastopnik: W. G. Grupp, odvetnik)

Tožena stranka: Evropska agencija za zdravila

Predlogi tožeče stranke

| — | Toženi stranki naj se naloži, da podaljša pogodbo o zaposlitvi tožeče stranke z dne 7. februarja 2002; |
| --- | --- |

—

Toženi stranki naj se naloži, da podaljša pogodbo o zaposlitvi tožeče stranke z dne 7. februarja 2002;

| — | toženi stranki naj se naloži plačilo odškodnine za nepremoženjsko škodo tožeči stranki v višini 200 000 evrov; |
| --- | --- |

—

toženi stranki naj se naloži plačilo odškodnine za nepremoženjsko škodo tožeči stranki v višini 200 000 evrov;

| — | toženi stranki naj se naloži, da razveljavi oceno tožeče stranke od 31. decembra 2004 do 31. decembra 2006, in da ob upoštevanju mnenja sodišča ponovno odloči. |
| --- | --- |

—

toženi stranki naj se naloži, da razveljavi oceno tožeče stranke od 31. decembra 2004 do 31. decembra 2006, in da ob upoštevanju mnenja sodišča ponovno odloči.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožba temelji na členu 12(a) Naslova II Kadrovskih predpisov („mobbing“). V njej se očita napačno izvajanje diskrecije v zvezi z ocenjevanjem tožeče stranke, kršitev postopkovnih predpisov Agencije v zvezi z izdajo ocene in posledično neupravičeno nepodaljšanje njene pogodbe o zaposlitvi.

Tožeča stranka svojo tožbo utemeljuje s tem, da naj bi bil rezultat ocenjevanja njenega dela, zaradi „mobbinga“ in pomanjkanja nepristranskosti pri ocenjevanju, zelo slab in zato njena pogodba, sklenjena za pet let, ni bila podaljšana.

---

| 23.6.2007 | SL | Uradni list Evropske unije | C 140/45 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

SL

Uradni list Evropske unije

C 140/45

---

Tožba, vložena 20. aprila 2007 – Caleprico proti Komisiji

(Zadeva F-38/07)

(2007/C 140/73)

Jezik postopka: italijanščina

Stranki

Tožeča stranka: Caleprico (Bruselj, Belgija) (zastopnik: V. Guagliulmi, odvetnik)

Tožena stranka: Komisija Evropskih skupnosti

Predlogi tožeče stranke

| — | Naj se v skladu s členom 241 ES razglasi, da se člena 12 in 13 priloge XIII Kadrovskih predpisov zaradi njune nezakonitosti ne uporabljata; |
| --- | --- |

—

Naj se v skladu s členom 241 ES razglasi, da se člena 12 in 13 priloge XIII Kadrovskih predpisov zaradi njune nezakonitosti ne uporabljata;

| — | naj se odločba, s katero je organ, pristojen za imenovanja (OPI), z molkom zavrnil pritožbo, ki jo je vložila tožeča stranka zoper odločbo z dne 12. junija 2006, razglasi za nično; |
| --- | --- |

—

naj se odločba, s katero je organ, pristojen za imenovanja (OPI), z molkom zavrnil pritožbo, ki jo je vložila tožeča stranka zoper odločbo z dne 12. junija 2006, razglasi za nično;

| — | naj se odločba Komisije z dne 12. junija 2006, v delu, v katerem je OPI uvrstil tožečo stranko v naziv AD6/2 namesto v naziv AD8/3, razglasi za nično; |
| --- | --- |

—

naj se odločba Komisije z dne 12. junija 2006, v delu, v katerem je OPI uvrstil tožečo stranko v naziv AD6/2 namesto v naziv AD8/3, razglasi za nično;

| — | naj se Komisiji naloži, da izpodbijani del odločbe z dne 12. junija 2006 nadomesti z delom, ki z retroaktivnim učinkom (od 1. julija 2006) uvršča tožečo stranko v naziv AD8/3; |
| --- | --- |

—

naj se Komisiji naloži, da izpodbijani del odločbe z dne 12. junija 2006 nadomesti z delom, ki z retroaktivnim učinkom (od 1. julija 2006) uvršča tožečo stranko v naziv AD8/3;

| — | naj se Komisiji naloži, da tožeči stranki plača vse zneske, ki jih ni prejela zaradi nezakonitosti izpodbijanih odločb, vključno z zapadlimi obrestmi; |
| --- | --- |

