# Europeiska unionens C 124/2007

| | ISSN 1725-2504 |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | C 124 |
| | |
| Svensk utgåva | Meddelanden och upplysningar | 50 årgången5 juni 2007 |

ISSN 1725-2504

Europeiska unionens

officiella tidning

C 124

Svensk utgåva

Meddelanden och upplysningar

50 årgången5 juni 2007

---

| Informationsnummer | Innehållsförteckning | Sida |
| --- | --- | --- |
| | IV   Upplysningar |
| | UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER OCH ORGAN |
| | Revisionsrätten |
| 2007/C 124/01 | Särskild rapport nr 1/2007 om genomförandet av halvtidsförfarandena av strukturfonderna 2000–2006 samt kommissionens svar | 1 |

Informationsnummer

Innehållsförteckning

Sida

IV   Upplysningar

UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER OCH ORGAN

Revisionsrätten

2007/C 124/01

Särskild rapport nr 1/2007 om genomförandet av halvtidsförfarandena av strukturfonderna 2000–2006 samt kommissionens svar

1

| SV | |
| --- | --- |

SV

---

IV Upplysningar

UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER OCH ORGAN

Revisionsrätten

| 5.6.2007 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 124/1 |
| --- | --- | --- | --- |

5.6.2007

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 124/1

---

SÄRSKILD RAPPORT nr 1/2007

om genomförandet av halvtidsförfarandena av strukturfonderna 2000–2006 samt kommissionens svar

(i enlighet med artikel 248.4 andra stycket i EG-fördraget)

(2007/C 124/01)

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

| I–V | SAMMANFATTNING |
| --- | --- |

I–V

| 1–12 | INLEDNING |
| --- | --- |

1–12

| 1–2 | Strukturfonderna |
| --- | --- |

1–2

| 3–6 | Strukturfonderna 2000–2006 |
| --- | --- |

3–6

| 7–10 | Utvärdering och bedömning av strukturfonderna |
| --- | --- |

7–10

| 11–12 | Utvärdering och översyn efter halva tiden och fördelning av resultatreserven |
| --- | --- |

11–12

| 13–15 | GRANSKNINGENS OMFATTNING |
| --- | --- |

13–15

| 16–17 | TIDSPLAN |
| --- | --- |

16–17

| 18–27 | BEDÖMNING AV HALVTIDSUTVÄRDERINGEN |
| --- | --- |

18–27

| 20 | Resultaten av utvärderingarna |
| --- | --- |

20

| 21–22 | Kommissionens bedömning av utvärderingarna |
| --- | --- |

21–22

| 23–27 | Revisionsrättens bedömning |
| --- | --- |

23–27

| 28–36 | FÖRDELNING AV RESULTATRESERVEN |
| --- | --- |

28–36

| 30–36 | Medlemsstaternas bedömningar samt fördelning av resultatreserven |
| --- | --- |

30–36

| 37–44 | HALVTIDSÖVERSYNENS EFFEKT |
| --- | --- |

37–44

| 45–46 | FÖRFARANDEN FÖR 2007–2013 |
| --- | --- |

45–46

| 47–52 | SLUTSATSER |
| --- | --- |

47–52

| 53 | REKOMMENDATIONER |
| --- | --- |

53

Kommissionens svar

SAMMANFATTNING

| I. | I förordningen om strukturfonderna fastställdes ett antal åtgärder som skulle utföras efter ungefär halva tiden av programperioden 2000–2006:






  — | Halvtidsutvärdering av programmen. |
| --- | --- | --- |

I.

I förordningen om strukturfonderna fastställdes ett antal åtgärder som skulle utföras efter ungefär halva tiden av programperioden 2000–2006:

—

Halvtidsutvärdering av programmen.

| — | Fördelning av resultatreserven. |
| --- | --- |

—

Fördelning av resultatreserven.

| — | Halvtidsöversyn av stödprogrammen. |
| --- | --- |

—

Halvtidsöversyn av stödprogrammen.

| II. | Vid revisionsrättens granskning undersöktes om dessa tre ”halvtidsförfaranden” hade utförts ändamålsenligt och hur de påverkade stödet från strukturfonderna. Framför allt granskades






  — | om halvtidsutvärderingarna bidrog till en korrekt och användbar bedömning av strukturfondsutgifterna, |
| --- | --- | --- |

II.

Vid revisionsrättens granskning undersöktes om dessa tre ”halvtidsförfaranden” hade utförts ändamålsenligt och hur de påverkade stödet från strukturfonderna. Framför allt granskades

—

om halvtidsutvärderingarna bidrog till en korrekt och användbar bedömning av strukturfondsutgifterna,

| — | om resultatreserven fördelades på så sätt att den gynnade ändamålsenliga och välförvaltade stödprogram, |
| --- | --- |

—

om resultatreserven fördelades på så sätt att den gynnade ändamålsenliga och välförvaltade stödprogram,

| — | om halvtidsöversynen bidrog till att uppdatera prioriteringar och förbättra stödprogrammens målstyrning. |
| --- | --- |

—

om halvtidsöversynen bidrog till att uppdatera prioriteringar och förbättra stödprogrammens målstyrning.

| III. | Revisionsrätten drog följande slutsatser:






  — | Halvtidsutvärderingen innebar en kontroll av hur genomförandet av strukturfondsprogrammen framskred och ledde till att det gick att bekräfta att systemen för genomförandet väsentligt hade förbättrats jämfört med den tidigare strukturfondsgenerationen. Å andra sidan var det i många fall för tidigt att bedöma programmens ändamålsenlighet och i ännu högre grad deras effekt. |
| --- | --- | --- |

III.

Revisionsrätten drog följande slutsatser:

—

Halvtidsutvärderingen innebar en kontroll av hur genomförandet av strukturfondsprogrammen framskred och ledde till att det gick att bekräfta att systemen för genomförandet väsentligt hade förbättrats jämfört med den tidigare strukturfondsgenerationen. Å andra sidan var det i många fall för tidigt att bedöma programmens ändamålsenlighet och i ännu högre grad deras effekt.

| — | Resultatreserven användes snarare till att maximera stödet än till att fokusera det på områden där stödet visat sig vara särskilt ändamålsenligt. Kommissionen betonade vikten av utnyttjandekapaciteten. |
| --- | --- |

—

Resultatreserven användes snarare till att maximera stödet än till att fokusera det på områden där stödet visat sig vara särskilt ändamålsenligt. Kommissionen betonade vikten av utnyttjandekapaciteten.

| — | I flera fall innebar halvtidsöversynen av strukturfondsprogrammen att man i de operativa programmen på ett bättre sätt tog hänsyn till politiska prioriteringar och förändringar i EU-politiken (t.ex. så som dessa avspeglades i Europeiska rådets möten i Lissabon och Göteborg) eller att resultatindikatorerna förbättrades. En väsentlig effekt av halvtidsöversynen var att prioritet gavs till verksamheter där pengarna kunde utnyttjas. |
| --- | --- |

—

I flera fall innebar halvtidsöversynen av strukturfondsprogrammen att man i de operativa programmen på ett bättre sätt tog hänsyn till politiska prioriteringar och förändringar i EU-politiken (t.ex. så som dessa avspeglades i Europeiska rådets möten i Lissabon och Göteborg) eller att resultatindikatorerna förbättrades. En väsentlig effekt av halvtidsöversynen var att prioritet gavs till verksamheter där pengarna kunde utnyttjas.

| IV. | Revisionsrätten anser det fortfarande vara befogat att stödprogram som strukturfonderna innehåller bestämmelser om att programmål, åtgärder och budgetanslag skall ses över under programmets lopp. Men granskningen visade på spänningar mellan planeringen och förvaltningen av strukturfonderna som man bör vara medveten om när förfarandena för halvtidsutvärderingen och halvtidsöversynen utformas och tillämpas.






  — | Stödet bör följa principerna om effektivitet, ändamålsenlighet och sparsamhet. Å andra sidan är de totala åtagandebelopp som beslutats för strukturfonderna och sammanhållningsfonden och som fastställs i flera på varandra följande budgetplaner för EU både mål och övre gränser för stödet. Utnyttjandekapaciteten är ett implicit mål för EU:s stöd till sammanhållning. |
| --- | --- | --- |

IV.

Revisionsrätten anser det fortfarande vara befogat att stödprogram som strukturfonderna innehåller bestämmelser om att programmål, åtgärder och budgetanslag skall ses över under programmets lopp. Men granskningen visade på spänningar mellan planeringen och förvaltningen av strukturfonderna som man bör vara medveten om när förfarandena för halvtidsutvärderingen och halvtidsöversynen utformas och tillämpas.

—

Stödet bör följa principerna om effektivitet, ändamålsenlighet och sparsamhet. Å andra sidan är de totala åtagandebelopp som beslutats för strukturfonderna och sammanhållningsfonden och som fastställs i flera på varandra följande budgetplaner för EU både mål och övre gränser för stödet. Utnyttjandekapaciteten är ett implicit mål för EU:s stöd till sammanhållning.

| — | N + 2-regeln är ett styrmedel för välplanerat stöd, men också ett incitament för medlemsstaterna och kommissionen att gynna verksamheter där stödet kan utnyttjas relativt enkelt. |
| --- | --- |

—

N + 2-regeln är ett styrmedel för välplanerat stöd, men också ett incitament för medlemsstaterna och kommissionen att gynna verksamheter där stödet kan utnyttjas relativt enkelt.

| — | Det är svårt att välja rätt tidpunkt för halvtidsöversynen. Ju senare översynen görs, desto mindre chans finns att det går att ändra i programmet, men ju tidigare översynen görs, desto svårare är det att göra ett robust uttalande om stödets ändamålsenlighet och verkan. |
| --- | --- |

—

Det är svårt att välja rätt tidpunkt för halvtidsöversynen. Ju senare översynen görs, desto mindre chans finns att det går att ändra i programmet, men ju tidigare översynen görs, desto svårare är det att göra ett robust uttalande om stödets ändamålsenlighet och verkan.

| V. | Revisionsrätten ger ett antal rekommendationer om hur halvtidsutvärderingen och halvtidsöversynen kan bli mer användbara när det gäller de flexiblare strukturfondsbestämmelser som skall tillämpas under programperioden 2007–2013:






  — | Snabbt och effektivt avslutande av programmen 2000–2006. |
| --- | --- | --- |

V.

Revisionsrätten ger ett antal rekommendationer om hur halvtidsutvärderingen och halvtidsöversynen kan bli mer användbara när det gäller de flexiblare strukturfondsbestämmelser som skall tillämpas under programperioden 2007–2013:

—

Snabbt och effektivt avslutande av programmen 2000–2006.

| — | Bättre resultatindikatorer. |
| --- | --- |

—

Bättre resultatindikatorer.

| — | Noggrant val av tidpunkt för utvärdering av stödet (vilket underlättas av den ökade flexibiliteten i det ändrade systemet). |
| --- | --- |

—

Noggrant val av tidpunkt för utvärdering av stödet (vilket underlättas av den ökade flexibiliteten i det ändrade systemet).

| — | Kortare och snabbare halvtidsöversyn. |
| --- | --- |

—

Kortare och snabbare halvtidsöversyn.

| — | Relevanta riktlinjer från kommissionen i rätt tid. |
| --- | --- |

—

Relevanta riktlinjer från kommissionen i rätt tid.

| — | Särskilt fokus på program och förvaltningssystem när det gäller stöd till områden som prioriteras i EU-politiken. |
| --- | --- |

—

Särskilt fokus på program och förvaltningssystem när det gäller stöd till områden som prioriteras i EU-politiken.

INLEDNING

Strukturfonderna

| 1. | Strukturfonderna är Europeiska unionens främsta politiska verktyg för att förverkliga målen i fördraget på området ekonomisk och social sammanhållning. |
| --- | --- |

1.

Strukturfonderna är Europeiska unionens främsta politiska verktyg för att förverkliga målen i fördraget på området ekonomisk och social sammanhållning.

| 2. | Det finns fyra strukturfonder: Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF), Europeiska socialfonden (ESF), Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket, utvecklingssektionen (EUGFJ-Utveckling) och fonden för fiskets utveckling (FFU). Stödet planeras och betalas ut på flerårig basis i ”programperioder”. Det ges till investeringar i fysiskt kapital och humankapital i medlemsstaterna. Medlemsstaterna betalar en del av kostnaderna (samfinansiering) för de investeringsprojekt som omfattas av stödet. |
| --- | --- |

2.

Det finns fyra strukturfonder: Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF), Europeiska socialfonden (ESF), Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket, utvecklingssektionen (EUGFJ-Utveckling) och fonden för fiskets utveckling (FFU). Stödet planeras och betalas ut på flerårig basis i ”programperioder”. Det ges till investeringar i fysiskt kapital och humankapital i medlemsstaterna. Medlemsstaterna betalar en del av kostnaderna (samfinansiering) för de investeringsprojekt som omfattas av stödet.

Strukturfonderna 2000–2006

| 3. | Europeiska rådet beslutade vid sitt möte i Berlin (mars 1999) att 195 miljarder euro (219 miljarder euro i 2005 års priser) skulle göras tillgängliga från strukturfonderna för perioden 2000–2006. Över 90 % av stödet från fonderna skulle användas för att uppnå tre mål:






  — | Mål 1: Främjande av utveckling och strukturanpassning i regioner där utvecklingen släpar efter (regioner där BNP per capita är under 75 % av EU-genomsnittet). Omkring 70 % av det totala stödet skulle vikas för mål 1. |
| --- | --- | --- |

3.

Europeiska rådet beslutade vid sitt möte i Berlin (mars 1999) att 195 miljarder euro (219 miljarder euro i 2005 års priser) skulle göras tillgängliga från strukturfonderna för perioden 2000–2006. Över 90 % av stödet från fonderna skulle användas för att uppnå tre mål:

—

Mål 1: Främjande av utveckling och strukturanpassning i regioner där utvecklingen släpar efter (regioner där BNP per capita är under 75 % av EU-genomsnittet). Omkring 70 % av det totala stödet skulle vikas för mål 1.

| — | Mål 2: Stöd till ekonomisk och social omställning i områden (utanför mål 1-områdena) med strukturella svårigheter (industriella områden, landsbygdsområden, stadsområden och områden som är beroende av fiske). |
| --- | --- |

—

Mål 2: Stöd till ekonomisk och social omställning i områden (utanför mål 1-områdena) med strukturella svårigheter (industriella områden, landsbygdsområden, stadsområden och områden som är beroende av fiske).

| — | Mål 3: Stöd (utanför mål 1-områdena) till anpassningen och moderniseringen av politiken och systemen för utbildning, yrkesutbildning och sysselsättning. |
| --- | --- |

—

Mål 3: Stöd (utanför mål 1-områdena) till anpassningen och moderniseringen av politiken och systemen för utbildning, yrkesutbildning och sysselsättning.

| 4. | De planerade totala stödbelopp som beslutades i Berlin fördelades på omkring 400 nationella och regionala program (1) genom en komplex ”programplanering” som huvudsakligen bestod av följande delar (2):






  — | Kommissionen upprättade (3) vägledande riktlinjer för programplaneringen för var och ett av fondernas mål. Riktlinjerna gäller den inledande programplaneringen och den översyn som skall göras efter halva tiden. |
| --- | --- | --- |

4.

De planerade totala stödbelopp som beslutades i Berlin fördelades på omkring 400 nationella och regionala program (1) genom en komplex ”programplanering” som huvudsakligen bestod av följande delar (2):

—

Kommissionen upprättade (3) vägledande riktlinjer för programplaneringen för var och ett av fondernas mål. Riktlinjerna gäller den inledande programplaneringen och den översyn som skall göras efter halva tiden.

| — | Medlemsstaterna kom överens med kommissionen om ”gemenskapsstödramar”, där strategier och prioriteringar för fondernas och medlemsstaternas verksamhet fastställdes. |
| --- | --- |

—

Medlemsstaterna kom överens med kommissionen om ”gemenskapsstödramar”, där strategier och prioriteringar för fondernas och medlemsstaternas verksamhet fastställdes.

| — | Varje gemenskapsstödram genomfördes genom ”operativa program” (4) som hade godkänts av kommissionen. |
| --- | --- |

—

Varje gemenskapsstödram genomfördes genom ”operativa program” (4) som hade godkänts av kommissionen.

| — | Regioner eller medlemsstater godkände sedan enskilda projekt för genomförandet av de operativa programmen. |
| --- | --- |

—

Regioner eller medlemsstater godkände sedan enskilda projekt för genomförandet av de operativa programmen.

| — | Det fastställdes att programmen skulle ses över när halva programperioden hade gått (”halvtidsöversyn”) (5). |
| --- | --- |

—

Det fastställdes att programmen skulle ses över när halva programperioden hade gått (”halvtidsöversyn”) (5).

| 5. | Stödet skulle övervakas av övervakningskommittéer som inrättats av den berörda medlemsstaten och där företrädare från kommissionen deltog (6) (i en rådgivande grupp). |
| --- | --- |

5.

Stödet skulle övervakas av övervakningskommittéer som inrättats av den berörda medlemsstaten och där företrädare från kommissionen deltog (6) (i en rådgivande grupp).

| 6. | Två nyheter av relevans för denna rapport infördes för förvaltningen av strukturfonderna för programperioden 2000–2006: en resultatreserv och N + 2-regeln (7) (se rutorna 1 och 2).

