# Den Europæiske Unions C 117/2007

| | ISSN 1725-2393 |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | C 117 |
| | |
| Dansk udgave | Meddelelser og oplysninger | 50. årgang26. maj 2007 |

ISSN 1725-2393

Den Europæiske Unions

Tidende

C 117

Dansk udgave

Meddelelser og oplysninger

50. årgang26. maj 2007

---

| Informationsnummer | Indhold | Side |
| --- | --- | --- |
| | IV   Oplysninger |
| | OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER OG ORGANER |
| | Domstolen |
| 2007/C 117/01 | Domstolens seneste offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende
  EUT C 95 af 28.4.2007 | 1 |

Informationsnummer

Indhold

Side

IV   Oplysninger

OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER OG ORGANER

Domstolen

2007/C 117/01

Domstolens seneste offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende
  EUT C 95 af 28.4.2007

Den Europæiske Unions Tidende

1

| | V   Øvrige meddelelser |
| --- | --- |
| | RETLIGE MEDDELELSER |
| | Domstolen |
| 2007/C 117/02 | Sag C-71/07 P: Appel iværksat den 12. februar 2007 af Franco Campoli til prøvelse af dom afsagt den 29. november 2006 af Retten i Første Instans (Anden Udvidede Afdeling) i sag T-135/05, Campoli mod Kommissionen | 2 |
| 2007/C 117/03 | Sag C-78/07: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana (Italien) den 13. februar 2007 — Ispettorato Provinciale dell'Agricultura di Enna, Assessorato all'Agricultura e Foreste della Regione Sicilia, Regione Sicilia mod Domenico Valvo | 3 |
| 2007/C 117/04 | Sag C-94/07: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Arbeitsgericht Bonn (Tyskland) den 20. februar 2007 — Dr. Andrea Raccanelli mod Max-Planck-Gesellschaft zur Förderung der Wissenschaften e. V. | 3 |
| 2007/C 117/05 | Sag C-95/07: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Commissione tributaria provinciale (Italien) den 20. februar 2007 — Ecotrade spa mod Agenzia Entrate Ufficio Genova 3 | 4 |
| 2007/C 117/06 | Sag C-96/07: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Commissione tributaria provinciale (Italien) den 20. februar 2007 — Ecotrade spa mod Agenzia Entrate Ufficio Genova 3 | 4 |
| 2007/C 117/07 | Sag C-112/07: Sag anlagt den 26. februar 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik | 5 |
| 2007/C 117/08 | Sag C-113/07 P: Appel iværksat den 27. februar 2007 af Selex Sistemi Integrati SpA til prøvelse af dom afsagt den 12. december 2006 af Retten i Første Instans (Anden Afdeling) i sag T-155/04, Selex Sistemi Integrati SpA mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber | 5 |
| 2007/C 117/09 | Sag C-119/07: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Verwaltungsgericht Darmstadt (Tyskland) den 27. februar 2007 — Container Service Thorsten Sperzel GmbH mod Land Hessen | 6 |
| 2007/C 117/10 | Sag C-125/07 P: Appel iværksat den 2. marts 2007 af Erste Bank der österreichischen Sparkassen AG til prøvelse af dom afsagt den 14. december 2006 af Retten i Første Instans (Anden Afdeling) i de forenede sager T-259/02 — T-264/02 og T-271/02, Raiffeisen Zentralbank Österreich AG m.fl. mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, vedrørende sag T-264/02 | 7 |
| 2007/C 117/11 | Sag C-126/07: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Rozhodčí Soud při Hospodářské komoře České republiky a Agrární komoře České republiky (Prag, Tjekkiet) den 26. februar 2007 — Reisebüro Bühler GmbH mod Dom.info e.K., Sebastian Dieterle | 8 |
| 2007/C 117/12 | Sag C-127/07: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Conseil d'État (Frankrig) den 5. marts 2007 — Arcelor Atlantique et Lorraine, Sollac Méditerranée, Arcelor Packaging International, Ugine & Alz France, Industeel Loire, Creusot Métal, Imphy Alloys og Arcelor mod premierministeren, ministeren for økonomi, finans og industri samt ministeren for økologi og varig udvikling | 8 |
| 2007/C 117/13 | Sag C-128/07: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Commissione tributaria provinciale di Latina (Italien) den 5. marts 2007 — Angelo Molinari mod Agenzia Entrate Ufficio Latina | 8 |
| 2007/C 117/14 | Sag C-129/07: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Commissione tributaria provinciale di Latina (Italien) den 5. marts 2007 — Giovanni Galeota mod Agenzia Entrate Ufficio Latina | 9 |
| 2007/C 117/15 | Sag C-130/07: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Commissione tributaria provinciale di Latina (Italien) den 5. marts 2007 — Salvatore Barbagallo mod Agenzia Entrate Ufficio Latina | 9 |
| 2007/C 117/16 | Sag C-131/07: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Commissione tributaria provinciale di Latina (Italien) den 5. marts 2007 — Michele Ciampi mod Agenzia Entrate Ufficio Latina | 10 |
| 2007/C 117/17 | Sag C-132/07: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Rechtbank van koophandel Brussel (Belgien) den 5. marts 2007 — Beecham Group plc, SmithKline Beecham plc, Glaxo Group Ltd, Stafford-Miller Ltd, GlaxoSmithKline Consumer Healthcare NV, GlaxoSmithKline Consumer Healthcare BV mod Andacon NV | 10 |
| 2007/C 117/18 | Sag C-133/07 P: Appel iværksat den 6. marts 2007 af Raiffeisen Zentralbank Österreich AG til prøvelse af dom afsagt den 14. december 2006 af Retten i Første Instans (Anden Afdeling) i de forenede sager T-259/02 — T-264/04 og T-271/02, Raiffeisen Zentralbank Österreich AG m.fl. mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, vedrørende sag T-259/02 | 11 |
| 2007/C 117/19 | Sag C-135/07 P: Appel iværksat den 6. marts 2007 af Bank Austria Creditanstalt AG til prøvelse af dom afsagt den 14. december 2006 af Retten i Første Instans (Anden Afdeling) i de forenede sager T-259/02 — T-264/02 og T-271/02, Raiffeisen Zentralbank Österreich AG m.fl. mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, vedrørende sag T-260/02 | 12 |
| 2007/C 117/20 | Sag C-136/07: Sag anlagt den 7. marts 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Spanien | 13 |
| 2007/C 117/21 | Sag C-137/07 P: Appel iværksat den 8. marts 2007 af Österreichische Volksbanken-AG til prøvelse af dom afsagt den 14. december 2006 af Retten i Første Instans (Anden Afdeling) i de forenede sager T-259/02 — T-264/02 og T-271/02, Raiffeisen Zentralbank Österreich AG m.fl. mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, vedrørende sag T-271/02 | 13 |
| 2007/C 117/22 | Sag C-138/07: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Hof van beroep te Antwerpen (Belgien) den 9. marts 2007 — Belgische Staat mod N.V. Cobelfret | 14 |
| 2007/C 117/23 | Sag C-140/07: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesverwaltungsgericht (Tyskland) den 12. marts 2007 — Hecht-Pharma GmbH mod Staatliches Gewerbeaufsichtsamt Lüneburg | 15 |
| 2007/C 117/24 | Sag C-141/07: Sag anlagt den 9. marts 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Forbundsrepublikken Tyskland | 15 |
| 2007/C 117/25 | Sag C-143/07: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Finanzgericht Hamburg (Tyskland) den 13. marts 2007 — Firma A.O.B. Reuter & Co. mod Hauptzollamt Hamburg-Jonas | 16 |
| 2007/C 117/26 | Sag C-144/07 P: Appel iværksat den 13. marts 2007 af K-Swiss, Inc. til prøvelse af kendelse afsagt den 14. december 2006 af Retten i Første Instans (Tredje Afdeling) i sag T-14/06, K-Swiss, Inc. mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) | 16 |
| 2007/C 117/27 | Sag C-150/07: Sag anlagt den 15. marts 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Portugisiske Republik | 17 |
| 2007/C 117/28 | Sag C-151/07: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Symvoulio tis Epikratias (Grækenland) den 19. marts 2007 — Theologos-Grigorios Chatzithanasis mod Sundheds- og socialministeren og Organismos Epangelmatikis Ekpaidevsis kai Katartisis | 17 |
| 2007/C 117/29 | Sag C-158/07: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Centrale Raad van Beroep (Nederlandene) den 22. marts 2007 — Jacqueline Förster mod IB-Groep | 18 |
| 2007/C 117/30 | Sag C-159/07: Sag anlagt den 22. marts 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Portugisiske Republik | 18 |
| 2007/C 117/31 | Sag C-167/07: Sag anlagt den 29. marts 2007 — Kongeriget Spanien mod Rådet for Den Europæiske Union | 19 |
| 2007/C 117/32 | Sag C-175/07, Sag C-176/07, Sag C-177/07, Sag C-178/07, Sag C-179/07, Sag C-180/07, Sag C-181/07, Sag C-182/07, Sag C-183/07, Sag C-184/07: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal de grande instance de Nanterre (Frankrig) den 2. april 2007 — 1. S.A. SAFBA mod Directeur général des douanes et droits indirects og Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 2. S.A. Sucreries et Raffineries d'Erstein mod Directeur général des douanes et droits indirects og Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 3. SA Sucreries & Distilleries de Souppes — Ouvré Fils mod Directeur général des douanes et droits indirects og Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 4. SA Sucrerie de Bourgogne mod Directeur général des douanes et droits indirects og Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 5. Sucrerie Bourdon mod Directeur général des douanes et droits indirects og Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 6. S.A. des Sucreries du Marquenterre mod Directeur général des douanes et droits indirects og Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 7. Cristal Union mod Directeur général des douanes et droits indirects og Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 8. S.A. Lesaffre Frères mod Directeur général des douanes et droits indirects og Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 9. Société Vermendoise Industries mod Directeur général des douanes et droits indirects og Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 10. S.A. Sucreries de Toury et Usines annexes mod Directeur général des douanes et droits indirects og Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers | 19 |
| 2007/C 117/33 | Sag C-192/07: Sag anlagt den 3. april 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Forbundsrepublikken Tyskland | 20 |
| 2007/C 117/34 | Sag C-199/07: Sag anlagt den 12. april 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Hellenske Republik | 20 |
| | Retten i Første Instans |
| 2007/C 117/35 | Sag T-75/07: Sag anlagt den 12. marts 2007 — Ahmed mod Rådet | 22 |
| 2007/C 117/36 | Sag T-76/07: Sag anlagt den 12. marts 2007 — El Fatmi mod Rådet | 22 |
| 2007/C 117/37 | Sag T-81/07: Sag anlagt den 14. marts 2007 — KG Holding (under konkurs) mod Kommissionen | 23 |
| 2007/C 117/38 | Sag T-82/07: Sag anlagt den 14. marts 2007 — Kliq (under konkurs) mod Kommissionen | 24 |
| 2007/C 117/39 | Sag T-83/07: Sag anlagt den 14. marts 2007 — Kliq Reïntegratie (under konkurs) mod Kommissionen | 25 |
| 2007/C 117/40 | Sag T-84/07: Sag anlagt den 13. marts 2007 — Mineral and Chemical Company EuroChem mod Rådet | 26 |
| 2007/C 117/41 | Sag T-85/07: Sag anlagt den 20. marts 2007 — Gabel Industria Tessile mod KHIM — Creaciones Garel (GABEL) | 26 |
| 2007/C 117/42 | Sag T-86/07: Sag anlagt den 21. marts 2007 — Deichmann-Schuhe mod KHIM — Design for Woman (DEITECH) | 27 |
| 2007/C 117/43 | Sag T-87/07: Sag anlagt den 22. marts 2007 — Scil Proteins mod KHIM — Indena (affilene) | 27 |
| 2007/C 117/44 | Sag T-88/07: Sag anlagt den 22. marts 2007 — Fabryka Samochodów Osobowych mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber | 28 |
| 2007/C 117/45 | Sag T-89/07: Sag anlagt den 23. marts 2007 — VIP Car Solutions mod Parlamentet | 29 |
| 2007/C 117/46 | Sag T-90/07 P: Appel iværksat den 26. marts 2007 af Kongeriget Belgien til prøvelse af dom afsagt den 16. marts 2007 af Retten for EU-personalesager i sag F-92/05, Genette mod Kommissionen | 29 |
| 2007/C 117/47 | Sag T-91/07: Sag anlagt den 19. marts 2007 — WWF-UK mod Rådet | 30 |
| 2007/C 117/48 | Sag T-92/07 P: Appel iværksat den 28. marts 2007 af Jacques Frankin m.fl. til prøvelse af dom afsagt den 16. januar 2007 af Retten for EU-personalesager i sag F-3/06, Frankin m.fl. mod Kommissionen | 31 |
| 2007/C 117/49 | Sag T-93/07: Sag anlagt den 22. marts 2007 — Italien mod Kommissionen | 31 |
| 2007/C 117/50 | Sag T-94/07: Sag anlagt den 26. marts 2007 — EREF mod Kommissionen | 31 |
| 2007/C 117/51 | Sag T-95/07: Sag anlagt den 30. marts 2007 — Aventis Pharma mod KHIM — Altana Pharma (PRAZOL) | 32 |
| 2007/C 117/52 | Sag T-96/07: Sag anlagt den 23. marts 2007 — Telecom Italia Media mod Kommissionen | 32 |
| 2007/C 117/53 | Sag T-99/07 P: Appel iværksat den 29. marts 2007 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber til prøvelse af dom afsagt den 16. januar 2007 af Retten for EU-personalesager i sag F-92/05, Genette mod Kommissionen | 34 |
| | Retten for EU-Personalesager |
| 2007/C 117/54 | Sag F-17/07: Sag anlagt den 23. februar 2007 — Pouzol mod Revisionsretten | 35 |
| 2007/C 117/55 | Sag F-23/07: Sag anlagt den 19. marts 2007 — M mod Det Europæiske Lægemiddelagentur | 35 |
| 2007/C 117/56 | Sag F-24/07: Sag anlagt den 15. marts 2007 — Lafleur-Tighe mod Kommissionen | 36 |
| 2007/C 117/57 | Sag F-25/07: Sag anlagt den 22. marts 2007 — Bleser mod Domstolen | 36 |
| 2007/C 117/58 | Sag F-26/07: Sag anlagt den 21. marts 2007 — Potoms og Scillia mod Parlamentet | 37 |
| 2007/C 117/59 | Sag F-27/07: Sag anlagt den 26. marts 2007 — Sundholm mod Kommissionen | 37 |
| 2007/C 117/60 | Sag F-29/07: Sag anlagt den 28. marts 2007 — Quadu mod Parlamentet | 37 |
| 2007/C 117/61 | Sag F-30/07: Sag anlagt den 28. marts 2007 — Noworyta mod Parlamentet | 38 |
| 2007/C 117/62 | Sag F-31/07: Sag anlagt den 2. april 2007 — Putterie-de-Beukelaer mod Kommissionen | 38 |

V   Øvrige meddelelser

RETLIGE MEDDELELSER

Domstolen

2007/C 117/02

Sag C-71/07 P: Appel iværksat den 12. februar 2007 af Franco Campoli til prøvelse af dom afsagt den 29. november 2006 af Retten i Første Instans (Anden Udvidede Afdeling) i sag T-135/05, Campoli mod Kommissionen

2

2007/C 117/03

Sag C-78/07: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana (Italien) den 13. februar 2007 — Ispettorato Provinciale dell'Agricultura di Enna, Assessorato all'Agricultura e Foreste della Regione Sicilia, Regione Sicilia mod Domenico Valvo

3

2007/C 117/04

Sag C-94/07: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Arbeitsgericht Bonn (Tyskland) den 20. februar 2007 — Dr. Andrea Raccanelli mod Max-Planck-Gesellschaft zur Förderung der Wissenschaften e. V.

3

2007/C 117/05

Sag C-95/07: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Commissione tributaria provinciale (Italien) den 20. februar 2007 — Ecotrade spa mod Agenzia Entrate Ufficio Genova 3

4

2007/C 117/06

Sag C-96/07: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Commissione tributaria provinciale (Italien) den 20. februar 2007 — Ecotrade spa mod Agenzia Entrate Ufficio Genova 3

4

2007/C 117/07

Sag C-112/07: Sag anlagt den 26. februar 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik

5

2007/C 117/08

Sag C-113/07 P: Appel iværksat den 27. februar 2007 af Selex Sistemi Integrati SpA til prøvelse af dom afsagt den 12. december 2006 af Retten i Første Instans (Anden Afdeling) i sag T-155/04, Selex Sistemi Integrati SpA mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

5

2007/C 117/09

Sag C-119/07: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Verwaltungsgericht Darmstadt (Tyskland) den 27. februar 2007 — Container Service Thorsten Sperzel GmbH mod Land Hessen

6

2007/C 117/10

Sag C-125/07 P: Appel iværksat den 2. marts 2007 af Erste Bank der österreichischen Sparkassen AG til prøvelse af dom afsagt den 14. december 2006 af Retten i Første Instans (Anden Afdeling) i de forenede sager T-259/02 — T-264/02 og T-271/02, Raiffeisen Zentralbank Österreich AG m.fl. mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, vedrørende sag T-264/02

7

2007/C 117/11

Sag C-126/07: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Rozhodčí Soud při Hospodářské komoře České republiky a Agrární komoře České republiky (Prag, Tjekkiet) den 26. februar 2007 — Reisebüro Bühler GmbH mod Dom.info e.K., Sebastian Dieterle

8

2007/C 117/12

Sag C-127/07: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Conseil d'État (Frankrig) den 5. marts 2007 — Arcelor Atlantique et Lorraine, Sollac Méditerranée, Arcelor Packaging International, Ugine & Alz France, Industeel Loire, Creusot Métal, Imphy Alloys og Arcelor mod premierministeren, ministeren for økonomi, finans og industri samt ministeren for økologi og varig udvikling

8

2007/C 117/13

Sag C-128/07: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Commissione tributaria provinciale di Latina (Italien) den 5. marts 2007 — Angelo Molinari mod Agenzia Entrate Ufficio Latina

8

2007/C 117/14

Sag C-129/07: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Commissione tributaria provinciale di Latina (Italien) den 5. marts 2007 — Giovanni Galeota mod Agenzia Entrate Ufficio Latina

9

2007/C 117/15

Sag C-130/07: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Commissione tributaria provinciale di Latina (Italien) den 5. marts 2007 — Salvatore Barbagallo mod Agenzia Entrate Ufficio Latina

9

2007/C 117/16

Sag C-131/07: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Commissione tributaria provinciale di Latina (Italien) den 5. marts 2007 — Michele Ciampi mod Agenzia Entrate Ufficio Latina

10

2007/C 117/17

Sag C-132/07: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Rechtbank van koophandel Brussel (Belgien) den 5. marts 2007 — Beecham Group plc, SmithKline Beecham plc, Glaxo Group Ltd, Stafford-Miller Ltd, GlaxoSmithKline Consumer Healthcare NV, GlaxoSmithKline Consumer Healthcare BV mod Andacon NV

10

2007/C 117/18

Sag C-133/07 P: Appel iværksat den 6. marts 2007 af Raiffeisen Zentralbank Österreich AG til prøvelse af dom afsagt den 14. december 2006 af Retten i Første Instans (Anden Afdeling) i de forenede sager T-259/02 — T-264/04 og T-271/02, Raiffeisen Zentralbank Österreich AG m.fl. mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, vedrørende sag T-259/02

11

2007/C 117/19

Sag C-135/07 P: Appel iværksat den 6. marts 2007 af Bank Austria Creditanstalt AG til prøvelse af dom afsagt den 14. december 2006 af Retten i Første Instans (Anden Afdeling) i de forenede sager T-259/02 — T-264/02 og T-271/02, Raiffeisen Zentralbank Österreich AG m.fl. mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, vedrørende sag T-260/02

12

2007/C 117/20

Sag C-136/07: Sag anlagt den 7. marts 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Spanien

13

2007/C 117/21

Sag C-137/07 P: Appel iværksat den 8. marts 2007 af Österreichische Volksbanken-AG til prøvelse af dom afsagt den 14. december 2006 af Retten i Første Instans (Anden Afdeling) i de forenede sager T-259/02 — T-264/02 og T-271/02, Raiffeisen Zentralbank Österreich AG m.fl. mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, vedrørende sag T-271/02

13

2007/C 117/22

Sag C-138/07: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Hof van beroep te Antwerpen (Belgien) den 9. marts 2007 — Belgische Staat mod N.V. Cobelfret

14

2007/C 117/23

Sag C-140/07: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesverwaltungsgericht (Tyskland) den 12. marts 2007 — Hecht-Pharma GmbH mod Staatliches Gewerbeaufsichtsamt Lüneburg

15

2007/C 117/24

Sag C-141/07: Sag anlagt den 9. marts 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Forbundsrepublikken Tyskland

15

2007/C 117/25

Sag C-143/07: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Finanzgericht Hamburg (Tyskland) den 13. marts 2007 — Firma A.O.B. Reuter & Co. mod Hauptzollamt Hamburg-Jonas

16

2007/C 117/26

Sag C-144/07 P: Appel iværksat den 13. marts 2007 af K-Swiss, Inc. til prøvelse af kendelse afsagt den 14. december 2006 af Retten i Første Instans (Tredje Afdeling) i sag T-14/06, K-Swiss, Inc. mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

16

2007/C 117/27

Sag C-150/07: Sag anlagt den 15. marts 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Portugisiske Republik

17

2007/C 117/28

Sag C-151/07: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Symvoulio tis Epikratias (Grækenland) den 19. marts 2007 — Theologos-Grigorios Chatzithanasis mod Sundheds- og socialministeren og Organismos Epangelmatikis Ekpaidevsis kai Katartisis

17

2007/C 117/29

Sag C-158/07: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Centrale Raad van Beroep (Nederlandene) den 22. marts 2007 — Jacqueline Förster mod IB-Groep

18

2007/C 117/30

Sag C-159/07: Sag anlagt den 22. marts 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Portugisiske Republik

18

2007/C 117/31

Sag C-167/07: Sag anlagt den 29. marts 2007 — Kongeriget Spanien mod Rådet for Den Europæiske Union

19

2007/C 117/32

Sag C-175/07, Sag C-176/07, Sag C-177/07, Sag C-178/07, Sag C-179/07, Sag C-180/07, Sag C-181/07, Sag C-182/07, Sag C-183/07, Sag C-184/07: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal de grande instance de Nanterre (Frankrig) den 2. april 2007 — 1. S.A. SAFBA mod Directeur général des douanes et droits indirects og Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 2. S.A. Sucreries et Raffineries d'Erstein mod Directeur général des douanes et droits indirects og Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 3. SA Sucreries & Distilleries de Souppes — Ouvré Fils mod Directeur général des douanes et droits indirects og Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 4. SA Sucrerie de Bourgogne mod Directeur général des douanes et droits indirects og Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 5. Sucrerie Bourdon mod Directeur général des douanes et droits indirects og Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 6. S.A. des Sucreries du Marquenterre mod Directeur général des douanes et droits indirects og Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 7. Cristal Union mod Directeur général des douanes et droits indirects og Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 8. S.A. Lesaffre Frères mod Directeur général des douanes et droits indirects og Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 9. Société Vermendoise Industries mod Directeur général des douanes et droits indirects og Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 10. S.A. Sucreries de Toury et Usines annexes mod Directeur général des douanes et droits indirects og Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers

19

2007/C 117/33

Sag C-192/07: Sag anlagt den 3. april 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Forbundsrepublikken Tyskland

20

2007/C 117/34

Sag C-199/07: Sag anlagt den 12. april 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Hellenske Republik

20

Retten i Første Instans

2007/C 117/35

Sag T-75/07: Sag anlagt den 12. marts 2007 — Ahmed mod Rådet

22

2007/C 117/36

Sag T-76/07: Sag anlagt den 12. marts 2007 — El Fatmi mod Rådet

22

2007/C 117/37

Sag T-81/07: Sag anlagt den 14. marts 2007 — KG Holding (under konkurs) mod Kommissionen

23

2007/C 117/38

Sag T-82/07: Sag anlagt den 14. marts 2007 — Kliq (under konkurs) mod Kommissionen

24

2007/C 117/39

Sag T-83/07: Sag anlagt den 14. marts 2007 — Kliq Reïntegratie (under konkurs) mod Kommissionen

25

2007/C 117/40

Sag T-84/07: Sag anlagt den 13. marts 2007 — Mineral and Chemical Company EuroChem mod Rådet

26

2007/C 117/41

Sag T-85/07: Sag anlagt den 20. marts 2007 — Gabel Industria Tessile mod KHIM — Creaciones Garel (GABEL)

26

2007/C 117/42

Sag T-86/07: Sag anlagt den 21. marts 2007 — Deichmann-Schuhe mod KHIM — Design for Woman (DEITECH)

27

2007/C 117/43

Sag T-87/07: Sag anlagt den 22. marts 2007 — Scil Proteins mod KHIM — Indena (affilene)

27

2007/C 117/44

Sag T-88/07: Sag anlagt den 22. marts 2007 — Fabryka Samochodów Osobowych mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

28

2007/C 117/45

Sag T-89/07: Sag anlagt den 23. marts 2007 — VIP Car Solutions mod Parlamentet

29

2007/C 117/46

Sag T-90/07 P: Appel iværksat den 26. marts 2007 af Kongeriget Belgien til prøvelse af dom afsagt den 16. marts 2007 af Retten for EU-personalesager i sag F-92/05, Genette mod Kommissionen

29

2007/C 117/47

Sag T-91/07: Sag anlagt den 19. marts 2007 — WWF-UK mod Rådet

30

2007/C 117/48

Sag T-92/07 P: Appel iværksat den 28. marts 2007 af Jacques Frankin m.fl. til prøvelse af dom afsagt den 16. januar 2007 af Retten for EU-personalesager i sag F-3/06, Frankin m.fl. mod Kommissionen

31

2007/C 117/49

Sag T-93/07: Sag anlagt den 22. marts 2007 — Italien mod Kommissionen

31

2007/C 117/50

Sag T-94/07: Sag anlagt den 26. marts 2007 — EREF mod Kommissionen

31

2007/C 117/51

Sag T-95/07: Sag anlagt den 30. marts 2007 — Aventis Pharma mod KHIM — Altana Pharma (PRAZOL)

32

2007/C 117/52

Sag T-96/07: Sag anlagt den 23. marts 2007 — Telecom Italia Media mod Kommissionen

32

2007/C 117/53

Sag T-99/07 P: Appel iværksat den 29. marts 2007 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber til prøvelse af dom afsagt den 16. januar 2007 af Retten for EU-personalesager i sag F-92/05, Genette mod Kommissionen

34

Retten for EU-Personalesager

2007/C 117/54

Sag F-17/07: Sag anlagt den 23. februar 2007 — Pouzol mod Revisionsretten

35

2007/C 117/55

Sag F-23/07: Sag anlagt den 19. marts 2007 — M mod Det Europæiske Lægemiddelagentur