—

naj se Komisiji naloži, da tožeči stranki plača vse zneske, ki jih ni prejela zaradi nezakonitosti izpodbijanih odločb, vključno z zapadlimi obrestmi;

| — | naj se Komisiji naloži, da povrne vso drugo morebitno škodo, ki jo je tožeča stranka utrpela in ki jo bo Sodišče za uslužbence ugotovilo v tem primeru; |
| --- | --- |

—

naj se Komisiji naloži, da povrne vso drugo morebitno škodo, ki jo je tožeča stranka utrpela in ki jo bo Sodišče za uslužbence ugotovilo v tem primeru;

| — | toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov. |
| --- | --- |

—

toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka, ki je bila na čakalnem seznamu natečaja EUR/A/155/2000 (1) za sestavo čakalnega seznama oseb, ki se jih lahko zaposli v razred A7/A6, je bila zaposlena po začetku veljavnosti Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 723/2004 z dne 22. marca 2004 o spremembi Kadrovskih predpisov za uradnike Evropskih skupnosti in pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropskih skupnosti (2) in je bila uvrščena v naziv AD6/2.

V utemeljitev tožbe navaja dva tožbena razloga:

V okviru prvega trdi, da odločba z dne 12. junija 2006 vsebuje protislovje med, prvič, napotitvijo iz preambule na člen 31 Kadrovskih predpisov, v skladu s katerim so kandidati imenovani v razred funkcionalne skupine, določen v obvestilu o natečaju in, drugič, izrekom navedene odločbe, ki ga uvršča v naziv AD6/2.

V okviru drugega tožbenega razloga zatrjuje, da je sporna odločba v vsakem primeru nezakonita in tudi zato, ker se je oprla na impliciten pravni temelj (člena 12 in 13 Priloge XII Kadrovskih predpisov), ki je nezakonit iz naslednjih vidikov:

| — | protislovje z načelom pravne varnosti in načelom zaupanja v pravo; |
| --- | --- |

—

protislovje z načelom pravne varnosti in načelom zaupanja v pravo;

| — | kršitev načela nediskriminacije in enakega obravnavanja; |
| --- | --- |

—

kršitev načela nediskriminacije in enakega obravnavanja;

| — | kršitev načela obrazložitve, saj je uporaba nove ureditve odvisna od popolnoma nepredvidljive okoliščine, in sicer biti zaposlen pred ali po določenem datumu, brez kakršnegakoli razloga, ki bi opravičeval to pravilo; |
| --- | --- |

—

kršitev načela obrazložitve, saj je uporaba nove ureditve odvisna od popolnoma nepredvidljive okoliščine, in sicer biti zaposlen pred ali po določenem datumu, brez kakršnegakoli razloga, ki bi opravičeval to pravilo;

| — | kršitev načela dobrega upravljanja; |
| --- | --- |

—

kršitev načela dobrega upravljanja;

| — | podrejeno, protislovje z obveznostjo obrazložitve aktov Skupnosti iz člena 251 ES. |
| --- | --- |

—

podrejeno, protislovje z obveznostjo obrazložitve aktov Skupnosti iz člena 251 ES.

---

(1)  UL C 147 A, 25.5.2000, str. 10.

(2)  UL L 124, 27.4.2004, str. 1.

---

| 23.6.2007 | SL | Uradni list Evropske unije | C 140/46 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

SL

Uradni list Evropske unije

C 140/46

---

Tožba, vložena 4. maja 2007 – Fernandez García in García Rato proti Sodišču

(Zadeva F-41/07)

(2007/C 140/74)

Jezik postopka: francoščina

Stranke

Tožeči stranki: Brígida Fernandez García (Luxembourg, Luksemburg) in Carolina García Rato (Luxembourg, Luksemburg) (zastopniki: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis in E. Marchal, odvetniki)

Tožena stranka: Sodišče Evropskih skupnosti

Predlogi tožečih strank

| — | za nični naj se razglasita odločbi o imenovanju tožečih strank za uradnici Evropskih skupnosti, ker je bil njun naziv določen na podlagi člena 13 Priloge XIII h Kadrovskim predpisom; |
| --- | --- |