  Ruta 1ResultatreservenI strukturfondsförordningen för programperioden 2000–2006 fastställdes att kommissionen skulle avsätta 4 % från varje operativt program vid fördelningen av strukturfondsmedel. För att uppmuntra ett effektivt och ändamålsenligt utnyttjande av gemenskapsmedlen skulle denna reserv fördelas mellan och inom varje medlemsstats operativa program under 2004 utifrån programmens framgång.Resultatreserven var en åtgärd med begränsningar. Medel kunde inte flyttas mellan medlemsstaterna och inte heller mellan program med olika mål. Inte heller kunde någon del av reserven hållas inne längre. |
| --- | --- |

6.

Två nyheter av relevans för denna rapport infördes för förvaltningen av strukturfonderna för programperioden 2000–2006: en resultatreserv och N + 2-regeln (7) (se rutorna 1 och 2).

Ruta 1ResultatreservenI strukturfondsförordningen för programperioden 2000–2006 fastställdes att kommissionen skulle avsätta 4 % från varje operativt program vid fördelningen av strukturfondsmedel. För att uppmuntra ett effektivt och ändamålsenligt utnyttjande av gemenskapsmedlen skulle denna reserv fördelas mellan och inom varje medlemsstats operativa program under 2004 utifrån programmens framgång.Resultatreserven var en åtgärd med begränsningar. Medel kunde inte flyttas mellan medlemsstaterna och inte heller mellan program med olika mål. Inte heller kunde någon del av reserven hållas inne längre.

Ruta 2N + 2-regelnN + 2-regeln skall förhindra att alltför stora outnyttjade åtaganden byggs upp inom ett operativt program, vilket kan komplicera avslutandet och störa efterkommande program, genom att ge ett incitament till att använda pengarna i enlighet med målen. Enligt denna regel skall ett åtagande återtas och inte kompenseras om åtagandet inte har lett till betalning inom två år efter det att det fördes in i budgeten (8), dvs. stödet uppgår inte till de totalbelopp som beslutades av Europeiska rådet i Berlin.

Utvärdering och bedömning av strukturfonderna

| 7. | I budgetförordningen, där reglerna för förvaltningen av gemenskapsbudgeten fastställs, föreskrivs att EU-stödet skall följa principerna om sparsamhet, effektivitet och ändamålsenlighet. Mål skall fastställas för alla verksamhetsområden som budgeten omfattar, och förverkligandet av målen skall kontrolleras genom resultatindikatorer. Utgifterna skall också utvärderas i förväg och i efterhand (9). |
| --- | --- |

7.

I budgetförordningen, där reglerna för förvaltningen av gemenskapsbudgeten fastställs, föreskrivs att EU-stödet skall följa principerna om sparsamhet, effektivitet och ändamålsenlighet. Mål skall fastställas för alla verksamhetsområden som budgeten omfattar, och förverkligandet av målen skall kontrolleras genom resultatindikatorer. Utgifterna skall också utvärderas i förväg och i efterhand (9).

| 8. | I strukturfondsförordningarna för programperioden 2000–2006 fastställdes hur dessa principer skulle tillämpas på strukturfonderna. I synnerhet skulle det göras






  — | en förhandsbedömning för varje gemenskapsstödram eller operativt program som skulle göras i medlemsstaten och utgöra grunden för utarbetandet av utvecklingsplanerna (10), |
| --- | --- | --- |

8.

I strukturfondsförordningarna för programperioden 2000–2006 fastställdes hur dessa principer skulle tillämpas på strukturfonderna. I synnerhet skulle det göras

—

en förhandsbedömning för varje gemenskapsstödram eller operativt program som skulle göras i medlemsstaten och utgöra grunden för utarbetandet av utvecklingsplanerna (10),

| — | en utvärdering efter halva tiden, utförd av en oberoende utvärderare under ansvar av förvaltningsmyndigheten och i samarbete med kommissionen och medlemsstaten; syftet med denna utvärdering var att med beaktande av förhandsbedömningen undersöka de första resultaten, deras relevans, om målen uppnåtts, användningen av finansiella medel, övervakning och genomförande (11), |
| --- | --- |

—

en utvärdering efter halva tiden, utförd av en oberoende utvärderare under ansvar av förvaltningsmyndigheten och i samarbete med kommissionen och medlemsstaten; syftet med denna utvärdering var att med beaktande av förhandsbedömningen undersöka de första resultaten, deras relevans, om målen uppnåtts, användningen av finansiella medel, övervakning och genomförande (11),

| — | en efterföljande utvärdering av resursanvändningen och stödens ändamålsenlighet och effektivitet (”effektivitet och verkan” i förordningen, övers. anm.). Denna utvärdering skulle utföras av kommissionen i samarbete med medlemsstaten och förvaltningsmyndigheten (12). |
| --- | --- |

—

en efterföljande utvärdering av resursanvändningen och stödens ändamålsenlighet och effektivitet (”effektivitet och verkan” i förordningen, övers. anm.). Denna utvärdering skulle utföras av kommissionen i samarbete med medlemsstaten och förvaltningsmyndigheten (12).

| 9. | Revisionsrätten granskade arrangemangen för förhandsbedömningen och programplaneringen av 2000–2006 års generation strukturfonder i särskild rapport nr 7/2003 (13). Revisionsrätten konstaterade bland annat följande:






  — | Budgetanslagen avgjordes inte så mycket av en väl upplagd utvecklingsstrategi och strukturfondernas ändamålsenlighet som av en maximering av det möjliga utnyttjandet av medlen. |
| --- | --- | --- |

9.

Revisionsrätten granskade arrangemangen för förhandsbedömningen och programplaneringen av 2000–2006 års generation strukturfonder i särskild rapport nr 7/2003 (13). Revisionsrätten konstaterade bland annat följande:

—

Budgetanslagen avgjordes inte så mycket av en väl upplagd utvecklingsstrategi och strukturfondernas ändamålsenlighet som av en maximering av det möjliga utnyttjandet av medlen.

| — | Förhandsbedömningen hade ingen större effekt på programplaneringsprocessen. Den begränsades oftast till att berättiga den programplanering som medlemsstaterna föreslagit och berörde endast sällan hur välgrundad den föreslagna programplaneringen och dess underliggande strategi var. Det gjordes ingen kritisk bedömning eller analys av alternativa strategier. |
| --- | --- |

—

Förhandsbedömningen hade ingen större effekt på programplaneringsprocessen. Den begränsades oftast till att berättiga den programplanering som medlemsstaterna föreslagit och berörde endast sällan hur välgrundad den föreslagna programplaneringen och dess underliggande strategi var. Det gjordes ingen kritisk bedömning eller analys av alternativa strategier.

| 10. | Revisionsrätten granskade också kommissionens efterhandsutvärderingar av största delen av strukturfondsutgifterna för den förra programperioden (1994–1999) (14). Revisionsrätten konstaterade ett antal väsentliga brister i utvärderingarna och i kommissionens tillsyn av dem och rekommenderade att man skulle se till att tillgängliga uppgifter och tilldelade resurser var i enlighet med uppsatta mål, som skall vara realistiska, och vissa ändringar av omfattningen och förfarandena för framtida utvärderingar. |
| --- | --- |

10.

Revisionsrätten granskade också kommissionens efterhandsutvärderingar av största delen av strukturfondsutgifterna för den förra programperioden (1994–1999) (14). Revisionsrätten konstaterade ett antal väsentliga brister i utvärderingarna och i kommissionens tillsyn av dem och rekommenderade att man skulle se till att tillgängliga uppgifter och tilldelade resurser var i enlighet med uppsatta mål, som skall vara realistiska, och vissa ändringar av omfattningen och förfarandena för framtida utvärderingar.

Utvärdering och översyn efter halva tiden och fördelning av resultatreserven

| 11. | I förordningen om strukturfonderna fastställdes, så som nämnts, en rad förfaranden som skulle utföras när ungefär halva tiden av programperioden 2000–2006 hade förlöpt.






  — | Medlemsstaterna skulle göra en utvärdering efter halva programtiden och lämna över resultaten till kommissionen i slutet av 2003 (15). |
| --- | --- | --- |

11.

I förordningen om strukturfonderna fastställdes, så som nämnts, en rad förfaranden som skulle utföras när ungefär halva tiden av programperioden 2000–2006 hade förlöpt.

—

Medlemsstaterna skulle göra en utvärdering efter halva programtiden och lämna över resultaten till kommissionen i slutet av 2003 (15).

| — | Vid samma datum skulle de, enligt bestämmelserna om den nya resultatreserven, bedöma de operativa programmens resultat (16). |
| --- | --- |

—

Vid samma datum skulle de, enligt bestämmelserna om den nya resultatreserven, bedöma de operativa programmens resultat (16).

| — | Senast den 31 mars 2004 skulle kommissionen fördela resultatreserven utifrån ett förslag från den berörda medlemsstaten (17). |
| --- | --- |

—

Senast den 31 mars 2004 skulle kommissionen fördela resultatreserven utifrån ett förslag från den berörda medlemsstaten (17).

| — | Stödprogrammen kunde vid behov ses över vid en senare halvtidsöversyn (18). |
| --- | --- |

—

Stödprogrammen kunde vid behov ses över vid en senare halvtidsöversyn (18).

| 12. | I förordningen om strukturfonderna fastställdes att halvtidsutvärderingarna var avsedda som ett underlag för både fördelningen av resultatreserven och all halvtidsöversyn av programmen. Kommissionen var därför tvungen att undersöka om halvtidsutvärderingarna var lämpade för dessa syften (19). |
| --- | --- |

12.

I förordningen om strukturfonderna fastställdes att halvtidsutvärderingarna var avsedda som ett underlag för både fördelningen av resultatreserven och all halvtidsöversyn av programmen. Kommissionen var därför tvungen att undersöka om halvtidsutvärderingarna var lämpade för dessa syften (19).

GRANSKNINGENS OMFATTNING

| 13. | Vid revisionsrättens granskning undersöktes om dessa tre ”halvtidsförfaranden” hade utförts ändamålsenligt och hur de påverkade stödet från strukturfonderna. |
| --- | --- |

13.

Vid revisionsrättens granskning undersöktes om dessa tre ”halvtidsförfaranden” hade utförts ändamålsenligt och hur de påverkade stödet från strukturfonderna.

| 14. | Granskningens syfte var i synnerhet att fastställa






  — | om halvtidsutvärderingarna bidrog till en korrekt och användbar bedömning av strukturfondsutgifterna, |
| --- | --- | --- |

14.

Granskningens syfte var i synnerhet att fastställa

—

om halvtidsutvärderingarna bidrog till en korrekt och användbar bedömning av strukturfondsutgifterna,

| — | om resultatreserven fördelades på så sätt att den gynnade ändamålsenliga och välförvaltade stödprogram, |
| --- | --- |

—

om resultatreserven fördelades på så sätt att den gynnade ändamålsenliga och välförvaltade stödprogram,

| — | om halvtidsöversynen bidrog till att uppdatera prioriteringar och förbättra stödprogrammens målstyrning. |
| --- | --- |

—

om halvtidsöversynen bidrog till att uppdatera prioriteringar och förbättra stödprogrammens målstyrning.

| 15. | Granskningen var inriktad på ERUF och ESF, som är de viktigaste delarna i strukturfonderna. Granskningen bestod i att revisionsrätten






  — | granskade kommissionens riktlinjer för de tre förfarandena, |
| --- | --- | --- |

15.

Granskningen var inriktad på ERUF och ESF, som är de viktigaste delarna i strukturfonderna. Granskningen bestod i att revisionsrätten

—

granskade kommissionens riktlinjer för de tre förfarandena,

| — | granskade utvärderingsrapporter, förslag till användande av resultatreserven och förslag på halvtidsöversyn i fråga om fem gemenskapsstödramar och 20 operativa program/samlade programdokument (20), |
| --- | --- |

—

granskade utvärderingsrapporter, förslag till användande av resultatreserven och förslag på halvtidsöversyn i fråga om fem gemenskapsstödramar och 20 operativa program/samlade programdokument (20),

| — | beaktade kommissionens egen bedömning av utvärderingen, |
| --- | --- |

—

beaktade kommissionens egen bedömning av utvärderingen,

| — | analyserade fördelningen av resultatreserven och effekten av halvtidsöversynen. |
| --- | --- |

—

analyserade fördelningen av resultatreserven och effekten av halvtidsöversynen.

TIDSPLAN

| 16. | Dessa ”halvtidsförfaranden” genomfördes i ett tidigt skede i programperioden 2000–2006 vad beträffar verkställda utbetalningar.






  — | Gemenskapsbudgetarna har sedan 2000 följt överenskommelsen vid Europeiska rådet i Berlin om att unionen skall ingå åtaganden under 2000–2006 för att betala ut 195 miljarder euro från strukturfonderna. Betalningarna – utnyttjandet av pengarna – släpar dock efter i förhållande till åtagandena, vilket är normalt när det gäller fleråriga program. |
| --- | --- | --- |

16.

Dessa ”halvtidsförfaranden” genomfördes i ett tidigt skede i programperioden 2000–2006 vad beträffar verkställda utbetalningar.

—

Gemenskapsbudgetarna har sedan 2000 följt överenskommelsen vid Europeiska rådet i Berlin om att unionen skall ingå åtaganden under 2000–2006 för att betala ut 195 miljarder euro från strukturfonderna. Betalningarna – utnyttjandet av pengarna – släpar dock efter i förhållande till åtagandena, vilket är normalt när det gäller fleråriga program.

| — | De operativa programmen antogs långsammare än planerat (se punkterna 18–24 i särskild rapport nr 7/2003), de flesta av dem under 2001, vissa inte förrän 2002. |
| --- | --- |

—

De operativa programmen antogs långsammare än planerat (se punkterna 18–24 i särskild rapport nr 7/2003), de flesta av dem under 2001, vissa inte förrän 2002.

| — | Under 2000 och 2001 var medlemsstaterna och regionerna främst inriktade på att fullfölja genomförandet av programmen i strukturfondsgenerationen 1994–1999, vilket gjorde att genomförandet av nya program gick långsammare. |
| --- | --- |

—

Under 2000 och 2001 var medlemsstaterna och regionerna främst inriktade på att fullfölja genomförandet av programmen i strukturfondsgenerationen 1994–1999, vilket gjorde att genomförandet av nya program gick långsammare.

| — | Eftersom medlemsstaterna var tvungna att lämna in halvtidsutvärderingen senast vid utgången av 2003 var utvärderarna tvungna att basera sin bedömning på information och uppgifter som fanns tillgängliga i slutet av 2002 eller allra senast hösten 2003. |
| --- | --- |

—

Eftersom medlemsstaterna var tvungna att lämna in halvtidsutvärderingen senast vid utgången av 2003 var utvärderarna tvungna att basera sin bedömning på information och uppgifter som fanns tillgängliga i slutet av 2002 eller allra senast hösten 2003.

| 17. | I slutet av 2002 hade nästan hela de totalbelopp som beslutades i Berlin fördelats till programmen, men endast omkring 20 miljarder euro (cirka en tiondel av det totala beloppet) hade utnyttjats för betalningar. Även i slutet av 2003 hade endast omkring 60 miljarder euro (cirka en tredjedel) utnyttjats. |
| --- | --- |

17.

I slutet av 2002 hade nästan hela de totalbelopp som beslutades i Berlin fördelats till programmen, men endast omkring 20 miljarder euro (cirka en tiondel av det totala beloppet) hade utnyttjats för betalningar. Även i slutet av 2003 hade endast omkring 60 miljarder euro (cirka en tredjedel) utnyttjats.

BEDÖMNING AV HALVTIDSUTVÄRDERINGEN

| 18. | Såsom förklaras i punkt 8 fastställs i förordningen för strukturfonderna begränsade mål för utvärderingen efter halva tiden. I ett arbetsdokument från kommissionen (arbetsdokument nr 8 – Utvärdering efter halva tiden av strukturåtgärder, 5.12.2000) gavs utförligare riktlinjer och uppställdes ambitiösare mål för medlemsstaternas halvtidsutvärdering. Kärnan i utvärderingen skulle vara en bedömning av hur väl stödformen fungerade i praktiken, bedömt utifrån om den fortfarande var relevant och om genomförandet var effektivt och ändamålsenligt. I arbetsdokumentet framgick vilka frågor som skulle studeras vid en utvärdering och vad utvärderingsrapporten skulle innehålla (se ruta 3).

  Ruta 3Halvtidsutvärderingens roll enligt kommissionens arbetsdokument nr 8





  — | Att bedöma om den övergripande stödformen fortfarande är ett lämpligt instrument för att hantera regionens eller sektorns problem. |
| --- | --- | --- |

18.

Såsom förklaras i punkt 8 fastställs i förordningen för strukturfonderna begränsade mål för utvärderingen efter halva tiden. I ett arbetsdokument från kommissionen (arbetsdokument nr 8 – Utvärdering efter halva tiden av strukturåtgärder, 5.12.2000) gavs utförligare riktlinjer och uppställdes ambitiösare mål för medlemsstaternas halvtidsutvärdering. Kärnan i utvärderingen skulle vara en bedömning av hur väl stödformen fungerade i praktiken, bedömt utifrån om den fortfarande var relevant och om genomförandet var effektivt och ändamålsenligt. I arbetsdokumentet framgick vilka frågor som skulle studeras vid en utvärdering och vad utvärderingsrapporten skulle innehålla (se ruta 3).