35

2007/C 117/56

Sag F-24/07: Sag anlagt den 15. marts 2007 — Lafleur-Tighe mod Kommissionen

36

2007/C 117/57

Sag F-25/07: Sag anlagt den 22. marts 2007 — Bleser mod Domstolen

36

2007/C 117/58

Sag F-26/07: Sag anlagt den 21. marts 2007 — Potoms og Scillia mod Parlamentet

37

2007/C 117/59

Sag F-27/07: Sag anlagt den 26. marts 2007 — Sundholm mod Kommissionen

37

2007/C 117/60

Sag F-29/07: Sag anlagt den 28. marts 2007 — Quadu mod Parlamentet

37

2007/C 117/61

Sag F-30/07: Sag anlagt den 28. marts 2007 — Noworyta mod Parlamentet

38

2007/C 117/62

Sag F-31/07: Sag anlagt den 2. april 2007 — Putterie-de-Beukelaer mod Kommissionen

38

| DA | |
| --- | --- |

DA

---

IV Oplysninger

OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER OG ORGANER

Domstolen

| 26.5.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 117/1 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 117/1

---

(2007/C 117/01)

Domstolens seneste offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende

EUT C 95 af 28.4.2007

Liste over tidligere offentliggørelser

EUT C 82 af 14.4.2007

EUT C 69 af 24.3.2007

EUT C 56 af 10.3.2007

EUT C 42 af 24.2.2007

EUT C 20 af 27.1.2007

EUT C 331 af 30.12.2006

Teksterne er tilgængelige i:

| | EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu |
| --- | --- |

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Øvrige meddelelser

RETLIGE MEDDELELSER

Domstolen

| 26.5.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 117/2 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 117/2

---

Appel iværksat den 12. februar 2007 af Franco Campoli til prøvelse af dom afsagt den 29. november 2006 af Retten i Første Instans (Anden Udvidede Afdeling) i sag T-135/05, Campoli mod Kommissionen

(Sag C-71/07 P)

(2007/C 117/02)

Processprog: fransk

Parter

Appellant: Franco Campoli (ved avocats G. Vandersanden, L. Levi og S. Rodrigues)

De andre parter i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved V. Joris og D. Martin, som befuldmægtigede) og Rådet for den Europæiske Union (ved M. Arpio og I. Šulce, som befuldmægtigede)

Appellanten har nedlagt følgende påstande

| — | Dommen afsagt af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans af 29. november 2006 i sag T-135/05 ophæves. |
| --- | --- |

—

Dommen afsagt af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans af 29. november 2006 i sag T-135/05 ophæves.

| — | Følgelig gives appellanten medhold i de for Retten nedlagte påstande, som ændret for så vidt angår formaliteten vedrørende appellantens påstand om husstands- og uddannelsestillæg, og dermed






  — | annulleres ansættelsesmyndighedens afgørelse af 13. december 2004 om afslag på appellantens klage sammen med dels ansættelsesmyndighedens afgørelse, som blev anfægtet i nævnte klage, og som pr. 1. maj 2004 ændrede den justeringskvotient, der gælder for sagsøgerens pension, dels af appellantens pensionsopgørelser, for så vidt som disse fra maj 2004 gennemfører førnævnte afgørelse, ligesom |
| --- | --- | --- |

—

Følgelig gives appellanten medhold i de for Retten nedlagte påstande, som ændret for så vidt angår formaliteten vedrørende appellantens påstand om husstands- og uddannelsestillæg, og dermed

—

annulleres ansættelsesmyndighedens afgørelse af 13. december 2004 om afslag på appellantens klage sammen med dels ansættelsesmyndighedens afgørelse, som blev anfægtet i nævnte klage, og som pr. 1. maj 2004 ændrede den justeringskvotient, der gælder for sagsøgerens pension, dels af appellantens pensionsopgørelser, for så vidt som disse fra maj 2004 gennemfører førnævnte afgørelse, ligesom

| — | Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale alle sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale alle sagens omkostninger.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale alle omkostningerne i førsteinstansen i appelsagen. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale alle omkostningerne i førsteinstansen i appelsagen.

Anbringender og væsentligste argumenter

Appellanten fremfører flere argumenter til støtte for det eneste anbringende, han har gjort gældende, og som vedrører tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet og tilsidesættelse af den begrundelsespligt, der påhviler fællesskabernes retsinstanser.

Det nævnte princip hævdes for det første at være blevet tilsidesat, idet Retten lagde til grund, at lovgiver var berettiget til at ændre vedtægten således, at der fastsattes betingelser, der var mindre gunstige end dem, der forelå i henhold til den dagældende ordning, under den forudsætning, at der blev fastsat en tilstrækkelig lang overgangsordning. Spørgsmålene om, hvorvidt der foreligger en overgangsperiode og hvorvidt den i givet fald er tilstrækkelig lang, er ikke omfattet af undersøgelsen af, om en ny foranstaltning er retmæssig i forhold til ligebehandlingsprincippet, hvis iagttagelse fordrer, at retsinstansen kontrollerer, at der ikke foreligger forskelsbehandling, der er vilkårlig eller åbenbart utilstrækkelig i forhold til det af fællesskabslovgiver forfulgte formål. I den i denne sag appellerede dom er der hverken foretaget en definition af hvilket formål, der forfølges af de nye bestemmelser om fastsættelse af justeringskoefficienter eller, i meget mindre, foretaget en undersøgelse af, om der foreligger en forskelsbehandling, der er vilkårlig eller åbenbart utilstrækkelig i forhold til dette formål. Appellanten tilføjer, at en justeringskoefficient, der fastsættes til et lands gennemsnitlige omkostningsniveau underminerer formålet, hvorefter pensionisternes købekraft skal opretholdes, og formålet, hvorefter deres bevægelsesfrihed skal sikres, eftersom pensionister, der har bopæl i et lands hovedstad eller i en anden af landets dyre byer eller regioner, vil have en ringere købekraft end pensionister, der har etableret deres bopæl uden for denne hovedstad eller disse byer og regioner.

Med sit andet argument gør appellanten derefter gældende, at den nye pensionsordning i modsætning til, hvad der fastslås i den appellerede dom, i praksis indebærer en kobling til leveomkostningerne i Bruxelles, således at indkomsten for pensionister, der har bopæl i Belgien, udelukkende fastsættes under hensyntagen til leveomkostningerne i denne medlemsstats hovedstad, mens indkomsten for pensionister, der har deres bopæl i hovedstaden i en anden medlemsstat, fastsættes i henhold til en justeringskoefficient, der tager de gennemsnitlige leveomkostninger for hele landet i betragtning. Appellanten bestrider endvidere Rettens konstatering, hvorefter lovligheden af en fællesskabsretsakt ikke afhænger af den måde, hvorpå denne retsakt anvendes i praksis, eftersom foranstaltninger til gennemførelse af en sådan retsakt har en nær forbindelse til selve retsakten, og gør gældende, at der er sket tilsidesættelse af retten til kontradiktion og princippet om parternes ligestilling for Fællesskabets retsinstanser, for så vidt som appellanten først blev bekendt med gennemførelsesforanstaltningerne vedrørende den ny pensionsordning efter den skriftlige forhandlingsafslutning.

Med sit sidste argument bestrider sagsøgeren endelig Rettens konstatering, hvorefter appellanten ikke har nogen retlig interesse i henhold til artikel 241 EF under en henvisning til den fordel, som tilkommer pensionister, der har deres bopæl i en »mindre dyr «medlemsstat. Da appellanten anfægter den differentierede behandling af pensionister med bopæl i en »mindre dyr «medlemsstat i forhold til pensionister med bopæl i en »dyr «medlemsstat, anfægter han reelt den hævdede tilsidesættelse af princippet om lighed for så vidt angår købekraft og tilsigter dermed at anfægte den pensionsordning, der følger af den nye vedtægt og dens overgangsbestemmelser.

---

| 26.5.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 117/3 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 117/3

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana (Italien) den 13. februar 2007 — Ispettorato Provinciale dell'Agricultura di Enna, Assessorato all'Agricultura e Foreste della Regione Sicilia, Regione Sicilia mod Domenico Valvo

(Sag C-78/07)

(2007/C 117/03)

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Consiglio di Giustizia Amministrativa per la Regione siciliana

Parter i hovedsagen

Appellanter: Ispettorato Provinciale dell'Agricultura di Enna, Assessorato all'Agricultura e Foreste della Regione Sicilia og Regione Sicilia

Indstævnt: Domenico Valvo

Præjudicielle spørgsmål

Kan udligningsgodtgørelsen, der er bestemt i forordning (EØF) nr. 2328/91 (som ændret ved forordning nr. 3669/93) og Rådets forordning (EF) nr. 950/97 af 20. maj 1997 om forbedring af landbrugsstrukturernes effektivitet (1), udelukkes i forhold til en landbruger, når denne ligeledes oppebærer pension, nærmere bestemt en anciennitetspension?

---

(1)  EFT L 142, s. 1.

---

| 26.5.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 117/3 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 117/3

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Arbeitsgericht Bonn (Tyskland) den 20. februar 2007 — Dr. Andrea Raccanelli mod Max-Planck-Gesellschaft zur Förderung der Wissenschaften e. V.

(Sag C-94/07)

(2007/C 117/04)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Arbeitsgericht Bonn

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Dr. Andrea Raccanelli

Sagsøgt: Max-Planck-Gesellschaft zur Förderung der Wissenschaften e. V.

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal sagsøgeren anses for arbejdstager i den forstand, hvori begrebet arbejdstager er defineret i fællesskabsretten, når det ikke kræves af ham, at han leverer flere arbejdsydelser end en doktorand, der er ansat på grundlag af en BAT II a-kontrakt (Bundesangestellten-Tarifvertrag; kollektivaftale for kontraktansatte inden for den offentlige sektor)? |
| --- | --- |

1)

Skal sagsøgeren anses for arbejdstager i den forstand, hvori begrebet arbejdstager er defineret i fællesskabsretten, når det ikke kræves af ham, at han leverer flere arbejdsydelser end en doktorand, der er ansat på grundlag af en BAT II a-kontrakt (Bundesangestellten-Tarifvertrag; kollektivaftale for kontraktansatte inden for den offentlige sektor)?

| 2) | Hvis det første spørgsmål skal besvares benægtende:
  Skal artikel 7 i Rådets forordning nr. 1612/68/EØF om arbejdskraftens frie bevægelighed inden for Fællesskabet (1) da fortolkes således, at der kun kan antages ikke at være udøvet forskelsbehandling, såfremt sagsøgeren forud for doktorand-periodens start hos sagsøgte i det mindste blev tilbudt et valg mellem en ansættelseskontrakt og et stipendium? |
| --- | --- |

2)

Hvis det første spørgsmål skal besvares benægtende:

Skal artikel 7 i Rådets forordning nr. 1612/68/EØF om arbejdskraftens frie bevægelighed inden for Fællesskabet (1) da fortolkes således, at der kun kan antages ikke at være udøvet forskelsbehandling, såfremt sagsøgeren forud for doktorand-periodens start hos sagsøgte i det mindste blev tilbudt et valg mellem en ansættelseskontrakt og et stipendium?

| 3) | Hvis det andet spørgsmål skal besvares således, at sagsøgeren skulle have været tilbudt mulighed for at indgå en ansættelseskontrakt, opstår følgende spørgsmål:
  Hvilke retsvirkninger har da forskelsbehandling af udenlandske statsborgere? |
| --- | --- |

3)

Hvis det andet spørgsmål skal besvares således, at sagsøgeren skulle have været tilbudt mulighed for at indgå en ansættelseskontrakt, opstår følgende spørgsmål:

Hvilke retsvirkninger har da forskelsbehandling af udenlandske statsborgere?

---

(1)  EFT L 257, s. 2.

---

| 26.5.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 117/4 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 117/4

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Commissione tributaria provinciale (Italien) den 20. februar 2007 — Ecotrade spa mod Agenzia Entrate Ufficio Genova 3

(Sag C-95/07)

(2007/C 117/05)

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Commissione tributaria provinciale

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Ecotrade spa

Sagsøgt: Agenzia Entrate Ufficio Genova 3

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Er artikel 17, artikel 21, stk. 1, og artikel 22 i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF (1) af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter, til hinder for nationale bestemmelser (såsom artikel 19 i DPR nr. 633 af 26.10.1972), der betinger udøvelsen af retten til at fratrække merværdiafgift, der er betalt af en afgiftspligtig person inden for rammerne af dennes erhvervsmæssige virksomhed, af iagttagelse af en tidsfrist (på to år) og sanktionerer manglende iagttagelse med fortabelse af denne ret, navnlig i tilfælde, hvor afgiftspligten vedrørende de pågældende goder eller tjenesteydelser er opstået ved anvendelse af proceduren med omvendt afgiftspligt, og når bestemmelserne indrømmer myndighederne en periode (på fire år i henhold til artikel 57 i DPR nr. 633/72), hvori de kan opkræve moms, der er længere end den periode, der indrømmes en erhvervsdrivende til at gøre sin fradragsret gældende, og denne ret er fortabt, fordi fristen er udløbet? |
| --- | --- |

1)

Er artikel 17, artikel 21, stk. 1, og artikel 22 i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF (1) af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter, til hinder for nationale bestemmelser (såsom artikel 19 i DPR nr. 633 af 26.10.1972), der betinger udøvelsen af retten til at fratrække merværdiafgift, der er betalt af en afgiftspligtig person inden for rammerne af dennes erhvervsmæssige virksomhed, af iagttagelse af en tidsfrist (på to år) og sanktionerer manglende iagttagelse med fortabelse af denne ret, navnlig i tilfælde, hvor afgiftspligten vedrørende de pågældende goder eller tjenesteydelser er opstået ved anvendelse af proceduren med omvendt afgiftspligt, og når bestemmelserne indrømmer myndighederne en periode (på fire år i henhold til artikel 57 i DPR nr. 633/72), hvori de kan opkræve moms, der er længere end den periode, der indrømmes en erhvervsdrivende til at gøre sin fradragsret gældende, og denne ret er fortabt, fordi fristen er udløbet?

| 2) | Er artikel 18, stk. 1, litra d), i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 til hinder for nationale bestemmelser — ved at opstille nærmere regler for de »formaliteter«, der er omhandlet i denne bestemmelse i relation til proceduren med omvendt afgiftspligt, der er reguleret i artikel 17, stk. 3, artikel 23 og artikel 25 i DPR nr. 633/72 — der (alene til skade for den afgiftspligtige person) indfører et krav om iagttagelse af en tidsfrist som den, der er fastsat i artikel 19 i DPR nr. 633/72, for udøvelse af fradragsretten i henhold til direktivets artikel 17? |
| --- | --- |

2)

Er artikel 18, stk. 1, litra d), i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 til hinder for nationale bestemmelser — ved at opstille nærmere regler for de »formaliteter«, der er omhandlet i denne bestemmelse i relation til proceduren med omvendt afgiftspligt, der er reguleret i artikel 17, stk. 3, artikel 23 og artikel 25 i DPR nr. 633/72 — der (alene til skade for den afgiftspligtige person) indfører et krav om iagttagelse af en tidsfrist som den, der er fastsat i artikel 19 i DPR nr. 633/72, for udøvelse af fradragsretten i henhold til direktivets artikel 17?

---

(1)  EFT L 145, s. 1.

---

| 26.5.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 117/4 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 117/4

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Commissione tributaria provinciale (Italien) den 20. februar 2007 — Ecotrade spa mod Agenzia Entrate Ufficio Genova 3

(Sag C-96/07)

(2007/C 117/06)

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Commissione tributaria provinciale

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Ecotrade spa

Sagsøgt: Agenzia Entrate Ufficio Genova 3

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Er artikel 17, artikel 21, stk. 1, og artikel 22 i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF (1) af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter, til hinder for nationale bestemmelser (såsom artikel 19 i DPR nr. 633 af 26.10.1972), der betinger udøvelsen af retten til at fratrække merværdiafgift, der er betalt af en afgiftspligtig person inden for rammerne af dennes erhvervsmæssige virksomhed, af iagttagelse af en tidsfrist (på to år) og sanktionerer manglende iagttagelse med fortabelse af denne ret, navnlig i tilfælde, hvor afgiftspligten vedrørende de pågældende goder eller tjenesteydelser er opstået ved anvendelse af proceduren med omvendt afgiftspligt, og når bestemmelserne indrømmer myndighederne en periode (på fire år i henhold til artikel 57 i DPR nr. 633/72), hvori de kan opkræve moms, der er længere end den periode, der indrømmes en erhvervsdrivende til at gøre sin fradragsret gældende, og denne ret er fortabt, fordi fristen er udløbet? |
| --- | --- |

1)

Er artikel 17, artikel 21, stk. 1, og artikel 22 i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF (1) af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter, til hinder for nationale bestemmelser (såsom artikel 19 i DPR nr. 633 af 26.10.1972), der betinger udøvelsen af retten til at fratrække merværdiafgift, der er betalt af en afgiftspligtig person inden for rammerne af dennes erhvervsmæssige virksomhed, af iagttagelse af en tidsfrist (på to år) og sanktionerer manglende iagttagelse med fortabelse af denne ret, navnlig i tilfælde, hvor afgiftspligten vedrørende de pågældende goder eller tjenesteydelser er opstået ved anvendelse af proceduren med omvendt afgiftspligt, og når bestemmelserne indrømmer myndighederne en periode (på fire år i henhold til artikel 57 i DPR nr. 633/72), hvori de kan opkræve moms, der er længere end den periode, der indrømmes en erhvervsdrivende til at gøre sin fradragsret gældende, og denne ret er fortabt, fordi fristen er udløbet?

| 2) | Er artikel 18, stk. 1, litra d), i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 til hinder for nationale bestemmelser — ved at opstille nærmere regler for de »formaliteter«, der er omhandlet i denne bestemmelse i relation til proceduren med omvendt afgiftspligt, der er reguleret i artikel 17, stk. 3, artikel 23 og artikel 25 i DPR nr. 633/72 — der (alene til skade for den afgiftspligtige person) indfører et krav om iagttagelse af en tidsfrist som den, der er fastsat i artikel 19 i DPR nr. 633/72, for udøvelse af fradragsretten i henhold til direktivets artikel 17? |
| --- | --- |

2)

Er artikel 18, stk. 1, litra d), i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 til hinder for nationale bestemmelser — ved at opstille nærmere regler for de »formaliteter«, der er omhandlet i denne bestemmelse i relation til proceduren med omvendt afgiftspligt, der er reguleret i artikel 17, stk. 3, artikel 23 og artikel 25 i DPR nr. 633/72 — der (alene til skade for den afgiftspligtige person) indfører et krav om iagttagelse af en tidsfrist som den, der er fastsat i artikel 19 i DPR nr. 633/72, for udøvelse af fradragsretten i henhold til direktivets artikel 17?

---

(1)  EFT L 145, s. 1.

---

| 26.5.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 117/5 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 117/5

---

Sag anlagt den 26. februar 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik

(Sag C-112/07)

(2007/C 117/07)

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved E. De Persio og M. Condou-Durande, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Den Italienske Republik

Sagsøgerens påstande

| — | Det fastslås, at Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 2004/80/EF af 29. april 2004 om erstatning til ofre for forbrydelser (1), idet den ikke har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivet, eller under alle omstændigheder ikke har underrettet Kommissionen herom. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 2004/80/EF af 29. april 2004 om erstatning til ofre for forbrydelser (1), idet den ikke har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivet, eller under alle omstændigheder ikke har underrettet Kommissionen herom.

| — | Den Italienske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Den Italienske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Fristen for gennemførelse af direktiv 2004/80/EF udløb den 1. januar 2006, bortset fra direktivets artikel 12, stk. 2, for hvilken bestemmelse fristen udløb den 1. juli 2005.

---

(1)  EUT L 261, s. 15.

---

| 26.5.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 117/5 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 117/5

---

Appel iværksat den 27. februar 2007 af Selex Sistemi Integrati SpA til prøvelse af dom afsagt den 12. december 2006 af Retten i Første Instans (Anden Afdeling) i sag T-155/04, Selex Sistemi Integrati SpA mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

(Sag C-113/07 P)

(2007/C 117/08)

Processprog: italiensk

Parter

Appellant: Selex Sistemi Integrati SpA (ved advokaterne F. Sciaudone, R. Sciaudone og D. Fioretti)

De andre parter i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, støttet af Eurocontrol (Den Europæiske Organisation for Luftfartens Sikkerhed)

Appellanten har nedlagt følgende påstande

| — | Dommen afsagt den 12. december 2006 af Retten i Første Instans i sag T-155/04 ophæves, og sagen hjemvises til Retten med henblik på, at denne tager stilling til sagen på baggrund Domstolens udtalelser. |
| --- | --- |

—

Dommen afsagt den 12. december 2006 af Retten i Første Instans i sag T-155/04 ophæves, og sagen hjemvises til Retten med henblik på, at denne tager stilling til sagen på baggrund Domstolens udtalelser.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger for Domstolen og omkostningerne i forbindelse med sag T-155/04. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger for Domstolen og omkostningerne i forbindelse med sag T-155/04.

Appelgrunde og væsentligste argumenter

Appellanten har til støtte for påstandene gjort gældende, at der er foretaget en del urigtig retsanvendelse i forbindelse med henholdsvis sagens behandling og de faktiske forhold.

Urigtig retsanvendelse i forbindelse med sagens behandling

Appellanten har under henvisning til den urigtige retsanvendelse, som Retten har foretaget i forbindelse med sagens behandling, gjort følgende gældende:

| — | Der er sket en tilsidesættelse af Rettens procesreglements artikel 116, stk. 6, ved at Eurocontrol har fået tilladelse til at modtage meddelelse om sagsakterne og til at indlevere et skriftligt indlæg. |
| --- | --- |

—

Der er sket en tilsidesættelse af Rettens procesreglements artikel 116, stk. 6, ved at Eurocontrol har fået tilladelse til at modtage meddelelse om sagsakterne og til at indlevere et skriftligt indlæg.

| — | Der er sket en tilsidesættelse af Rettens procesreglements artikel 48, stk. 2, idet de faktiske omstændigheder, der er lagt til grund for at afvise appellantens nye anbringender, er urigtigt gengivet. |
| --- | --- |

—

Der er sket en tilsidesættelse af Rettens procesreglements artikel 48, stk. 2, idet de faktiske omstændigheder, der er lagt til grund for at afvise appellantens nye anbringender, er urigtigt gengivet.

| — | Der er sket en tilsidesættelse af Rettens procesreglements artikel 48, stk. 2, idet der i de faktiske omstændigheder, der er lagt til grund for at afvise appellantens nye anbringender, ikke er taget hensyn til Kommissionens adfærd. |
| --- | --- |

—

Der er sket en tilsidesættelse af Rettens procesreglements artikel 48, stk. 2, idet der i de faktiske omstændigheder, der er lagt til grund for at afvise appellantens nye anbringender, ikke er taget hensyn til Kommissionens adfærd.

| — | Der er sket en tilsidesættelse af Rettens procesreglements artikel 66, stk. 1, idet der ikke er afsagt en kendelse vedrørende bevisoptagelse. |
| --- | --- |

—

Der er sket en tilsidesættelse af Rettens procesreglements artikel 66, stk. 1, idet der ikke er afsagt en kendelse vedrørende bevisoptagelse.

Urigtig retsanvendelse vedrørende de faktiske forhold

Appellanten har under henvisning til den urigtige retsanvendelse i forbindelse med anvendelsen af artikel 82 EF på Eurocontrols virksomhed, som består i hjælp til de nationale myndigheder, gjort følgende gældende:

| — | Der er foretaget en urigtig gengivelse af indholdet af den anfægtede beslutning. |
| --- | --- |

—

Der er foretaget en urigtig gengivelse af indholdet af den anfægtede beslutning.

| — | Begrundelsen for på trods af, at den første søgsmålsgrund er taget til følge, ikke at annullere den anfægtede beslutning er selvmodsigende. |
| --- | --- |

—

Begrundelsen for på trods af, at den første søgsmålsgrund er taget til følge, ikke at annullere den anfægtede beslutning er selvmodsigende.

| — | Begrundelsen er selvmodsigende, idet Retten har erstattet Kommissionens begrundelse for den anfægtede beslutning med sin egen begrundelse. |
| --- | --- |

—

Begrundelsen er selvmodsigende, idet Retten har erstattet Kommissionens begrundelse for den anfægtede beslutning med sin egen begrundelse.

| — | Der er sket en tilsidesættelse af fast fællesskabsretspraksis vedrørende domstolskontrollens grænser. |
| --- | --- |

—

Der er sket en tilsidesættelse af fast fællesskabsretspraksis vedrørende domstolskontrollens grænser.

| — | Der er udøvet et åbenbart fejlskøn hvad angår tilsidesættelsen af artikel 82 EF. |
| --- | --- |

—

Der er udøvet et åbenbart fejlskøn hvad angår tilsidesættelsen af artikel 82 EF.

Appellanten har under henvisning til den urigtige retsanvendelse i forbindelse med anvendelsen af artikel 82 EF på Eurocontrols regelskabende virksomhed gjort følgende gældende:

| — | Der er foretaget en urigtig gengivelse af indholdet af den anfægtede beslutning. |
| --- | --- |

—

Der er foretaget en urigtig gengivelse af indholdet af den anfægtede beslutning.

| — | Anvendelsen af begrebet økonomisk virksomhed er i strid med det i fællesskabsretspraksis udviklede. |
| --- | --- |

—

Anvendelsen af begrebet økonomisk virksomhed er i strid med det i fællesskabsretspraksis udviklede.

| — | Der er foretaget en urigtig fortolkning og anvendelse af fællesskabsretspraksis på området for social- og bistandsydelser. |
| --- | --- |

—

Der er foretaget en urigtig fortolkning og anvendelse af fællesskabsretspraksis på området for social- og bistandsydelser.

| — | Der er sket en tilsidesættelse af forpligtelsen til at give en tilstrækkelig begrundelse. |
| --- | --- |

—

Der er sket en tilsidesættelse af forpligtelsen til at give en tilstrækkelig begrundelse.

Appellanten har under henvisning til den urigtige retsanvendelse i forbindelse med anvendelsen af artikel 82 EF på Eurocontrols forsknings- og udviklingsvirksomhed (navnlig erhvervelsen af prototyper og ordningen med intellektuelle ejendomsrettigheder) gjort følgende gældende:

| — | Der er foretaget en åbenbar urigtig gengivelse af den anfægtede beslutning. |
| --- | --- |

—

Der er foretaget en åbenbar urigtig gengivelse af den anfægtede beslutning.

| — | Anvendelsen af begrebet økonomisk virksomhed er i strid med det i fællesskabsretspraksis udviklede. |
| --- | --- |

—

Anvendelsen af begrebet økonomisk virksomhed er i strid med det i fællesskabsretspraksis udviklede.

| — | Der er sket en fordrejning og urigtig gengivelse af de bevismidler, som appellanten har fremlagt vedrørende den økonomiske karakter af driften af ordningen med Eurocontrols intellektuelle rettigheder. |
| --- | --- |

—

Der er sket en fordrejning og urigtig gengivelse af de bevismidler, som appellanten har fremlagt vedrørende den økonomiske karakter af driften af ordningen med Eurocontrols intellektuelle rettigheder.