—

za nični naj se razglasita odločbi o imenovanju tožečih strank za uradnici Evropskih skupnosti, ker je bil njun naziv določen na podlagi člena 13 Priloge XIII h Kadrovskim predpisom;

| — | toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov. |
| --- | --- |

—

toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeči stranki sta se po uspešno opravljenem natečaju CJ/LA/25 (1), za katerega je bilo obvestilo objavljeno pred 1. majem 2004, zaposlili po tem, ko je začela veljati Uredba Sveta (ES, Euratom) št. 723/2004 z dne 22. marca 2004 o spremembi Kadrovskih predpisov za uradnike Evropskih skupnosti in pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropskih skupnosti (2).

V tožbah tožeči stranki najprej navajata, da je z izpodbijanima odločbama kršen zakonski okvir, ki izhaja iz obvestila o natečaju. Na podlagi člena 13 Priloge XIII h Kadrovskim predpisom naj bi bili namreč ob zaposlitvi uvrščeni v nižji naziv od naziva, navedenega v obvestilu o natečaju.

Tožeči stranki tudi menita, da so z izpodbijanima odločbama kršeni členi 5, 29 in 31 Kadrovskih predpisov in načelo enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije. Uspešni udeleženci na istem natečaju oziroma na natečaju iste stopnje, ki so se zaposlili pred začetkom veljavnosti Uredbe št. 723/2004, so bili namreč uvrščeni različno kot tisti, ki so se zaposlili po njem.

Tožeči stranki dalje navajata kršitev načela zaupanja v pravo, saj sta upravičeno pričakovali, da bosta ob zaposlitvi uvrščeni v naziv, naveden v obvestilu o natečaju za prosti delovni mesti, za katero sta se prijavili.

---

(1)  UL C 182 A, 31.7.2002, str. 8.

(2)  UL L 124, 27.4.2004, str. 1.

---

| 23.6.2007 | SL | Uradni list Evropske unije | C 140/47 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

SL

Uradni list Evropske unije

C 140/47

---

Tožba, vložena 10. maja 2007 – Prieto proti Parlamentu

(Zadeva F-42/07)

(2007/C 140/75)

Jezik postopka: francoščina

Stranki

Tožeča stranka: Antonio Prieto (Bousval, Belgija) (zastopnik: E. Boigelot, odvetnik)

Tožena stranka: Evropski parlament

Predlogi tožeče stranke

| — | razglasitev ničnosti odločbe Evropskega parlamenta z dne 9. junija 2006 o imenovanju tožeče stranke za uradnika pripravnika, razvrščenega v naziv AST 2, plačilni razred 3; |
| --- | --- |

—

razglasitev ničnosti odločbe Evropskega parlamenta z dne 9. junija 2006 o imenovanju tožeče stranke za uradnika pripravnika, razvrščenega v naziv AST 2, plačilni razred 3;

| — | naložitev plačila stroškov toženi stranki. |
| --- | --- |

—

naložitev plačila stroškov toženi stranki.

Tožbeni razlogi in bistvene trditve

Tožeča stranka, uspešni kandidat notranjega natečaja C/348 za kariero C5–4, je bil začasni uslužbenec Komisije z nazivom AST 3 (nekdanji naziv C4), ko je bil imenovan za uradnika pripravnika in razvrščen v naziv AST 2.

Tožeča stranka v utemeljitev svoje tožbe najprej zatrjuje, da odločba o imenovanju uradnika z razvrstitvijo v nižji naziv kot ga je imel, ko je bil začasni uslužbenec, krši člen 5(4) Priloge XIII h Kadrovskim predpisom za uradnike Evropskih skupnosti (v nadaljevanju: Kadrovski predpisi).

Tožeča stranka poleg tega navaja kršitev načela enakega obravnavanja in prepovedi diskriminacije, ker so lahko ob imenovanju uradnikov prejšnjo, boljšo, razvrstitev obdržali le uspešni kandidati tega natečaja, ki so imeli kot začasni uslužbenci kariero D.

Tožeča stranka nazadnje trdi, da izpodbijana odločba krši tudi načela pravne varnosti, varstva zaupanja v pravo in dobre uprave in dobrega poslovodstva.

---