Ruta 3Halvtidsutvärderingens roll enligt kommissionens arbetsdokument nr 8





  —

Att bedöma om den övergripande stödformen fortfarande är ett lämpligt instrument för att hantera regionens eller sektorns problem.

| — | Att granska om strategierna, prioriteringarna och målen är sammanhängande och fortfarande relevanta, vilka framsteg som har gjorts för att nå dessa mål och i vilken utsträckning de faktiskt kan uppnås. |
| --- | --- |

—

Att granska om strategierna, prioriteringarna och målen är sammanhängande och fortfarande relevanta, vilka framsteg som har gjorts för att nå dessa mål och i vilken utsträckning de faktiskt kan uppnås.

| — | Att bedöma kvantifieringen av målen, särskilt i vilken utsträckning de har möjliggjort övervakning och utvärdering. |
| --- | --- |

—

Att bedöma kvantifieringen av målen, särskilt i vilken utsträckning de har möjliggjort övervakning och utvärdering.

| — | Att bedöma i vilken utsträckning de övergripande prioriteringarna – särskilt jämställdhet mellan kvinnor och män, samt miljön – har integrerats i stödformerna. |
| --- | --- |

—

Att bedöma i vilken utsträckning de övergripande prioriteringarna – särskilt jämställdhet mellan kvinnor och män, samt miljön – har integrerats i stödformerna.

| — | Att analysera om genomförandesystemens och övervakningssystemens lämplighet. |
| --- | --- |

—

Att analysera om genomförandesystemens och övervakningssystemens lämplighet.

| — | Att redogöra för resultaten i förhållande till de indikatorer som valts för resultatreserven. |
| --- | --- |

—

Att redogöra för resultaten i förhållande till de indikatorer som valts för resultatreserven.

| 19. | I samma arbetsdokument anges att utvärderingens omfattning (och därmed kostnaderna för den) skall stå i proportion till interventionsnivån, och detta belyses genom exemplet att makroekonomiska modeller lämpar sig för stora mål-1 program som omfattar en gemenskapsstödram, men inte för små mål 2- och mål 3-program. Kostnaderna för utvärderingarna finansierades delvis genom EU-medel. Den slutliga kostnaden för utvärderingarna uppgick till 40 miljoner euro och låg därmed på under 0,1 % av de årliga utgifterna för strukturfonderna. (Utöver detta hade kommissionen administrativa kostnader för hanteringen av utvärderingarna, men dessa är inte lätta att kvantifiera). |
| --- | --- |

19.

I samma arbetsdokument anges att utvärderingens omfattning (och därmed kostnaderna för den) skall stå i proportion till interventionsnivån, och detta belyses genom exemplet att makroekonomiska modeller lämpar sig för stora mål-1 program som omfattar en gemenskapsstödram, men inte för små mål 2- och mål 3-program. Kostnaderna för utvärderingarna finansierades delvis genom EU-medel. Den slutliga kostnaden för utvärderingarna uppgick till 40 miljoner euro och låg därmed på under 0,1 % av de årliga utgifterna för strukturfonderna. (Utöver detta hade kommissionen administrativa kostnader för hanteringen av utvärderingarna, men dessa är inte lätta att kvantifiera).

Resultaten av utvärderingarna

| 20. | Vid nästan samtliga utvärderingar drogs slutsatsen att den ursprungliga utvecklingsstrategin fortfarande var relevant men att det var för tidigt att bedöma ändamålsenlighet. Utvärderingsresultaten användes i sammanfattningen i kommissionens rapport ”The Mid-Term Evaluation in objective 1 and 2 Regions: Growing Evaluation Capacity (Halvtidsutvärderingen i mål 1- och mål 2-regioner: Ökande utvärderingskapacitet”) (november 2004). Kommissionens sammanfattning visas i ruta 4.

  Ruta 4Utvärderarnas svar på utvärderingsfrågorna





  — | I nästan samtliga fall drog utvärderarna slutsatsen att de strategier som antagits i programmen fortfarande var relevanta. |
| --- | --- | --- |

20.

Vid nästan samtliga utvärderingar drogs slutsatsen att den ursprungliga utvecklingsstrategin fortfarande var relevant men att det var för tidigt att bedöma ändamålsenlighet. Utvärderingsresultaten användes i sammanfattningen i kommissionens rapport ”The Mid-Term Evaluation in objective 1 and 2 Regions: Growing Evaluation Capacity (Halvtidsutvärderingen i mål 1- och mål 2-regioner: Ökande utvärderingskapacitet”) (november 2004). Kommissionens sammanfattning visas i ruta 4.

Ruta 4Utvärderarnas svar på utvärderingsfrågorna





  —

I nästan samtliga fall drog utvärderarna slutsatsen att de strategier som antagits i programmen fortfarande var relevanta.

| — | Det var i många fall för tidigt att bedöma ändamålsenligheten på grund av det sena eller långsamma inledandet av programmen. En svårighet var att övervakningssystemet ofta krävde att indikatorerna och deras mål definierades om. |
| --- | --- |

—

Det var i många fall för tidigt att bedöma ändamålsenligheten på grund av det sena eller långsamma inledandet av programmen. En svårighet var att övervakningssystemet ofta krävde att indikatorerna och deras mål definierades om.

| — | Det var även för tidigt att mäta effekten, även om utvärderingarna i vissa fall ledde till rekommendationer om att målen skulle ses över utifrån erfarenheten från de första åren av genomförande. Bedömningar av stora gemenskapsstödramar enligt en makroekonomisk modell antyder att programmen är på väg att uppnå sina övergripande mål. |
| --- | --- |

—

Det var även för tidigt att mäta effekten, även om utvärderingarna i vissa fall ledde till rekommendationer om att målen skulle ses över utifrån erfarenheten från de första åren av genomförande. Bedömningar av stora gemenskapsstödramar enligt en makroekonomisk modell antyder att programmen är på väg att uppnå sina övergripande mål.

| — | Effektiviteten definierades oftare i termer av utnyttjande av medel än kostnad per uppnådd aktivitet eller uppnått resultat. Utnyttjandekapaciteten har tydligt förbättrats (dvs. pengarna utnyttjas snabbare än tidigare) till följd av N + 2-regeln. |
| --- | --- |

—

Effektiviteten definierades oftare i termer av utnyttjande av medel än kostnad per uppnådd aktivitet eller uppnått resultat. Utnyttjandekapaciteten har tydligt förbättrats (dvs. pengarna utnyttjas snabbare än tidigare) till följd av N + 2-regeln.

| — | Vid utvärderingen konstaterades ett överhängande behov av att kvantifiera målen bättre. |
| --- | --- |

—

Vid utvärderingen konstaterades ett överhängande behov av att kvantifiera målen bättre.

| — | Systemen för genomförande befanns uppfylla kraven i lagstiftningen och ha förbättrats väsentligt sedan tidigare. |
| --- | --- |

—

Systemen för genomförande befanns uppfylla kraven i lagstiftningen och ha förbättrats väsentligt sedan tidigare.

Kommissionens bedömning av utvärderingarna

| 21. | Medlemsstaterna, övervakningskommittéerna och kommissionen var alla delaktiga i utvärderingen av kvaliteten på utvärderingarna. Kommissionens avdelningar granskade utvärderingsrapporterna, både som förslag och som slutliga versioner. Kommissionen var tvungen att hålla sig inom de ambitiösa tidsfrister som fastställts i förordningen och bedöma utvärderingsrapporterna avseende omkring 400 program samtidigt från januari till mars 2004. Kommissionen anlitade externa utvärderare utöver sin egen personal för att avsluta arbetet i tid. |
| --- | --- |

21.

Medlemsstaterna, övervakningskommittéerna och kommissionen var alla delaktiga i utvärderingen av kvaliteten på utvärderingarna. Kommissionens avdelningar granskade utvärderingsrapporterna, både som förslag och som slutliga versioner. Kommissionen var tvungen att hålla sig inom de ambitiösa tidsfrister som fastställts i förordningen och bedöma utvärderingsrapporterna avseende omkring 400 program samtidigt från januari till mars 2004. Kommissionen anlitade externa utvärderare utöver sin egen personal för att avsluta arbetet i tid.

| 22. | Kommissionens granskning av utvärderarnas granskningsresultat (21), beskrivs i ”Growing Evaluation Capacity”. Kommissionen konstaterade följande:






  — | Utvärderingarna baserades i regel på en lämplig metod. |
| --- | --- | --- |

22.

Kommissionens granskning av utvärderarnas granskningsresultat (21), beskrivs i ”Growing Evaluation Capacity”. Kommissionen konstaterade följande:

—

Utvärderingarna baserades i regel på en lämplig metod.

| — | Bristfälliga övervakningssystem försvårade många utvärderingar. |
| --- | --- |

—

Bristfälliga övervakningssystem försvårade många utvärderingar.

| — | De inledande undersökningarna av programmens verklighet behövde förbättras. |
| --- | --- |

—

De inledande undersökningarna av programmens verklighet behövde förbättras.

| — | Några utvärderingar innehöll bristande analys, och utvärderingarna gav ofta inte tillräckligt användbara slutsatser och rekommendationer. |
| --- | --- |

—

Några utvärderingar innehöll bristande analys, och utvärderingarna gav ofta inte tillräckligt användbara slutsatser och rekommendationer.

| — | Resultaten av undersökningar baserade på ekonomiska modeller, som i allmänhet endast gäller större program, kunde inte jämföras på grund av stora variationer i tillvägagångssättet. |
| --- | --- |

—

Resultaten av undersökningar baserade på ekonomiska modeller, som i allmänhet endast gäller större program, kunde inte jämföras på grund av stora variationer i tillvägagångssättet.

| — | Vissa utvärderare lade alltför stor vikt vid den ekonomiska analysen och fokuserade mindre på vad som uppnåddes genom programmet på grund av att det saknades övervakningsuppgifter, men också på grund av det tydliga fokuset på utnyttjande till följd av kraven i N + 2. Detta ledde till rekommendationer som var rent ekonomiskt inriktade snarare än att vara inriktade på de strategiska implikationerna av sådana omfördelningar (22). |
| --- | --- |

—

Vissa utvärderare lade alltför stor vikt vid den ekonomiska analysen och fokuserade mindre på vad som uppnåddes genom programmet på grund av att det saknades övervakningsuppgifter, men också på grund av det tydliga fokuset på utnyttjande till följd av kraven i N + 2. Detta ledde till rekommendationer som var rent ekonomiskt inriktade snarare än att vara inriktade på de strategiska implikationerna av sådana omfördelningar (22).

Revisionsrättens bedömning

| 23. | Vid granskningen identifierade revisionsrätten ett antal problem som utvärderarna ställdes inför och svårigheter de konstaterade när det gällde att ge ett tydligt svar på om den övergripande stödformen fortfarande är ett lämpligt sätt att hantera problemen i en region eller sektor, och om målen kunde uppfyllas.






  — | Alla utvärderare var tvungna att hantera problemet med att medlen endast utnyttjats i begränsad utsträckning vid tiden för utvärderingen. |
| --- | --- | --- |

23.

Vid granskningen identifierade revisionsrätten ett antal problem som utvärderarna ställdes inför och svårigheter de konstaterade när det gällde att ge ett tydligt svar på om den övergripande stödformen fortfarande är ett lämpligt sätt att hantera problemen i en region eller sektor, och om målen kunde uppfyllas.

—

Alla utvärderare var tvungna att hantera problemet med att medlen endast utnyttjats i begränsad utsträckning vid tiden för utvärderingen.

| — | Nästan hälften av utvärderarna av de program som revisionsrätten granskade påvisade viktiga frågor som hade att göra med konkreta utvecklingsbehov, och föreslog tydligare betoning på vissa politikområden, särskilt dem som hänger samman med strategierna från Lissabon och Göteborg. |
| --- | --- |

—

Nästan hälften av utvärderarna av de program som revisionsrätten granskade påvisade viktiga frågor som hade att göra med konkreta utvecklingsbehov, och föreslog tydligare betoning på vissa politikområden, särskilt dem som hänger samman med strategierna från Lissabon och Göteborg.

| — | Andra utvärderare uppmärksammade utvärderingens inneboende svårigheter, till exempel att det var svårt att avgöra effekten av stödfinansierade investeringar i vägbyggen eller att fastställa ESF-åtgärdens effekt på nettonivåerna av sysselsättning. Till exempel menade den tyska utvärderaren i sin kommentar till väginvesteringarna att stödfinansierade investeringar i ekonomier med god befintlig infrastrukturförsörjning till och med kunde leda till långsammare tillväxt än om detta stöd inte gavs (23). Utvärderarna av programmen i Förenade kungariket och Gibraltar kommenterade att endast bruttoantalet skapade arbetstillfällen kunde övervakas vid bedömningen av ESF:s effekt på sysselsättningen. |
| --- | --- |

—

Andra utvärderare uppmärksammade utvärderingens inneboende svårigheter, till exempel att det var svårt att avgöra effekten av stödfinansierade investeringar i vägbyggen eller att fastställa ESF-åtgärdens effekt på nettonivåerna av sysselsättning. Till exempel menade den tyska utvärderaren i sin kommentar till väginvesteringarna att stödfinansierade investeringar i ekonomier med god befintlig infrastrukturförsörjning till och med kunde leda till långsammare tillväxt än om detta stöd inte gavs (23). Utvärderarna av programmen i Förenade kungariket och Gibraltar kommenterade att endast bruttoantalet skapade arbetstillfällen kunde övervakas vid bedömningen av ESF:s effekt på sysselsättningen.

| 24. | Kommissionens sammanfattande rapport ”Growing Evaluation Capacity” tog inte upp dessa problem och svårigheter i lika stor utsträckning som positivare utvärderingsresultat. |
| --- | --- |

24.

Kommissionens sammanfattande rapport ”Growing Evaluation Capacity” tog inte upp dessa problem och svårigheter i lika stor utsträckning som positivare utvärderingsresultat.

| 25. | Vissa utvärderare kunde också identifiera väsentliga problem när det gäller hur programmen fungerade. Till exempel konstaterades följande:






  — | Utvärderaren av det italienska operativa programmet Ponsil (ekonomiskt stöd till företag) uppskattade en dödviktseffekt (24) på 50 %. |
| --- | --- | --- |

25.

Vissa utvärderare kunde också identifiera väsentliga problem när det gäller hur programmen fungerade. Till exempel konstaterades följande:

—

Utvärderaren av det italienska operativa programmet Ponsil (ekonomiskt stöd till företag) uppskattade en dödviktseffekt (24) på 50 %.

| — | I Förenade kungariket kommenterade utvärderarna att programmet endast hade haft mycket blygsam framgång när det gäller att säkerställa betydande nettorörelser till arbetsmarknaden av personer som tidigare stod utanför arbetsmarknaden, och noterade att ESF-stödet tenderade att förstärka fortbildningsmönster inom företag som innebar att välkvalificerade personer över lag fick mer fortbildning. I rapporten fastställdes dock också att programmet hade varit ”oproportionerligt” framgångsrikt när det gäller att hjälpa de mest missgynnade stödmottagarna att hitta arbete. |
| --- | --- |

—

I Förenade kungariket kommenterade utvärderarna att programmet endast hade haft mycket blygsam framgång när det gäller att säkerställa betydande nettorörelser till arbetsmarknaden av personer som tidigare stod utanför arbetsmarknaden, och noterade att ESF-stödet tenderade att förstärka fortbildningsmönster inom företag som innebar att välkvalificerade personer över lag fick mer fortbildning. I rapporten fastställdes dock också att programmet hade varit ”oproportionerligt” framgångsrikt när det gäller att hjälpa de mest missgynnade stödmottagarna att hitta arbete.

| — | Utvärderarna av Österrikes operativa program i Burgenland konstaterade att N + 2-regeln uppmuntrade en högre utnyttjandegrad snarare än en ändamålsenlig fördelning. |
| --- | --- |

—

Utvärderarna av Österrikes operativa program i Burgenland konstaterade att N + 2-regeln uppmuntrade en högre utnyttjandegrad snarare än en ändamålsenlig fördelning.

| — | I de fall då utvärderarna använde sig av en makroekonomisk modell (Tyskland, Spanien, Portugal och Italien) var uppskattningarna av stödets effekt (i synnerhet i fråga om BNP-tillväxt) ofta väsentligt lägre än vid förhandsbedömningen, vilket tyder på att programmen inte kunde förväntas uppnå målen. |
| --- | --- |

—

I de fall då utvärderarna använde sig av en makroekonomisk modell (Tyskland, Spanien, Portugal och Italien) var uppskattningarna av stödets effekt (i synnerhet i fråga om BNP-tillväxt) ofta väsentligt lägre än vid förhandsbedömningen, vilket tyder på att programmen inte kunde förväntas uppnå målen.

| — | I över hälften av halvtidsutvärderingarna av de 25 utvalda stödramarna, operativa programmen och samlade programdokumenten konstaterades brister när det gäller urvalet av projekt och integreringen av övergripande principer som miljö, lika möjligheter och informationssamhället. I många fall beskrev dock utvärderingarna endast brister utan att föreslå några konkreta rekommendationer. |
| --- | --- |

—

I över hälften av halvtidsutvärderingarna av de 25 utvalda stödramarna, operativa programmen och samlade programdokumenten konstaterades brister när det gäller urvalet av projekt och integreringen av övergripande principer som miljö, lika möjligheter och informationssamhället. I många fall beskrev dock utvärderingarna endast brister utan att föreslå några konkreta rekommendationer.

| 26. | I vissa andra hänseenden bekräftade dock revisionsrättens granskning kommissionens analys. Utvärderarna svarade på de olika frågorna i arbetsdokument nr 8 och försökte bedöma om de strategier som ligger till grund för gemenskapsstödramarna och de operativa programmen fortfarande är enhetliga och giltiga (i de flesta fall genom att åter granska de sociala och ekonomiska faktorerna och utarbeta en reviderad analys av programmens starka och svaga sidor, möjligheter och hot). Revisionsrättens granskning visade att bedömningen av genomförandet var mer robust än bedömningen av ändamålsenlighet, effektivitet och effekt:






  — | Utvärderingarna innehöll tydliga bedömningar av de operativa programmens och gemenskapsstödramarnas fysiska och ekonomiska framsteg. |
| --- | --- | --- |

26.