---

| 26.5.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 117/6 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 117/6

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Verwaltungsgericht Darmstadt (Tyskland) den 27. februar 2007 — Container Service Thorsten Sperzel GmbH mod Land Hessen

(Sag C-119/07)

(2007/C 117/09)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Verwaltungsgericht Darmstadt

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Container Service Thorsten Sperzel GmbH

Sagsøgt: Land Hessen

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal artikel 33, stk. 1, i Rådets forordning (EØF) nr. 259/93 af 1. februar 1993 om overvågning af og kontrol med overførsel af affald inden for, til og fra Det Europæiske Fællesskab (1), fortolkes således, at der ved beregningen af de administrative omkostninger ved iværksættelse af anmeldelses- og overvågningsproceduren — udover omkostningerne ved det faktiske opståede administrative arbejde ved en embedshandling — også kan tages hensyn til betydningen af embedshandlingen for anmelderen som modtager af embedshandlingen?
  Såfremt EF-Domstolen besvarer det første spørgsmål bekræftende: |
| --- | --- |

1)

Skal artikel 33, stk. 1, i Rådets forordning (EØF) nr. 259/93 af 1. februar 1993 om overvågning af og kontrol med overførsel af affald inden for, til og fra Det Europæiske Fællesskab (1), fortolkes således, at der ved beregningen af de administrative omkostninger ved iværksættelse af anmeldelses- og overvågningsproceduren — udover omkostningerne ved det faktiske opståede administrative arbejde ved en embedshandling — også kan tages hensyn til betydningen af embedshandlingen for anmelderen som modtager af embedshandlingen?

Såfremt EF-Domstolen besvarer det første spørgsmål bekræftende:

| 2) | Skal artikel 33, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 259/93 fortolkes således, at der også stadig kan være tale om passende administrative omkostninger ved iværksættelse af anmeldelses- og overvågningsproceduren, såfremt beregningspositionen »værdien af betydningen af embedshandlingen for anmelderen «inden for rammerne af beregningen af de administrative omkostninger overstiger omkostningerne ved det faktisk opståede administrative arbejde mange gange (her: tyvefoldigt)? |
| --- | --- |

2)

Skal artikel 33, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 259/93 fortolkes således, at der også stadig kan være tale om passende administrative omkostninger ved iværksættelse af anmeldelses- og overvågningsproceduren, såfremt beregningspositionen »værdien af betydningen af embedshandlingen for anmelderen «inden for rammerne af beregningen af de administrative omkostninger overstiger omkostningerne ved det faktisk opståede administrative arbejde mange gange (her: tyvefoldigt)?

---

(1)  EFT L 30, s. 1.

---

| 26.5.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 117/7 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 117/7

---

Appel iværksat den 2. marts 2007 af Erste Bank der österreichischen Sparkassen AG til prøvelse af dom afsagt den 14. december 2006 af Retten i Første Instans (Anden Afdeling) i de forenede sager T-259/02 — T-264/02 og T-271/02, Raiffeisen Zentralbank Österreich AG m.fl. mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, vedrørende sag T-264/02

(Sag C-125/07 P)

(2007/C 117/10)

Processprog: tysk

Parter

Appellant: Erste Bank der österreichischen Sparkassen AG (ved Rechtsanwalt F. Montag)

Den anden part i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Appellanten har nedlagt følgende påstande

| — | Dom afsagt den 14. december 2006 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Anden Afdeling) i de forenede sager T-259/02 — T-264/02 og T-271/02 (1) ophæves delvist, idet Kommissionen i sag T-264/02 til prøvelse af Kommissionens beslutning K(2002) 2091 endelig udg. af 11. juni 2002 i en procedure efter artikel 81 EF herved blev frifundet for sagsøgers påstande, og den nævnte beslutning annulleres for så vidt sagsøgeren heri pålægges en bøde. |
| --- | --- |

—

Dom afsagt den 14. december 2006 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Anden Afdeling) i de forenede sager T-259/02 — T-264/02 og T-271/02 (1) ophæves delvist, idet Kommissionen i sag T-264/02 til prøvelse af Kommissionens beslutning K(2002) 2091 endelig udg. af 11. juni 2002 i en procedure efter artikel 81 EF herved blev frifundet for sagsøgers påstande, og den nævnte beslutning annulleres for så vidt sagsøgeren heri pålægges en bøde.

| — | Subsidiært nedsættes den bøde, appellanten blev pålagt ved artikel 3 i Kommissionens beslutning K(2002) 2091 endelig udg. af 11. juni 2002 i en procedure efter artikel 81 EF, passende. |
| --- | --- |

—

Subsidiært nedsættes den bøde, appellanten blev pålagt ved artikel 3 i Kommissionens beslutning K(2002) 2091 endelig udg. af 11. juni 2002 i en procedure efter artikel 81 EF, passende.

| — | Mere subsidiært ophæves Retten i Første Instans' dom, og sagen hjemvises til Retten i Første Instans. |
| --- | --- |

—

Mere subsidiært ophæves Retten i Første Instans' dom, og sagen hjemvises til Retten i Første Instans.

| — | Under alle omstændigheder tilpligtes Kommissionen at betale sagens samlede omkostninger. |
| --- | --- |

—

Under alle omstændigheder tilpligtes Kommissionen at betale sagens samlede omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

| 1. | Det påtales, at der i den anfægtede dom ikke er taget hensyn til omfanget af retten til at blive hørt. Appellanten er nemlig ikke blevet forskriftsmæssigt hørt vedrørende Kommissionens påtænkte tilskrivning af den østrigske sparekassesektors markedsandele. Retten har i dommen fejlagtigt antaget, at Kommissionens henvisning i klagepunkterne til, at appellanten var sparekassesektorens centrale institut, var tilstrækkelig til at sikre appellantens ret til kontradiktion. Desuden skulle Kommissionen også have gjort appellanten opmærksom på, hvilke konklusioner Kommissionen havde tænkt at udlede af denne omstændighed. |
| --- | --- |

1.

Det påtales, at der i den anfægtede dom ikke er taget hensyn til omfanget af retten til at blive hørt. Appellanten er nemlig ikke blevet forskriftsmæssigt hørt vedrørende Kommissionens påtænkte tilskrivning af den østrigske sparekassesektors markedsandele. Retten har i dommen fejlagtigt antaget, at Kommissionens henvisning i klagepunkterne til, at appellanten var sparekassesektorens centrale institut, var tilstrækkelig til at sikre appellantens ret til kontradiktion. Desuden skulle Kommissionen også have gjort appellanten opmærksom på, hvilke konklusioner Kommissionen havde tænkt at udlede af denne omstændighed.

| 2. | I materielretlig henseende påtales det, at Retten ikke har taget i betragtning, at Kommissionens beslutning






  a. | har tilsidesat artikel 15, stk. 2, i forordning nr. 17/62, idet appellanten blev tilregnet den adfærd, GiroCredit havde udvist i tidsrummet inden appellantens overtagelse. GiroCredits adfærd i dette tidsrum havde i stedet skulle tilregnes Bank Austria-koncernen, da i) koncernen kontrollerede GiroCredit og havde indflydelse på GiroCredits deltagelse i Lombard-klubben, ii) deltog i Lombard-klubbens aftaler gennem et endnu et koncernselskab og iii) stadig retligt eksisterede ved beslutningens vedtagelse. |
| --- | --- | --- |

2.

I materielretlig henseende påtales det, at Retten ikke har taget i betragtning, at Kommissionens beslutning

a.

har tilsidesat artikel 15, stk. 2, i forordning nr. 17/62, idet appellanten blev tilregnet den adfærd, GiroCredit havde udvist i tidsrummet inden appellantens overtagelse. GiroCredits adfærd i dette tidsrum havde i stedet skulle tilregnes Bank Austria-koncernen, da i) koncernen kontrollerede GiroCredit og havde indflydelse på GiroCredits deltagelse i Lombard-klubben, ii) deltog i Lombard-klubbens aftaler gennem et endnu et koncernselskab og iii) stadig retligt eksisterede ved beslutningens vedtagelse.

| b. | har tilsidesat artikel 15, stk. 2, i forordning nr. 17/62, idet appellanten er blevet tillagt de markedsandele, som retligt og økonomisk uafhængige sparekasser havde i tidsrummet for overtrædelsen (1995 — juni 1998). Det er ikke hjemmel til at tilskrive appellanten sparekassesektoren. Endvidere var betingelserne for de af Retten og Kommissionen anvendte hjemmelsgrundlag ikke opfyldte. |
| --- | --- |

b.

har tilsidesat artikel 15, stk. 2, i forordning nr. 17/62, idet appellanten er blevet tillagt de markedsandele, som retligt og økonomisk uafhængige sparekasser havde i tidsrummet for overtrædelsen (1995 — juni 1998). Det er ikke hjemmel til at tilskrive appellanten sparekassesektoren. Endvidere var betingelserne for de af Retten og Kommissionen anvendte hjemmelsgrundlag ikke opfyldte.

| c. | har tilsidesat artikel 81, stk. 1, EF, idet tilskrivningen af sparekassesektorens markedsandele til appellanten i sidste ende betød, at den af de retlige og økonomisk uafhængige sparekasser udviste adfærd blev tilregnet appellanten uden at overholde de strenge betingelser, som Domstolen har opstillet for tilregnelse af fremmed adfærd. |
| --- | --- |

c.

har tilsidesat artikel 81, stk. 1, EF, idet tilskrivningen af sparekassesektorens markedsandele til appellanten i sidste ende betød, at den af de retlige og økonomisk uafhængige sparekasser udviste adfærd blev tilregnet appellanten uden at overholde de strenge betingelser, som Domstolen har opstillet for tilregnelse af fremmed adfærd.

| d. | har tilsidesat artikel 15, stk. 2, i forordning nr. 17/62, idet bøden ikke skulle have været pålagt appellanten på grund af den uretmæssige tilskrivning af GiroCredit og sparekassesektoren og er under alle omstændigheder beregnet for højt. |
| --- | --- |

d.

har tilsidesat artikel 15, stk. 2, i forordning nr. 17/62, idet bøden ikke skulle have været pålagt appellanten på grund af den uretmæssige tilskrivning af GiroCredit og sparekassesektoren og er under alle omstændigheder beregnet for højt.

| e. | også ville have tilsidesat artikel 15, stk. 2, i forordning nr. 17/62, såfremt tilskrivningen af sparekassesektoren til appellanten havde været retmæssig, quod non, da en tilskrivning af hele sparekassesektoren til appellanten under alle omstændigheder var retsstridig, da Bank Austria og Erste österreichische Sparkasse — Bank AG hver var blevet pålagt en separat bøde, hvorfor deres markedsandele ikke tillige kunne tages i betragtning en gang mere og dermed dobbelt ved fastsættelsen af den bøde, appellanten blev pålagt. |
| --- | --- |

e.

også ville have tilsidesat artikel 15, stk. 2, i forordning nr. 17/62, såfremt tilskrivningen af sparekassesektoren til appellanten havde været retmæssig, quod non, da en tilskrivning af hele sparekassesektoren til appellanten under alle omstændigheder var retsstridig, da Bank Austria og Erste österreichische Sparkasse — Bank AG hver var blevet pålagt en separat bøde, hvorfor deres markedsandele ikke tillige kunne tages i betragtning en gang mere og dermed dobbelt ved fastsættelsen af den bøde, appellanten blev pålagt.

| f. | har tilsidesat artikel 81, stk. 1, EF, idet Lombard-klubbens aftaler ikke havde »mærkbare «påvirkninger af den mellemstatslige samhandel til følge, hvorfor artikel 81, stk. 1, EF overhovedet ikke skulle have fundet anvendelse i nærværende sag. |
| --- | --- |

f.

har tilsidesat artikel 81, stk. 1, EF, idet Lombard-klubbens aftaler ikke havde »mærkbare «påvirkninger af den mellemstatslige samhandel til følge, hvorfor artikel 81, stk. 1, EF overhovedet ikke skulle have fundet anvendelse i nærværende sag.

---

(1)  EUT C 331, s. 29.

---

| 26.5.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 117/8 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 117/8

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Rozhodčí Soud při Hospodářské komoře České republiky a Agrární komoře České republiky (Prag, Tjekkiet) den 26. februar 2007 — Reisebüro Bühler GmbH mod Dom.info e.K., Sebastian Dieterle

(Sag C-126/07)

(2007/C 117/11)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Rozhodčí Soud při Hospodářské komoře České republiky a Agrární komoře České republiky

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Reisebüro Bühler GmbH

Sagsøgt: Dom.info e.K., Sebastian Dieterle

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Kan Voldgiftsretten for tvister vedrørende eu-domænenavne ved Den Tjekkiske Republiks Økonomiske Kammer og Den Tjekkiske Republiks Landbrugskammer (Tjekkiets Voldgiftsret), som er oprettet på grundlag af forordning (EF) nr. 874/2004 (1), forelægge Domstolen præjudicielle spørgsmål i henhold til artikel 234, stk. 2, EF? |
| --- | --- |

1)

Kan Voldgiftsretten for tvister vedrørende eu-domænenavne ved Den Tjekkiske Republiks Økonomiske Kammer og Den Tjekkiske Republiks Landbrugskammer (Tjekkiets Voldgiftsret), som er oprettet på grundlag af forordning (EF) nr. 874/2004 (1), forelægge Domstolen præjudicielle spørgsmål i henhold til artikel 234, stk. 2, EF?

| 2) | Såfremt Domstolen besvarer det første spørgsmål bekræftende:
  Kan der på grundlag af bemyndigelsen i artikel 22, stk. 5, i forordning (EF) nr. 874/2004 udstedes regler for alternativ tvistløsning (ADR-regler), hvorefter bl.a. en indklaget ikke alene kan nedlægge påstand om, at en klage afvises, men også kan nedlægge påstand om, at det fastslås, at en klage blev indgivet i ond tro og udgør et misbrug af proceduren (ADR-reglernes punkt B12(h))? |
| --- | --- |

2)

Såfremt Domstolen besvarer det første spørgsmål bekræftende:

Kan der på grundlag af bemyndigelsen i artikel 22, stk. 5, i forordning (EF) nr. 874/2004 udstedes regler for alternativ tvistløsning (ADR-regler), hvorefter bl.a. en indklaget ikke alene kan nedlægge påstand om, at en klage afvises, men også kan nedlægge påstand om, at det fastslås, at en klage blev indgivet i ond tro og udgør et misbrug af proceduren (ADR-reglernes punkt B12(h))?

| 3) | Såfremt Domstolen besvarer det andet spørgsmål benægtende:
  Er et voldgiftsnævn ved Voldgiftsretten på grundlag af den øvrige fællesskabsret eller på grundlag af de almindelige retsprincipper, der følger af medlemsstaternes forfatningsmæssige traditioner, berettiget til at træffe afgørelse om påstanden om, at det fastslås, at en klage er blevet indgivet i ond tro og udgør et misbrug af proceduren? |
| --- | --- |

3)

Såfremt Domstolen besvarer det andet spørgsmål benægtende:

Er et voldgiftsnævn ved Voldgiftsretten på grundlag af den øvrige fællesskabsret eller på grundlag af de almindelige retsprincipper, der følger af medlemsstaternes forfatningsmæssige traditioner, berettiget til at træffe afgørelse om påstanden om, at det fastslås, at en klage er blevet indgivet i ond tro og udgør et misbrug af proceduren?

---

(1)  EUT L 162, s. 40.

---

| 26.5.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 117/8 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 117/8

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Conseil d'État (Frankrig) den 5. marts 2007 — Arcelor Atlantique et Lorraine, Sollac Méditerranée, Arcelor Packaging International, Ugine & Alz France, Industeel Loire, Creusot Métal, Imphy Alloys og Arcelor mod premierministeren, ministeren for økonomi, finans og industri samt ministeren for økologi og varig udvikling

(Sag C-127/07)

(2007/C 117/12)

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Conseil d'État

Parterne i hovedsagen

Sagsøgere: Arcelor Atlantique et Lorraine, Sollac Méditerranée, Arcelor Packaging International, Ugine & Alz France, Industeel Loire, Creusot Métal, Imphy Alloys og Arcelor

Sagsøgte: Premierministeren, ministeren for økonomi, finans og industri samt ministeren for økologi og varig udvikling

Præjudicielle spørgsmål

Er direktiv [2003/87/EF] af 13. oktober 2003 (1) i forhold til lighedsprincippet gyldigt, for så vidt som direktivet indebærer, at ordningen for handel med kvoter for drivhusgasemissioner finder anvendelse på jern- og stålindustriens anlæg, men ikke på plast- og aluminiumsindustrien?

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF af 13.10.2003 om en ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i Fællesskabet og om ændring af Rådets direktiv 96/61/EF (EFT L 275, s. 32).

---

| 26.5.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 117/8 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 117/8

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Commissione tributaria provinciale di Latina (Italien) den 5. marts 2007 — Angelo Molinari mod Agenzia Entrate Ufficio Latina

(Sag C-128/07)

(2007/C 117/13)

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Commissione tributaria provinciale di Latina

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Angelo Molinari

Sagsøgt: Agenzia Entrate Ufficio Latina

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal Domstolens dom i sag C-207/04 (1) fortolkes således, at den italienske lovgiver skulle have udvidet den mere fordelagtige aldersgrænse for kvinder til også at gælde for mænd? |
| --- | --- |

1)

Skal Domstolens dom i sag C-207/04 (1) fortolkes således, at den italienske lovgiver skulle have udvidet den mere fordelagtige aldersgrænse for kvinder til også at gælde for mænd?

| 2) | Skal det i den foreliggende sag fastslås, at der skal anvendes en skattesats på 50 % af den, der anvendes på beløb ved arbejdsophør, på fratrædelsesgodtgørelse, der udbetales til mænd, allerede fra 50-års alderen? |
| --- | --- |

2)

Skal det i den foreliggende sag fastslås, at der skal anvendes en skattesats på 50 % af den, der anvendes på beløb ved arbejdsophør, på fratrædelsesgodtgørelse, der udbetales til mænd, allerede fra 50-års alderen?

| 3) | Henset til at det beløb, skatteyderen har betalt i indkomstskat for fysiske personer, ikke udgør en del af hans løn, da det ikke betales af arbejdsgiveren som følge af arbejdsforholdet, og henset til at det beløb, arbejdsgiveren har udbetalt til arbejdsgiveren som led i en frivillig fratrædelsesordning, ikke har karakter af løn, er det så i overensstemmelse med fællesskabsretten at fastslå, at aldersforskellen på 50 år for kvinder og 55 år for mænd er i strid med fællesskabsretten, når direktiv 79/7 (2) tillader medlemsstaterne at fastsætte forskellige aldersgrænser for pensionering? |
| --- | --- |

3)

Henset til at det beløb, skatteyderen har betalt i indkomstskat for fysiske personer, ikke udgør en del af hans løn, da det ikke betales af arbejdsgiveren som følge af arbejdsforholdet, og henset til at det beløb, arbejdsgiveren har udbetalt til arbejdsgiveren som led i en frivillig fratrædelsesordning, ikke har karakter af løn, er det så i overensstemmelse med fællesskabsretten at fastslå, at aldersforskellen på 50 år for kvinder og 55 år for mænd er i strid med fællesskabsretten, når direktiv 79/7 (2) tillader medlemsstaterne at fastsætte forskellige aldersgrænser for pensionering?

| 4) | Skal fællesskabsretten (Rådets direktiv 76/207/EØF af 9. februar 1976 (3), der forbyder forskelsbehandling på grundlag af køn) fortolkes således, at den er, henholdsvis ikke er til hinder for anvendelsen af de nationale bestemmelser, der har givet anledning til den verserende sag, med den virkning, at nærværende ret må lægge til grund, at de nationale bestemmelser (artikel 17, nu artikel 19, stk. 4a, i præsidentielt dekret 917/86) er uforenelige, henholdsvis forenelige med fællesskabsretten? |
| --- | --- |

4)

Skal fællesskabsretten (Rådets direktiv 76/207/EØF af 9. februar 1976 (3), der forbyder forskelsbehandling på grundlag af køn) fortolkes således, at den er, henholdsvis ikke er til hinder for anvendelsen af de nationale bestemmelser, der har givet anledning til den verserende sag, med den virkning, at nærværende ret må lægge til grund, at de nationale bestemmelser (artikel 17, nu artikel 19, stk. 4a, i præsidentielt dekret 917/86) er uforenelige, henholdsvis forenelige med fællesskabsretten?

---

(1)  Samling af Afgørelser 2005 I, s. 7453.

(2)  EFT L 6, s. 24.

(3)  EFT L 39, s. 40.

---

| 26.5.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 117/9 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 117/9

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Commissione tributaria provinciale di Latina (Italien) den 5. marts 2007 — Giovanni Galeota mod Agenzia Entrate Ufficio Latina

(Sag C-129/07)

(2007/C 117/14)

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Commissione tributaria provinciale di Latina

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Giovanni Galeota

Sagsøgt: Agenzia Entrate Ufficio Latina

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal Domstolens dom i sag C-207/04 (1) fortolkes således, at den italienske lovgiver skulle have udvidet den mere fordelagtige aldersgrænse for kvinder til også at gælde for mænd? |
| --- | --- |

1)

Skal Domstolens dom i sag C-207/04 (1) fortolkes således, at den italienske lovgiver skulle have udvidet den mere fordelagtige aldersgrænse for kvinder til også at gælde for mænd?

| 2) | Skal det i den foreliggende sag fastslås, at der skal anvendes en skattesats på 50 % af den, der anvendes på beløb ved arbejdsophør, på fratrædelsesgodtgørelse, der udbetales til mænd, allerede fra 50-års alderen? |
| --- | --- |

2)

Skal det i den foreliggende sag fastslås, at der skal anvendes en skattesats på 50 % af den, der anvendes på beløb ved arbejdsophør, på fratrædelsesgodtgørelse, der udbetales til mænd, allerede fra 50-års alderen?

| 3) | Henset til at det beløb, skatteyderen har betalt i indkomstskat for fysiske personer, ikke udgør en del af hans løn, da det ikke betales af arbejdsgiveren som følge af arbejdsforholdet, og henset til at det beløb, arbejdsgiveren har udbetalt til arbejdsgiveren som led i en frivillig fratrædelsesordning, ikke har karakter af løn, er det så i overensstemmelse med fællesskabsretten at fastslå, at aldersforskellen på 50 år for kvinder og 55 år for mænd er i strid med fællesskabsretten, når direktiv 79/7 (2) tillader medlemsstaterne at fastsætte forskellige aldersgrænser for pensionering? |
| --- | --- |

3)

Henset til at det beløb, skatteyderen har betalt i indkomstskat for fysiske personer, ikke udgør en del af hans løn, da det ikke betales af arbejdsgiveren som følge af arbejdsforholdet, og henset til at det beløb, arbejdsgiveren har udbetalt til arbejdsgiveren som led i en frivillig fratrædelsesordning, ikke har karakter af løn, er det så i overensstemmelse med fællesskabsretten at fastslå, at aldersforskellen på 50 år for kvinder og 55 år for mænd er i strid med fællesskabsretten, når direktiv 79/7 (2) tillader medlemsstaterne at fastsætte forskellige aldersgrænser for pensionering?

| 4) | Skal fællesskabsretten (Rådets direktiv 76/207/EØF af 9. februar 1976 (3), der forbyder forskelsbehandling på grundlag af køn) fortolkes således, at den er, henholdsvis ikke er til hinder for anvendelsen af de nationale bestemmelser, der har givet anledning til den verserende sag, med den virkning, at nærværende ret må lægge til grund, at de nationale bestemmelser (artikel 17, nu artikel 19, stk. 4a, i præsidentielt dekret 917/86) er uforenelige, henholdsvis forenelige med fællesskabsretten? |
| --- | --- |

4)

Skal fællesskabsretten (Rådets direktiv 76/207/EØF af 9. februar 1976 (3), der forbyder forskelsbehandling på grundlag af køn) fortolkes således, at den er, henholdsvis ikke er til hinder for anvendelsen af de nationale bestemmelser, der har givet anledning til den verserende sag, med den virkning, at nærværende ret må lægge til grund, at de nationale bestemmelser (artikel 17, nu artikel 19, stk. 4a, i præsidentielt dekret 917/86) er uforenelige, henholdsvis forenelige med fællesskabsretten?

---

(1)  Samling af Afgørelser 2005 I, s. 7453.

(2)  EFT L 6, s. 24.

(3)  EFT L 39, s. 40.

---

| 26.5.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 117/9 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 117/9

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Commissione tributaria provinciale di Latina (Italien) den 5. marts 2007 — Salvatore Barbagallo mod Agenzia Entrate Ufficio Latina

(Sag C-130/07)

(2007/C 117/15)

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Commissione tributaria provinciale di Latina

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Salvatore Barbagallo

Sagsøgt: Agenzia Entrate Ufficio Latina

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal Domstolens dom i sag C-207/04 (1) fortolkes således, at den italienske lovgiver skulle have udvidet den mere fordelagtige aldersgrænse for kvinder til også at gælde for mænd? |
| --- | --- |

1)

Skal Domstolens dom i sag C-207/04 (1) fortolkes således, at den italienske lovgiver skulle have udvidet den mere fordelagtige aldersgrænse for kvinder til også at gælde for mænd?

| 2) | Skal det i den foreliggende sag fastslås, at der skal anvendes en skattesats på 50 % af den, der anvendes på beløb ved arbejdsophør, på fratrædelsesgodtgørelse, der udbetales til mænd, allerede fra 50-års alderen? |
| --- | --- |

2)

Skal det i den foreliggende sag fastslås, at der skal anvendes en skattesats på 50 % af den, der anvendes på beløb ved arbejdsophør, på fratrædelsesgodtgørelse, der udbetales til mænd, allerede fra 50-års alderen?

| 3) | Henset til at det beløb, skatteyderen har betalt i indkomstskat for fysiske personer, ikke udgør en del af hans løn, da det ikke betales af arbejdsgiveren som følge af arbejdsforholdet, og henset til at det beløb, arbejdsgiveren har udbetalt til arbejdsgiveren som led i en frivillig fratrædelsesordning, ikke har karakter af løn, er det så i overensstemmelse med fællesskabsretten at fastslå, at aldersforskellen på 50 år for kvinder og 55 år for mænd er i strid med fællesskabsretten, når direktiv 79/7 (2) tillader medlemsstaterne at fastsætte forskellige aldersgrænser for pensionering? |
| --- | --- |

3)

Henset til at det beløb, skatteyderen har betalt i indkomstskat for fysiske personer, ikke udgør en del af hans løn, da det ikke betales af arbejdsgiveren som følge af arbejdsforholdet, og henset til at det beløb, arbejdsgiveren har udbetalt til arbejdsgiveren som led i en frivillig fratrædelsesordning, ikke har karakter af løn, er det så i overensstemmelse med fællesskabsretten at fastslå, at aldersforskellen på 50 år for kvinder og 55 år for mænd er i strid med fællesskabsretten, når direktiv 79/7 (2) tillader medlemsstaterne at fastsætte forskellige aldersgrænser for pensionering?

| 4) | Skal fællesskabsretten (Rådets direktiv 76/207/EØF af 9. februar 1976 (3), der forbyder forskelsbehandling på grundlag af køn) fortolkes således, at den er, henholdsvis ikke er til hinder for anvendelsen af de nationale bestemmelser, der har givet anledning til den verserende sag, med den virkning, at nærværende ret må lægge til grund, at de nationale bestemmelser (artikel 17, nu artikel 19, stk. 4a, i præsidentielt dekret 917/86) er uforenelige, henholdsvis forenelige med fællesskabsretten? |
| --- | --- |

4)

Skal fællesskabsretten (Rådets direktiv 76/207/EØF af 9. februar 1976 (3), der forbyder forskelsbehandling på grundlag af køn) fortolkes således, at den er, henholdsvis ikke er til hinder for anvendelsen af de nationale bestemmelser, der har givet anledning til den verserende sag, med den virkning, at nærværende ret må lægge til grund, at de nationale bestemmelser (artikel 17, nu artikel 19, stk. 4a, i præsidentielt dekret 917/86) er uforenelige, henholdsvis forenelige med fællesskabsretten?

---

(1)  Samling af Afgørelser 2005 I, s. 7453.

(2)  EFT L 6, s. 24.

(3)  EFT L 39, s. 40.

---

| 26.5.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 117/10 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 117/10

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Commissione tributaria provinciale di Latina (Italien) den 5. marts 2007 — Michele Ciampi mod Agenzia Entrate Ufficio Latina

(Sag C-131/07)

(2007/C 117/16)

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Commissione tributaria provinciale di Latina

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Michele Ciampi

Sagsøgt: Agenzia Entrate Ufficio Latina

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal Domstolens dom i sag C-207/04 (1) fortolkes således, at den italienske lovgiver skulle have udvidet den mere fordelagtige aldersgrænse for kvinder til også at gælde for mænd? |
| --- | --- |

1)

Skal Domstolens dom i sag C-207/04 (1) fortolkes således, at den italienske lovgiver skulle have udvidet den mere fordelagtige aldersgrænse for kvinder til også at gælde for mænd?

| 2) | Skal det i den foreliggende sag fastslås, at der skal anvendes en skattesats på 50 % af den, der anvendes på beløb ved arbejdsophør, på fratrædelsesgodtgørelse, der udbetales til mænd, allerede fra 50-års alderen? |
| --- | --- |

2)

Skal det i den foreliggende sag fastslås, at der skal anvendes en skattesats på 50 % af den, der anvendes på beløb ved arbejdsophør, på fratrædelsesgodtgørelse, der udbetales til mænd, allerede fra 50-års alderen?

| 3) | Henset til at det beløb, skatteyderen har betalt i indkomstskat for fysiske personer, ikke udgør en del af hans løn, da det ikke betales af arbejdsgiveren som følge af arbejdsforholdet, og henset til at det beløb, arbejdsgiveren har udbetalt til arbejdsgiveren som led i en frivillig fratrædelsesordning, ikke har karakter af løn, er det så i overensstemmelse med fællesskabsretten at fastslå, at aldersforskellen på 50 år for kvinder og 55 år for mænd er i strid med fællesskabsretten, når direktiv 79/7 (2) tillader medlemsstaterne at fastsætte forskellige aldersgrænser for pensionering? |
| --- | --- |

3)

Henset til at det beløb, skatteyderen har betalt i indkomstskat for fysiske personer, ikke udgør en del af hans løn, da det ikke betales af arbejdsgiveren som følge af arbejdsforholdet, og henset til at det beløb, arbejdsgiveren har udbetalt til arbejdsgiveren som led i en frivillig fratrædelsesordning, ikke har karakter af løn, er det så i overensstemmelse med fællesskabsretten at fastslå, at aldersforskellen på 50 år for kvinder og 55 år for mænd er i strid med fællesskabsretten, når direktiv 79/7 (2) tillader medlemsstaterne at fastsætte forskellige aldersgrænser for pensionering?

| 4) | Skal fællesskabsretten (Rådets direktiv 76/207/EØF af 9. februar 1976 (3), der forbyder forskelsbehandling på grundlag af køn) fortolkes således, at den er, henholdsvis ikke er til hinder for anvendelsen af de nationale bestemmelser, der har givet anledning til den verserende sag, med den virkning, at nærværende ret må lægge til grund, at de nationale bestemmelser (artikel 17, nu artikel 19, stk. 4a, i præsidentielt dekret 917/86) er uforenelige, henholdsvis forenelige med fællesskabsretten? |
| --- | --- |

4)

Skal fællesskabsretten (Rådets direktiv 76/207/EØF af 9. februar 1976 (3), der forbyder forskelsbehandling på grundlag af køn) fortolkes således, at den er, henholdsvis ikke er til hinder for anvendelsen af de nationale bestemmelser, der har givet anledning til den verserende sag, med den virkning, at nærværende ret må lægge til grund, at de nationale bestemmelser (artikel 17, nu artikel 19, stk. 4a, i præsidentielt dekret 917/86) er uforenelige, henholdsvis forenelige med fællesskabsretten?

---

(1)  Samling af Afgørelser 2005 I, s. 7453.

(2)  EFT L 6, s. 24.

(3)  EFT L 39, s. 40.

---

| 26.5.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 117/10 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 117/10

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Rechtbank van koophandel Brussel (Belgien) den 5. marts 2007 — Beecham Group plc, SmithKline Beecham plc, Glaxo Group Ltd, Stafford-Miller Ltd, GlaxoSmithKline Consumer Healthcare NV, GlaxoSmithKline Consumer Healthcare BV mod Andacon NV

(Sag C-132/07)

(2007/C 117/17)

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

Rechtbank van koophandel Brussel

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Beecham Group plc, SmithKline Beecham plc, Glaxo Group Ltd, Stafford-Miller Ltd, GlaxoSmithKline Consumer Healthcare NV, GlaxoSmithKline Consumer Healthcare BV

Sagsøgt: Andacon NV

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal artikel 9, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1891/2004 (1) fortolkes således, at det er forbudt for den kompetente toldafdeling eller det kompetente toldsted at give (eller lade give) en meddelelse i henhold til artikel 9, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1383/2003 (2), eller at foretage (eller lade foretage) en inspektion i henhold til artikel 9, stk. 3, andet afsnit, så længe en anmodning om indgriben, der er indgivet før den 1. juli 2004, ikke er blevet suppleret med den i artikel 6 i forordning (EF) nr. 1383/2003 nævnte erklæring? Er denne erklæring med andre ord en formel betingelse for den fortsatte gyldighed af anmodningen om indgriben? |
| --- | --- |

1)

Skal artikel 9, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1891/2004 (1) fortolkes således, at det er forbudt for den kompetente toldafdeling eller det kompetente toldsted at give (eller lade give) en meddelelse i henhold til artikel 9, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1383/2003 (2), eller at foretage (eller lade foretage) en inspektion i henhold til artikel 9, stk. 3, andet afsnit, så længe en anmodning om indgriben, der er indgivet før den 1. juli 2004, ikke er blevet suppleret med den i artikel 6 i forordning (EF) nr. 1383/2003 nævnte erklæring? Er denne erklæring med andre ord en formel betingelse for den fortsatte gyldighed af anmodningen om indgriben?

| 2) | Skal artikel 4, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1383/2003 fortolkes således, at den gav toldmyndighederne i Antwerpen mulighed for at forelægge seks vareprøver for varemærkeindehaveren, med henblik på at kunne afgøre, om der var tale om forfalskede varer, på den betingelse, at en sådan tilrådighedsstillelse af prøven ikke kan ligestilles med en grundig undersøgelse i henhold til artikel 9, stk. 3, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 1383/2003 — hvorved det er tilladt nøjagtigt at kontrollere oprindelsen af og herkomsten for varerne — eller med en grundig teknisk analyse af en udtaget prøve i henhold til artikel 9, stk. 3, sidste afsnit, i forordning (EF) nr. 1383/2003? Hvis spørgsmålet besvares bekræftende: skulle denne tilrådighedsstillelse da have fundet sted inden for den i forordningens artikel 4, stk. 1, nævnte frist på tre arbejdsdage? |
| --- | --- |

2)

Skal artikel 4, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1383/2003 fortolkes således, at den gav toldmyndighederne i Antwerpen mulighed for at forelægge seks vareprøver for varemærkeindehaveren, med henblik på at kunne afgøre, om der var tale om forfalskede varer, på den betingelse, at en sådan tilrådighedsstillelse af prøven ikke kan ligestilles med en grundig undersøgelse i henhold til artikel 9, stk. 3, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 1383/2003 — hvorved det er tilladt nøjagtigt at kontrollere oprindelsen af og herkomsten for varerne — eller med en grundig teknisk analyse af en udtaget prøve i henhold til artikel 9, stk. 3, sidste afsnit, i forordning (EF) nr. 1383/2003? Hvis spørgsmålet besvares bekræftende: skulle denne tilrådighedsstillelse da have fundet sted inden for den i forordningens artikel 4, stk. 1, nævnte frist på tre arbejdsdage?

| 3) | Er forordning (EF) nr. 1383/2003 til hinder for, at belgiske toldtjenestemænd videregiver oplysninger, der er blevet erhvervet inden for rammerne af gennemførelsen af forordningen, udenfor de i forordningen fastsatte kanaler — her tænkes bl.a. på forordningens artikel 9, stk. 2, og artikel 9, stk. 3, første afsnit — f.eks. inden for rammerne af en af de belgiske domstole anordnet vidneafhøring eller forelæggelse af skriftstykker? |
| --- | --- |

3)

Er forordning (EF) nr. 1383/2003 til hinder for, at belgiske toldtjenestemænd videregiver oplysninger, der er blevet erhvervet inden for rammerne af gennemførelsen af forordningen, udenfor de i forordningen fastsatte kanaler — her tænkes bl.a. på forordningens artikel 9, stk. 2, og artikel 9, stk. 3, første afsnit — f.eks. inden for rammerne af en af de belgiske domstole anordnet vidneafhøring eller forelæggelse af skriftstykker?

| 4) | Er forordning (EF) nr. 1383/2003 til hinder for, at oplysninger, der er blevet opnået ved anvendelsen af artikel 4, stk. 2 (jf. det andet spørgsmål) og artikel 9, stk. 2 og 3 — og som ikke er de i artikel 9, stk. 3, første afsnit, nævnte oplysninger — eller ved gennemførelsen af en af en belgisk dommer anordnet vidneafhøring eller forelæggelse af skriftstykker (jf. det tredje spørgsmål), anvendes inden for rammerne af en procedure, der ikke tjener til, at det fastslås, at der er tale om en forfalskning af varer, f.eks. inden for rammerne af en procedure til bekæmpelse af parallelimport? |
| --- | --- |

4)

Er forordning (EF) nr. 1383/2003 til hinder for, at oplysninger, der er blevet opnået ved anvendelsen af artikel 4, stk. 2 (jf. det andet spørgsmål) og artikel 9, stk. 2 og 3 — og som ikke er de i artikel 9, stk. 3, første afsnit, nævnte oplysninger — eller ved gennemførelsen af en af en belgisk dommer anordnet vidneafhøring eller forelæggelse af skriftstykker (jf. det tredje spørgsmål), anvendes inden for rammerne af en procedure, der ikke tjener til, at det fastslås, at der er tale om en forfalskning af varer, f.eks. inden for rammerne af en procedure til bekæmpelse af parallelimport?

---

(1)  Kommissionens forordning (EF) nr. 1891/2004 af 21.10.2004 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1383/2003 om toldmyndighedernes indgriben over for varer, der mistænkes for at krænke visse intellektuelle ejendomsrettigheder, og om foranstaltninger over for varer, der krænker sådanne rettigheder (EUT L 328, s. 16).

(2)  EUT L 196 af 2.8.2003, s. 7.

---

| 26.5.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 117/11 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 117/11

---

Appel iværksat den 6. marts 2007 af Raiffeisen Zentralbank Österreich AG til prøvelse af dom afsagt den 14. december 2006 af Retten i Første Instans (Anden Afdeling) i de forenede sager T-259/02 — T-264/04 og T-271/02, Raiffeisen Zentralbank Österreich AG m.fl. mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, vedrørende sag T-259/02

(Sag C-133/07 P)

(2007/C 117/18)

Processprog: tysk

Parter

Appellant: Raiffeisen Zentralbank Österreich AG (ved Rechtsanwalt S. Völcker og G. Terhorst)

Den anden part i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Appellanten har nedlagt følgende påstande

| — | Dom afsagt den 14. december 2006 af Retten i Første Instans i de forenede sager T-259/02 — T-264/02 og T-271/02 (1) ophæves, for så vidt som Kommissionen frifindes i det af RZB anlagte søgsmål. |
| --- | --- |

—

Dom afsagt den 14. december 2006 af Retten i Første Instans i de forenede sager T-259/02 — T-264/02 og T-271/02 (1) ophæves, for så vidt som Kommissionen frifindes i det af RZB anlagte søgsmål.

| — | Artikel 3 i Kommissionens beslutning af 11. juni 2002 (K(2002) 2091) annulleres for så vidt angår RZB. |
| --- | --- |

—

Artikel 3 i Kommissionens beslutning af 11. juni 2002 (K(2002) 2091) annulleres for så vidt angår RZB.

| — | Subsidiært nedsættes den bøde, som RZB er blevet pålagt ved den anfægtede beslutnings artikel 3, efter Domstolens frie skøn. |
| --- | --- |

—

Subsidiært nedsættes den bøde, som RZB er blevet pålagt ved den anfægtede beslutnings artikel 3, efter Domstolens frie skøn.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Retten har tilsidesat artikel 81 EF, idet den har antaget, at Kommissionen kan slutte, at udvalgsmødernes blotte udstrækning til hele en medlemsstats område kan påvirke den mellemstatslige samhandel.

Retten har med urette anset udvalgsmøderne for en »meget alvorlig overtrædelse «i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i retningslinjerne for bødeberegningen. Retten har foretaget en urigtig anvendelse af de i retningslinjerne nævnte kriterier for overtrædelsens grovhed (overtrædelsens art, konkrete indvirkning på markedet, det relevante markeds udstrækning), har ikke taget hensyn til selektiviteten i Kommissionens forfølgning og har ikke til sidst foretaget den samlede afvejning af alle synspunkter, som den selv kræver.

Retten har på retsstridig vis tilskrevet RZB hele Raiffeisen-sektorens markedsandele. Derved har Retten med urette begrænset sin prøvelse til kun »åbenbar «forskellig behandling i forhold til andre banker. Der har ikke været det nødvendige retsgrundlag til en fuld tilskrivning.

Retten har bedømt RZB's samarbejde retligt forkert. Retten har anvendt kriteriet »betydelig merværdi «i strid med forbuddet mod tilbagevirkende kraft, har set bort fra, at diverse samarbejdsbidrag fra RZB var frivillige, har med urette lagt en omvendt bevisbyrde med hensyn til værdien af samarbejdet til grund, har uretmæssigt afvist den fælles redegørelse for de faktiske omstændigheder som en ubrugelig form for samarbejde, og har fejlagtigt ikke anset RZB's indrømmelse af, at aftalerne havde et konkurrencebegrænsende formål, for et samarbejdsbidrag.

---

(1)  EFT C 331, s. 29.

---

| 26.5.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 117/12 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 117/12

---

Appel iværksat den 6. marts 2007 af Bank Austria Creditanstalt AG til prøvelse af dom afsagt den 14. december 2006 af Retten i Første Instans (Anden Afdeling) i de forenede sager T-259/02 — T-264/02 og T-271/02, Raiffeisen Zentralbank Österreich AG m.fl. mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, vedrørende sag T-260/02

(Sag C-135/07 P)

(2007/C 117/19)

Processprog: tysk

Parter

Appellant: Bank Austria Creditanstalt AG (ved Rechtsanwalt Dres. C. Zschocke og J. Beninca)

Den anden part i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Appellanten/Appellanterne har nedlagt følgende påstande

| — | Dom afsagt den 14. december 2006 af Retten i Første Instans i de forenede sager T-259/02 — T-264/02 og T-271/02 (1) i sag T-260/02 ophæves helt eller delvist. |
| --- | --- |

—

Dom afsagt den 14. december 2006 af Retten i Første Instans i de forenede sager T-259/02 — T-264/02 og T-271/02 (1) i sag T-260/02 ophæves helt eller delvist.

| — | Kommissionens beslutning af 11. juni 2002 i sag COMP/36.571 annulleres for så vidt angår BA-CA. |
| --- | --- |

—

Kommissionens beslutning af 11. juni 2002 i sag COMP/36.571 annulleres for så vidt angår BA-CA.

| — | Subsidiært nedsættes den bøde, som BA-CA er blevet pålagt i Kommissionens omtvistede beslutning. |
| --- | --- |

—

Subsidiært nedsættes den bøde, som BA-CA er blevet pålagt i Kommissionens omtvistede beslutning.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Med sin appel ønsker appellanten en ophævelse af Rettens dom af 14. december 2006. Appellanten har anført talrige begrundelsesmangler, retlige fejl og procedurefejl.

Appellanten har kritiseret, at den anfægtede dom ikke på en måde, som kan efterprøves, har bekræftet Kommissionens opfattelse, hvorefter udvalgsmøderne havde haft negative økonomiske virkninger. Ifølge appellanten tilsidesætter den anfægtede dom principperne om bevisførelse, idet den har misforstået de krav, der stilles til økonomiske rapporter som bevis for manglende økonomiske virkninger. På grund af den fremlagte rapport havde man ikke måtte tage hensyn til økonomiske virkninger ved fastsættelsen af bøden.

Appellanten har anført, at der i den anfægtede dom er set bort fra de krav, de europæiske retsinstanser stiller til en nedsættelse af bøden på grund af bødeformindskende faktorer. Som følge af denne retlige fejl er Kommissionens skønsfejl ved ikke at anse deltagelsen af offentlige myndigheder og offentlighedens omfattende og beviste kendskab til udvalgsmøderne for bødeformindskende ikke blevet korrigeret.

Med sit tredje anbringende har appellanten gjort gældende, at der foreligger begrundelsesmangler, tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet samt yderligere retlige og proceduremæssige fejl i den anfægtede dom i forbindelse med Kommissionens bedømmelse af appellantens samarbejdsbidrag.

Appellanten har fra begyndelsen samarbejdet med Kommissionen ved gennemgangen af sagsforholdet. Appellanten har navnlig fremlagt en omfattende beskrivelse af udvalgsmøderne og omfangsrige dokumenter på et tidligt tidspunkt i sagsforløbet, hvilket appellanten ikke var forpligtet til, og dette materiale blev ifølge Rettens fastlæggelse af de faktiske omstændigheder anvendt af Kommissionen til den omtvistede beslutning. Med sit svar på meddelelsen af klagepunkter har appellanten derudover fremlagt en beskrivelse af de faktiske omstændigheder, som ifølge konstateringerne i den anfægtede dom ligeledes kunnet anvendes af Kommissionen til den omtvistede beslutning.

For appellantens omfattende, nyttige og beviste samarbejde er der i den anfægtede dom — og den omtvistede beslutning — ikke blevet givet en nedsættelse af bøden. Dette udgør en fejlagtig anvendelse af samarbejdsmeddelelsen, hvilket er i strid med ligebehandlingsprincippet og princippet om beskyttelse af den berettigede forventning. Endvidere er appellantens ret til at blive hørt blevet tilsidesat i den anfægtede dom, idet appellanten ikke forinden har kunnet tage stilling til antagelser i dommen vedrørende størrelsen af den bøde, appellanten er blevet pålagt.

---

(1)  EUT C 331, s. 29.

---

| 26.5.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 117/13 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 117/13

---

Sag anlagt den 7. marts 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Spanien

(Sag C-136/07)

(2007/C 117/20)

Processprog: spansk

Parter

Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved H. Støvlbæk og R. Vidal Puig, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Kongeriget Spanien

Sagsøgerens påstande

| — | Det fastslås, at Kongeriget Spanien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 89/48/EØF af 21. december 1988 om indførelse af en generel ordning for gensidig anerkendelse af eksamensbeviser for erhvervskompetencegivende videregående uddannelser af mindst tre års varighed (1) og af Rådets direktiv 92/51/EØF af 18. juni 1992 om anden generelle ordning for anerkendelse af erhvervsuddannelser til supplering af direktiv 89/48/EØF (2) hvad angår adgangen til erhvervet som flyveleder. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Kongeriget Spanien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 89/48/EØF af 21. december 1988 om indførelse af en generel ordning for gensidig anerkendelse af eksamensbeviser for erhvervskompetencegivende videregående uddannelser af mindst tre års varighed (1) og af Rådets direktiv 92/51/EØF af 18. juni 1992 om anden generelle ordning for anerkendelse af erhvervsuddannelser til supplering af direktiv 89/48/EØF (2) hvad angår adgangen til erhvervet som flyveleder.

| — | Kongeriget Spanien tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kongeriget Spanien tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

| 1) | Direktiv 89/48/EØF gælder for adgangen til og udøvelsen af erhvervet som flyveleder i Spanien, eftersom






  — | alle de eksamensbeviser, certifikater og autorisationer, der kræves for at udøve erhvervet som flyveleder i Spanien, er »eksamensbeviser «i direktiv 89/48/EF's forstand |
| --- | --- | --- |

1)

Direktiv 89/48/EØF gælder for adgangen til og udøvelsen af erhvervet som flyveleder i Spanien, eftersom

—

alle de eksamensbeviser, certifikater og autorisationer, der kræves for at udøve erhvervet som flyveleder i Spanien, er »eksamensbeviser «i direktiv 89/48/EF's forstand

| — | erhvervet som flyveleder er et »lovreguleret erhverv «i direktiv 89/48/EF's forstand. |
| --- | --- |

—

erhvervet som flyveleder er et »lovreguleret erhverv «i direktiv 89/48/EF's forstand.

| 2) | Til trods herfor har Kongeriget Spanien ikke truffet de nødvendige foranstaltninger for at gennemføre direktiv 89/48/EF for erhvervet som flyveleder. |
| --- | --- |

2)

Til trods herfor har Kongeriget Spanien ikke truffet de nødvendige foranstaltninger for at gennemføre direktiv 89/48/EF for erhvervet som flyveleder.

| 3) | Kongeriget Spanien har også tilsidesat sine forpligtelser i henhold til direktiv 92/51/EØF, idet






  — | direktiv 92/51/EØF finder anvendelse for erhvervet som flyveleder |
| --- | --- | --- |

3)

Kongeriget Spanien har også tilsidesat sine forpligtelser i henhold til direktiv 92/51/EØF, idet

—

direktiv 92/51/EØF finder anvendelse for erhvervet som flyveleder

| — | Kongeriget Spanien har ikke truffet de nødvendige foranstaltninger for at gennemføre direktiv 92/51/EØF for erhvervet som flyveleder. |
| --- | --- |

—

Kongeriget Spanien har ikke truffet de nødvendige foranstaltninger for at gennemføre direktiv 92/51/EØF for erhvervet som flyveleder.

| 4) | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/23/EF af 5. april 2006 om et EF-flyveledercertifikat (3) indfører en ordning for gensidig anerkendelse af flyveledercertifikater, der udstedes i henhold til nævnte direktiv. Medlemsstaternes frist for at efterkomme direktivet udløber dog først den 17. maj 2008. Indtil denne dato finder direktiv 89/48/EØF og 92/51/EØF derfor fortsat anvendelse for adgangen til og udøvelsen af erhvervet som flyveleder i Spanien. |
| --- | --- |

4)

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/23/EF af 5. april 2006 om et EF-flyveledercertifikat (3) indfører en ordning for gensidig anerkendelse af flyveledercertifikater, der udstedes i henhold til nævnte direktiv. Medlemsstaternes frist for at efterkomme direktivet udløber dog først den 17. maj 2008. Indtil denne dato finder direktiv 89/48/EØF og 92/51/EØF derfor fortsat anvendelse for adgangen til og udøvelsen af erhvervet som flyveleder i Spanien.

---

(1)  EFT L 19, s. 16.

(2)  EFT L 209, s. 25.

(3)  EUT L 114, s. 22.