I vissa andra hänseenden bekräftade dock revisionsrättens granskning kommissionens analys. Utvärderarna svarade på de olika frågorna i arbetsdokument nr 8 och försökte bedöma om de strategier som ligger till grund för gemenskapsstödramarna och de operativa programmen fortfarande är enhetliga och giltiga (i de flesta fall genom att åter granska de sociala och ekonomiska faktorerna och utarbeta en reviderad analys av programmens starka och svaga sidor, möjligheter och hot). Revisionsrättens granskning visade att bedömningen av genomförandet var mer robust än bedömningen av ändamålsenlighet, effektivitet och effekt:

—

Utvärderingarna innehöll tydliga bedömningar av de operativa programmens och gemenskapsstödramarnas fysiska och ekonomiska framsteg.

| — | Uppskattningar av ändamålsenligheten och effekten hade dock inte alltid gjorts, eller så hade de gjorts endast i viss utsträckning (t.ex. presenterades bruttoantalet skapade arbetstillfällen nästan i samtliga fall som motsvarande sysselsättningseffekten, vilket gäller både ERUF- och ESF-åtgärder). |
| --- | --- |

—

Uppskattningar av ändamålsenligheten och effekten hade dock inte alltid gjorts, eller så hade de gjorts endast i viss utsträckning (t.ex. presenterades bruttoantalet skapade arbetstillfällen nästan i samtliga fall som motsvarande sysselsättningseffekten, vilket gäller både ERUF- och ESF-åtgärder).

| — | Dödvikts- och substitutionseffekter hade sällan beaktats; ofta gjordes inget direkt försök vid utvärderingarna att bedöma dessa effekter. |
| --- | --- |

—

Dödvikts- och substitutionseffekter hade sällan beaktats; ofta gjordes inget direkt försök vid utvärderingarna att bedöma dessa effekter.

| — | Effektiviteten analyserades inte alltid, och om den analyserades så drog man varken slutsatser, fastställde riktmärken eller gav rekommendationer om politiken. |
| --- | --- |

—

Effektiviteten analyserades inte alltid, och om den analyserades så drog man varken slutsatser, fastställde riktmärken eller gav rekommendationer om politiken.

| — | I vissa fall hade man inte i tillräcklig grad undersökt giltigheten i de underliggande strategierna. |
| --- | --- |

—

I vissa fall hade man inte i tillräcklig grad undersökt giltigheten i de underliggande strategierna.

| 27. | Revisionsrättens övergripande bedömning är att utvärderingsprocessen innebar en kontroll av hur programmen framskred och ledde till att det gick att bekräfta att systemen för genomförande hade förbättrats jämfört med den tidigare strukturfondsgenerationen. Å andra sidan förekom brister i övervakningen och det var i många fall för tidigt att bedöma programmens ändamålsenlighet och i ännu högre grad deras effekt. |
| --- | --- |

27.

Revisionsrättens övergripande bedömning är att utvärderingsprocessen innebar en kontroll av hur programmen framskred och ledde till att det gick att bekräfta att systemen för genomförande hade förbättrats jämfört med den tidigare strukturfondsgenerationen. Å andra sidan förekom brister i övervakningen och det var i många fall för tidigt att bedöma programmens ändamålsenlighet och i ännu högre grad deras effekt.

FÖRDELNING AV RESULTATRESERVEN

| 28. | Redan i förordningen fastställs ett begränsat antal kvantifierade indikatorer. Kommissionen gav vägledning till medlemsstaterna 1999 i ett arbetsdokument (25) om hur program skall bedömas mot kriterierna för fördelning av resultatreserven: ändamålsenlighet (”måluppfyllelse” i arbetsdokument 4, övers. anm.), förvaltning och finansiellt genomförande. Bedömningen av resultatet skulle göras med utgångspunkt i resultatindikatorer som mäter resultatet efter halva tiden i förhållande till de ursprungliga särskilda målen. |
| --- | --- |

28.

Redan i förordningen fastställs ett begränsat antal kvantifierade indikatorer. Kommissionen gav vägledning till medlemsstaterna 1999 i ett arbetsdokument (25) om hur program skall bedömas mot kriterierna för fördelning av resultatreserven: ändamålsenlighet (”måluppfyllelse” i arbetsdokument 4, övers. anm.), förvaltning och finansiellt genomförande. Bedömningen av resultatet skulle göras med utgångspunkt i resultatindikatorer som mäter resultatet efter halva tiden i förhållande till de ursprungliga särskilda målen.

| 29. | I kommissionens arbetsdokument gavs exempel på indikatorer (26) som skulle beaktas vid översynen av resultatet.
  När det gäller ändamålsenlighet (måluppfyllelse):






  — | Ett urval faktiska aktiviteter som omfattar minst halva programmets värde. |
| --- | --- | --- |

29.

I kommissionens arbetsdokument gavs exempel på indikatorer (26) som skulle beaktas vid översynen av resultatet.

När det gäller ändamålsenlighet (måluppfyllelse):

—

Ett urval faktiska aktiviteter som omfattar minst halva programmets värde.

| — | Jämförelse av faktiska sysselsättningseffekter med dem som planerats (tillfälliga/fasta jobb som skapats eller bevarats) eller målgruppernas anställbarhet. |
| --- | --- |

—

Jämförelse av faktiska sysselsättningseffekter med dem som planerats (tillfälliga/fasta jobb som skapats eller bevarats) eller målgruppernas anställbarhet.

När det gäller förvaltning:

| — | Fyra sorters indikatorer som mäter övervakning, finansiell kontroll, projekturval och utvärderingssystem. |
| --- | --- |

—

Fyra sorters indikatorer som mäter övervakning, finansiell kontroll, projekturval och utvärderingssystem.

När det gäller finansiellt genomförande:

| — | Utnyttjandeförmåga och andel privata anslag. |
| --- | --- |

—

Utnyttjandeförmåga och andel privata anslag.

Medlemsstaternas bedömningar samt fördelning av resultatreserven

| 30. | Medlemsstaterna skulle utvärdera resultaten för en period när i genomsnitt endast 20 % av stödet hade utnyttjats. Vissa utvärderare framförde detta problem. Till exempel pekade den italienska utvärderaren på att det var för tidigt att göra en övergripande analys av ändamålsenligheten. Det fanns dock betydande skillnader när det gäller hur snabbt programprioriteringarna kunde genomföras. I de program som revisionsrätten granskade var över lag utnyttjandet efter halva tiden snabbare när det gäller fysisk infrastruktur än när det gäller vissa prioriteringar och åtgärder som hänger samman med Lissabon- och Göteborgmålen. |
| --- | --- |

30.

Medlemsstaterna skulle utvärdera resultaten för en period när i genomsnitt endast 20 % av stödet hade utnyttjats. Vissa utvärderare framförde detta problem. Till exempel pekade den italienska utvärderaren på att det var för tidigt att göra en övergripande analys av ändamålsenligheten. Det fanns dock betydande skillnader när det gäller hur snabbt programprioriteringarna kunde genomföras. I de program som revisionsrätten granskade var över lag utnyttjandet efter halva tiden snabbare när det gäller fysisk infrastruktur än när det gäller vissa prioriteringar och åtgärder som hänger samman med Lissabon- och Göteborgmålen.

| 31. | Medlemsstaterna försökte bedöma resultat mot indikatorer, men processen försvårades genom begränsningarna hos vissa av de indikatorer som tagits fram under förhandsbedömningen av programmen 2000–2006. I till exempel de tyska och italienska programmen övervakades ändamålsenligheten endast genom indikatorer för aktiviteter (27). |
| --- | --- |

31.

Medlemsstaterna försökte bedöma resultat mot indikatorer, men processen försvårades genom begränsningarna hos vissa av de indikatorer som tagits fram under förhandsbedömningen av programmen 2000–2006. I till exempel de tyska och italienska programmen övervakades ändamålsenligheten endast genom indikatorer för aktiviteter (27).

| 32. | Medlemsstaternas förslag till fördelning av resultatreserven grundades på de kriterier som räknas upp i punkt 29. När det gäller de spanska, portugisiska och irländska gemenskapsstödramarna gick medlemsstaterna ännu längre och bedömde resultat i förhållande till en större uppsättning indikatorer än dem som rekommenderats av kommissionen. |
| --- | --- |

32.

Medlemsstaternas förslag till fördelning av resultatreserven grundades på de kriterier som räknas upp i punkt 29. När det gäller de spanska, portugisiska och irländska gemenskapsstödramarna gick medlemsstaterna ännu längre och bedömde resultat i förhållande till en större uppsättning indikatorer än dem som rekommenderats av kommissionen.

| 33. | Medlemsstaternas förslag till fördelning av resultatreserven begränsades dock betydligt genom att de uppfattade det som att utnyttjandet av EU-medlen måste maximeras. Kommissionen betonade själv vikten av utnyttjande. I kommissionens meddelande till ledamöterna av kommittén för utveckling och omställning av regioner av den 16 oktober 2003 om förberedelsen för fördelningen av resultatreserven, som även sändes till medlemsstaterna, betonades till exempel att kommissionen kommer att ägna särskild uppmärksamhet åt utnyttjandet av medlen (i fall av väsentliga förluster i samband med N + 2-mekanismen) och åt kvaliteten på halvtidsutvärderingen (28). Nedan följer ett antal exempel:






  — | Det tyska operativa programmet för transport hade som mål att utnyttja lika stora belopp för vägar som för järnvägar. Men av utnyttjandeskäl föreslogs att hela resultatreserven skulle fördelas till vägbyggande. När förslaget lämnades in till kommissionen konstaterade förvaltningsmyndigheten att resultatreserven inte hade använts i enlighet med de miljöpolitiska och transportpolitiska målen utan i förhållande till utnyttjande. |
| --- | --- | --- |

33.

Medlemsstaternas förslag till fördelning av resultatreserven begränsades dock betydligt genom att de uppfattade det som att utnyttjandet av EU-medlen måste maximeras. Kommissionen betonade själv vikten av utnyttjande. I kommissionens meddelande till ledamöterna av kommittén för utveckling och omställning av regioner av den 16 oktober 2003 om förberedelsen för fördelningen av resultatreserven, som även sändes till medlemsstaterna, betonades till exempel att kommissionen kommer att ägna särskild uppmärksamhet åt utnyttjandet av medlen (i fall av väsentliga förluster i samband med N + 2-mekanismen) och åt kvaliteten på halvtidsutvärderingen (28). Nedan följer ett antal exempel:

—

Det tyska operativa programmet för transport hade som mål att utnyttja lika stora belopp för vägar som för järnvägar. Men av utnyttjandeskäl föreslogs att hela resultatreserven skulle fördelas till vägbyggande. När förslaget lämnades in till kommissionen konstaterade förvaltningsmyndigheten att resultatreserven inte hade använts i enlighet med de miljöpolitiska och transportpolitiska målen utan i förhållande till utnyttjande.

| — | Samlat programdokument Réunion: Några åtgärder för miljö och lika möjligheter fick inga anslag från resultatreserven. Förvaltningsmyndigheten underströk att det i vissa fall var svårt att förena vissa gemenskapsmål med behovet av att utnyttja medlen. |
| --- | --- |

—

Samlat programdokument Réunion: Några åtgärder för miljö och lika möjligheter fick inga anslag från resultatreserven. Förvaltningsmyndigheten underströk att det i vissa fall var svårt att förena vissa gemenskapsmål med behovet av att utnyttja medlen.

| — | Förslaget från Brandenburg, Tyskland, som främst byggde på analysen av utnyttjandet, uteslöt miljöinvesteringsåtgärder från fördelningen. Det högsta beloppet gick till transportinfrastruktur. Utvärderarna av programmet drog också slutsatsen att kommissionens indikatorer snarare var baserade på utnyttjandeförmåga än på ändamålsenlighet. |
| --- | --- |

—

Förslaget från Brandenburg, Tyskland, som främst byggde på analysen av utnyttjandet, uteslöt miljöinvesteringsåtgärder från fördelningen. Det högsta beloppet gick till transportinfrastruktur. Utvärderarna av programmet drog också slutsatsen att kommissionens indikatorer snarare var baserade på utnyttjandeförmåga än på ändamålsenlighet.

| 34. | Dessutom gjordes flera av fördelningarna av resultatreserven endast till ERUF, främst på grundval av utnyttjandeförmåga, till exempel i Tyskland (operativt program Sachsen), Irland (hela resultatreserven för alla de irländska operativa programmen fördelades till ett ERUF-finansierat program), Italien (operativt program ”Sviluppo Imprenditoriale Locale”) och vissa operativa program inom mål 2 i Österrike, Tyskland, Frankrike, Spanien och Förenade kungariket. |
| --- | --- |

34.

Dessutom gjordes flera av fördelningarna av resultatreserven endast till ERUF, främst på grundval av utnyttjandeförmåga, till exempel i Tyskland (operativt program Sachsen), Irland (hela resultatreserven för alla de irländska operativa programmen fördelades till ett ERUF-finansierat program), Italien (operativt program ”Sviluppo Imprenditoriale Locale”) och vissa operativa program inom mål 2 i Österrike, Tyskland, Frankrike, Spanien och Förenade kungariket.

| 35. | Tidsramen för fördelning av resultatreserven var snäv. Förslagen togs emot i januari 2004 och överenskommelserna skulle i princip vara slutna i början av februari. |
| --- | --- |

35.

Tidsramen för fördelning av resultatreserven var snäv. Förslagen togs emot i januari 2004 och överenskommelserna skulle i princip vara slutna i början av februari.

| 36. | Ibland användes resultatreserven för att fördela pengar till program på grundval av förvaltningens ändamålsenlighet och kvalitet. Resultatreserven användes generellt sett främst till att maximera stödet snarare än till att fokusera stödet på verksamheter som bedömdes som särskilt ändamålsenliga. |
| --- | --- |

36.

Ibland användes resultatreserven för att fördela pengar till program på grundval av förvaltningens ändamålsenlighet och kvalitet. Resultatreserven användes generellt sett främst till att maximera stödet snarare än till att fokusera stödet på verksamheter som bedömdes som särskilt ändamålsenliga.

HALVTIDSÖVERSYNENS EFFEKT

| 37. | Genom reformen av strukturfonderna 2000–2006 ändrades och stärktes fondernas mål. Avsikten var att främja tillväxt och sysselsättning och samtidigt ta hänsyn till och kombinera sammanlänkade ekonomiska, sociala och miljöpolitiska mål (29). I synnerhet skulle stödet från fonderna ta hänsyn till ny teknik och innovation, forskning, informationssamhället, ren och effektiv energianvändning (inklusive förnybar energi), miljöskydd, social integration och livslångt lärande. |
| --- | --- |

37.

Genom reformen av strukturfonderna 2000–2006 ändrades och stärktes fondernas mål. Avsikten var att främja tillväxt och sysselsättning och samtidigt ta hänsyn till och kombinera sammanlänkade ekonomiska, sociala och miljöpolitiska mål (29). I synnerhet skulle stödet från fonderna ta hänsyn till ny teknik och innovation, forskning, informationssamhället, ren och effektiv energianvändning (inklusive förnybar energi), miljöskydd, social integration och livslångt lärande.

| 38. | Vid fördelningen av resultatreserven och överföringen av medel efter halvtidsöversynen var man tvungen att ta hänsyn till de principer för programplanering som fastställdes i kommissionens riktlinjer för programplaneringen (30). Kommissionen presenterade dock inte sina reviderade riktlinjer för programplanering förrän i augusti 2003. Det var då för sent för de flesta medlemsstater och regioner att ta hänsyn till de reviderade riktlinjerna i halvtidsutvärderingen. Å andra sidan innehöll de reviderade riktlinjerna endast ett antal kvalitativa ändringar till de ursprungliga riktlinjerna, till exempel när det gäller konsolideringen av Lissabon-strategin, på områdena transport (betoning på intermodalitet, övergång från från vägar till järnväg och vattenfarleder) och energi. |
| --- | --- |

38.