---

| 26.5.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 117/13 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 117/13

---

Appel iværksat den 8. marts 2007 af Österreichische Volksbanken-AG til prøvelse af dom afsagt den 14. december 2006 af Retten i Første Instans (Anden Afdeling) i de forenede sager T-259/02 — T-264/02 og T-271/02, Raiffeisen Zentralbank Österreich AG m.fl. mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, vedrørende sag T-271/02

(Sag C-137/07 P)

(2007/C 117/21)

Processprog: tysk

Parter

Appellant: Österreichische Volksbanken-AG (ved Rechtsanwälte A. Ablasser-Neuhuber, R. Bierwagen og F. Neumayr)

Den anden part i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Appellanten har nedlagt følgende påstande

| 1) | Domskonklusion nr. 2 og 4 i Rettens dom af 14. december 2006 i de forenede sager T-259/02 — T-264/02 og T-271/02 (1) ophæves, og






  a) | Kommissionens beslutning 2004/138/EF af 11. juni 2002 i kartelsag COMP/36.571/D-1, som er genstand for retstvisten, annulleres i overensstemmelse med de for Retten nedlagte påstande 1 og 3, for så vidt den er rettet til appellanten, subsidiært nedsættes den bøde, appellanten er blevet pålagt, i overensstemmelse med den for Retten nedlagte påstand 3, eller |
| --- | --- | --- |

1)

Domskonklusion nr. 2 og 4 i Rettens dom af 14. december 2006 i de forenede sager T-259/02 — T-264/02 og T-271/02 (1) ophæves, og

a)

Kommissionens beslutning 2004/138/EF af 11. juni 2002 i kartelsag COMP/36.571/D-1, som er genstand for retstvisten, annulleres i overensstemmelse med de for Retten nedlagte påstande 1 og 3, for så vidt den er rettet til appellanten, subsidiært nedsættes den bøde, appellanten er blevet pålagt, i overensstemmelse med den for Retten nedlagte påstand 3, eller

| b) | mere subsidiært hjemvises sagen til Retten til fornyet behandling og afgørelse, såfremt retstvisten ikke er moden til påkendelse. |
| --- | --- |

b)

mere subsidiært hjemvises sagen til Retten til fornyet behandling og afgørelse, såfremt retstvisten ikke er moden til påkendelse.

| 2) | Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger, subsidiært træffes afgørelsen om sagens omkostninger af Retten, såfremt sagen hjemvises. |
| --- | --- |

2)

Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger, subsidiært træffes afgørelsen om sagens omkostninger af Retten, såfremt sagen hjemvises.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Appellanten har begrundet sin appel af Rettens dom således:

| | Retten har fortolket kriteriet om virksomhedsaftalers og -adfærds påvirkning af samhandlen mellem medlemsstater fejlagtigt og begået en retlig fejl ved at anvende dette på den foreliggende sag. I sin afgørelse af Retten fejlagtigt relativiseret betydningen af kriteriet om markedsafskærmende virkninger: Det er ikke klart, af hvilke grunde Retten ikke i det mindste vil tillægge kriteriet om markedsafskærmende virkninger en stor værdi som indicium med henblik på at afgøre, hvorvidt der foreligger en påvirkning af den mellemstatslige samhandel. Det kritiseres endvidere, at Retten har foretaget en samlet prøvelse af udvalgsmødernes grænseoverskridende virkninger i stedet for at undersøge, hvorvidt Lombard-netværkets enkelte udvalg hver især eventuelt har haft indvirkning på handlen mellem medlemsstaterne. Den udvidende fortolkning af artikel 81, stk. 1, EF, hvorefter et kartel, som udstrækker sig til hele en medlemsstat område, allerede ifølge selve sin natur er egnet til at afskærme markederne og påvirke samhandlen inden for Fællesskabet, eller der i hvert fald består en stærk formodning herfor, er ikke i overensstemmelse med hensynene bag denne fællesskabsretlige bestemmelse. |
| --- | --- |

Retten har fortolket kriteriet om virksomhedsaftalers og -adfærds påvirkning af samhandlen mellem medlemsstater fejlagtigt og begået en retlig fejl ved at anvende dette på den foreliggende sag. I sin afgørelse af Retten fejlagtigt relativiseret betydningen af kriteriet om markedsafskærmende virkninger: Det er ikke klart, af hvilke grunde Retten ikke i det mindste vil tillægge kriteriet om markedsafskærmende virkninger en stor værdi som indicium med henblik på at afgøre, hvorvidt der foreligger en påvirkning af den mellemstatslige samhandel. Det kritiseres endvidere, at Retten har foretaget en samlet prøvelse af udvalgsmødernes grænseoverskridende virkninger i stedet for at undersøge, hvorvidt Lombard-netværkets enkelte udvalg hver især eventuelt har haft indvirkning på handlen mellem medlemsstaterne. Den udvidende fortolkning af artikel 81, stk. 1, EF, hvorefter et kartel, som udstrækker sig til hele en medlemsstat område, allerede ifølge selve sin natur er egnet til at afskærme markederne og påvirke samhandlen inden for Fællesskabet, eller der i hvert fald består en stærk formodning herfor, er ikke i overensstemmelse med hensynene bag denne fællesskabsretlige bestemmelse.

| | Retten har fejlagtigt ikke anvendt de af Kommissionen og i retspraksis udviklede betingelser for omsætningsberegningen på tilskrivningen af de decentrale bankers markedsandele til det centrale institut. Retten har derved set bort fra, at der både ved fordelingen af omsætningen og fordelingen af markedsandele i den foreliggende sag er tale om det samme problem, nemlig bestemmelsen af den tilladte bøde. Det fremgår ikke, hvorfor de ensartede spørgsmål vedrørende beregningen af omsætningen og bestemmelsen af markedsandelene skal bedømmes efter forskellige målestokke. Selv om det antoges, at de decentrale bankers markedsandele kunne tilskrives det centrale institut efter en anden målestok end den, der gælder for omsætningsberegningen, er den af Retten valgte målestok behæftet med fejl og ulovlig. |
| --- | --- |

Retten har fejlagtigt ikke anvendt de af Kommissionen og i retspraksis udviklede betingelser for omsætningsberegningen på tilskrivningen af de decentrale bankers markedsandele til det centrale institut. Retten har derved set bort fra, at der både ved fordelingen af omsætningen og fordelingen af markedsandele i den foreliggende sag er tale om det samme problem, nemlig bestemmelsen af den tilladte bøde. Det fremgår ikke, hvorfor de ensartede spørgsmål vedrørende beregningen af omsætningen og bestemmelsen af markedsandelene skal bedømmes efter forskellige målestokke. Selv om det antoges, at de decentrale bankers markedsandele kunne tilskrives det centrale institut efter en anden målestok end den, der gælder for omsætningsberegningen, er den af Retten valgte målestok behæftet med fejl og ulovlig.

| | Retten har med urette afvist appellantens klagepunkter vedrørende manglende hensyntagen til formildende omstændigheder. Retten har navnlig ikke ved den retlige vurdering taget tilstrækkeligt i betragtning, at appellanten havde en underordnet funktion i det samlede kartel, og at det ikke hos appellanten var nødvendigt at gennemføre efterprøvelse med tvang, da appellanten frivilligt samarbejde med Kommissionen. Appellanten har en meget lille markedsandel, er ikke af de andre banker blevet indbudt til den snævre kreds og har deltaget i betydeligt færre møder. De af appellanten anførte forhold, som taler for formildende omstændigheder, er delvist overhovedet ikke blevet inddraget. Hverken Kommissionen eller Retten har opfyldt sin forpligtelse til at analyse og tage stilling til de fremførte forhold uden at begå retlige fejl. |
| --- | --- |

Retten har med urette afvist appellantens klagepunkter vedrørende manglende hensyntagen til formildende omstændigheder. Retten har navnlig ikke ved den retlige vurdering taget tilstrækkeligt i betragtning, at appellanten havde en underordnet funktion i det samlede kartel, og at det ikke hos appellanten var nødvendigt at gennemføre efterprøvelse med tvang, da appellanten frivilligt samarbejde med Kommissionen. Appellanten har en meget lille markedsandel, er ikke af de andre banker blevet indbudt til den snævre kreds og har deltaget i betydeligt færre møder. De af appellanten anførte forhold, som taler for formildende omstændigheder, er delvist overhovedet ikke blevet inddraget. Hverken Kommissionen eller Retten har opfyldt sin forpligtelse til at analyse og tage stilling til de fremførte forhold uden at begå retlige fejl.

---

(1)  EUT C 331, s. 29.

---

| 26.5.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 117/14 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 117/14

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Hof van beroep te Antwerpen (Belgien) den 9. marts 2007 — Belgische Staat mod N.V. Cobelfret

(Sag C-138/07)

(2007/C 117/22)

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

Hof van beroep te Antwerpen

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Belgische Staat

Sagsøgt: N.V. Cobelfret

Præjudicielle spørgsmål

Er bestemmelser som de belgiske om fradrag i den samlede skattepligtige indkomst (DBI), hvorefter det relevante udbytte i første række lægges til moderselskabets beskatningsgrundlag og det således modtagne udbytte i overensstemmelse med WIB's artikel 205, stk. 2, herefter i næste række kun kan fratrækkes modeselskabets beskatningsgrundlag (med 95 %) i det omfang moderselskabet har et skattepligtigt overskud, foreneligt med artikel 4 i Rådets direktiv 90/435/EØF (1) af 23. juli 1990 om en fælles beskatningsordning for moder- og datterselskaber fra forskellige medlemsstater, når en sådan begrænsning af fradrag for samlet skattepligtig indkomst får til virkning, at et moderselskab bliver beskattet af det modtagne udbytte i et senere skatteår, hvis det ikke havde eller kun havde et utilstrækkeligt skattepligtigt overskud i den periode, hvor udlodningen skete, fordi det skattemæssige underskud for det relevante skatteår blev anvendt forkert og således ikke længere kan henføres til et beløb, der svarer til det modtagne udbytte, som — såfremt der ikke havde været et skattemæssigt underskud — under alle omstændigheder ville have været 95 % skattefrit?

---

(1)  EFT L 225, s. 6.

---

| 26.5.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 117/15 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 117/15

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesverwaltungsgericht (Tyskland) den 12. marts 2007 — Hecht-Pharma GmbH mod Staatliches Gewerbeaufsichtsamt Lüneburg

(Sag C-140/07)

(2007/C 117/23)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Bundesverwaltungsgericht

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Hecht-Pharma GmbH

Sagsøgt: Staatliches Gewerbeaufsichtsamt Lüneburg

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Betyder reglen om tilfælde af tvivl i artikel 2, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/83/EF af 6. november 2001 om oprettelse af en fællesskabskodeks for humanmedicinske lægemidler (1), som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/27/EF af 31. marts 2004 (2), at direktiv 2001/83/EF skal finde anvendelse på et produkt, der eventuelt skal klassificeres som lægemiddel, men hvis egenskaber som lægemiddel ikke er positivt fastslået? Hvilken grad af sandsynlighed, og følgelig hvilken grad af oplysning, kræves i givet fald som grundlag for anvendelse af direktiv 2001/83/EF? |
| --- | --- |

1)

Betyder reglen om tilfælde af tvivl i artikel 2, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/83/EF af 6. november 2001 om oprettelse af en fællesskabskodeks for humanmedicinske lægemidler (1), som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/27/EF af 31. marts 2004 (2), at direktiv 2001/83/EF skal finde anvendelse på et produkt, der eventuelt skal klassificeres som lægemiddel, men hvis egenskaber som lægemiddel ikke er positivt fastslået? Hvilken grad af sandsynlighed, og følgelig hvilken grad af oplysning, kræves i givet fald som grundlag for anvendelse af direktiv 2001/83/EF?

| 2) | Kan et produkt, der ikke er et præsentationslægemiddel, betragtes som et funktionslægemiddel, jf. artikel 1, nr. 2, i direktiv 2001/83/EF, som affattet ved direktiv 2004/27/EF, på grund af en bestanddel, der i en bestemt dosering kan fremkalde fysiologiske ændringer, men hvis dosering i det produkt, der foreligger til vurdering — ved forskriftsmæssig brug — er lavere end denne? Skal dette spørgsmål henføres under kriteriet »farmakologisk virkning «eller kriteriet »påvirkning af fysiologiske funktioner hos mennesker«? |
| --- | --- |

2)

Kan et produkt, der ikke er et præsentationslægemiddel, betragtes som et funktionslægemiddel, jf. artikel 1, nr. 2, i direktiv 2001/83/EF, som affattet ved direktiv 2004/27/EF, på grund af en bestanddel, der i en bestemt dosering kan fremkalde fysiologiske ændringer, men hvis dosering i det produkt, der foreligger til vurdering — ved forskriftsmæssig brug — er lavere end denne? Skal dette spørgsmål henføres under kriteriet »farmakologisk virkning «eller kriteriet »påvirkning af fysiologiske funktioner hos mennesker«?

| 3) | Har de kriterier for klassificering som lægemiddel, som foruden farmakologiske egenskaber er relevante ifølge EF-Domstolens retspraksis, nemlig »anvendelsesmåde, produktets udbredelse, forbrugernes kendskab [...] samt de risici, som dets brug kan medføre «(Domstolens dom af 9.6.2005, forenede sager C-211/03 m.fl., Sml. I, s. 5141, jf. s. 5217, præmis 51) fortsat betydning, efter at lægemiddeldefinitionen blev ændret ved direktiv 2004/27/EF? |
| --- | --- |

3)

Har de kriterier for klassificering som lægemiddel, som foruden farmakologiske egenskaber er relevante ifølge EF-Domstolens retspraksis, nemlig »anvendelsesmåde, produktets udbredelse, forbrugernes kendskab [...] samt de risici, som dets brug kan medføre «(Domstolens dom af 9.6.2005, forenede sager C-211/03 m.fl., Sml. I, s. 5141, jf. s. 5217, præmis 51) fortsat betydning, efter at lægemiddeldefinitionen blev ændret ved direktiv 2004/27/EF?

---

(1)  EFT L 311, s. 67.

(2)  EFT L 136, s. 34.

---

| 26.5.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 117/15 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 117/15

---

Sag anlagt den 9. marts 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Forbundsrepublikken Tyskland

(Sag C-141/07)

(2007/C 117/24)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved B. Schima, som befuldmægtiget)

Sagsøgt: Forbundsrepublikken Tyskland

Sagsøgerens påstande

| — | Det fastslås, at Forbundsrepublikken Tyskland har tilsidesat sine forpligtelser i medfør af artikel 28 og 30 EF, idet der i den tyske apotekerlovs § 14, stk. 5 og 6, stilles nogle kumulative krav til aftaler om lægemiddelforsyning, som fører til, at det i praksis gøres umuligt for apoteker fra andre medlemsstater at varetage den almindelige lægemiddelforsyning af et sygehus. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Forbundsrepublikken Tyskland har tilsidesat sine forpligtelser i medfør af artikel 28 og 30 EF, idet der i den tyske apotekerlovs § 14, stk. 5 og 6, stilles nogle kumulative krav til aftaler om lægemiddelforsyning, som fører til, at det i praksis gøres umuligt for apoteker fra andre medlemsstater at varetage den almindelige lægemiddelforsyning af et sygehus.

| — | Forbundsrepublikken Tyskland tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Forbundsrepublikken Tyskland tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Artikel 28 EF forbyder alle kvantitative indførselsrestriktioner såvel som alle foranstaltninger med tilsvarende virkning mellem medlemsstaterne. Enhver af medlemsstaternes bestemmelser for handelen, som direkte eller indirekte, aktuelt eller potentielt, kan hindre samhandelen i Fællesskabet, skal betragtes som foranstaltninger med tilsvarende virkning som kvantitative restriktioner. Den omstændighed, at de nationale forskrifter om handel med lægemidler på fællesskabsrettens nuværende udviklingstrin kun er harmoniseret på visse områder, fritager ikke medlemsstaterne fra deres forpligtelse til at overholde bestemmelserne om de frie varebevægelser.

I henhold til den tyske apotekslovs § 14 kan de tyske sygehuse i stedet for at indrette eget sygehusapotek overlade lægemiddelforsyningen til et eksternt apotek. I samme bestemmelse opstilles imidlertid nogle kumulative krav til en sådan aftale om lægemiddelforsyning, som fører til, at det i praksis gøres umuligt for apotekere fra andre medlemsstater at varetage den almindelige lægemiddelforsyning af et sygehus, eftersom visse af de foreskrevne aftaleelementer kun kan opfyldes af apoteker, der er etableret i nærheden af det sygehus, der skal leveres til.

Ifølge Domstolens retspraksis falder nationale bestemmelser, som begrænser eller forbyder bestemte former for salg, ikke ind under artikel 28 EF, hvis følgende to betingelser er opfyldt: for det første skal de omhandlede nationale bestemmelser finde anvendelse på alle de berørte erhvervsdrivende, der udøver virksomhed i indlandet, og for det andet skal bestemmelserne, såvel retligt som faktisk, påvirke afsætningen af indenlandsk fremstillede varer og varer fra andre medlemsstater på samme måde. I det foreliggende tilfælde er det imidlertid kun den første betingelse, som er opfyldt, mens inden- og udenlandske varer ikke, såvel retligt som faktisk, påvirkes på samme måde af det lovbestemte krav om, at alle aftaleelementer skal kunne opfyldes af en enkelt udbyder. I kraft af denne regel bliver markedsadgangen gjort vanskeligere for varer fra andre medlemsstater end for indenlandske varer. Herved er det ifølge Domstolens retspraksis uden betydning, at også indenlandske apoteker, der ikke ligger i nærheden af et sygehus, udsættes for de samme vanskeligheder. En national foranstaltning, der ikke begunstiger alle indenlandske varer, og som ikke kun stiller indførte, men også indenlandske varer ringere, kan nemlig også kvalificeres som en begrænsning af handelen mellem medlemsstater.

Restriktioner for samhandelen i Fællesskabet kan begrundes i tvingende almene hensyn, navnlig i krav til den offentlige sikkerhed og sundhed. Herved skal de omhandlede nationale bestemmelser være egnede, nødvendige og forholdsmæssige. I det foreliggende tilfælde er den lovbestemte obligatoriske sammenstilling af alle de nævnte aftaleelementer ikke påkrævet af hensyn til sundhedsbeskyttelsen. Derimod bør det være muligt, at et apotek, der er beliggende langt fra det sygehus, som skal forsynes, overtager den almindelige levering af lægemidler, selv hvis apoteket er beliggende i en anden medlemsstat.

---

| 26.5.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 117/16 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 117/16

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Finanzgericht Hamburg (Tyskland) den 13. marts 2007 — Firma A.O.B. Reuter & Co. mod Hauptzollamt Hamburg-Jonas

(Sag C-143/07)

(2007/C 117/25)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Finanzgericht Hamburg

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Firma A.O.B. Reuter & Co.

Sagsøgt: Hauptzollamt Hamburg-Jonas

Præjudicielle spørgsmål

Er det udelukkende eksportørens urigtige oplysninger i udførselsangivelsen, som sanktioneres i henhold til artikel 11, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 3665/87 (1), eller er det alene tilsidesættelsen af de materielle betingelser for at opnå restitution, som er genstand for sanktionen?

---

(1)  EFT L 351, s. 1.

---

| 26.5.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 117/16 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 117/16

---

Appel iværksat den 13. marts 2007 af K-Swiss, Inc. til prøvelse af kendelse afsagt den 14. december 2006 af Retten i Første Instans (Tredje Afdeling) i sag T-14/06, K-Swiss, Inc. mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

(Sag C-144/07 P)

(2007/C 117/26)

Processprog: engelsk

Parter

Appellant: K-Swiss, Inc. (ved avocat H.E. Hübner)

Den anden part i appelsagen: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

Appellanten har nedlagt følgende påstande

| — | Kendelsen afsagt af Retten i Første Instans ophæves. |
| --- | --- |

—

Kendelsen afsagt af Retten i Første Instans ophæves.

| — | Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Anbringender og væsentligste argumenter

Appellanten har gjort gældende, at Retten i Første Instans ved at fastslå, at appellantens sag var anlagt for sent, tilsidesatte regel 61, 62 og 68 i Kommissionens forordning (EF) nr. 2868/95 af 13. december 1995 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 40/94 om EF-varemærker (1).

---

(1)  EFT 1995 L 303, s. 1.

---

| 26.5.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 117/17 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 117/17

---

Sag anlagt den 15. marts 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Portugisiske Republik

(Sag C-150/07)

(2007/C 117/27)

Processprog: portugisisk

Parter

Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved G. Wilms og M. Afonso, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Den Portugisiske Republik

Sagsøgerens påstande

| — | Det fastslås, at Den Portugisiske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 2, artikel 6, stk. 2, artikel 9, 10 og 11 i forordning (EØF) nr. 1552/89 (1), idet den har nægtet at betale Kommissionen morarenter, som den skylder for for sen betaling af egne indtægter i forbindelse med ATA-proceduren, og idet den ikke har ændret sin nationale praksis med hensyn til registreringen af egne indtægter i forbindelse med denne procedure. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Den Portugisiske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 2, artikel 6, stk. 2, artikel 9, 10 og 11 i forordning (EØF) nr. 1552/89 (1), idet den har nægtet at betale Kommissionen morarenter, som den skylder for for sen betaling af egne indtægter i forbindelse med ATA-proceduren, og idet den ikke har ændret sin nationale praksis med hensyn til registreringen af egne indtægter i forbindelse med denne procedure.

| — | Den Portugisiske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Den Portugisiske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Den 21. februar 1992, som var datoen for den officielle fastlæggelse af den pågældende toldskyld, var disse beløb ikke formelt blevet anfægtet hverken af skyldnerne eller af de garanterende organisationer, og der er stillet sikkerhed for betalingen af denne skyld i henhold til ATA-konventionens artikel 6, stk. 1. Betingelserne for registrering af de konstaterede fordringer i A-regnskabet var derfor opfyldt.

De omhandlede beløb burde have været registreret i A-regnskabet og stillet til rådighed for Fællesskabets budget inden for de frister, der er fastsat i forordning nr. 1552/89. For så vidt som de portugisiske myndigheder var forsinkede med registreringen af disse beløb i den konto, der er omhandlet i artikel 9, stk. 1, i forordning nr. 1552/89, skal der betales morarenter i henhold til denne forordnings artikel 11 og efter den 31. maj 2000 i henhold til artikel 11 i forordning nr. 1150/2000 (2). Derudover burde de portugisiske myndigheder have tilpasset deres nationale praksis til fællesskabsbestemmelserne med hensyn til behandlingen af ethvert tilsvarende tilfælde inden for ATA-konventionens område.

---

(1)  Rådets forordning (EØF, Euratom) nr. 1552/89 af 29.5.1989 om gennemførelse af afgørelse 88/376/EØF, Euratom om ordningen for Fællesskabernes egne indtægter (EFT L 155, s. 1).

(2)  Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000 af 22.5.2000 om gennemførelse af afgørelse 94/728/EF, Euratom om ordningen for Fællesskabernes egne indtægter (EFT L 130, s. 1).

---

| 26.5.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 117/17 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 117/17

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Symvoulio tis Epikratias (Grækenland) den 19. marts 2007 — Theologos-Grigorios Chatzithanasis mod Sundheds- og socialministeren og Organismos Epangelmatikis Ekpaidevsis kai Katartisis

(Sag C-151/07)

(2007/C 117/28)

Processprog: græsk

Den forelæggende ret

Symvoulio tis Epikratias

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Theologos-Grigorios Chatzithanasis

Sagsøgt: Sundheds- og socialministeren og Organismos Epangelmatikis Ekpaidevsis kai Katartisis

Præjudicielle spørgsmål

Når en borger i en medlemsstat, som påberåber sig et eksamensbevis, der som sådan falder ind under anvendelsesområdet for Rådets direktiv 92/51/EØF af 18. juni 1992 om anden generelle ordning for anerkendelse af erhvervsuddannelser til supplering af direktiv 89/48/EØF (EFT L 209), ansøger værtsmedlemsstatens myndigheder om adgang til et i medlemsstaten lovreguleret erhverv eller om autorisation til at udøve dette erhverv, har myndighederne da mulighed for i medfør af bestemmelserne i artikel 1, 2, 3 og 4 i direktiv 92/51/EØF, fortolket i lyset af artikel 149 og 150 i Traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, at afvise den pågældendes ansøgning (og således fuldstændigt udelukke den pågældendes adgang til dette erhverv eller udøvelse heraf i værtsmedlemsstaten) alene af den grund, at det omtvistede eksamensbevis ikke er blevet udstedt oprindelsesmedlemsstatens myndigheder, men efter studier, som hovedsageligt blev gennemført i værtsmedlemsstaten og ved et institut, som frit udøver virksomhed i værtsmedlemsstaten, men som imidlertid ikke er anerkendt som uddannelsesinstitution i denne medlemsstat i kraft af en generel bestemmelse i medlemsstatens lovgivning?

---

| 26.5.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 117/18 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 117/18

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Centrale Raad van Beroep (Nederlandene) den 22. marts 2007 — Jacqueline Förster mod IB-Groep

(Sag C-158/07)

(2007/C 117/29)

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

Centrale Raad van Beroep

Parter i hovedsagen

Appellant: Jacqueline Förster

Indstævnte: IB-Groep

Præjudicielle spørgsmål

| 1. | Gælder artikel 7 i forordning (EØF) nr. 1251/70 (1) også for studerende, der primært er kommet til Nederlandene for at studere og oprindeligt i begrænset omfang har udøvet erhvervsmæssig beskæftigelse ved siden af studiet, men i mellemtiden er ophørt hermed? |
| --- | --- |

1.

Gælder artikel 7 i forordning (EØF) nr. 1251/70 (1) også for studerende, der primært er kommet til Nederlandene for at studere og oprindeligt i begrænset omfang har udøvet erhvervsmæssig beskæftigelse ved siden af studiet, men i mellemtiden er ophørt hermed?

| 2. | Er direktiv 93/96 (2) til hinder for, at de i første spørgsmål nævnte studerende gør krav på fuld studiestøtte under henvisning til artikel 12 EF? |
| --- | --- |

2.

Er direktiv 93/96 (2) til hinder for, at de i første spørgsmål nævnte studerende gør krav på fuld studiestøtte under henvisning til artikel 12 EF?

| 3. | a. | Gælder reglen om, at en unionsborger, der ikke er erhvervsaktiv, kan påberåbe sig artikel 12 EF, når han lovligt har opholdt sig i værtsmedlemsstaten i en vis periode eller har en opholdstilladelse, også for støtte til dækning af leveomkostningerne for studerende? |
| --- | --- | --- |

3.

a.

Gælder reglen om, at en unionsborger, der ikke er erhvervsaktiv, kan påberåbe sig artikel 12 EF, når han lovligt har opholdt sig i værtsmedlemsstaten i en vis periode eller har en opholdstilladelse, også for støtte til dækning af leveomkostningerne for studerende?

| b. | I bekræftende fald, er det da lovligt at stille krav om en bestemt varighed af opholdet, som udelukkende anvendes på statsborgere fra andre medlemsstater end værtsmedlemsstaten? |
| --- | --- |

b.

I bekræftende fald, er det da lovligt at stille krav om en bestemt varighed af opholdet, som udelukkende anvendes på statsborgere fra andre medlemsstater end værtsmedlemsstaten?

| c. | I bekræftende fald, er det da i overensstemmelse med artikel 12 EF at stille krav om et ophold på fem år? |
| --- | --- |

c.

I bekræftende fald, er det da i overensstemmelse med artikel 12 EF at stille krav om et ophold på fem år?

| d. | I benægtende fald, hvilken varighed af opholdet kan da kræves? |
| --- | --- |

d.

I benægtende fald, hvilken varighed af opholdet kan da kræves?

| 4. | Er det i konkrete tilfælde tilstrækkeligt med et kortere lovligt ophold, hvis andre faktorer end opholdets varighed indicerer en betydelig grad af integration i samfundet i værtsmedlemsstaten? |
| --- | --- |

4.

Er det i konkrete tilfælde tilstrækkeligt med et kortere lovligt ophold, hvis andre faktorer end opholdets varighed indicerer en betydelig grad af integration i samfundet i værtsmedlemsstaten?

| 5. | Såfremt berørte personer kan udlede videregående rettigheder af artikel 12 EF end tidligere antaget på grundlag af en dom afsagt af Domstolen, der har tilbagevirkende kraft, kan der da kræves opfyldelse af hermed forbundne begrundede betingelser med hensyn til tidligere perioder, hvis betingelserne er blevet bekendtgjort kort efter afsigelsen af dommen? |
| --- | --- |

5.

Såfremt berørte personer kan udlede videregående rettigheder af artikel 12 EF end tidligere antaget på grundlag af en dom afsagt af Domstolen, der har tilbagevirkende kraft, kan der da kræves opfyldelse af hermed forbundne begrundede betingelser med hensyn til tidligere perioder, hvis betingelserne er blevet bekendtgjort kort efter afsigelsen af dommen?

---

(1)  Kommissionens forordning (EØF) nr. 1251/70 af 29. juni 1970 om arbejdstageres ret til at blive boende på en medlemsstats område efter at have haft beskæftigelse dér (EFT L 142, s. 24).

(2)  Rådets direktiv 93/96/EØF af 29. oktober 1993 om opholdsret for studerende (EFT L 317, s. 59).

---

| 26.5.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 117/18 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 117/18

---

Sag anlagt den 22. marts 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Portugisiske Republik

(Sag C-159/07)

(2007/C 117/30)

Processprog: portugisisk

Parter

Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved K. Simonsson og P. Andrade, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Den Portugisiske Republik

Sagsøgerens påstande

| — | Det fastslås, at Den Portugisiske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Kommissionens direktiv 2005/23/EF af 8. marts 2005 om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/25/EF om minimumsuddannelsesniveauet for søfartserhverv (1), idet den ikke har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme direktivet og under alle omstændigheder ikke har underrettet Kommissionen herom. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Den Portugisiske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Kommissionens direktiv 2005/23/EF af 8. marts 2005 om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/25/EF om minimumsuddannelsesniveauet for søfartserhverv (1), idet den ikke har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme direktivet og under alle omstændigheder ikke har underrettet Kommissionen herom.

| — | Den Portugisiske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Den Portugisiske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Fristen for gennemførelse af direktivet udløb den 29. september 2005.

---

(1)  EUT L 62, s. 14.

---

| 26.5.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 117/19 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 117/19

---

Sag anlagt den 29. marts 2007 — Kongeriget Spanien mod Rådet for Den Europæiske Union

(Sag C-167/07)

(2007/C 117/31)

Processprog: spansk

Parter

Sagsøger: Kongeriget Spanien (ved N. Diáz Abad, som befuldmægtiget)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union

Sagsøgerens påstande

| — | Annullation af Rådets forordning (EF) nr. 41/2007 af 21. december 2006 om fastsættelse for 2007 af fiskerimuligheder og dertil knyttede betingelser for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande gældende for EF-farvande og for EF-fartøjer i andre farvande, som er omfattet af fangstbegrænsninger (1), for så vidt som den ikke tildeler spanske fartøjer kvoter for EF-farvande i Nordsøen. |
| --- | --- |

—

Annullation af Rådets forordning (EF) nr. 41/2007 af 21. december 2006 om fastsættelse for 2007 af fiskerimuligheder og dertil knyttede betingelser for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande gældende for EF-farvande og for EF-fartøjer i andre farvande, som er omfattet af fangstbegrænsninger (1), for så vidt som den ikke tildeler spanske fartøjer kvoter for EF-farvande i Nordsøen.

| — | Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

1)   Tilsidesættelse af princippet om forbud mod forskelsbehandling

Kongeriget Spanien har gjort gældende, at den anfægtede forordning, for så vidt som den ikke tildeler Spanien fiskekvoter for EF-farvande i Nordsøen, overtræder princippet om forbud mod forskelsbehandling. Efter at den i tiltrædelsesakten fastsatte overgangsperiode er udløbet, er der for de øvrige medlemsstater således blevet anerkendt en ret til adgang til disse farvande og til deres ressourcer, mens Kongeriget Spanien alene har fået anerkendt en adgangsret til disse farvande.

2)   Ukorrekt fortolkning af Spaniens tiltrædelsesakt

I tiltrædelsesaktens regulering af overgangsperioden for Spanien på fiskeriområdet sondres ikke mellem adgang til farvande og adgang til ressourcer. Desuden skal bestemmelserne i tiltrædelsesakten fortolkes i overensstemmelse med dens kontekst og formål.

3)   Tilsidesættelse af artikel 20, stk. 2, i forordning EF nr. 2371/2002 (2)

Den nævnte forskrift er tilsidesat, idet Spanien ikke fik tildelt kvoter, opstået som følge af nye fiskerimuligheder ved den første tildeling af kvoter efter udløbet af den i tiltrædelsesakten fastsatte overgangsperiode.

---

(1)  EUT 2007 L 15, s. 1.

(2)  Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 af 20.12.2002 om bevarelse og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne som led i den fælles fiskeripolitik (EFT L 358, s. 59).

---

| 26.5.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 117/19 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 117/19

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal de grande instance de Nanterre (Frankrig) den 2. april 2007 — 1. S.A. SAFBA mod Directeur général des douanes et droits indirects og Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 2. S.A. Sucreries et Raffineries d'Erstein mod Directeur général des douanes et droits indirects og Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 3. SA Sucreries & Distilleries de Souppes — Ouvré Fils mod Directeur général des douanes et droits indirects og Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 4. SA Sucrerie de Bourgogne mod Directeur général des douanes et droits indirects og Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 5. Sucrerie Bourdon mod Directeur général des douanes et droits indirects og Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 6. S.A. des Sucreries du Marquenterre mod Directeur général des douanes et droits indirects og Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 7. Cristal Union mod Directeur général des douanes et droits indirects og Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 8. S.A. Lesaffre Frères mod Directeur général des douanes et droits indirects og Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 9. Société Vermendoise Industries mod Directeur général des douanes et droits indirects og Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 10. S.A. Sucreries de Toury et Usines annexes mod Directeur général des douanes et droits indirects og Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers

(Sag C-175/07 - Sag C-176/07 - Sag C-177/07 - Sag C-178/07 - Sag C-179/07 - Sag C-180/07 - Sag C-181/07 - Sag C-182/07 - Sag C-183/07 - Sag C-184/07)

(2007/C 117/32)

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Tribunal de grande instance de Nanterre

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: SA SAFBA (sag C-175/07), SA Sucreries et Raffineries d'Erstein (sag C-176/07), SA Sucreries & Distilleries de Souppes — Ouvré Fils (sag C-177/07), SA Sucrerie de Bourgogne (sag C-178/07), Sucrerie Bourdon (sag C-179/07), SA des Sucreries du Marquenterre (sag C-180/07), Cristal Union (sag C-181/07), SA Lesaffre Frères (sag C-182/07), Société Vermendoise Industries (sag C-183/07), SA Sucreries de Toury et Usines annexes (sag C-184/07)

Sagsøgte: Directeur général des douanes et droits indirects og Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers

Præjudicielle spørgsmål

| 1. | Er Kommissionens forordning nr. 314/2002 (1) ugyldig i forhold til artikel 15 i Rådets forordning nr. 1260/2001 om den fælles markedsordning for sukker (2) og i forhold til proportionalitetsprincippet og princippet om forbud mod forskelsbehandling, for så vidt som den ikke fastsætter, at der ved beregningen af produktionsafgiften ikke er noget finansieringsbehov for de mængder sukker, som er indeholdt i forarbejdede produkter, og som udføres uden at opnå eksportrestitution? |
| --- | --- |

1.

Er Kommissionens forordning nr. 314/2002 (1) ugyldig i forhold til artikel 15 i Rådets forordning nr. 1260/2001 om den fælles markedsordning for sukker (2) og i forhold til proportionalitetsprincippet og princippet om forbud mod forskelsbehandling, for så vidt som den ikke fastsætter, at der ved beregningen af produktionsafgiften ikke er noget finansieringsbehov for de mængder sukker, som er indeholdt i forarbejdede produkter, og som udføres uden at opnå eksportrestitution?

| 2. | Såfremt dette spørgsmål besvares benægtende:
  Er forordning nr. 1686/2005 (3) ugyldig i forhold til Kommissionens forordning nr. 314/2002, artikel 15 i Rådets forordning nr. 1260/2001 og proportionalitetsprincippet, for så vidt som den fastsætter en produktionsafgift for sukker, som beregnes med udgangspunkt i et »gennemsnitligt tab «pr. udført ton, og som ikke tager hensyn til de mængder, som udføres uden restitution, selv om de samme mængder er indeholdt i den totale mængde, som anvendes til at vurdere det samlede tab, som skal finansieres? |
| --- | --- |

2.

Såfremt dette spørgsmål besvares benægtende:

Er forordning nr. 1686/2005 (3) ugyldig i forhold til Kommissionens forordning nr. 314/2002, artikel 15 i Rådets forordning nr. 1260/2001 og proportionalitetsprincippet, for så vidt som den fastsætter en produktionsafgift for sukker, som beregnes med udgangspunkt i et »gennemsnitligt tab «pr. udført ton, og som ikke tager hensyn til de mængder, som udføres uden restitution, selv om de samme mængder er indeholdt i den totale mængde, som anvendes til at vurdere det samlede tab, som skal finansieres?

---

(1)  Kommissionens forordning (EF) nr. 314/2002 af 20.2.2002 om gennemførelsesbestemmelser for kvoteordningen for sukker (EFT L 50, s. 40).

(2)  Rådets forordning (EF) nr. 1260/2001 af 19.6.2001 om den fælles markedsordning for sukker (EFT L 178, s. 1).

(3)  Kommissionens forordning (EF) nr. 1686/2005 af 14.10.2005 om fastsættelse for produktionsåret 2004/05 af produktionsafgifterne samt koefficienten for tillægsafgiften for sukker (EUT L 271, s. 12).

---

| 26.5.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 117/20 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 117/20

---

Sag anlagt den 3. april 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Forbundsrepublikken Tyskland

(Sag C-192/07)

(2007/C 117/33)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved M. Condou-Durande og W. Bogensberger, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Forbundsrepublikken Tyskland

Sagsøgerens påstande

| — | Det fastslås, at Forbundsrepublikken Tyskland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 2003/86/EF af 22. september 2003 om ret til familiesammenføring (1), idet den ikke har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme direktivet eller ikke har underrettet Kommissionen herom. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Forbundsrepublikken Tyskland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 2003/86/EF af 22. september 2003 om ret til familiesammenføring (1), idet den ikke har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme direktivet eller ikke har underrettet Kommissionen herom.

| — | Forbundsrepublikken Tyskland tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Forbundsrepublikken Tyskland tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Gennemførelsesfristen for direktiv 2003/86/EF udløb den 3. oktober 2005.

---

(1)  EUT L 251, s. 12.

---

| 26.5.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 117/20 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 117/20

---

Sag anlagt den 12. april 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Hellenske Republik

(Sag C-199/07)

(2007/C 117/34)

Processprog: græsk

Parter

Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved M. Patakià og D. Kukovec)

Sagsøgt: Den Hellenske Republik

Sagsøgerens påstande

| — | Det fastslås, at Den Hellenske Republik ved faktisk at indføre et yderligere automatisk udelukkelseskriterium end dem, der udtrykkeligt er fastsat i artikel 31, nr. 2, i Rådets direktiv 93/38/EØF af 14. juni 1993 om »samordning af fremgangsmåderne ved tilbudsgivning inden for vand- og energiforsyning samt transport og telekommunikation« (1), har diskrimineret udenlandske rådgivningskontorer, og ved ikke i det omstridte udbud at have udsondret de kvalitative kriterier fra tildelingskriterierne, har tilsidesat forpligtelser, som følger af fællesskabsbestemmelserne om offentlige udbud navnlig artikel 4, nr. 2, artikel 31, nr. 1 og 2, og artikel 34, nr. 1, litra a), i direktiv 93/38/EØF som fortolket af EF-Domstolen, samt princippet om gensidig anerkendelse af de formelle kvalifikationer, som ligger til grund for fællesskabsbestemmelserne vedrørende offentlige udbud, samt traktatens artikel 12 og 49. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Den Hellenske Republik ved faktisk at indføre et yderligere automatisk udelukkelseskriterium end dem, der udtrykkeligt er fastsat i artikel 31, nr. 2, i Rådets direktiv 93/38/EØF af 14. juni 1993 om »samordning af fremgangsmåderne ved tilbudsgivning inden for vand- og energiforsyning samt transport og telekommunikation« (1), har diskrimineret udenlandske rådgivningskontorer, og ved ikke i det omstridte udbud at have udsondret de kvalitative kriterier fra tildelingskriterierne, har tilsidesat forpligtelser, som følger af fællesskabsbestemmelserne om offentlige udbud navnlig artikel 4, nr. 2, artikel 31, nr. 1 og 2, og artikel 34, nr. 1, litra a), i direktiv 93/38/EØF som fortolket af EF-Domstolen, samt princippet om gensidig anerkendelse af de formelle kvalifikationer, som ligger til grund for fællesskabsbestemmelserne vedrørende offentlige udbud, samt traktatens artikel 12 og 49.

| — | Den Hellenske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Den Hellenske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Kommissionen har modtaget en klage vedrørende tilsidesættelser i forbindelse med udbuddet, udskrevet af selskabet ERGA OSE ΑE i 2003 med titlen »Undersøgelser vedrørende oprettelsen af elektromekaniske installationer og anlæg i den første fase i opførelsen af en gruppe jernbanestationer på sletten »Thrias««.

Kommissionen har under henvisning til Domstolens praksis anført, at bestemmelsen om deltagelsen af rådgivningskontorer i udbuddet, hvori disses klassificering fastsættes i henhold til den græske ordning i grupper, altså i grupperne »opfordret til at indgive bud«, reelt medfører et andet udelukkelseskriterium end dem, der udtrykkeligt er fastsat i artikel 31, nr. 2 i direktiv 93/38/EØF og derfor som sådan udgør en diskrimination over for de udenlandske rådgivningskontorer i strid med artikel 4, nr. 2, i direktiv 93/38/EØF.

Kommissionen har desuden anført, at nævnte bestemmelse i udbudsbekendtgørelsen, er i strid med princippet om gensidig anerkendelse af diplomer, eksamensbeviser eller andre formelle kvalifikationer samt med artikel 12 og 49 EF.

Kommissionen har herudover anført, at den omstridte udbudsbekendtgørelse ikke indeholder en sondring mellem udvælgelsesfaserne og tildelingsfaserne og sammenblander udvælgelseskriterierne med tildelingskriterierne i strid med artikel 31 og 34 i direktiv 93/38/EØF.

Kommissionen har endelig anført, at den afskaffelse, som de græske myndigheder har henvist til, af en tidligere lov, ikke ophævede den foreholdte tilsidesættelse, for så vidt som denne vedrører en fejlagtig anvendelse af materielle fællesskabsretlige bestemmelser fra de græske myndigheders side, og ikke en mangelfuld gennemførelse i den græske retsorden.

Kommissionen har følgelig anført, at Den Hellenske Republik har tilsidesat de forpligtelser, som påhviler den i henhold til artikel 4, nr. 2, artikel 31, nr. 1 og 2, og artikel 34, nr. 1, litra a), i direktiv 93/38/EØF, samt princippet om gensidig anerkendelse af offentlige kvalifikationer og artikel 12 og 49.

---

(1)  EFT L 199 af 9.8.1993, s. 84.

---

Retten i Første Instans

| 26.5.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 117/22 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 117/22

---

Sag anlagt den 12. marts 2007 — Ahmed mod Rådet

(Sag T-75/07)

(2007/C 117/35)

Processprog: nederlandsk

Parter

Sagsøger: Ahmed Hamdi (Amsterdam, Nederlandene) (ved advocaat M.J.G. Uiterwaal)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union

Sagsøgerens påstande

| — | Den fælles holdning 2002/402/FUSP (EFT 2001 L 344, s. 93) er med hensyn til sagsøgeren med urette anvendt som hjemmel for forordning nr. 2001/2580/EF (EFT 2001 L 344, s. 70), således at forordningen ikke bindende for sagsøgeren. |
| --- | --- |

—

Den fælles holdning 2002/402/FUSP (EFT 2001 L 344, s. 93) er med hensyn til sagsøgeren med urette anvendt som hjemmel for forordning nr. 2001/2580/EF (EFT 2001 L 344, s. 70), således at forordningen ikke bindende for sagsøgeren.

| — | Derfor finder denne forordning ikke anvendelse med hensyn til sagsøgeren. |
| --- | --- |

—

Derfor finder denne forordning ikke anvendelse med hensyn til sagsøgeren.

| — | Derfor skal afgørelse 2006/1008/EF af 21. december 2006 (EUT L 379, s. 123) annulleres. |
| --- | --- |

—

Derfor skal afgørelse 2006/1008/EF af 21. december 2006 (EUT L 379, s. 123) annulleres.

| — | Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren er blevet idømt fængselsstraf, idet den nationale domstol fandt det for bevist, at sagsøgeren var medlem af terrororganisationen »Hofstadgroep«. Sagsøgeren har anket denne dom.

Ved afgørelse 2006/1008/EF (1) har Rådet tilføjet sagsøgeren på listen over personer og enheder, som forordning (EF) nr. 2580/2001 (2) finder anvendelse på.

Sagsøgeren har til støtte for sit søgsmål anført, at såvel den anfægtede afgørelse som den anfægtede forordning er vedtaget i strid med væsentlige retsforskrifter, og navnlig, at de er utilstrækkeligt begrundede. Hvad angår forordningen, har sagsøgeren anført, at Rådet ikke har begrundet, hvorfor denne forordning er påkrævet inden for fællesmarkedets rammer. Hvad angår afgørelsen har sagsøgeren anført, at Rådet ikke har begrundet, hvorfor det er af den opfattelse, at det skal lade forordning nr. 2580/2001 finde anvendelse på sagsøgeren.

Sagsøgeren har endvidere anført, at den anfægtede afgørelse mangler den fornødne hjemmel. Sagsøgeren er af den opfattelse, at forordning nr. 2580/2001 bl.a. er i strid med EF-traktaten, for så vidt som forordningen finder anvendelse på sagsøgeren. Sagsøgeren har anført, at den anfægtede forordning ikke indeholder nogen bindende gennemførelse af forpligtelser, som følger af en resolution FN's sikkerhedsråd. Desuden er der ingen nær forbindelse mellem sagsøgeren og tredjelande eller andre FUSP-aspekter, hvorfor den anden søjle ikke finder anvendelse på sagsøgerens tilfælde.

Sagsøgeren har i den forbindelse anført, at artikel 308 EF ikke udgør en hjemmel, da der ikke er nogen forbindelse med virkeliggørelsen af fællesmarkedet. Endvidere virkeliggøres ingen af Unionens mål med den anfægtede forordning, hvorfor artikel 60 EF, sammenholdt med artikel 301 EF og 308 EF, heller ikke udgør en tilfredsstillende hjemmel.

Endelig har sagsøgeren anført, at den anfægtede afgørelse tilsidesætter hans grundlæggende rettigheder og særligt hans ret til respekt for sin ejendom og til respekt for sit privatliv, således som disse bl.a. følger af konventionen til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder (EMRK).

---

(1)  Rådets afgørelse 2006/1008/EF af 21.12.2006 om gennemførelse af artikel 2, stk. 3, i forordning (EF) nr. 2580/2001 om specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder med henblik på at bekæmpe terrorisme (EUT L 379, s. 123).

(2)  Rådets forordning (EF) nr. 2580/2001 af 27.12.2001 om specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder med henblik på at bekæmpe terrorisme (EFT L 344, s. 70).

---

| 26.5.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 117/22 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 117/22

---

Sag anlagt den 12. marts 2007 — El Fatmi mod Rådet

(Sag T-76/07)

(2007/C 117/36)

Processprog: nederlandsk

Parter

Sagsøger: Nouriddin El Fatmi (Amsterdam, Nederlandene) (ved advocaat M.J.G. Uiterwaal)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union

Sagsøgerens påstande

| — | Den fælles holdning 2002/402/FUSP (EFT 2001 L 344, s. 93) er med hensyn til sagsøgeren med urette anvendt som hjemmel for forordning nr. 2001/2580/EF (EFT 2001 L 344, s. 70), således at forordningen ikke bindende for sagsøgeren. |
| --- | --- |

—

Den fælles holdning 2002/402/FUSP (EFT 2001 L 344, s. 93) er med hensyn til sagsøgeren med urette anvendt som hjemmel for forordning nr. 2001/2580/EF (EFT 2001 L 344, s. 70), således at forordningen ikke bindende for sagsøgeren.

| — | Derfor finder denne forordning ikke anvendelse med hensyn til sagsøgeren. |
| --- | --- |

—

Derfor finder denne forordning ikke anvendelse med hensyn til sagsøgeren.

| — | Derfor skal afgørelse 2006/1008/EF af 21. december 2006 (EUT L 379, s. 123) annulleres. |
| --- | --- |

—

Derfor skal afgørelse 2006/1008/EF af 21. december 2006 (EUT L 379, s. 123) annulleres.

| — | Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

De søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter, som sagsøgeren har påberåbt sig, er de samme som dem, der er påberåbt i sag T-75/07, Hamdi mod Rådet, med undtagelse af den sidste søgsmålsgrund, som ikke påberåbes af sagsøgeren i den foreliggende sag.

---

| 26.5.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 117/23 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 117/23

---

Sag anlagt den 14. marts 2007 — KG Holding (under konkurs) mod Kommissionen

(Sag T-81/07)

(2007/C 117/37)

Processprog: nederlandsk

Parter

Sagsøger: Jan Rudolf Maas som kurator for KG Holding NV under konkurs (Rotterdam, Nederlandene) under konkurs (ved advocaten G. van der Wal og T. Boesman)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

| — | Kommissionens beslutning af 19. juli 2006 i sag C 30/2005 annulleres. |
| --- | --- |

—

Kommissionens beslutning af 19. juli 2006 i sag C 30/2005 annulleres.

| — | Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren anfægter Kommissionens beslutning 2006/939/EF af 19. juli 2006 om en støtteforanstaltning anmeldt af Nederlandene til fordel for KG Holding NV (1).

Den foretagne støtteforanstaltning vedrørte en omstruktureringsstøtte, som Nederlandene ville yde KG Holding NV ved et tidligere godkendt redningslån og ved at konvertere den påløbne rente til egenkapital. I den anfægtede beslutning erklærer Kommissionen støtteforanstaltningen i form af omstruktureringsstøtten for uforenelig med fællesmarkedet.

Kommissionen fastslår ligeledes, at Nederlandene skal træffe alle nødvendige foranstaltninger til at kræve, at den del af den støtte, som KG Holding NV har overdraget til sit datterselskab Kliq BV i form af et redningslån, som er konverteret til egenkapital, tilbagebetales af KG Holding NV og Kliq BV, og at Nederlandene hos kurator registrerer sin fordring på KG Holding NV og/eller Kliq Reïntegratie.

Sagsøgeren anfører i stævningen for det første, at Kommissionen har begået fejlskøn, hvorfor den anfægtede beslutning er utilstrækkeligt begrundet og i strid med artikel 87, stk. 1, EF. Kommissionen har ifølge sagsøgeren navnlig med urette bestemt, at Nederlandene hos kurator registrerer sin fordring på KG Holding NV og Kliq Reïntegratie til et beløb af 35,75 mio. EUR som kreditor i konkursboet. Det er uklart, om Kommissionen i den anfægtede beslutning med hensyn til KG Holding finder, at der er tale om ulovlig støtte på 35,75 mio. EUR, som skal kræves tilbagebetalt af Nederlandene, eller om der er tale om redningsstøtte, som Kommissionen godkender i den anfægtede beslutning i henhold til punkt 23, litra d), i Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder (2). Endvidere har Kommissionen i sin beslutning af 16. december 2003 (3) ifølge sagsøgeren samtykket i, at dette beløb blev anvendt til finansiering af afvikling af personale og tilbagekøb af Kliq Rëintegraties overflødige kontrakter, og at Kliq Rëintegratie derefter afvikles.

Sagsøgeren anfører for det andet, at Kommissionen med urette har udtalt sig om betaling af KG Holdings andele i Kliq BV ved modregning af betalingsforpligtelsen med KG Holdings fordring på Kliq BV i henhold til låneaftalen. Dette skulle ikke have været en del af Kommissionens beslutning af 5. august 2005 (4), som indledte proceduren. Kommissionen har misbrugt sin kompetence og handlet i strid med retten til kontradiktion og sagsøgerens ret til at blive hørt.

For det tredje har Kommissionen med urette undladt at fastslå, at den angivelige støtte påvirker konkurrencen og samhandelen mellem medlemsstaterne, eller Kommissionen udtalelser herom er i hvert fald utilstrækkeligt begrundet.

For det fjerde har Kommissionen med urette bestemt, at Nederlandene skal kræve den angivelige støtte på 9,25 mio. EUR tilbagebetalt af KG Holding og Kliq BV. Ligeledes har Kommissionen med urette fastslået, at den angivelige støtte på 35,75 mio. EUR skal kræves tilbagebetalt af KG Holding og/eller Kliq Reïntegratie ved registrering af disse fordringer i konkursboet. Ved KG Holdings, Kliq Reïntegraties og Kliq BVs konkurs er krav om tilbagebetaling af de angivelige støttebeløb varigt umuliggjort og vil under alle omstændigheder være blevet formålsløs i den forstand, at tilbagesøgning ved registrering i de nævnte selskabers konkursboer ikke er nødvendig og endog helt overflødig for at bringe konkurrencefordrejningen til ophør.

For det femte har Kommissionen med urette og retligt urigtigt udtalt sig om en kontokurant — kreditfacilitet på 17 mio. EUR, som allerede ved Nederlandenes oprettelse af KG Holding blev tildelt KG Holding i overensstemmelse med reglerne for statsstøtte og ikke var en del af den i den anfægtede beslutning undersøgte foranstaltning.

Endelig har Kommissionen med urette bestemt, at Nederlandene træffer alle nødvendige foranstaltninger til at kræve, at et beløb på 9,25 mio. EUR tilbagebetales af KG Holding med renter fra den dato, hvor de enkelte dele af beløbet er blevet stillet til rådighed for støttemodtageren, og indtil den dato, hvor de faktisk er tilbagebetalt. Dette krav er i strid med den nationale konkurslovgivning.

---

(1)  EUT L 366, s. 40.

(2)  EFT 1999 C 288, s. 2.

(3)  Støtteforanstaltning N 510/2003 — Redningsstøtte til Kliq Holding NV (EUT 2004 C 33, s. 8).

(4)  Statsstøttesag C 30/2005 (ex N 78/2004) — omstruktureringsstøtte til KG Holding NV — Opfordring til at fremsætte bemærkninger efter EF-traktatens artikel 88, stk. 2 (EUT 2005 C 280, s. 2).

---

| 26.5.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 117/24 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 117/24

---

Sag anlagt den 14. marts 2007 — Kliq (under konkurs) mod Kommissionen

(Sag T-82/07)

(2007/C 117/38)

Processprog: nederlandsk

Parter

Sagsøger: Jan Rudolf Maas og Cornelis Van den Bergh som kuratorer for anpartsselskabet Kliq BV under konkurs (Apeldoorn, Nederlandene) (ved advocaten G. van der Wal og T. Boesman

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

| — | Kommissionens beslutning af 19. juli 2006 i sag C 30/2005 annulleres. |
| --- | --- |

—

Kommissionens beslutning af 19. juli 2006 i sag C 30/2005 annulleres.

| — | Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren anfægter Kommissionens beslutning 2006/939/EF af 19. juli 2006 om en støtteforanstaltning anmeldt af Nederlandene til fordel for KG Holding NV (1).