Vid fördelningen av resultatreserven och överföringen av medel efter halvtidsöversynen var man tvungen att ta hänsyn till de principer för programplanering som fastställdes i kommissionens riktlinjer för programplaneringen (30). Kommissionen presenterade dock inte sina reviderade riktlinjer för programplanering förrän i augusti 2003. Det var då för sent för de flesta medlemsstater och regioner att ta hänsyn till de reviderade riktlinjerna i halvtidsutvärderingen. Å andra sidan innehöll de reviderade riktlinjerna endast ett antal kvalitativa ändringar till de ursprungliga riktlinjerna, till exempel när det gäller konsolideringen av Lissabon-strategin, på områdena transport (betoning på intermodalitet, övergång från från vägar till järnväg och vattenfarleder) och energi.

| 39. | Alla de operativa programmen och gemenskapsstödramarna måste ses över till följd av fördelningen av resultatreserven. Detta innebar bland annat att varje program anpassades genom en process liknande den som tillämpades för den ursprungliga programplaneringen, vilket inkluderade konsultation av berörda generaldirektörer vid kommissionen och formellt antagande av kommissionen. |
| --- | --- |

39.

Alla de operativa programmen och gemenskapsstödramarna måste ses över till följd av fördelningen av resultatreserven. Detta innebar bland annat att varje program anpassades genom en process liknande den som tillämpades för den ursprungliga programplaneringen, vilket inkluderade konsultation av berörda generaldirektörer vid kommissionen och formellt antagande av kommissionen.

| 40. | Det fanns inget krav på att medlemsstaterna skulle se över de operativa programmen/gemenskapsstödramarna av andra anledningar än fördelningen av resultatreserven. Av de 25 operativa program och gemenskapsstödramar som revisionsrätten granskade gjordes översyn i andra syften i 15 fall. |
| --- | --- |

40.

Det fanns inget krav på att medlemsstaterna skulle se över de operativa programmen/gemenskapsstödramarna av andra anledningar än fördelningen av resultatreserven. Av de 25 operativa program och gemenskapsstödramar som revisionsrätten granskade gjordes översyn i andra syften i 15 fall.

| 41. | I många fall innebar halvtidsöversynen att politiska prioriteringar och förändringar i EU-politiken bättre beaktades i de operativa programmen. I några fall hade resultatindikatorerna förbättrats och ändringar gjorts i förvaltningsstrukturer. Sådana ändringar hade till exempel gjorts i Irland, Portugal och Italien. |
| --- | --- |

41.

I många fall innebar halvtidsöversynen att politiska prioriteringar och förändringar i EU-politiken bättre beaktades i de operativa programmen. I några fall hade resultatindikatorerna förbättrats och ändringar gjorts i förvaltningsstrukturer. Sådana ändringar hade till exempel gjorts i Irland, Portugal och Italien.

| 42. | Så som redan nämnts i fråga om resultatreserven hade man dock prioriterat verksamheter där pengar kunde utnyttjas, till exempel följande:






  — | Samlat programdokument för Burgenland, Österrike. Viktigaste ändringar: Minskat planerat stöd till forskning, teknik och utveckling och landskapsvård på grund av svårigheter med utnyttjandet. |
| --- | --- | --- |

42.

Så som redan nämnts i fråga om resultatreserven hade man dock prioriterat verksamheter där pengar kunde utnyttjas, till exempel följande:

—

Samlat programdokument för Burgenland, Österrike. Viktigaste ändringar: Minskat planerat stöd till forskning, teknik och utveckling och landskapsvård på grund av svårigheter med utnyttjandet.

| — | Samlat programdokument för Hainaut, Belgien. Utnyttjandet spelade en stor roll, till exempel minskades det planerade stödet till ”förvaltning av miljön” kraftigt på grund av lågt utnyttjande och överfördes på stödet till sanering av industriområden. |
| --- | --- |

—

Samlat programdokument för Hainaut, Belgien. Utnyttjandet spelade en stor roll, till exempel minskades det planerade stödet till ”förvaltning av miljön” kraftigt på grund av lågt utnyttjande och överfördes på stödet till sanering av industriområden.

| — | Operativt program för Brandenburg, Tyskland. Planerat stöd till miljöåtgärder minskades kraftigt, åtgärden ”förnybar energi” övergavs. |
| --- | --- |

—

Operativt program för Brandenburg, Tyskland. Planerat stöd till miljöåtgärder minskades kraftigt, åtgärden ”förnybar energi” övergavs.

| — | Operativt program för transportområdet, Tyskland. Resultatreserven fördelades endast till vägprojekt, vilket kraftigt ändrade förhållandet mellan stöd till vägar och stöd till järnvägar. |
| --- | --- |

—

Operativt program för transportområdet, Tyskland. Resultatreserven fördelades endast till vägprojekt, vilket kraftigt ändrade förhållandet mellan stöd till vägar och stöd till järnvägar.

| — | Operativt program för Kalabrien. En stor del av det program som setts över gäller ”kompatibla” projekt. Det gäller offentliga program som redan finansierades med nationella medel före den nuvarande programperioden. De var inte med i det ursprungliga programmet. Detta förfarande tillämpades främst för att undvika återtagande av åtaganden. |
| --- | --- |

—

Operativt program för Kalabrien. En stor del av det program som setts över gäller ”kompatibla” projekt. Det gäller offentliga program som redan finansierades med nationella medel före den nuvarande programperioden. De var inte med i det ursprungliga programmet. Detta förfarande tillämpades främst för att undvika återtagande av åtaganden.

| — | Gemenskapsstödram för Italien, operativt program för social och ekonomisk sammanhållning, Irland. De ekonomiska planerna ändrades kraftigt på grund av att den ursprungligen planerade privata finansieringen minskades (gemenskapsstödramen för Italien med 95 % och det operativa programmet för social och ekonomisk sammanhållning med 70 %) och delvis ersattes med nationella offentliga medel. Resultatet skulle öka det nationellt finansierade stödet och därmed undvika återtaganden. |
| --- | --- |

—

Gemenskapsstödram för Italien, operativt program för social och ekonomisk sammanhållning, Irland. De ekonomiska planerna ändrades kraftigt på grund av att den ursprungligen planerade privata finansieringen minskades (gemenskapsstödramen för Italien med 95 % och det operativa programmet för social och ekonomisk sammanhållning med 70 %) och delvis ersattes med nationella offentliga medel. Resultatet skulle öka det nationellt finansierade stödet och därmed undvika återtaganden.

| 43. | Revisionsrättens granskning visade att överföringar av medel avsedda för miljöåtgärder främst gjordes till förmån för stöd till företag och transportinfrastruktur (i synnerhet vägar). Så var fallet i till exempel Tyskland, Spanien, Italien och Belgien till ett belopp av 800 miljoner euro (omkring 1 % av strukturfondsanslagen till dessa medlemsstater). |
| --- | --- |

43.

Revisionsrättens granskning visade att överföringar av medel avsedda för miljöåtgärder främst gjordes till förmån för stöd till företag och transportinfrastruktur (i synnerhet vägar). Så var fallet i till exempel Tyskland, Spanien, Italien och Belgien till ett belopp av 800 miljoner euro (omkring 1 % av strukturfondsanslagen till dessa medlemsstater).

| 44. | På det stora hela konstaterade revisionsrätten att halvtidsöversynen ledde till förbättringar för ett antal strukturfondsprogram (till exempel när det gäller att ta hänsyn till politiska prioriteringar eller förändringar i EU-politiken eller förbättrade resultatindikatorer). En viktig effekt i praktiken var dock att budgeten riktades bort från åtgärder där medlen inte utnyttjades fullt ut. |
| --- | --- |

44.

På det stora hela konstaterade revisionsrätten att halvtidsöversynen ledde till förbättringar för ett antal strukturfondsprogram (till exempel när det gäller att ta hänsyn till politiska prioriteringar eller förändringar i EU-politiken eller förbättrade resultatindikatorer). En viktig effekt i praktiken var dock att budgeten riktades bort från åtgärder där medlen inte utnyttjades fullt ut.

FÖRFARANDEN FÖR 2007–2013

| 45. | Reviderade förfaranden för utvärdering och översyn av program har fastställts för nästa programperiod för strukturfonderna 2007–2013. De skiljer sig åt i ett antal avseenden från de förfaranden som gällde 2000–2006. Generellt sett har dessa ändringar bidragit till mer flexibilitet än förfarandena för 2000–2006 och bör vara till hjälp när det gäller att ”finjustera” halvtidsutvärderingen och halvtidsöversynen av stödprogrammen efter de särskilda omständigheter som råder för de enskilda programmen.






  — | Det finns fortfarande ett krav på att utvärdering skall ske före, under och efter programperioden. Vid utvärderingarna skall man i synnerhet ta hänsyn till målet hållbar utveckling och till den gällande gemenskapslagstiftningen om miljökonsekvenser och strategisk miljöbedömning (31). |
| --- | --- | --- |

45.

Reviderade förfaranden för utvärdering och översyn av program har fastställts för nästa programperiod för strukturfonderna 2007–2013. De skiljer sig åt i ett antal avseenden från de förfaranden som gällde 2000–2006. Generellt sett har dessa ändringar bidragit till mer flexibilitet än förfarandena för 2000–2006 och bör vara till hjälp när det gäller att ”finjustera” halvtidsutvärderingen och halvtidsöversynen av stödprogrammen efter de särskilda omständigheter som råder för de enskilda programmen.

—

Det finns fortfarande ett krav på att utvärdering skall ske före, under och efter programperioden. Vid utvärderingarna skall man i synnerhet ta hänsyn till målet hållbar utveckling och till den gällande gemenskapslagstiftningen om miljökonsekvenser och strategisk miljöbedömning (31).

| — | Å andra sidan finns det inget krav på att det för alla program skall göras en halvtidsöversyn vid en specifik tidpunkt i programperioden. |
| --- | --- |

—

Å andra sidan finns det inget krav på att det för alla program skall göras en halvtidsöversyn vid en specifik tidpunkt i programperioden.

| — | Principen om ”proportionell intervention” gäller för utvärdering. De finansiella och administrativa medel som kommissionen och medlemsstaterna använder för genomförandet av fonderna när det gäller val av indikatorer, utvärdering, förvaltning och kontroller samt rapportering skall stå i proportion till de totala utgifter som anslagits för ett operativt program (32). |
| --- | --- |

—

Principen om ”proportionell intervention” gäller för utvärdering. De finansiella och administrativa medel som kommissionen och medlemsstaterna använder för genomförandet av fonderna när det gäller val av indikatorer, utvärdering, förvaltning och kontroller samt rapportering skall stå i proportion till de totala utgifter som anslagits för ett operativt program (32).

| — | Det finns ingen obligatorisk resultatreserv. Medlemsstaterna får istället själva välja att avsätta en nationell reserv för oförutsedda utgifter och/eller en nationell resultatreserv (33). (Förfarandena för fördelning av nationella resultatreserver liknar dem som gällde för resultatreserven 2000–2006). |
| --- | --- |

—

Det finns ingen obligatorisk resultatreserv. Medlemsstaterna får istället själva välja att avsätta en nationell reserv för oförutsedda utgifter och/eller en nationell resultatreserv (33). (Förfarandena för fördelning av nationella resultatreserver liknar dem som gällde för resultatreserven 2000–2006).

| — | Liksom under 2000–2006 är halvtidsöversynen av program inte obligatorisk för alla program. (Översynen av de centrala riktlinjer som rådet fastställt innebär inte att medlemsstaterna måste ändra sina operativa program eller sin nationella strategiska referensram.) Två fall i vilka medlemsstaterna kan välja att utföra en översyn nämns dock i förordningen: 1. Vid betydande socioekonomiska förändringar och för att ta större eller annan hänsyn till viktiga förändringar i gemenskapens nationella eller regionala prioriteringar. 2. Om det konstateras en väsentlig avvikelse från de ursprungligen fastställda målen eller till följd av genomförandeproblem. |
| --- | --- |

—

Liksom under 2000–2006 är halvtidsöversynen av program inte obligatorisk för alla program. (Översynen av de centrala riktlinjer som rådet fastställt innebär inte att medlemsstaterna måste ändra sina operativa program eller sin nationella strategiska referensram.) Två fall i vilka medlemsstaterna kan välja att utföra en översyn nämns dock i förordningen: 1. Vid betydande socioekonomiska förändringar och för att ta större eller annan hänsyn till viktiga förändringar i gemenskapens nationella eller regionala prioriteringar. 2. Om det konstateras en väsentlig avvikelse från de ursprungligen fastställda målen eller till följd av genomförandeproblem.

| 46. | N + 2-regeln kommer fortfarande att gälla, men blir (för en begränsad period) en N + 3-regel för medlemsstater vilkas BNP per capita mellan 2001 och 2003 var under 85 % av genomsnittet i EU-25. |
| --- | --- |

46.

N + 2-regeln kommer fortfarande att gälla, men blir (för en begränsad period) en N + 3-regel för medlemsstater vilkas BNP per capita mellan 2001 och 2003 var under 85 % av genomsnittet i EU-25.

SLUTSATSER

| 47. | Halvtidsutvärderingen innebar en kontroll av hur genomförandet av strukturfondsprogrammen framskred och ledde till att det gick att bekräfta att systemen för genomförandet väsentligt hade förbättrats jämfört med den tidigare strukturfondsgenerationen. Å andra sidan var det i många fall för tidigt att bedöma programmens ändamålsenlighet och i ännu högre grad deras effekt. |
| --- | --- |

47.

Halvtidsutvärderingen innebar en kontroll av hur genomförandet av strukturfondsprogrammen framskred och ledde till att det gick att bekräfta att systemen för genomförandet väsentligt hade förbättrats jämfört med den tidigare strukturfondsgenerationen. Å andra sidan var det i många fall för tidigt att bedöma programmens ändamålsenlighet och i ännu högre grad deras effekt.

| 48. | Resultatreserven användes främst till att maximera stödet snarare än till att fokusera det på områden där stödet visat sig vara särskilt ändamålsenligt. Kommissionen betonade vikten av utnyttjandekapaciteten (se punkt 33). |
| --- | --- |

48.

Resultatreserven användes främst till att maximera stödet snarare än till att fokusera det på områden där stödet visat sig vara särskilt ändamålsenligt. Kommissionen betonade vikten av utnyttjandekapaciteten (se punkt 33).

| 49. | I flera fall innebar halvtidsöversynen av strukturfondsprogrammen att man i de operativa programmen på ett bättre sätt tog hänsyn till politiska prioriteringar och förändringar i EU-politiken (t.ex. så som avspeglades i Europeiska rådets möten i Lissabon och Göteborg) eller att resultatindikatorerna förbättrades. En betydande effekt av halvtidsöversynen var att prioritet gavs till verksamheter där pengarna kunde utnyttjas. |
| --- | --- |

49.

I flera fall innebar halvtidsöversynen av strukturfondsprogrammen att man i de operativa programmen på ett bättre sätt tog hänsyn till politiska prioriteringar och förändringar i EU-politiken (t.ex. så som avspeglades i Europeiska rådets möten i Lissabon och Göteborg) eller att resultatindikatorerna förbättrades. En betydande effekt av halvtidsöversynen var att prioritet gavs till verksamheter där pengarna kunde utnyttjas.

| 50. | Seriösa ansträngningar gjordes att utföra halvtidsförfarandena i enlighet med vad som fastställs i strukturfondsförordningen. Å andra sidan, eftersom halvtidsutvärderingen gjordes på ett relativt tidigt stadium av programmet kunde halvtidsutvärderingen och översynen endast ge liten säkerhet om att strukturfondsstödet skulle få önskad effekt och verkan. Medlemsstaterna och kommissionen använde också resultatreserven och halvtidsöversynen till att främja stöd som kunde utnyttjas inom den tillåtna tidsramen. |
| --- | --- |

50.

Seriösa ansträngningar gjordes att utföra halvtidsförfarandena i enlighet med vad som fastställs i strukturfondsförordningen. Å andra sidan, eftersom halvtidsutvärderingen gjordes på ett relativt tidigt stadium av programmet kunde halvtidsutvärderingen och översynen endast ge liten säkerhet om att strukturfondsstödet skulle få önskad effekt och verkan. Medlemsstaterna och kommissionen använde också resultatreserven och halvtidsöversynen till att främja stöd som kunde utnyttjas inom den tillåtna tidsramen.

| 51. | Revisionsrätten anser det fortfarande vara befogat att omfattande stödprogram som pågår i upp till sju år innehåller bestämmelser om att programmål, åtgärder och budgetanslag skall ses över under programmens lopp. Men granskningen visade på spänningar mellan planeringen och förvaltningen av strukturfonderna som man bör vara medveten om när förfarandena för halvtidsutvärderingen och halvtidsöversynen utformas och tillämpas.






  — | Stödet bör följa principerna om effektivitet, ändamålsenlighet och sparsamhet. Å andra sidan är de totala åtagandebelopp som beslutats för strukturfonderna och sammanhållningsfonden och som fastställs i flera på varandra följande budgetplaner för EU både mål och övre gränser för stödet (34). Utnyttjandekapaciteten är ett implicit mål för EU:s stöd till sammanhållning. |
| --- | --- | --- |

51.