Den foretagne støtteforanstaltning vedrørte en omstruktureringsstøtte, som Nederlandene ville yde KG Holding NV ved et tidligere godkendt redningslån og ved at konvertere den påløbne rente til egenkapital. I den anfægtede beslutning erklærer Kommissionen støtteforanstaltningen i form af omstruktureringsstøtten for uforenelig med fællesmarkedet.

Kommissionen fastslår ligeledes, at Nederlandene skal træffe alle nødvendige foranstaltninger til at kræve, at den del af den støtte, som KG Holding NV har overdraget til sit datterselskab Kliq BV i form af et redningslån, som er konverteret til egenkapital, tilbagebetales af KG Holding NV og Kliq BV, og at Nederlandene hos kurator registrerer sin fordring på KG Holding NV og/eller Kliq Reïntegratie.

Sagsøgeren anfører i stævningen for det første, at Kommissionen med urette har udtalt sig om betaling af KG Holdings andele i Kliq BV ved modregning af betalingsforpligtelsen med KG Holdings fordring på Kliq BV i henhold til låneaftalen. Dette skulle ikke have været en del af Kommissionens beslutning af 5. august 2005 (2), som indledte proceduren. Kommissionen har misbrugt sin kompetence og handlet i strid med retten til kontradiktion og sagsøgerens ret til at blive hørt. For det andet har Kommissionen med urette antaget, at Kliq BV må anses for modtager af statsstøtte på 9,25 mio. EUR. Kommissionen har ved sin vurdering med urette ikke taget i betragtning, at den »konvertering af redningslånet til egenkapital«, som omtales i den anfægtede beslutnings betragtning 43-46, på ingen måde kan tilregnes medlemsstaten Nederlandene og derfor ikke kan betegnes som statsstøtte som omhandlet i artikel 87, stk. 1 EF. Kommissionen har derfor begået et fejlskøn med hensyn til de faktiske omstændigheder. Ifølge sagsøgeren er den anfægtede beslutning af disse grunde retligt og/eller faktisk urigtig, eller i hvert fald uforståelig og/eller urigtigt eller utilstrækkeligt begrundet og i strid med artikel 87 og/eller artikel 253 EF.

For det tredje har Kommissionen med urette undladt at fastslå, at den angivelige støtte påvirker konkurrencen og samhandelen mellem medlemsstaterne, eller Kommissionen udtalelser herom er i hvert fald utilstrækkeligt begrundet.

For det fjerde har Kommissionen med urette bestemt, at Nederlandene skal kræve den angivelige støtte på 9,25 mio. EUR tilbagebetalt af KG Holding og Kliq BV. Ved KG Holdings, Kliq Reïntegraties og Kliq BVs konkurs er krav om tilbagebetaling af de angivelige støttebeløb varigt umuliggjort og vil under alle omstændigheder være blevet formålsløs i den forstand, at tilbagesøgning ved registrering i de nævnte selskabers konkursboer ikke er nødvendig og endog helt overflødig for at bringe konkurrencefordrejningen til ophør.

For det femte har Kommissionen med urette bestemt, at det beløb, der skal tilbagebetales af KG Holding og Kliq BV, også omfatter renter fra den dato, hvor de enkelte dele af beløbet er blevet stillet til rådighed for støttemodtageren, og indtil den dato, hvor de faktisk er tilbagebetalt. Dette krav er i strid med den nationale konkurslovgivning.

---

(1)  EUT L 366, s. 40.

(2)  Statsstøttesag C 30/2005 (ex N 78/2004) — omstruktureringsstøtte til KG Holding NV — Opfordring til at fremsætte bemærkninger efter EF-traktatens artikel 88, stk. 2 (EUT 2005 C 280, s. 2).

---

| 26.5.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 117/25 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 117/25

---

Sag anlagt den 14. marts 2007 — Kliq Reïntegratie (under konkurs) mod Kommissionen

(Sag T-83/07)

(2007/C 117/39)

Processprog: nederlandsk

Parter

Sagsøger: Dr. Jean Leon Marcel Groenewegen som kurator for Kliq Reïntegratie BV under konkurs (Amersfoort, Nederlandene) (ved advocaten G. van der Wal og T. Boesman)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

| — | Kommissionens beslutning af 19. juli 2006 i sag C 30/2005 annulleres. |
| --- | --- |

—

Kommissionens beslutning af 19. juli 2006 i sag C 30/2005 annulleres.

| — | Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren anfægter Kommissionens beslutning 2006/939/EF af 19. juli 2006 om en støtteforanstaltning anmeldt af Nederlandene til fordel for KG Holding NV (1).

Den foretagne støtteforanstaltning vedrørte en omstruktureringsstøtte, som Nederlandene ville yde KG Holding NV ved et tidligere godkendt redningslån og ved at konvertere den påløbne rente til egenkapital. I den anfægtede beslutning erklærer Kommissionen støtteforanstaltningen i form af omstruktureringsstøtten for uforenelig med fællesmarkedet.

Kommissionen fastslår ligeledes, at Nederlandene skal træffe alle nødvendige foranstaltninger til at kræve, at den del af den støtte, som KG Holding NV har overdraget til sit datterselskab Kliq BV i form af et redningslån, som er konverteret til egenkapital, tilbagebetales af KG Holding NV og Kliq BV, og at Nederlandene hos kurator registrerer sin fordring på KG Holding NV og/eller Kliq Reïntegratie.

Sagsøgeren anfører i stævningen for det første, at Kommissionen har begået fejlskøn, hvorfor den anfægtede beslutning er utilstrækkeligt begrundet og i strid med artikel 87, stk. 1, EF. Kommissionen har ifølge sagsøgeren navnlig med urette bestemt, at Nederlandene hos kurator registrerer sin fordring på KG Holding NV og Kliq Reïntegratie til et beløb af 35,75 mio. EUR som kreditor i konkursboet.

Sagsøgeren anfører i den forbindelse, at den nederlandske stat ikke har nogen fordring på Kliq Reïntegratie. Kliq Reïntegratie er derudover ikke en virksomhed, der modtager statsstøtte, og anses heller ikke af Kommissionen for at være det i i den anfægtede beslutning. Der er derfor ikke grundlag for, at staten stiller krav om tilbagebetaling over for Kliq Reïntegratie eller for anvendelse af navnlig punkt 23, litra d), i Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder (2) på Kliq Reïntegratie.

Det er ligeledes uklart, om Kommissionen i den anfægtede beslutning med hensyn til Kliq Reïntegratie finder, at der er tale om ulovlig støtte på 35,75 mio. EUR, som skal tilbagesøges af Nederlandene, eller om der er tale om redningsstøtte, som Kommissionen godkender i den anfægtede beslutning i henhold til punkt 23, litra d), i Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder (3). Endvidere har Kommissionen i sin beslutning af 16. december 2003 (4) ifølge sagsøgeren samtykket i, at dette beløb blev anvendt til finansiering af afvikling af personale og tilbagekøb af Kliq Rëintegraties overflødige kontrakter, og at Kliq Rëintegratie derefter afvikles.

For det andet har Kommissionen med urette undladt at fastslå, at den angivelige støtte påvirker konkurrencen og samhandelen mellem medlemsstaterne, eller Kommissionen udtalelser herom er i hvert fald utilstrækkeligt begrundet.

For det tredje har Kommissionen med urette bestemt, at den angivelige støtte på 35,75 mio. EUR skal kræves tilbagebetalt af KG Holding og/eller Kliq Reïntegratie ved registrering af disse fordringer i konkursboet. Ved KG Holdings, Kliq Reïntegraties og Kliq BVs konkurs er krav om tilbagebetaling af de angivelige støttebeløb varigt umuliggjort og vil under alle omstændigheder være blevet formålsløs i den forstand, at tilbagesøgning ved registrering i de nævnte selskabers konkursboer ikke er nødvendig og endog helt overflødig for at bringe konkurrencefordrejningen til ophør.

For det fjerde har Kommissionen med urette og retligt urigtigt udtalt sig om en kontokurant — kreditfacilitet på 17 mio. EUR, som allerede ved Nederlandenes oprettelse af KG Holding blev tildelt KG Holding i overensstemmelse med reglerne for statsstøtte og ikke var en del af den i den anfægtede beslutning undersøgte foranstaltning.

---

(1)  EUT L 366, s. 40.

(2)  EFT 1999 C 288, s. 2.

(3)  EFT 1999 C 288, s. 2.

(4)  Støtteforanstaltning N 510/2003 — Redningsstøtte til Kliq Holding NV (EUT 2004 C 33, s. 8).

---

| 26.5.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 117/26 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 117/26

---

Sag anlagt den 13. marts 2007 — Mineral and Chemical Company »EuroChem «mod Rådet

(Sag T-84/07)

(2007/C 117/40)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Open Joint Stock Company Mineral and Chemical Company »EuroChem «(Moskva, Rusland) (ved lawyers P. Vander Schueren og B. Evtimov)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union

Sagsøgerens påstande

| — | Annullation af den anfægtede forordning, særligt dennes artikel 1, for så vidt som den vedrører sagsøgeren og dens forbundne selskaber, gengivet i betragtning 14, litra a) og b), i den anfægtede forordning. |
| --- | --- |

—

Annullation af den anfægtede forordning, særligt dennes artikel 1, for så vidt som den vedrører sagsøgeren og dens forbundne selskaber, gengivet i betragtning 14, litra a) og b), i den anfægtede forordning.

| — | Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren, som er russisk producent og eksportør af opløsninger af urinstof og ammoniumnitrat, har nedlagt påstand om annullation af Rådets forordning (EF) nr. 1911/2006 af 19. december 2006 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af opløsninger af urinstof og ammoniumnitrat med oprindelse i Algeriet, Belarus, Rusland og Ukraine efter en udløbsundersøgelse i henhold til artikel 11, stk. 2, i forordning (EF) nr. 384/96 (1).

Sagsøgeren har til støtte for søgsmålet gjort gældende, at fællesskabsinstitutionerne fastsatte sagsøgerens normalværdi ukorrekt og foretog en forkert sammenligning af eksportprisen, således at det med urette blev konstateret, at der forelå dumping. Fællesskabsinstitutionerne foretog dermed en række åbenbare fejlvurderinger og tilsidesættelser af fællesskabsrettens grundlæggende principper.

Sagsøgeren har endvidere gjort gældende, at fællesskabsinstitutionerne har overtrådt grundforordningens (2) artikel 11, stk. 1 og stk. 3, ved ikke at genoptage en undersøgelse i forbindelse med udløbsundersøgelsen efter grundforordningens artikel 11, stk. 2, og ved at vedtage den anfægtede forordning og dermed forlænge afgifterne på deres oprindelige niveau, selv om de både havde pligt og til og mulighed for at genoptage en undersøgelse enten ex officio eller som følge af tilstrækkelige beviser fremlagt af sagsøgeren.

---

(1)  EUT 2006 L 365, s. 26.

(2)  Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22.12.1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (EFT 1996 L 56, s. 1).

---

| 26.5.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 117/26 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 117/26

---

Sag anlagt den 20. marts 2007 — Gabel Industria Tessile mod KHIM — Creaciones Garel (GABEL)

(Sag T-85/07)

(2007/C 117/41)

Stævningen er affattet på italiensk

Parter

Sagsøger: Gabel Industria Tessile SpA (Rovellasca, Italien) (ved avvocato A. Petruzzelli)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Creaciones Garel SA

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelse truffet den 25. januar 2007 af Andet Appelkammer ved Harmoniseringskontoret og meddelt den 29. januar 2007 annulleres delvis i det omfang, der derved blev givet afslag på registreringen af det ansøgte EF-varemærke Gabel, nr. 3754777, for varer i klasse 24, da afgørelsen ikke var i overensstemmelse med artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 40/94. |
| --- | --- |

—

Afgørelse truffet den 25. januar 2007 af Andet Appelkammer ved Harmoniseringskontoret og meddelt den 29. januar 2007 annulleres delvis i det omfang, der derved blev givet afslag på registreringen af det ansøgte EF-varemærke Gabel, nr. 3754777, for varer i klasse 24, da afgørelsen ikke var i overensstemmelse med artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 40/94.

| — | Samme appelkammers afgørelse om at registrere varemærket for »badekåber «i klasse 25 opretholdes. |
| --- | --- |

—

Samme appelkammers afgørelse om at registrere varemærket for »badekåber «i klasse 25 opretholdes.

| — | Harmoniseringskontoret tilpligtes at registrere Gabel som EF-varemærke nr. 3754777 for klasse 24 og for varer, som er specificeret i denne klasse, dog ikke »badekåber «i klasse 25. |
| --- | --- |

—

Harmoniseringskontoret tilpligtes at registrere Gabel som EF-varemærke nr. 3754777 for klasse 24 og for varer, som er specificeret i denne klasse, dog ikke »badekåber «i klasse 25.

| — | Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: Gabel Industria Tessile SpA.

Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »GABEL «(registreringsansøgning nr. 3.754.777) for varer i klasse 24 og 25.

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Creaciones Carel SA.

Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: EF-figurmærket »GAREL «for varer i klasse 24, 25 og 26.

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen taget til følge.

Appelkammerets afgørelse: Klagen delvis taget til følge, idet varemærkeregistreringen tillades for »badekåber «i klasse 25.

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94 om EF-varemærker.

---

| 26.5.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 117/27 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 117/27

---

Sag anlagt den 21. marts 2007 — Deichmann-Schuhe mod KHIM — Design for Woman (DEITECH)

(Sag T-86/07)

(2007/C 117/42)

Stævningen er affattet på tysk

Parter

Sagsøger: Heinrich Deichmann-Schuhe GmbH & Co. KG (Essen, Tyskland) (ved Rechtsanwalt O. Rauscher)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Design for Woman SA

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelse truffet den 22. januar 2007 af Andet Appelkammer ved Harmoniseringskontoret (sag R 791/2006-2) annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelse truffet den 22. januar 2007 af Andet Appelkammer ved Harmoniseringskontoret (sag R 791/2006-2) annulleres.

| — | EF-varemærkeansøgning nr. 3378643 afslås med hensyn til alle varer i klasse 25 (beklædningsgenstande, fodtøj og hovedbeklædning). |
| --- | --- |

—

EF-varemærkeansøgning nr. 3378643 afslås med hensyn til alle varer i klasse 25 (beklædningsgenstande, fodtøj og hovedbeklædning).

| — | Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: Design for Woman SA

Det omhandlede EF-varemærke: Figurmærket »DEITECH «for varer i klasse 18 og 25 (ansøgning nr. 3 378 643).

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Heinrich Deichmann-Schuhe GmbH & Co. KG

Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Det tyske figurmærke »DEI-tex «for varer i klasse 25 og det internationale figurmærke »DEI-tex «for varer i klasse 25, idet indsigelsen var rettet mod ansøgningen om registrering i klasse 25.

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen forkastet.

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen.

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 43, stk. 2 og 3, i forordning (EF) nr. 40/94 (1), da de beviser, som sagsøgeren har fremlagt for at godtgøre reel brug, ikke kunne anses for tilstrækkelige, og tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 40/94, da der er risiko for forveksling mellem de omtvistede varer.

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20.12.1993 om EF-varemærker (EFT 1994 L 11, s. 1).

---

| 26.5.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 117/27 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 117/27

---

Sag anlagt den 22. marts 2007 — Scil Proteins mod KHIM — Indena (affilene)

(Sag T-87/07)

(2007/C 117/43)

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Scil Proteins GmbH (Halle, Tyskland) (ved lawyer V. Dalichau)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Indena SpA (Milano, Italien)

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelse truffet den 23. januar 2006 af Andet Appelkammer ved Harmoniseringskontoret og den berigtigede afgørelse truffet den 31. januar 2007 af Andet Appelkammer (sag R 10/2006-2) annulleres, idet indsigelsen forkastes for så vidt angår varerne »udtræk af lægeplanter til brug for [...] kosmetik- og fødevareindustrien, dog ikke til diagnostik«. |
| --- | --- |

—

Afgørelse truffet den 23. januar 2006 af Andet Appelkammer ved Harmoniseringskontoret og den berigtigede afgørelse truffet den 31. januar 2007 af Andet Appelkammer (sag R 10/2006-2) annulleres, idet indsigelsen forkastes for så vidt angår varerne »udtræk af lægeplanter til brug for [...] kosmetik- og fødevareindustrien, dog ikke til diagnostik«.

| — | Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: Indena SpA

Det omhandlede EF-varemærke: Figurmærket »affilene «for varer i klasse 1 — ansøgning nr. 2 751 931

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Scil Proteins GmbH

Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: EF-ordmærket »AFFILIN «for varer i klasse 1 og 5

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Medhold i indsigelsen som helhed

Appelkammerets afgørelse: Delvis medhold i indsigelsen

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Rådets forordning (EF) nr. 40/94, idet de omhandlede varemærker også med hensyn til de varer, for appelkammeret godkendte registreringen, ligner hinanden i en sådan grad, at de kan forveksles.

---

| 26.5.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 117/28 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 117/28

---

Sag anlagt den 22. marts 2007 — Fabryka Samochodów Osobowych mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

(Sag T-88/07)

(2007/C 117/44)

Processprog: polsk

Parter

Sagsøger: Fabryka Samochodów Osobowych S.A. (Warszawa, Republikken Polen) (ved radcy prawni W. Radzikowski, R.A. Kozłowski og G. Dźwigała)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

| — | Kommissionens beslutning annulleres for så vidt angår artikel 2, stk. 2, 3 og 4, hvorved der indføres kompensationsforanstaltninger i form af: a) en begrænsning af den årlige bilproduktion i forhold til FSO, alle selskabets nuværende og fremtidige datterselskaber samt alle selskaber, der kontrolleres af FSO's aktionær, indtil udgangen af februar 2011 og b) forbud mod at ansøge om en ny licens indtil udgangen af februar 2011. |
| --- | --- |

—

Kommissionens beslutning annulleres for så vidt angår artikel 2, stk. 2, 3 og 4, hvorved der indføres kompensationsforanstaltninger i form af: a) en begrænsning af den årlige bilproduktion i forhold til FSO, alle selskabets nuværende og fremtidige datterselskaber samt alle selskaber, der kontrolleres af FSO's aktionær, indtil udgangen af februar 2011 og b) forbud mod at ansøge om en ny licens indtil udgangen af februar 2011.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren har nedlagt påstand om annullation af Kommissionens beslutning af 20. december 2006 vedrørende statsstøtte nr. C 3/2005 [ex N 592/2004 (ex PL 51/2004)], hvorved den statsstøtte, som Polen allerede delvist havde iværksat til fordel for sagsøgeren, blev erklæret forenelig med fællemarkedet, for så vidt der ved beslutningen pålægges sagsøgeren/støttemodtageren en forpligtelse til at begrænse den årlige produktion og det årlige salg af biler inden for EU indtil 2011. Betragtningerne til beslutningen indeholder ligeledes et forbud mod, at sagsøgeren ansøger om en ny licens før udgangen af 2011.

Sagsøgeren har nedlagt påstand om annullation af ovennævnte beslutning, idet det gøres gældende, at beslutningen udgør en tilsidesættelse af EF-traktatens bestemmelser og væsentlige regler forbundet med dens anvendelse. Sagsøgeren har ligeledes gjort gældende, at den anfægtede beslutning blev vedtaget ved tilsidesættelse af væsentlige formkrav.

Sagsøgeren har til støtte for sit søgsmål anført følgende søgsmålsgrunde:

| — | Kommissionen har tilsidesat artikel 88, stk. 3, EF og artikel 3 i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 (1) ved at anse en del af støtten for iværksat og ved at anlægge et åbenbart fejlskøn ved vurderingen af de faktiske omstændigheder. |
| --- | --- |

—

Kommissionen har tilsidesat artikel 88, stk. 3, EF og artikel 3 i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 (1) ved at anse en del af støtten for iværksat og ved at anlægge et åbenbart fejlskøn ved vurderingen af de faktiske omstændigheder.

| — | Kommissionen har ved fastlæggelsen af omfanget af kompensationsforanstaltningerne tilsidesat proportionalitetsprincippet, princippet om den frie udøvelse af økonomisk virksomhed, artikel 253 EF samt punkt 11, 32, 37, 39 og 54 i Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder (2) og har endvidere anlagt et åbenbart urigtigt fejlskøn vedrørende sagens faktiske omstændigheder, idet værdien af statsstøtten ifølge sagsøgeren er fejlagtigt ansat for højt, der ikke er taget hensyn til støttetypen, det relevante marked er ukorrekt bestemt, sagsøgerens/støttemodtagerens markedsandel er fastsat urigtigt, der ikke er taget højde for væsentlige forhold ved vurderingen af virkningerne af at yde sagsøgeren statsstøtte, der er fastsat kompensationsforanstaltninger, som vil have en ufordelagtig indvirkning på genetableringen af sagsøgerens virkeevne, efter at omstruktureringen er tilendebragt, og der heller ikke er taget hensyn til den omstændighed, at sagsøgeren drev virksomhed i regioner, der var berettigede til regionalstøtte. |
| --- | --- |

—

Kommissionen har ved fastlæggelsen af omfanget af kompensationsforanstaltningerne tilsidesat proportionalitetsprincippet, princippet om den frie udøvelse af økonomisk virksomhed, artikel 253 EF samt punkt 11, 32, 37, 39 og 54 i Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder (2) og har endvidere anlagt et åbenbart urigtigt fejlskøn vedrørende sagens faktiske omstændigheder, idet værdien af statsstøtten ifølge sagsøgeren er fejlagtigt ansat for højt, der ikke er taget hensyn til støttetypen, det relevante marked er ukorrekt bestemt, sagsøgerens/støttemodtagerens markedsandel er fastsat urigtigt, der ikke er taget højde for væsentlige forhold ved vurderingen af virkningerne af at yde sagsøgeren statsstøtte, der er fastsat kompensationsforanstaltninger, som vil have en ufordelagtig indvirkning på genetableringen af sagsøgerens virkeevne, efter at omstruktureringen er tilendebragt, og der heller ikke er taget hensyn til den omstændighed, at sagsøgeren drev virksomhed i regioner, der var berettigede til regionalstøtte.

| — | Kommissionen har tilsidesat retssikkerhedsprincippet og artikel 253 EF ved i betragtningerne til beslutningen at indføre en yderligere kompensationsforanstaltning, som ikke var blevet fastsat i beslutningens konklusion. |
| --- | --- |

—

Kommissionen har tilsidesat retssikkerhedsprincippet og artikel 253 EF ved i betragtningerne til beslutningen at indføre en yderligere kompensationsforanstaltning, som ikke var blevet fastsat i beslutningens konklusion.

| — | Kommissionen har tilsidesat artikel 253 EF, idet den hverken har anført en tilstrækkelig begrundelse for karakteren og omfanget af de pålagte kompensationsforanstaltninger eller henvist til alle de i denne forbindelse fremlagte forslag. |
| --- | --- |

—

Kommissionen har tilsidesat artikel 253 EF, idet den hverken har anført en tilstrækkelig begrundelse for karakteren og omfanget af de pålagte kompensationsforanstaltninger eller henvist til alle de i denne forbindelse fremlagte forslag.

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22.3.1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93 (EFT L 83, s. 1).

(2)  EFT 1999 C 288, s. 2.

---

| 26.5.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 117/29 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 117/29

---

Sag anlagt den 23. marts 2007 — VIP Car Solutions mod Parlamentet

(Sag T-89/07)

(2007/C 117/45)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: VIP Car Solutions (Hoenheim, Frankrig) (ved avocat G. Welzer)

Sagsøgt: Europa-Parlamentet

Sagsøgerens påstande

| — | Annullation af Europa-Parlamentets afgørelse om ikke at tildele kontrakt PE/2006/06/UTD/1 — Transport af Europa-Parlamentets medlemmer i bil og minibus med chauffør under samlingerne i Strasbourg, der blev meddelt den 24. januar 2007. |
| --- | --- |

—

Annullation af Europa-Parlamentets afgørelse om ikke at tildele kontrakt PE/2006/06/UTD/1 — Transport af Europa-Parlamentets medlemmer i bil og minibus med chauffør under samlingerne i Strasbourg, der blev meddelt den 24. januar 2007.

| — | Alle efterfølgende retsakter annulleres. |
| --- | --- |

—

Alle efterfølgende retsakter annulleres.

| — | Parlamentet tilpligtes at betale et erstatningsbeløb på 500 000 EUR. |
| --- | --- |

—

Parlamentet tilpligtes at betale et erstatningsbeløb på 500 000 EUR.

| — | Parlamentet tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Parlamentet tilpligtes at betale sagens omkostninger.

| — | Parlamentet tilpligtes at betale øvrige omkostninger på i alt 5 000 EUR. |
| --- | --- |

—

Parlamentet tilpligtes at betale øvrige omkostninger på i alt 5 000 EUR.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren anfægter Europa-Parlamentets afgørelse om afvisning af sagsøgerens tilbud vedrørende udbud PE/2006/06/UTD/1 — Transport af Europa-Parlamentets medlemmer i bil og minibus med chauffør under samlingerne i Strasbourg (1).

Sagsøgeren gør til støtte for søgsmålet for det første gældende, at der er sket tilsidesættelse af de i udbudsmeddelelsen indeholdte tildelingskriterier, bl.a. vedrørende prisen, eftersom sagsøgeren hævder at have tilbudt den laveste pris, og at dette kriterium burde have haft en vægtning på 55 % ved tildelingen af kontrakten.

Sagsøgeren gør endvidere gældende, at den anfægtede afgørelse udgør en tilsidesættelse af artikel 100 i finansforordningen (2), hvorefter meddelelse af visse oplysninger kan undlades i tilfælde, hvor det ville være til skade for private virksomheders legitime forretningsmæssige interesser eller kunne hindre loyal konkurrence mellem disse. Ifølge sagsøgeren er de oplysninger, virksomheden fremsatte anmodning om at få indsigt i, nemlig den pris, der var tilbudt af den, som fik tildelt kontrakten, ikke omfattet af nævnte artikels anvendelsesområde, og følgelig var afvisningen af at fremsende dem til virksomheden retsstridig.

---

(1)  Udbudsbekendtgørelse »Transport af Europa-Parlamentets medlemmer i bil og minibus med chauffør under samlingerne i Strasbourg«, EUT 2006 S 177-187988.

(2)  Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25.6.2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (EFT L 248, s. 1).

---

| 26.5.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 117/29 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 117/29

---

Appel iværksat den 26. marts 2007 af Kongeriget Belgien til prøvelse af dom afsagt den 16. marts 2007 af Retten for EU-personalesager i sag F-92/05, Genette mod Kommissionen

(Sag T-90/07 P)

(2007/C 117/46)

Processprog: fransk

Parter

Appellant: Kongeriget Belgien (ved L. Van den Broeck, som befuldmægtiget)

De andre parter i appelsagen: Emmanuel Genette, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Appellantens påstande

| — | Den af EU-Personaleretten afsagte dom af 16. januar 2007 i sag F-92/05 ophæves. |
| --- | --- |

—

Den af EU-Personaleretten afsagte dom af 16. januar 2007 i sag F-92/05 ophæves.