Revisionsrätten anser det fortfarande vara befogat att omfattande stödprogram som pågår i upp till sju år innehåller bestämmelser om att programmål, åtgärder och budgetanslag skall ses över under programmens lopp. Men granskningen visade på spänningar mellan planeringen och förvaltningen av strukturfonderna som man bör vara medveten om när förfarandena för halvtidsutvärderingen och halvtidsöversynen utformas och tillämpas.

—

Stödet bör följa principerna om effektivitet, ändamålsenlighet och sparsamhet. Å andra sidan är de totala åtagandebelopp som beslutats för strukturfonderna och sammanhållningsfonden och som fastställs i flera på varandra följande budgetplaner för EU både mål och övre gränser för stödet (34). Utnyttjandekapaciteten är ett implicit mål för EU:s stöd till sammanhållning.

| — | N + 2-regeln är ett styrmedel för välplanerat stöd, men också ett incitament för medlemsstaterna och kommissionen att gynna verksamheter där stödet kan utnyttjas relativt enkelt. |
| --- | --- |

—

N + 2-regeln är ett styrmedel för välplanerat stöd, men också ett incitament för medlemsstaterna och kommissionen att gynna verksamheter där stödet kan utnyttjas relativt enkelt.

| — | Svårigheten att välja rätt tidpunkt är ett problem för halvtidsöversynen. Ju senare översynen görs, desto mindre chans finns att det går att ändra i programmet, men ju tidigare översynen görs, desto svårare är det att göra ett robust uttalande om stödets ändamålsenlighet och verkan. En naturlig följd är att om utvärderingen skall vara en viktig del av fördelningen av medel är det viktigt att utföra en högkvalitativ förhandsbedömning. |
| --- | --- |

—

Svårigheten att välja rätt tidpunkt är ett problem för halvtidsöversynen. Ju senare översynen görs, desto mindre chans finns att det går att ändra i programmet, men ju tidigare översynen görs, desto svårare är det att göra ett robust uttalande om stödets ändamålsenlighet och verkan. En naturlig följd är att om utvärderingen skall vara en viktig del av fördelningen av medel är det viktigt att utföra en högkvalitativ förhandsbedömning.

| 52. | De särskilda reglerna för programperioden 2000–2006 förvärrade några av dessa problem. För stödet under perioden 1994–1999 gällde inte N + 2-regeln och det var kraftigt försenat (i själva verket är programmen 1994–1999 ännu inte avslutade). Detta bidrog till att inledandet av programmen för perioden 2000–2006 försenades. Vissa av de andra begränsningarna för halvtidsutvärderingen är mer grundläggande: Det är svårt att bedöma nettoresultatet av infrastrukturinvesteringar eller sysselsättningsinitiativ. |
| --- | --- |

52.

De särskilda reglerna för programperioden 2000–2006 förvärrade några av dessa problem. För stödet under perioden 1994–1999 gällde inte N + 2-regeln och det var kraftigt försenat (i själva verket är programmen 1994–1999 ännu inte avslutade). Detta bidrog till att inledandet av programmen för perioden 2000–2006 försenades. Vissa av de andra begränsningarna för halvtidsutvärderingen är mer grundläggande: Det är svårt att bedöma nettoresultatet av infrastrukturinvesteringar eller sysselsättningsinitiativ.

REKOMMENDATIONER

| 53. | Revisionsrätten rekommenderar följande åtgärder för att förbättra användbarheten i den utvärdering, översyn och omfördelning som skall göras efter halva tiden för 2007–2013 och framtida programperioder:






  — | Utvärderingen och översynen efter halva tiden av program blir sannolikt mer lyckade ju fler betalningar som görs under programperioden istället för efter ett antal år. För att minska förseningarna med inledandet av programmen 2007–2013 bör kommissionen och medlemsstaterna se till att programmen 2000–2006 avslutas snabbt och effektivt. |
| --- | --- | --- |

53.

Revisionsrätten rekommenderar följande åtgärder för att förbättra användbarheten i den utvärdering, översyn och omfördelning som skall göras efter halva tiden för 2007–2013 och framtida programperioder:

—

Utvärderingen och översynen efter halva tiden av program blir sannolikt mer lyckade ju fler betalningar som görs under programperioden istället för efter ett antal år. För att minska förseningarna med inledandet av programmen 2007–2013 bör kommissionen och medlemsstaterna se till att programmen 2000–2006 avslutas snabbt och effektivt.

| — | En särskild svårighet som utvärderarna av programmen 2000–2006 konstaterade var att övervakningssystemen fungerade dåligt. Kommissionen bör vidta åtgärder för att se till att resultatindikatorerna övervakas redan från början på den nya programperioden. |
| --- | --- |

—

En särskild svårighet som utvärderarna av programmen 2000–2006 konstaterade var att övervakningssystemen fungerade dåligt. Kommissionen bör vidta åtgärder för att se till att resultatindikatorerna övervakas redan från början på den nya programperioden.

| — | Utvärdering och omprövning av utgifter bör äga rum tillräckligt sent för att det skall finnas tillräcklig erfarenhet av ett program så att det går att göra en användbar bedömning, men tidigt nog för att det skall gå att göra ändringar i prioriteringarna. |
| --- | --- |

—

Utvärdering och omprövning av utgifter bör äga rum tillräckligt sent för att det skall finnas tillräcklig erfarenhet av ett program så att det går att göra en användbar bedömning, men tidigt nog för att det skall gå att göra ändringar i prioriteringarna.

| — | Halvtidsförfarandena under 2000–2006 var en långdragen och komplicerad process. Kommissionen bör överväga hur processen skall kunna bli snabbare och mer behovsanpassad. |
| --- | --- |

—

Halvtidsförfarandena under 2000–2006 var en långdragen och komplicerad process. Kommissionen bör överväga hur processen skall kunna bli snabbare och mer behovsanpassad.

| — | Kommissionen bör visserligen inte gå in alltför mycket i detalj i definitionen av vilken metod utvärderarna skall använda, men bör ändå fastställa hur program kan ändras så att det går att garantera att effekterna på sammanhållningen är identifierbara, att utvärderingarna är en källa till bästa praxis och att eventuella resultatreserver används på ett sätt som gynnar ett ändamålsenligt och effektivt genomförande av programmen. |
| --- | --- |

—

Kommissionen bör visserligen inte gå in alltför mycket i detalj i definitionen av vilken metod utvärderarna skall använda, men bör ändå fastställa hur program kan ändras så att det går att garantera att effekterna på sammanhållningen är identifierbara, att utvärderingarna är en källa till bästa praxis och att eventuella resultatreserver används på ett sätt som gynnar ett ändamålsenligt och effektivt genomförande av programmen.

| — | Alla riktlinjer från kommissionen bör finnas tillgängliga i god tid. |
| --- | --- |

—

Alla riktlinjer från kommissionen bör finnas tillgängliga i god tid.

| — | Kommissionen och medlemsstaterna bör rikta särskild uppmärksamhet på program och förvaltningssystem när det gäller stöd till prioriterade områden inom gemenskapspolitiken. |
| --- | --- |

—

Kommissionen och medlemsstaterna bör rikta särskild uppmärksamhet på program och förvaltningssystem när det gäller stöd till prioriterade områden inom gemenskapspolitiken.

Denna rapport har antagits av revisionsrätten vid dess sammanträde i Luxemburg den 8 mars 2007.

För revisionsrätten

Hubert WEBER

Ordförande

---

(1)  Omkring 16 miljarder euro i strukturfondsmedel för åren 2004–2006 fördelades till omkring 200 program i de nya medlemsstaterna.

1

(2)  Se avdelning II – Programplanering artiklarna 13–19 i rådets förordning (EG) nr 1260/1999 av den 21 juni 1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna (EGT L 161, 26.6.1999, s. 1).

2

(3)  Artikel 10.3 i förordning (EG) nr 1260/1999.

3

(4)  Artikel 18 och 19 i förordning (EG) nr 1260/1999. I fall där gemenskapsanslagen inte översteg 1 miljard euro kunde stödet vara i form av ett ”samlat programdokument” som innehåller samma information som en gemenskapsstödram eller ett operativt program.

4

(5)  Artikel 14.2 i förordning (EG) nr 1260/1999.

5

(6)  Artikel 35.2 i förordning (EG) nr 1260/1999.

6

(7)  Resultatreserv se artikel 44; N + 2-regeln se artikel 31.2 i förordning (EG) nr 1260/1999.

7

(8)  För det totala belopp strukturfondsmedel som fördelats till ett mål 1-program görs det, enligt programmets finansieringsplan, åtaganden i årliga delbelopp från 2000 till 2006. Stödet kan betalas ut i form av förskottsbelopp (som utgör 7 % av varje programs totala finansieringsram och inledningsvis ger ett ganska långvarigt skydd mot tillämpningen av N + 2) eller i form av ersättning för redan verkställda utbetalningar till slutmottagare. För att undvika återtagande av åtaganden måste medlemsstaterna senast vid utgången av andra året efter det år då åtagandet ingicks lämna in en ansökan om utbetalning till kommissionen. Ansökan skall för varje år täcka de belopp som fastställs i finansieringsplanen (artikel 31.2 och artikel 32.3 i förordning (EG) nr 1260/1999).

8

(9)  Artikel 27 i rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 av den 25 juni 2002 med budgetförordning för Europeiska gemenskapernas allmänna budget (EGT L 248, 16.9.2002, s. 1). Sparsamhet innebär att resurserna skall göras tillgängliga i rätt tid och vara av den kvantitet och kvalitet som behövs, samt ställas till förfogande till lägsta möjliga kostnad. Ändamålsenlighet innebär att de specifika målen med en åtgärd och de förväntade resultaten uppnås, och effektivitet innebär det bästa förhållandet mellan de resurser som används och de resultat som uppnås. När det gäller utvärderingen av strukturfondernas ändamålsenlighet (”effektivitet” i förordning nr 1260/1999, övers. anm.) hänvisas också till artikel 40 i förordning (EG) nr 1260/1999.

9

(10)  Artikel 41 i förordning (EG) nr 1260/1999.

10

(11)  Artikel 42 i förordning (EG) nr 1260/1999.

11

(12)  Artikel 43 i förordning (EG) nr 1260/1999.

12

(13)  Särskild rapport nr 7/2003 om genomförandet av programplaneringen för strukturfondsåtgärder för perioden 2000–2006 (EUT C 174, 23.7.2003).

13

(14)  Särskild rapport nr 10/2006 om efterhandsutvärderingar av program omfattande mål 1 och mål 3 under perioden 1994–1999.

14

(15)  Artikel 42.2 i förordning (EG) nr 1260/1999.

15

(16)  Artikel 44.1 i förordning (EG) nr 1260/1999.

16

(17)  Artikel 44.2 i förordning (EG) nr 1260/1999.

17

(18)  Artikel 14.2 i kombination med Avdelning II – Programplanering och artikel 10.3 i förordning (EG) nr 1260/1999.

18

(19)  Artikel 42.3 i förordning (EG) nr 1260/1999.

19

(20)  Belgien: samlat programdokument för Flandern mål 3, Frankrike: samlat programdokument för Korsika och mål 3, Tyskland: gemenskapsstödramar och operativa program för Brandenburg och transportområdet, Italien: gemenskapsstödramar och operativa program för Kalabrien och Ponsil och transportområdet, samlat programdokument för Lombardiet mål 3, Irland: gemenskapsstödramar och operativa program i sydost och för produktionssektorn, Spanien: gemenskapsstödramar och operativa program för Andalusien och Galicien, Förenade kungariket: samlat programdokument för Merseyside, operativt program mål 3.

20

De tre förfarandena halvtidsutvärdering, fördelning av resultatreserven och översyn granskades på kommissionsnivå när det gäller gemenskapsstödram för Portugal, operativt program för Algarve (PT), samlat programdokument för Burgenland (AT), samlat programdokument för Hainaut (BE), samlat programdokument för Réunion (FR), samlat programdokument för Flevoland (NL).

(21)  På förslagsstadiet bedömde kommissionen en tredjedel av rapporterna som bra eller utmärkta. Bedömningen av slutrapporten var mycket mer positiv. Två tredjedelar av rapporterna bedömdes vara bra eller utmärkta. Om brister påträffades var den främsta orsaken att utvärderarna var pressade av

21

| — | antalet utvärderingsfrågor, |
| --- | --- |

—

antalet utvärderingsfrågor,

| — | antalet projekt, |
| --- | --- |

—

antalet projekt,

| — | komplexiteten i vissa stora program, och vissa utvärderares begränsade resurser. |
| --- | --- |

—

komplexiteten i vissa stora program, och vissa utvärderares begränsade resurser.

(22)  Growing Evaluation Capacity, Europeiska kommissionen, november 2004 (s. 35).

22

Growing Evaluation Capacity

(23)  Det finns ett antal empiriska studier och utvärderingar som visar denna effekt. I allmänhet finns det otillräckliga uppgifter om de verkliga behoven, inklusive vilken typ av infrastruktur som behövs för att det skall gå att optimera strukturfondernas effekt.

23

(24)  En ”dödviktseffekt” uppstår när en verksamhet eller investering skulle ha genomförts även utan stödfinansiering.

24

(25)  Europeiska kommissionen, Den nya programplaneringsperioden 2000–2006: Arbetsdokument om metodik 4 – Genomförande av resultatreserven.

25

(26)  Indikatorerna är inbördes beroende: Det finns ett starkt samband mellan aktiviteterna och förmågan att utnyttja medlen.

26

(27)  I revisionsrättens särskilda rapport nr 7/2003 påpekas att resultatreserven i praktiken medförde ett komplext förfarande för omfördelning av medel och kunde leda till inkonsekvent och ineffektivt användande av reserven.

27

(28)  I ett fall – det nederländska mål 3-programmet – hade kommissionen inget annat val än att fördela resultatreserven trots att omfattande återtaganden redan hade gjorts eftersom medlen inte hade utnyttjats.

28

(29)  Detta motsvarade kraven i EU-begreppet hållbar utveckling i Amsterdamfördraget och låg långt före slutsatserna från Europeiska rådet i Lissabon (mars 2000: ”att bli världens mest konkurrenskraftiga och dynamiska kunskapsbaserade ekonomi”) till vilka Europeiska rådet i Göteborg lade miljöstrategin om hållbar utveckling.

29

(30)  Se artikel 10.3 och artikel 14 i förordning (EG) nr 1260/1999. ”... i enlighet med bestämmelserna i denna avdelning ...”. Med ”denna avdelning” menas bestämmelserna för programplanering i artiklarna 15–19.

30

(31)  Artikel 47 i rådets förordning (EG) nr 1083/2006 av den 11 juli 2006 om allmänna bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden och Sammanhållningsfonden samt om upphävande av förordning (EG) nr 1260/1999 (EUT L 210, 31.7.2006, s. 25).

31

(32)  Artikel 13 i förordning (EG) nr 1083/2006.

32

(33)  Artiklarna 50 och 51 i förordning (EG) nr 1083/2006.

33

(34)  Enligt punkt 12 tredje stycket i det interinstitutionella avtalet (med budgetplan) av den 6 maj 1999 mellan Europaparlamentet, rådet och kommissionen (EGT C 172, 18.6.1999, s. 1) förpliktar sig Europaparlamentet och rådet att respektera den tilldelning av åtagandebemyndiganden som avses i budgetplanen för strukturåtgärder.

34

---

KOMMISSIONENS SVAR

SAMMANFATTNING

| III. | Första strecksatsen. – Syftet med halvtidsutvärderingen avseende bedömningen av ändamålsenlighet, effektivitet och väntad effekt begränsades till en analys av de första resultaten. Den sena eller långsamma inledningen av många program gjorde det svårt att genomföra denna analys, även om den genomfördes i vissa fall (se kapitel 5 i kommissionens rapport ”Ökande utvärderingskapacitet”). Övriga aspekter som undersöktes vid halvtidsutvärderingen gav viktiga upplysningar som kunde användas vid besluten om fördelningen av resultatreserven och anpassningen av de operativa programmen.
  Andra strecksatsen. – Resultatreserven användes för att fördela medel till program utifrån flera kriterier för vilka kommissionen rekommenderade tre grupper av indikatorer. Utnyttjandet av medlen var en viktig faktor, men den varierade mellan medlemsstaterna och berodde ofta på om det fanns tillgång till tillförlitliga datauppgifter (se punkterna 28 och 32).
  Tredje strecksatsen. – Kommissionen anser att halvtidsöversynen hade en betydande påverkan på programmens allmänna resultat och det sätt på vilka de tog hänsyn till de politiska prioriteringarna. Samtidigt ville kommissionen undvika att fördela ytterligare medel till områden som redan hade svårigheter med att utnyttja befintliga medel. |
| --- | --- |

III.

Första strecksatsen. – Syftet med halvtidsutvärderingen avseende bedömningen av ändamålsenlighet, effektivitet och väntad effekt begränsades till en analys av de första resultaten. Den sena eller långsamma inledningen av många program gjorde det svårt att genomföra denna analys, även om den genomfördes i vissa fall (se kapitel 5 i kommissionens rapport ”Ökande utvärderingskapacitet”). Övriga aspekter som undersöktes vid halvtidsutvärderingen gav viktiga upplysningar som kunde användas vid besluten om fördelningen av resultatreserven och anpassningen av de operativa programmen.

Andra strecksatsen. – Resultatreserven användes för att fördela medel till program utifrån flera kriterier för vilka kommissionen rekommenderade tre grupper av indikatorer. Utnyttjandet av medlen var en viktig faktor, men den varierade mellan medlemsstaterna och berodde ofta på om det fanns tillgång till tillförlitliga datauppgifter (se punkterna 28 och 32).

Tredje strecksatsen. – Kommissionen anser att halvtidsöversynen hade en betydande påverkan på programmens allmänna resultat och det sätt på vilka de tog hänsyn till de politiska prioriteringarna. Samtidigt ville kommissionen undvika att fördela ytterligare medel till områden som redan hade svårigheter med att utnyttja befintliga medel.

| IV. | Kommissionen instämmer i att det är lämpligt att se över programmålen, åtgärderna och budgetanslagen under programperioden. Den har tagit utgångspunkt i erfarenheterna från 2000–2006 när den har lagt fram förslag till ändrade bestämmelser för 2007–2013.
  Första strecksatsen. – Det åligger kommissionen att säkerställa att vederbörlig hänsyn tas till ändamålsenligheten, kostnadseffektiviteten och utnyttjandegraden. Kommissionen strävar efter att fullgöra detta ansvar.
  Andra strecksatsen. – Den spänning N + 2-regeln skapar mellan ett snabbt utnyttjande och kvalitet behöver inte innebära att kvaliteten går förlorad. Kommissionen strävar efter att förhindra detta.
  Tredje strecksatsen. – Bestämmelserna för övervakning och utvärdering för programperioden 2007–2013 är utformade så att de tar hänsyn till de praktiska utmaningar som programmen ställs inför. |
| --- | --- |

IV.

Kommissionen instämmer i att det är lämpligt att se över programmålen, åtgärderna och budgetanslagen under programperioden. Den har tagit utgångspunkt i erfarenheterna från 2000–2006 när den har lagt fram förslag till ändrade bestämmelser för 2007–2013.

Första strecksatsen. – Det åligger kommissionen att säkerställa att vederbörlig hänsyn tas till ändamålsenligheten, kostnadseffektiviteten och utnyttjandegraden. Kommissionen strävar efter att fullgöra detta ansvar.

Andra strecksatsen. – Den spänning N + 2-regeln skapar mellan ett snabbt utnyttjande och kvalitet behöver inte innebära att kvaliteten går förlorad. Kommissionen strävar efter att förhindra detta.

Tredje strecksatsen. – Bestämmelserna för övervakning och utvärdering för programperioden 2007–2013 är utformade så att de tar hänsyn till de praktiska utmaningar som programmen ställs inför.

| V. | Första strecksatsen. – I augusti 2006 utfärdade kommissionen ett detaljerat dokument med riktlinjer för avslutandet av programmen för perioden 2000–2006. Kraven för avslut är nu mer kända än före avslutandet av programmen för perioden 1994–1999.
  Andra strecksatsen. – Kommissionen kommer att lägga särskild vikt vid införandet av övervakningssystem och fastställandet av indikatorer i de nya programmen.
  Tredje strecksatsen. – Under perioden 2007–2013 kommer de tidigare allmänna kraven för halvtidsutvärdering att ersättas med behovsbaserade löpande utvärderingar för att bedöma genomförandet av ett program och reagera på förändringar i dess externa miljö. Denna strategi kan anpassas bättre till de krav som slutanvändarna av utvärderingen ställer.
  Den proportionalitet som införts genom förordningarna och effektiviseringen av programplaneringen kommer också att öka flexibiliteten i utvärderingsmetoderna.
  Fjärde strecksatsen. – De mer flexibla metoderna kommer att göra detta möjligt.
  Femte strecksatsen. – Under 2006 lade kommissionen fram dokument med riktlinjer för perioden 2007–2013.
  Sjätte strecksatsen – Samfinansierade verksamheter krävs för att främja EU:s politiska prioriteringar, inklusive tillväxt- och sysselsättningsagendan. De medlemsstater som ingår i EU-15 måste uppfylla särskilda mål vad gäller utgifterna för agendan. |
| --- | --- |

V.

Första strecksatsen. – I augusti 2006 utfärdade kommissionen ett detaljerat dokument med riktlinjer för avslutandet av programmen för perioden 2000–2006. Kraven för avslut är nu mer kända än före avslutandet av programmen för perioden 1994–1999.

Andra strecksatsen. – Kommissionen kommer att lägga särskild vikt vid införandet av övervakningssystem och fastställandet av indikatorer i de nya programmen.

Tredje strecksatsen. – Under perioden 2007–2013 kommer de tidigare allmänna kraven för halvtidsutvärdering att ersättas med behovsbaserade löpande utvärderingar för att bedöma genomförandet av ett program och reagera på förändringar i dess externa miljö. Denna strategi kan anpassas bättre till de krav som slutanvändarna av utvärderingen ställer.

Den proportionalitet som införts genom förordningarna och effektiviseringen av programplaneringen kommer också att öka flexibiliteten i utvärderingsmetoderna.

Fjärde strecksatsen. – De mer flexibla metoderna kommer att göra detta möjligt.

Femte strecksatsen. – Under 2006 lade kommissionen fram dokument med riktlinjer för perioden 2007–2013.

Sjätte strecksatsen – Samfinansierade verksamheter krävs för att främja EU:s politiska prioriteringar, inklusive tillväxt- och sysselsättningsagendan. De medlemsstater som ingår i EU-15 måste uppfylla särskilda mål vad gäller utgifterna för agendan.

INLEDNING

| 6. | Ruta 1. – Kommissionen hade ursprungligen föreslagit en resultatreserv som kunde bytas ut mellan medlemsstaterna, men förslaget ändrades under förhandlingarna om den framtida lagstiftningen. |
| --- | --- |

6.

Ruta 1. – Kommissionen hade ursprungligen föreslagit en resultatreserv som kunde bytas ut mellan medlemsstaterna, men förslaget ändrades under förhandlingarna om den framtida lagstiftningen.

| 9. | Första strecksatsen. – Kommissionen ansåg att framsteg hade gjorts i programplaneringen av strukturfonderna för att säkerställa att de genomfördes i enlighet med en klart fastställd utvecklingsstrategi och att strävan efter effektivitet inte hade åsidosatts till förmån för utnyttjandet av medlen.
  Andra strecksatsen. – Alla medlemsstaterna genomförde förhandsutvärderingar, vilket ledde till en ökad samordning av strategier och ökade kunskaper om underlaget till de beslut som fattades vilket kraftigt förbättrade kvantifieringen av målen. I de medlemsstater där en förhandsutvärdering genomfördes för att se över de alternativa strategierna, var avsikten att använda denna utvärdering som ett led i den nationella planeringsprocessen. |
| --- | --- |

9.

Första strecksatsen. – Kommissionen ansåg att framsteg hade gjorts i programplaneringen av strukturfonderna för att säkerställa att de genomfördes i enlighet med en klart fastställd utvecklingsstrategi och att strävan efter effektivitet inte hade åsidosatts till förmån för utnyttjandet av medlen.

Andra strecksatsen. – Alla medlemsstaterna genomförde förhandsutvärderingar, vilket ledde till en ökad samordning av strategier och ökade kunskaper om underlaget till de beslut som fattades vilket kraftigt förbättrade kvantifieringen av målen. I de medlemsstater där en förhandsutvärdering genomfördes för att se över de alternativa strategierna, var avsikten att använda denna utvärdering som ett led i den nationella planeringsprocessen.

| 10. | Kommissionen instämmer i att efterhandsutvärderingarna i framtiden bör vara mer målinriktade och iaktta begränsningarna vad gäller datauppgifter och medel fullt ut. Den kommer att noggrant förbereda genomförandet av bedömningarna. |
| --- | --- |

10.

Kommissionen instämmer i att efterhandsutvärderingarna i framtiden bör vara mer målinriktade och iaktta begränsningarna vad gäller datauppgifter och medel fullt ut. Den kommer att noggrant förbereda genomförandet av bedömningarna.

BEDÖMNING AV HALVTIDSUTVÄRDERINGEN

| 20. | Ruta 4. – I kommissionens rapport om ”Halvtidsutvärdering – Ökande utvärderingskapacitet” noterades också att i vissa utvärderingar inleddes en analys av enhetskostnader som man kan använda sig av i framtiden. |
| --- | --- |

20.

Ruta 4. – I kommissionens rapport om ”Halvtidsutvärdering – Ökande utvärderingskapacitet” noterades också att i vissa utvärderingar inleddes en analys av enhetskostnader som man kan använda sig av i framtiden.

| 23. | Första strecksatsen. – Kommissionen medgav också i sin rapport ”Ökande utvärderingskapacitet” (punkt 4.1.1) att den låga utgiftsnivån hade begränsat potentialen i utvärderingarna.
  Andra strecksatsen. – De iakttagelser som gjordes vid utvärderingarna med beaktande av Lissabon–Götenborgsagendan sågs över i punkt 5.2 i kommissionens rapport ”Ökande utvärderingskapacitet”.
  Tredje strecksatsen. – I kommissionens rapport ”Ökande utvärderingskapacitet” togs inte metodproblemen i samband med bedömningen av konsekvenserna upp, då den låga utgiftsnivån och de relativt låga resultaten utgjorde en större begränsning. I arbetsdokumentet om halvtidsutvärderingen klargjorde den att syftet med halvtidsutvärderingen avseende bedömningen av ändamålsenligheten, effektiviteten och den förväntade effekten var begränsad till en analys av de ursprungliga resultaten. Detta tillämpas också på bedömningen av effektiviteten vad gäller effekten på sysselsättningen. |
| --- | --- |

23.

Första strecksatsen. – Kommissionen medgav också i sin rapport ”Ökande utvärderingskapacitet” (punkt 4.1.1) att den låga utgiftsnivån hade begränsat potentialen i utvärderingarna.

Andra strecksatsen. – De iakttagelser som gjordes vid utvärderingarna med beaktande av Lissabon–Götenborgsagendan sågs över i punkt 5.2 i kommissionens rapport ”Ökande utvärderingskapacitet”.

Tredje strecksatsen. – I kommissionens rapport ”Ökande utvärderingskapacitet” togs inte metodproblemen i samband med bedömningen av konsekvenserna upp, då den låga utgiftsnivån och de relativt låga resultaten utgjorde en större begränsning. I arbetsdokumentet om halvtidsutvärderingen klargjorde den att syftet med halvtidsutvärderingen avseende bedömningen av ändamålsenligheten, effektiviteten och den förväntade effekten var begränsad till en analys av de ursprungliga resultaten. Detta tillämpas också på bedömningen av effektiviteten vad gäller effekten på sysselsättningen.

| 25. | Tredje strecksatsen. – Det är svårt att uppnå balans mellan att ta itu med långsiktiga behov, t.ex. forskning och utveckling samt innovation, och att uppnå finansiering av efterfrågedrivna åtgärder med snabb utnyttjandegrad.
  Fjärde strecksatsen. – Problemet med bristande jämförbarhet mellan olika modellresultat och utvärderingar diskuteras i kommissionens rapport ”Ökande utvärderingskapacitet”, punkt 5.1.2.1 – (se också punkt 22). |
| --- | --- |

25.

Tredje strecksatsen. – Det är svårt att uppnå balans mellan att ta itu med långsiktiga behov, t.ex. forskning och utveckling samt innovation, och att uppnå finansiering av efterfrågedrivna åtgärder med snabb utnyttjandegrad.

Fjärde strecksatsen. – Problemet med bristande jämförbarhet mellan olika modellresultat och utvärderingar diskuteras i kommissionens rapport ”Ökande utvärderingskapacitet”, punkt 5.1.2.1 – (se också punkt 22).

| 26. | Det noteras i svaret på punkt 23, sista strecksatsen, att syftet med halvtidsutvärderingen vad gäller bedömningen av ändamålsenlighet, effektivitet och verkan var begränsade.
  Tredje strecksatsen. – I arbetsdokumentet om halvtidsutvärderingen påpekades att uppskattningen av dessa effekter också berodde på tillgången till datauppgifter.
  Fjärde strecksatsen. – Se svaret till ruta 4 och punkt 23, sista strecksatsen. |
| --- | --- |

26.

Det noteras i svaret på punkt 23, sista strecksatsen, att syftet med halvtidsutvärderingen vad gäller bedömningen av ändamålsenlighet, effektivitet och verkan var begränsade.

Tredje strecksatsen. – I arbetsdokumentet om halvtidsutvärderingen påpekades att uppskattningen av dessa effekter också berodde på tillgången till datauppgifter.

Fjärde strecksatsen. – Se svaret till ruta 4 och punkt 23, sista strecksatsen.

| 27. | Ett annat viktigt mål för halvtidsutvärderingarna var att bedöma strategiernas relevans, vilket kunde göras inom den tidsram som fastställs för halvtidsutvärderingen trots låga utgifter (se arbetsdokumentet). Beträffande de begränsade syftena vid bedömningen av effektiviteten och effekten, se punkt 23. |
| --- | --- |

27.

Ett annat viktigt mål för halvtidsutvärderingarna var att bedöma strategiernas relevans, vilket kunde göras inom den tidsram som fastställs för halvtidsutvärderingen trots låga utgifter (se arbetsdokumentet). Beträffande de begränsade syftena vid bedömningen av effektiviteten och effekten, se punkt 23.

FÖRDELNING AV RESULTATRESERVEN

| 30. | I halvtidsutvärderingen lämnades information om fördelningen av resultatreserven avseende andra frågor än utgifter. Vissa av de indikatorer som kommissionen rekommenderar för halvtidsutvärderingen berodde inte på utgiftsnivån, utan mätte olika aspekter av programgenomförandet.
  Det bör noteras att vissa infrastrukturprojekt bidrar till målen i Lissabon- och Göteborgsagendan. |
| --- | --- |

30.

I halvtidsutvärderingen lämnades information om fördelningen av resultatreserven avseende andra frågor än utgifter. Vissa av de indikatorer som kommissionen rekommenderar för halvtidsutvärderingen berodde inte på utgiftsnivån, utan mätte olika aspekter av programgenomförandet.

Det bör noteras att vissa infrastrukturprojekt bidrar till målen i Lissabon- och Göteborgsagendan.

| 31. | I kommissionens arbetsdokument rekommenderas användning av resultatindikatorer, där datauppgifterna finns tillgängliga med kort tidsförskjutning, snarare än resultatindikatorer där datauppgifterna finns tillgängliga först efter en längre tidsperiod. Effektindikatorer finns inte tillgängliga förrän flera år efter det att interventionen har avslutats. |
| --- | --- |

31.

I kommissionens arbetsdokument rekommenderas användning av resultatindikatorer, där datauppgifterna finns tillgängliga med kort tidsförskjutning, snarare än resultatindikatorer där datauppgifterna finns tillgängliga först efter en längre tidsperiod. Effektindikatorer finns inte tillgängliga förrän flera år efter det att interventionen har avslutats.

| 33. | Orsaken till kommissionens påpekande att den kommer att ägna särskild uppmärksamhet åt utnyttjandet av medlen var att den inte ville anslå ytterligare resurser till ett program eller en prioritering som inte hade utnyttjat det första anslaget.
  Kommissionen medger att ett snabbt utnyttjande inte är en indikation på hur framgångsrikt ett program är. Ett effektivt utnyttjande är en nödvändig förutsättning för att ett program skall nå de fastställda målen. Även om det finansiella utnyttjandet var en viktig faktor vid fördelningen av resultatreserven, varierade kriterierna mellan medlemsstaterna och var ofta mer vittomfattande när datauppgifterna var tillräckligt tillförlitliga (se punkterna 28 och 32).
  Första strecksatsen. – Även om investeringar inom järnvägssektorn var önskvärda på ett ekologiskt plan, var förvaltningsmyndigheten tvungen att ta hänsyn till det faktum att den bara hade använt 14,5 % av de tillgängliga medlen.
  Andra strecksatsen. – Den finansiella anslaget för miljön var en av de delar som diskuterades mest under förhandlingarna. Resultatet var att nedskärningarna av vissa miljöprojekt (som en förbränningsugn vars uppförande har skjutits upp) delvis kompenserades genom ökningar av anslagen för andra miljövänliga projekt. Även om inga nya anslag gavs för finansieringen av åtgärden om lika möjligheter, ledde diskussionen till en ökad verksamhet på detta område.
  Tredje strecksatsen. – Kommissionen var inte glad över Brandenburgs höga finansiella anslag till transportinfrastruktur, särskilt väginfrastruktur, och har regelbundet tagit upp frågan med delstaten, som försvarar sitt beslut på grundval av N + 2-regeln. Kommissionen har för avsikt att ta upp denna punkt i förhandlingarna om nästa programperiod. |
| --- | --- |

33.

Orsaken till kommissionens påpekande att den kommer att ägna särskild uppmärksamhet åt utnyttjandet av medlen var att den inte ville anslå ytterligare resurser till ett program eller en prioritering som inte hade utnyttjat det första anslaget.

Kommissionen medger att ett snabbt utnyttjande inte är en indikation på hur framgångsrikt ett program är. Ett effektivt utnyttjande är en nödvändig förutsättning för att ett program skall nå de fastställda målen. Även om det finansiella utnyttjandet var en viktig faktor vid fördelningen av resultatreserven, varierade kriterierna mellan medlemsstaterna och var ofta mer vittomfattande när datauppgifterna var tillräckligt tillförlitliga (se punkterna 28 och 32).

Första strecksatsen. – Även om investeringar inom järnvägssektorn var önskvärda på ett ekologiskt plan, var förvaltningsmyndigheten tvungen att ta hänsyn till det faktum att den bara hade använt 14,5 % av de tillgängliga medlen.

Andra strecksatsen. – Den finansiella anslaget för miljön var en av de delar som diskuterades mest under förhandlingarna. Resultatet var att nedskärningarna av vissa miljöprojekt (som en förbränningsugn vars uppförande har skjutits upp) delvis kompenserades genom ökningar av anslagen för andra miljövänliga projekt. Även om inga nya anslag gavs för finansieringen av åtgärden om lika möjligheter, ledde diskussionen till en ökad verksamhet på detta område.

Tredje strecksatsen. – Kommissionen var inte glad över Brandenburgs höga finansiella anslag till transportinfrastruktur, särskilt väginfrastruktur, och har regelbundet tagit upp frågan med delstaten, som försvarar sitt beslut på grundval av N + 2-regeln. Kommissionen har för avsikt att ta upp denna punkt i förhandlingarna om nästa programperiod.

| 34. | Fördelningen av resultatreserven var avsedd att vara oberoende av den specifika strukturfond från vilken finansieringen skulle utbetalas.
  De motsvarade långsiktiga utvecklingsprioriteringarna och en hög efterfrågan på finansiering från särskilda sektorer. I vissa av de fall som domstolen hänvisar till, eliminerades program som ansökte om reserven på grund av en överhängande risk för frigörande av medel enligt N + 2-regeln. |
| --- | --- |

34.

Fördelningen av resultatreserven var avsedd att vara oberoende av den specifika strukturfond från vilken finansieringen skulle utbetalas.

De motsvarade långsiktiga utvecklingsprioriteringarna och en hög efterfrågan på finansiering från särskilda sektorer. I vissa av de fall som domstolen hänvisar till, eliminerades program som ansökte om reserven på grund av en överhängande risk för frigörande av medel enligt N + 2-regeln.

| 36. | I svaret på punkt 34 anges att anslagen inte på något sätt alltid baserades efter utnyttjandegraden, även om det var en av indikatorerna för fördelningen av reserven, utan den tog också hänsyn till effektiviteten vad gäller resultaten, under förutsättning att det finns tillgång till tillförlitliga datauppgifter, samt till de långsiktiga behoven. |
| --- | --- |

36.

I svaret på punkt 34 anges att anslagen inte på något sätt alltid baserades efter utnyttjandegraden, även om det var en av indikatorerna för fördelningen av reserven, utan den tog också hänsyn till effektiviteten vad gäller resultaten, under förutsättning att det finns tillgång till tillförlitliga datauppgifter, samt till de långsiktiga behoven.

HALVTIDSÖVERSYNENS EFFEKT

| 42. | På frågan om utnyttjandegradens uppgift i översynen efter halva tiden hänvisar kommissionen till sina svar på punkt 34 avseende resultatreserven.
  Andra strecksatsen. – På samma sätt som det finansiella resultatet var förbättrad kostnadseffektivitet, särskilt för skapandet av sysselsättning, ett kriterium. Risken för att miljöprojekten skulle överskrida tidsfristen för utgifterna var en faktor vid minskningen av finansieringen av denna slags investering.
  Femte strecksatsen. – Kommissionen övervakar dessa projekts berättigande till EU-finansiering genom revisioner och den relevanta övervakningskommittén. Till exempel kommer revisioner av projekt som finansieras genom Europeiska socialfonden (ESF) genom det operativa programmet för Kalabrien att genomföras i mars 2007.
  Sjätte strecksatsen. – Borttagandet av privat finansiering berodde delvis på att den privata finansieringen av misstag hade inkluderats i redovisningen i tabellform (den var inte avsedd att ingå i medfinansieringsbasen) och delvis på grund av dess volatilitet som innebar att finansieringsplanerna regelbundet måste ses över, medan den offentliga finansieringen var mer stabil. Anslagen från Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF) till de berörda åtgärderna fortsatte att vara oförändrade och privat finansiering fortsatte att mobiliseras för att genomföra åtgärderna, även om de inte längre var en del av medfinansieringsbasen. |
| --- | --- |

42.

På frågan om utnyttjandegradens uppgift i översynen efter halva tiden hänvisar kommissionen till sina svar på punkt 34 avseende resultatreserven.

Andra strecksatsen. – På samma sätt som det finansiella resultatet var förbättrad kostnadseffektivitet, särskilt för skapandet av sysselsättning, ett kriterium. Risken för att miljöprojekten skulle överskrida tidsfristen för utgifterna var en faktor vid minskningen av finansieringen av denna slags investering.

Femte strecksatsen. – Kommissionen övervakar dessa projekts berättigande till EU-finansiering genom revisioner och den relevanta övervakningskommittén. Till exempel kommer revisioner av projekt som finansieras genom Europeiska socialfonden (ESF) genom det operativa programmet för Kalabrien att genomföras i mars 2007.

Sjätte strecksatsen. – Borttagandet av privat finansiering berodde delvis på att den privata finansieringen av misstag hade inkluderats i redovisningen i tabellform (den var inte avsedd att ingå i medfinansieringsbasen) och delvis på grund av dess volatilitet som innebar att finansieringsplanerna regelbundet måste ses över, medan den offentliga finansieringen var mer stabil. Anslagen från Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF) till de berörda åtgärderna fortsatte att vara oförändrade och privat finansiering fortsatte att mobiliseras för att genomföra åtgärderna, även om de inte längre var en del av medfinansieringsbasen.

| 43. | Kommissionen hänvisar till svaret i punkt 33. |
| --- | --- |

43.

Kommissionen hänvisar till svaret i punkt 33.

FÖRFARANDEN FÖR 2007–2013

| 45. | Under perioden 2007–2013 kommer det tidigare allmänna kravet på halvtidsutvärdering att ersättas av behovsbaserade löpande utvärderingar för att värdera genomförandet av ett program och reagera på ändringar i dess externa miljö. Denna strategi betonar behovet av starkare kopplingar mellan övervakning, utvärdering och beslutsfattande, och den kan lättare anpassas till de krav användarna av utvärderingen ställer. En utvärdering kommer att inledas vid de faktiska eller potentiella svårigheter som övervakningssystemet avslöjar, men den kan också genomföras för att säkerställa en regelbunden översyn av de strategiska eller operativa aspekter som inte bara kan analyseras på grundval av uppgifterna från övervakningen.
  Första strecksatsen. – Kommissionen lade fram riktlinjer för denna nya strategi under 2006 (arbetsdokument nr 5 ”Vägledande riktlinjer för utvärderingsmetoder: Utvärdering under programperioden – 2007–2013”). |
| --- | --- |

45.

Under perioden 2007–2013 kommer det tidigare allmänna kravet på halvtidsutvärdering att ersättas av behovsbaserade löpande utvärderingar för att värdera genomförandet av ett program och reagera på ändringar i dess externa miljö. Denna strategi betonar behovet av starkare kopplingar mellan övervakning, utvärdering och beslutsfattande, och den kan lättare anpassas till de krav användarna av utvärderingen ställer. En utvärdering kommer att inledas vid de faktiska eller potentiella svårigheter som övervakningssystemet avslöjar, men den kan också genomföras för att säkerställa en regelbunden översyn av de strategiska eller operativa aspekter som inte bara kan analyseras på grundval av uppgifterna från övervakningen.

Första strecksatsen. – Kommissionen lade fram riktlinjer för denna nya strategi under 2006 (arbetsdokument nr 5 ”Vägledande riktlinjer för utvärderingsmetoder: Utvärdering under programperioden – 2007–2013”).

SLUTSATSER

| 47. | Syftet med halvtidsutvärderingen avseende värderingen av ändamålsenlighet, effektivitet och väntad effekt begränsades till en analys av de första resultaten. Den sena eller långsamma inledningen av många program gjorde det svårt att genomföra en sådan analys, även om den genomfördes i vissa fall (se kapitel 5 i kommissionens rapport ”Ökande utvärderingskapacitet”). De övriga aspekter som undersöktes vid halvtidsutvärderingen gav användbara upplysningar till besluten om fördelning av resultatreserven och anpassning av de operativa programmen. |
| --- | --- |

47.

Syftet med halvtidsutvärderingen avseende värderingen av ändamålsenlighet, effektivitet och väntad effekt begränsades till en analys av de första resultaten. Den sena eller långsamma inledningen av många program gjorde det svårt att genomföra en sådan analys, även om den genomfördes i vissa fall (se kapitel 5 i kommissionens rapport ”Ökande utvärderingskapacitet”). De övriga aspekter som undersöktes vid halvtidsutvärderingen gav användbara upplysningar till besluten om fördelning av resultatreserven och anpassning av de operativa programmen.

| 48. | Resultatreserven användes till att anslå medel till program efter flera kriterier och kommissionen rekommenderade tre slags indikatorer. Den finansiella utnyttjandegraden var en viktig faktor, men kriterierna varierade mellan medlemsstaterna och berodde ofta på tillgången till tillförlitliga datauppgifter (se punkterna 28 och 32). |
| --- | --- |

48.

Resultatreserven användes till att anslå medel till program efter flera kriterier och kommissionen rekommenderade tre slags indikatorer. Den finansiella utnyttjandegraden var en viktig faktor, men kriterierna varierade mellan medlemsstaterna och berodde ofta på tillgången till tillförlitliga datauppgifter (se punkterna 28 och 32).

| 49. | Kommissionen anser att halvtidsutvärderingen hade en betydande verkan på programmens allmänna resultat och det sätt på vilket hänsyn togs till de politiska prioriteringarna. Samtidigt vill kommissionen undvika att anslå ytterligare medel till områden som redan hade svårigheter med att använda existerande medel. |
| --- | --- |

49.

Kommissionen anser att halvtidsutvärderingen hade en betydande verkan på programmens allmänna resultat och det sätt på vilket hänsyn togs till de politiska prioriteringarna. Samtidigt vill kommissionen undvika att anslå ytterligare medel till områden som redan hade svårigheter med att använda existerande medel.

| 50. | Med tanke på den låga utgiftsnivån kunde halvtidsutvärderingen bara ge en indikation om hur en lämplig omfördelning av medlen kunde göras. |
| --- | --- |

50.

Med tanke på den låga utgiftsnivån kunde halvtidsutvärderingen bara ge en indikation om hur en lämplig omfördelning av medlen kunde göras.

| 51. | Kommissionen instämmer i att det är lämpligt att omvärdera programmålen, åtgärderna och budgetanslagen under programperioden 2000–2006. Den har tagit utgångspunkt i erfarenheterna från perioden 2000–2006 genom att föreslå ändrade bestämmelser för 2007–2013.
  Första punkten. – Det är kommissionens uppgift att säkerställa att vederbörlig hänsyn tas till effektiviteten, kostnadseffektiviteten och utnyttjandegraden. Kommissionen strävar efter att fullgöra detta ansvar.
  Andra punkten. – Den spänning N + 2-regeln skapar mellan ett snabbt utnyttjande och kvalitet behöver inte innebära att kvaliteten åsidosätts. Kommissionen strävar efter att förhindra detta.
  Tredje punkten. – Bestämmelserna för övervakning och utvärdering för programperioden 2007–2013 är utformade så att hänsyn tas till de praktiska utmaningar som programmen står inför. |
| --- | --- |

51.

Kommissionen instämmer i att det är lämpligt att omvärdera programmålen, åtgärderna och budgetanslagen under programperioden 2000–2006. Den har tagit utgångspunkt i erfarenheterna från perioden 2000–2006 genom att föreslå ändrade bestämmelser för 2007–2013.

Första punkten. – Det är kommissionens uppgift att säkerställa att vederbörlig hänsyn tas till effektiviteten, kostnadseffektiviteten och utnyttjandegraden. Kommissionen strävar efter att fullgöra detta ansvar.

Andra punkten. – Den spänning N + 2-regeln skapar mellan ett snabbt utnyttjande och kvalitet behöver inte innebära att kvaliteten åsidosätts. Kommissionen strävar efter att förhindra detta.

Tredje punkten. – Bestämmelserna för övervakning och utvärdering för programperioden 2007–2013 är utformade så att hänsyn tas till de praktiska utmaningar som programmen står inför.

| 52. | Kommissionen medger att en smidig inledning av programmet kommer att öka halvtidsutvärderingarnas användbarhet. Syftet med halvtidsutvärderingen under perioden 2000–2006 var att se programmens resultat och att på grundval av de första resultaten snarare genomföra alla nödvändiga ändringar än att fortsätta i en riktning som skulle kunna begränsa de positiva resultaten. Utöver de åtaganden som ännu inte har avslutats på grund av juridiska förfaranden har programmen under 1994–1999 i stor utsträckning avslutats och de utestående åtagandena per den 31 december 2006 låg under 0,6 % (917 miljoner euro) av de ursprungliga anslagen. |
| --- | --- |

52.

Kommissionen medger att en smidig inledning av programmet kommer att öka halvtidsutvärderingarnas användbarhet. Syftet med halvtidsutvärderingen under perioden 2000–2006 var att se programmens resultat och att på grundval av de första resultaten snarare genomföra alla nödvändiga ändringar än att fortsätta i en riktning som skulle kunna begränsa de positiva resultaten. Utöver de åtaganden som ännu inte har avslutats på grund av juridiska förfaranden har programmen under 1994–1999 i stor utsträckning avslutats och de utestående åtagandena per den 31 december 2006 låg under 0,6 % (917 miljoner euro) av de ursprungliga anslagen.

REKOMMENDATIONER

| 53. | Första punkten. – I augusti 2006 utfärdade kommissionen ett detaljerat dokument med riktlinjer för avslutandet av programmen för perioden 2000–2006. Kraven för att avsluta programperioden är nu mer kända än vid avslutandet av programperioden 1994–1999.
  Andra punkten. – Kommissionen kommer att ägna särskild uppmärksamhet åt inrättandet av övervakningssystem och fastställandet av indikatorer i programmen för 2007–2013.
  Tredje punkten. – De nya bestämmelserna för utvärdering ökar flexibiliteten. Under perioden 2007–2013 kommer de tidigare allmänna kraven om en halvtidsutvärdering att ersättas av behovsbaserade löpande utvärderingar för att bedöma genomförandet av ett program och reagera på förändringar i dess externa miljö. Denna strategi kan bättre anpassas till de krav slutanvändarna av utvärderingen ställer.
  Den proportionalitet som infördes genom förordningarna och anpassningen av programprocessen kommer också att öka flexibiliteten vad gäller bestämmelserna för utvärdering.
  Fjärde punkten. – Bestämmelserna för perioden 2007–2013 är mer flexibla.
  Femte punkten. – För perioden 2007–2013 är strukturfondsförordningen ett flexibelt sätt att sammanlänka utvärdering och omprogrammering. Utvärderingar är en källa till värdefulla rekommendationer, och god och dålig praxis kan fastställas.
  Sjätte punkten. – Huvudriktlinjerna för perioden 2000–2006 lades fram i god tid. Under 2006 lade kommissionen fram dokument med riktlinjer för perioden 2007–2013.
  Sjunde punkten. – Det krävs samfinansierade verksamheter för att främja EU:s politiska prioriteringar, inklusive tillväxt- och sysselsättningsagendan. Medlemsstaterna i EU-15 måste uppfylla specifika mål för användningen av medlen på sistnämnda område. |
| --- | --- |

53.

Första punkten. – I augusti 2006 utfärdade kommissionen ett detaljerat dokument med riktlinjer för avslutandet av programmen för perioden 2000–2006. Kraven för att avsluta programperioden är nu mer kända än vid avslutandet av programperioden 1994–1999.

Andra punkten. – Kommissionen kommer att ägna särskild uppmärksamhet åt inrättandet av övervakningssystem och fastställandet av indikatorer i programmen för 2007–2013.

Tredje punkten. – De nya bestämmelserna för utvärdering ökar flexibiliteten. Under perioden 2007–2013 kommer de tidigare allmänna kraven om en halvtidsutvärdering att ersättas av behovsbaserade löpande utvärderingar för att bedöma genomförandet av ett program och reagera på förändringar i dess externa miljö. Denna strategi kan bättre anpassas till de krav slutanvändarna av utvärderingen ställer.

Den proportionalitet som infördes genom förordningarna och anpassningen av programprocessen kommer också att öka flexibiliteten vad gäller bestämmelserna för utvärdering.

Fjärde punkten. – Bestämmelserna för perioden 2007–2013 är mer flexibla.

Femte punkten. – För perioden 2007–2013 är strukturfondsförordningen ett flexibelt sätt att sammanlänka utvärdering och omprogrammering. Utvärderingar är en källa till värdefulla rekommendationer, och god och dålig praxis kan fastställas.

Sjätte punkten. – Huvudriktlinjerna för perioden 2000–2006 lades fram i god tid. Under 2006 lade kommissionen fram dokument med riktlinjer för perioden 2007–2013.

Sjunde punkten. – Det krävs samfinansierade verksamheter för att främja EU:s politiska prioriteringar, inklusive tillväxt- och sysselsättningsagendan. Medlemsstaterna i EU-15 måste uppfylla specifika mål för användningen av medlen på sistnämnda område.

---