Anbringender og væsentligste argumenter

Ved dom af 16. januar 2007 afsagt i sag F-92/05, Genette mod Kommissionen, gav Retten for EU-personalesager Emmanuel Genette medhold i den sag, han havde anlagt med påstand om annullation af Kommissionens afgørelse af 25. januar 2005, hvorved denne dels afslog at indvillige i en tilbagetrækning af hans ansøgning fra 2001 om overførsel af de pensionsrettigheder, han havde erhvervet inden for rammerne af belgiske pensionsordninger, dels afslog at behandle en fornyet ansøgning herom.

Til støtte for sin appel har Kongeriget Belgien, der intervenerede i førsteinstansen til støtte for Kommissionens påstande, først og fremmest gjort gældende, at Personaleretten ikke er kompetent til at tage stilling til, om ansøgningen om tilbagetrækning af en ansøgning om overførsel af pensionsrettigheder erhvervet efter belgiske pensionsordninger kan antages til realitetsbehandling i medfør af belgisk ret. Ifølge appellanten overskred Personaleretten sin kompetence ved at træffe afgørelse om rækkevidden af de nationale belgiske bestemmelser, der finder anvendelse i sagen.

Kongeriget Belgien har for det andet gjort gældende, at Personaleretten har tilsidesat fællesskabsretten, herunder bestemmelser i tjenestemandsvedtægten, ved at tage stilling til, om indgivelse af en ny ansøgning om overførsel, kunne realitetsbehandles.

Kongeriget Belgien har desuden gjort gældende, at Personaleretten har tilsidesat fællesskabsretten ved fejlagtigt at antage, at der foreligger nye faktiske omstændigheder, idet dette spørgsmål ikke burdet have været bedømt på grundlag af den nye vedtægts ikrafttræden, men på grundlag af bestemmelserne i den belgiske lov.

Kongeriget Belgien har endelig anført, at retssikkerhedsprincippet er blevet tilsidesat.

---

| 26.5.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 117/30 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 117/30

---

Sag anlagt den 19. marts 2007 — WWF-UK mod Rådet

(Sag T-91/07)

(2007/C 117/47)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: WWF-UK Ltd (Godalming, Det Forenede Kongerige) (ved P. Sands, QC, barrister J. Simor og solicitor R. Stein)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union

Sagsøgerens påstande

| — | Annullation af de TAC'er, der ved Rådets forordning nr. 41/2007 er fastsat for torsk i de områder, der er omfattet af Rådet forordning nr. 423/2004 om foranstaltninger til genopretning af torskebestande. |
| --- | --- |

—

Annullation af de TAC'er, der ved Rådets forordning nr. 41/2007 er fastsat for torsk i de områder, der er omfattet af Rådet forordning nr. 423/2004 om foranstaltninger til genopretning af torskebestande.

| — | De ovennævnte foranstaltninger bør imidlertid forblive i kraft, indtil de erstattes af nye foranstaltninger. |
| --- | --- |

—

De ovennævnte foranstaltninger bør imidlertid forblive i kraft, indtil de erstattes af nye foranstaltninger.

| — | Rådet tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Rådet tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Den foreliggende sag er anlagt i medfør af artikel 230 EF vedrørende de samlede tilladte fangstmængder (TAC'er) i 2007, som Rådet har vedtaget i henhold til forordning nr. 41/2007 (1) (»TAC-forordningen«) for torsk i områder, der er omfattet af Rådets forordning nr. 423/2004 om foranstaltninger til genopretning af torskebestande (2) (»genopretningsplanen for torsk«) på forslag fra Kommissionen den 5. december 2006 (3).

Sagsøgeren har sammenfattende anført, at Rådet har begået en åbenbar retlig fejl, idet det ikke har vedtaget TAC'er på 0, som det ifølge relevante videnskabelige udtalelser har påstået er nødvendige, hvis der skal ske en forøgelse af de nuværende bestande, som er i alvorlig fare for at bryde samme, og hvis man nogensinde skal vende tilbage til sikre biologiske grænser.

Sagsøgeren har for det første gjort gældende, at de omhandlede TAC'er er ulovlige, idet de ikke er fastsat i henhold til kravene i genopretningsplanen for torsk. Ifølge sagsøgeren har såvel Rådet som Kommissionen endvidere henvist til artikel 20 i forordning nr. 2371/2002 (4) (»2002-forordningen«) ved vedtagelsen af de omhandlede TAC'er, i stedet for at henvise til genopretningsplanen.

Sagsøgeren har for det andet gjort gældende, at de omhandlede TAC'er er ulovlige, idet de er i uoverensstemmelse med forsigtighedsprincippet i genopretningsplanen for torsk, artikel 5, stk. 3, artikel 4 og artikel 2, stk. 1, i 2002-forordningen, den fælles fiskeripolitik, artikel 174 EF og artikel 5 og 6 i FN- aftalen af 1995.

Sagsøgeren har for det tredje gjort gældende, at vedtagelsen af de omhandlede TAC'er er ulogisk, idet disse er fastsat til et niveau, hvor bestandene ifølge alle foreliggende videnskabelig data enten forbliver på et niveau, hvor der er alvorlig fare for, at de bryder sammen, eller hvor de simpelt hen vil bryde sammen.

For det fjerde har Rådet ifølge sagsøgeren begået magtfordrejning, idet det vedtog niveauet for TAC'er med henblik på at opfylde politiske og økonomiske mål, i stedet for at vedtage det niveau, der var nødvendigt med henblik på at opfylde formålene med genopretningsplanen, som er at forøge torskebestandene inden for et år, eller hurtigst muligt, til et niveau, der ligger over det niveau, hvor der er alvorlig risiko for, at de bryder sammen.

Sagsøgeren har derudover anført, at såfremt det ifølge genopretningsplanen ikke er muligt at fastsætte TAC'er på 0, er planen i sig selv ulovlig, idet den dermed er i strid med forsigtighedsprincippet.

Endelig har sagsøgeren anført, at Rådet har begået en retlig fejl, idet det ikke tog hensyn til torskebestandene i ICES-område VII(d) (Det Internationale Havundersøgelsesråd) som dækket af genopretningsplanen for torsk.

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 41/2007 af 21.12.2006 om fastsættelse for 2007 af fiskerimuligheder og dertil knyttede betingelser for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande gældende for EF-farvande og for EF-fartøjer i andre farvande, som er omfattet af fangstbegrænsninger (EUT L 15, s. 1).

(2)  EUT 204 L 70, s. 8.

(3)  KOM/2006/0774.

(4)  Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 af 20.12.2002 om bevarelse og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne som led i den fælles fiskeripolitik (EFT 2002 L 358, s. 59).

---

| 26.5.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 117/31 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 117/31

---

Appel iværksat den 28. marts 2007 af Jacques Frankin m.fl. til prøvelse af dom afsagt den 16. januar 2007 af Retten for EU-personalesager i sag F-3/06, Frankin m.fl. mod Kommissionen

(Sag T-92/07 P)

(2007/C 117/48)

Processprog: fransk

Parter

Appellant: Jacques Frankin (Sorée, Belgien) og 482 andre appellanter (ved avocat F. Frabetti)

Den anden part i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Appellantens påstande

| — | Den af Retten for EU-personalesager afsagte dom af 16. januar 2007 i sag F-3/06, hvori der principalt var nedlagt påstand om annullation af den udtrykkelige afgørelse af 10. juni 2005, hvorved Kommissionen afviste at yde sagsøgerne bistand i henhold til vedtægtens artikel 24, ophæves |
| --- | --- |

—

Den af Retten for EU-personalesager afsagte dom af 16. januar 2007 i sag F-3/06, hvori der principalt var nedlagt påstand om annullation af den udtrykkelige afgørelse af 10. juni 2005, hvorved Kommissionen afviste at yde sagsøgerne bistand i henhold til vedtægtens artikel 24, ophæves

| — | Retten træffer afgørelse om omkostninger, udgifter og honorarer og tilpligter Kommissionen at afholde disse. |
| --- | --- |

—

Retten træffer afgørelse om omkostninger, udgifter og honorarer og tilpligter Kommissionen at afholde disse.

Anbringender og væsentligste argumenter

Til støtte for appellen har appellanterne gjort gældende, at Retten for EU-personalesager ved at frifinde Kommissionen i første instans har begået retlige fejl under prøvelsen af de anbringender, der var fremsat i første instans vedrørende dels tilsidesættelse af omsorgsforpligtelsen i henhold til vedtægtens artikel 24, dels tilsidesættelse af forbuddet mod forskelsbehandling.

---

| 26.5.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 117/31 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 117/31

---

Sag anlagt den 22. marts 2007 — Italien mod Kommissionen

(Sag T-93/07)

(2007/C 117/49)

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøger: Den Italienske Republik (ved Avvocato dello Stato P. Gentili)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

| — | Skrivelsen af 11. januar 2007, nr. 175, fra Kommissionen, Generaldirektoratet for Regionalpolitik, programmer og projekter på Cypern, i Grækenland, Ungarn, Italien, Malta og Nederlandene — om betalinger fra Kommissionen, der er forskellige fra det ansøgte beløb, annulleres. Reference: Programma POR Sicilia (N.CCI 1999 IT 161 PO 011). |
| --- | --- |

—

Skrivelsen af 11. januar 2007, nr. 175, fra Kommissionen, Generaldirektoratet for Regionalpolitik, programmer og projekter på Cypern, i Grækenland, Ungarn, Italien, Malta og Nederlandene — om betalinger fra Kommissionen, der er forskellige fra det ansøgte beløb, annulleres. Reference: Programma POR Sicilia (N.CCI 1999 IT 161 PO 011).

| — | Skrivelsen af 12. januar 2007, nr. 234, fra Kommissionen, Generaldirektoratet for Regionalpolitik, programmer og projekter på Cypern, i Grækenland, Ungarn, Italien, Malta og Nederlandene — om betalinger fra Kommissionen, der er forskellige fra det ansøgte beløb, annulleres. Reference: Programma POR Sicilia (N.CCI 1999 IT 161 PO 011). |
| --- | --- |

—

Skrivelsen af 12. januar 2007, nr. 234, fra Kommissionen, Generaldirektoratet for Regionalpolitik, programmer og projekter på Cypern, i Grækenland, Ungarn, Italien, Malta og Nederlandene — om betalinger fra Kommissionen, der er forskellige fra det ansøgte beløb, annulleres. Reference: Programma POR Sicilia (N.CCI 1999 IT 161 PO 011).

| — | Samtlige andre foranstaltninger, der har tilknytning til eller ligger til grund for de anfægtede retsakter, annulleres og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Samtlige andre foranstaltninger, der har tilknytning til eller ligger til grund for de anfægtede retsakter, annulleres og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter svarer til dem, der er påberåbt i sag T-345/04, Den Italienske Republik mod Kommissionen (1).

---

(1)  EUT C 262 af 23.10.2004, s. 55.

---

| 26.5.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 117/31 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 117/31

---

Sag anlagt den 26. marts 2007 — EREF mod Kommissionen

(Sag T-94/07)

(2007/C 117/50)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: European Renewable Energies Federation (EREF) ASBL (Bruxelles, Belgien) (ved lawyer D. Fouquet)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

| — | Kommissionens beslutning K(2006) 4963 endelig udg. af 24. oktober 2006 annulleres |
| --- | --- |

—

Kommissionens beslutning K(2006) 4963 endelig udg. af 24. oktober 2006 annulleres

| — | det fastslås, at den pågældende kreditformidling i dens nuværende form og struktur er ulovlig statsstøtte |
| --- | --- |

—

det fastslås, at den pågældende kreditformidling i dens nuværende form og struktur er ulovlig statsstøtte

| — | subsidiært, det pålægges Kommissionen at indlede en formel undersøgelsesprocedure i henhold til artikel 88, stk. 2, EF med hensyn til sag NN 62/B/2006 |
| --- | --- |

—

subsidiært, det pålægges Kommissionen at indlede en formel undersøgelsesprocedure i henhold til artikel 88, stk. 2, EF med hensyn til sag NN 62/B/2006

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger, herunder sagsøgerens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger, herunder sagsøgerens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

I 2004 indgav sagsøgeren en klage til Kommissionen, hvori det blandt andet blev gjort gældende, at forskellige aspekter ved finansieringen af et nyt atomkraftværk under opførelse i Finland var statsstøtte, der ikke var blevet anmeldt. I 2006 opdelte Kommissionen sagen i to sager med numrene NN/62/A/2006 og NN/62/B/2006.

I denne sag nedlægger sagsøgeren påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(2006) 4963 endelig udg., som angår statsstøttesag NN/62 B/2006, og hvorved Kommissionen fandt, at en kreditformidling ydet af et konsortium af fem banker og et lån ydet af AB Svensk Exportkredit ('SEK') ikke udgjorde statsstøtte efter artikel 87, stk. 1 EF.

Sagsøgeren gør gældende, at Kommissionens opsplitning af sagen i to separate sager er retsstridig såvel formelt som materielt. Ifølge sagsøgeren var det kun muligt at give kreditformidlingen og lånet til så lav en rente på grund af en garanti fra det franske eksportkreditforsikringsselskab COFACE. Imidlertid blev statsstøtteaspekterne ved COFACEs deltagelse behandlet i sag NN 62/A/2006. Sagsøgeren gør derfor gældende, at opsplitningen af sagen i to separate sager, således at garantielementet tages ud af sag NN/62/B/2006, fører Kommissionen til den misforståelse, at ydelsen af kreditformidlingen og SEK-lånet til en så lav rente ikke kunne udgøre statsstøtte, blot fordi de deltagende banker ifølge Kommissionen var privatejede.

Endvidere har sagsøgeren gjort gældende, at selv bortset fra garantien fra COFACE er både kreditformidlingen og lånet fra SEK statsstøtte, da:

| — | kreditformidlingen blev givet til en lav rentesats med deltagelse af bankerne BLB og BNP Paribas, som sagsøgeren hævder begge er offentlige banker; og |
| --- | --- |

—

kreditformidlingen blev givet til en lav rentesats med deltagelse af bankerne BLB og BNP Paribas, som sagsøgeren hævder begge er offentlige banker; og

| — | lånet fra SEK blev givet af en 100 % statsejet bank til en rentesats under markedsvilkår. |
| --- | --- |

—

lånet fra SEK blev givet af en 100 % statsejet bank til en rentesats under markedsvilkår.

Endelig har sagsøgeren påberåbt sig manglende begrundelse og åbenbart fejlskøn.

---

| 26.5.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 117/32 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 117/32

---

Sag anlagt den 30. marts 2007 — Aventis Pharma mod KHIM — Altana Pharma (PRAZOL)

(Sag T-95/07)

(2007/C 117/51)

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Aventis Pharma SA (Antony, Frankrig) (ved lawyer R. Gilbey)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Altana Pharma AG (Konstanz, Tyskland)

Sagsøgerens påstande

| — | Annullation af afgørelse truffet af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) den 8. februar 2007 i sag R 302/2005-4 og stadfæstelse af Indsigelsesafdelingens afgørelse af 26. januar 2005. |
| --- | --- |

—

Annullation af afgørelse truffet af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) den 8. februar 2007 i sag R 302/2005-4 og stadfæstelse af Indsigelsesafdelingens afgørelse af 26. januar 2005.

| — | Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagsøgerens omkostninger i den foreliggende sag. |
| --- | --- |

—

Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagsøgerens omkostninger i den foreliggende sag.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: Altana Pharma AG

Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »PRAZOL «for varer i klasse 5 — ansøgning nr. 1 154 269

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Aventis Pharma SA

Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Det nationale ordmærke »PREZAL «for varer i klasse 5

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen taget til følge

Appelkammerets afgørelse: Indsigelsesafdelingens afgørelse annulleret og indsigelsen forkastet

Søgsmålsgrunde: Appelkammeret undlod at foretage en helhedsvurdering af varemærkerne under hensyntagen til alle de relevante faktorer

---

| 26.5.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 117/32 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 117/32

---

Sag anlagt den 23. marts 2007 — Telecom Italia Media mod Kommissionen

(Sag T-96/07)

(2007/C 117/52)

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøger: Telecom Italia Media SpA (Rom, Italien) (ved avvocati F. Bassan og S. Venturini)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

| — | Principalt annulleres Kommissionens beslutning K(2006) 6634 endelig udg. af 24.1.2007 vedrørende statsstøtte C 52/2005 (ex NN 88/2005, ex CP 101/2004) og de retsakter, der er lagt til grund herfor, forbundet hermed eller følger heraf. |
| --- | --- |

—

Principalt annulleres Kommissionens beslutning K(2006) 6634 endelig udg. af 24.1.2007 vedrørende statsstøtte C 52/2005 (ex NN 88/2005, ex CP 101/2004) og de retsakter, der er lagt til grund herfor, forbundet hermed eller følger heraf.

| — | Subsidiært annulleres Kommissionens beslutning K(2006) 6634 endelig udg. i det omfang, den pålægger den italienske stat at tilbagesøge støtten i henhold til de i beslutningen angivne bestemmelser. |
| --- | --- |

—

Subsidiært annulleres Kommissionens beslutning K(2006) 6634 endelig udg. i det omfang, den pålægger den italienske stat at tilbagesøge støtten i henhold til de i beslutningen angivne bestemmelser.

| — | Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Denne sag er rettet mod Kommissionens beslutning, hvorved en statsstøtte bestående af bidrag til erhvervelsen af digitale dekodere, som den italienske regering afsatte i 2004 og 2005, blev erklæret ulovlig. Det skal i den forbindelse understreges, at de for 2006 fastsatte bidrag til digitale dekodere med åbne API-grænseflader ved beslutning af samme dato blev fundet i overensstemmelse med EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra c).

Ifølge sagsøgeren er forskellen mellem den lovlige støtte fra 2006 og den ulovlige støtte fra 2004 og 2005, at finansieringen af dekodere til satellit-tv er udtrykkeligt udelukket i bidragene for 2004 og 2005, hvorfor finansieringen er retligt udelukket. Hvad angår 2006 er finansieringen derimod »faktisk «udelukket, fordi dekoderen er »lukket «og valgt af monopolvirksomheden SKY.

Sagsøgeren har til støtte for påstandene gjort følgende gældende:

| — | Kommissionen har anlagt et fejlskøn. Der gøres til støtte herfor gældende:






  — | Foranstaltningen var nødvendig for at fremme digitaliseringen: Den lovmæssige frist for switch off (2006) var ikke (og kunne alligevel heller ikke anses for at være) endelig. |
| --- | --- | --- |

—

Kommissionen har anlagt et fejlskøn. Der gøres til støtte herfor gældende:

—

Foranstaltningen var nødvendig for at fremme digitaliseringen: Den lovmæssige frist for switch off (2006) var ikke (og kunne alligevel heller ikke anses for at være) endelig.

| — | Foranstaltningen kunne ikke erstattes af et initiativ, som tv-kanalerne alligevel ville have taget. Disse havde nemlig på grund af særegenhederne ved markedet for jordbaseret digital-tv ingen interesse i at finansiere erhvervelsen af en dekoder, eftersom:






  i) | de vertikalt ikke var en del af software- eller dekoderproducenterne; |
| --- | --- | --- |

—

Foranstaltningen kunne ikke erstattes af et initiativ, som tv-kanalerne alligevel ville have taget. Disse havde nemlig på grund af særegenhederne ved markedet for jordbaseret digital-tv ingen interesse i at finansiere erhvervelsen af en dekoder, eftersom:

i)

de vertikalt ikke var en del af software- eller dekoderproducenterne;

| ii) | deres forretningsplan ikke er støttet på et månedsabonnement, som giver mulighed for over tid at få dækning for finansieringen; og |
| --- | --- |

ii)

deres forretningsplan ikke er støttet på et månedsabonnement, som giver mulighed for over tid at få dækning for finansieringen; og

| iii) | den jordbaserede dekoder ikke kan modtage kort fra flere operatører i indbyrdes konkurrence. |
| --- | --- |

iii)

den jordbaserede dekoder ikke kan modtage kort fra flere operatører i indbyrdes konkurrence.

| — | Foranstaltningen medførte af flere årsager ikke forskelsbehandling af satellitkanalerne. For det første virkede disse på et andet marked, der af Kommissionen urigtigt blev betegnet som det samme marked. For det andet var de nævnte kanaler reelt allerede udelukket, idet de under SKY's dominans — monopolvirksomhed i Italien for satellit-tv — allerede havde valgt en egen, lukket platform, som derfor i henhold til det af Kommissionen bestemte i beslutningen om foranstaltningen i 2006 ikke var berettiget til støtte. |
| --- | --- |

—

Foranstaltningen medførte af flere årsager ikke forskelsbehandling af satellitkanalerne. For det første virkede disse på et andet marked, der af Kommissionen urigtigt blev betegnet som det samme marked. For det andet var de nævnte kanaler reelt allerede udelukket, idet de under SKY's dominans — monopolvirksomhed i Italien for satellit-tv — allerede havde valgt en egen, lukket platform, som derfor i henhold til det af Kommissionen bestemte i beslutningen om foranstaltningen i 2006 ikke var berettiget til støtte.

| — | Den periode, der er taget hensyn til ved vurderingen af foranstaltningens virkning på markedet, kan ikke gælde for hele tidsrummet 2004-2005, eftersom TIMedia reklamerede for og markedsførte det første pay per view-tilbud på markedet for jordbaseret digital-tv den 22. januar 2005. Hvad angår slutningsdatoen skal der uundgåeligt lægges vægt på den omstændighed, at bidraget fra den 1. september 2005 udelukkende blev givet til forbrugerne på området all digital — dvs. til regionerne (Val d'Aosta og Sardinien), hvor der var fastsat en tidligere afslutning på ændringen. Bidraget var funktionelt og territorielt begrænset. TIMedia vil kunne tilbagebetale støtten, idet den ikke har skabt yderligere fortjeneste i den pågældende periode. Omkostningerne overstiger nemlig udbyttet, hvilket er normalt i en opstartsperiode. Kommissionen har bl.a. krævet, at opgørelsen af tilbagesøgningen bestemmes ud fra den yderligere fortjeneste, der er skabt af de ekstra seere, som foranstaltningen har trukket til jordbaseret, pay per view digital-tv. Denne fortjeneste er beregnet ved at gange det gennemsnitlige udbytte pr. bruger med det skønnede antal af yderligere brugere. Reelt skal den yderligere fortjeneste beregnes ved at trække de yderligere omkostninger fra det yderligere udbytte (og ikke det gennemsnitlige). Det udbytte, som skabes pr. yderligere bruger, der har beskeden tilbøjelighed til at købe pay per view-begivenheder, er nemlig lavere end det gennemsnitlige udbytte fra brugerne. |
| --- | --- |

—

Den periode, der er taget hensyn til ved vurderingen af foranstaltningens virkning på markedet, kan ikke gælde for hele tidsrummet 2004-2005, eftersom TIMedia reklamerede for og markedsførte det første pay per view-tilbud på markedet for jordbaseret digital-tv den 22. januar 2005. Hvad angår slutningsdatoen skal der uundgåeligt lægges vægt på den omstændighed, at bidraget fra den 1. september 2005 udelukkende blev givet til forbrugerne på området all digital — dvs. til regionerne (Val d'Aosta og Sardinien), hvor der var fastsat en tidligere afslutning på ændringen. Bidraget var funktionelt og territorielt begrænset. TIMedia vil kunne tilbagebetale støtten, idet den ikke har skabt yderligere fortjeneste i den pågældende periode. Omkostningerne overstiger nemlig udbyttet, hvilket er normalt i en opstartsperiode. Kommissionen har bl.a. krævet, at opgørelsen af tilbagesøgningen bestemmes ud fra den yderligere fortjeneste, der er skabt af de ekstra seere, som foranstaltningen har trukket til jordbaseret, pay per view digital-tv. Denne fortjeneste er beregnet ved at gange det gennemsnitlige udbytte pr. bruger med det skønnede antal af yderligere brugere. Reelt skal den yderligere fortjeneste beregnes ved at trække de yderligere omkostninger fra det yderligere udbytte (og ikke det gennemsnitlige). Det udbytte, som skabes pr. yderligere bruger, der har beskeden tilbøjelighed til at købe pay per view-begivenheder, er nemlig lavere end det gennemsnitlige udbytte fra brugerne.

| — | Tilsidesættelse og urigtig anvendelse af EF-traktatens artikel 87, stk. 1, og artikel 87, stk. 3, litra c), for så vidt Kommissionen ikke har bevist, at foranstaltningen fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencen, og at den derfor skulle udgøre statsstøtte i henhold til artikel 87, stk. 1. Endvidere har Kommissionen ikke bevist, hvordan fritagelsen i artikel 87, stk. 3, kan finde anvendelse på dekoderproducenterne og ikke også på tv-kanalerne, som ligeledes er indirekte begunstiget og nyder godt heraf. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse og urigtig anvendelse af EF-traktatens artikel 87, stk. 1, og artikel 87, stk. 3, litra c), for så vidt Kommissionen ikke har bevist, at foranstaltningen fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencen, og at den derfor skulle udgøre statsstøtte i henhold til artikel 87, stk. 1. Endvidere har Kommissionen ikke bevist, hvordan fritagelsen i artikel 87, stk. 3, kan finde anvendelse på dekoderproducenterne og ikke også på tv-kanalerne, som ligeledes er indirekte begunstiget og nyder godt heraf.

| — | Selvmodsigelse og indre mangel på logik i den anfægtede beslutning. Det fremhæves i denne forbindelse, at foranstaltningen efter Kommissionens opfattelse er selektiv i forhold til kun nogle indirekte begunstigede (tv-kanalerne) og ikke andre (dekoderproducenterne). |
| --- | --- |

—

Selvmodsigelse og indre mangel på logik i den anfægtede beslutning. Det fremhæves i denne forbindelse, at foranstaltningen efter Kommissionens opfattelse er selektiv i forhold til kun nogle indirekte begunstigede (tv-kanalerne) og ikke andre (dekoderproducenterne).

---

| 26.5.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 117/34 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 117/34

---

Appel iværksat den 29. marts 2007 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber til prøvelse af dom afsagt den 16. januar 2007 af Retten for EU-personalesager i sag F-92/05, Genette mod Kommissionen

(Sag T-99/07 P)

(2007/C 117/53)

Processprog: fransk

Parter

Appellant: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved V. Joris og D. Martin, som befuldmægtigede)

Den anden part i appelsagen: Emmanuel Genette, Kongeriget Belgien

Appellantens påstande

| — | Den af EU-Personaleretten afsagte dom af 16. januar 2007 i sag F-92/05 ophæves |
| --- | --- |

—

Den af EU-Personaleretten afsagte dom af 16. januar 2007 i sag F-92/05 ophæves

| — | Det fastslås, at sagen må afvises fra realitetsbehandling. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at sagen må afvises fra realitetsbehandling.

| — | Subsidiært frifindes Kommissionen. |
| --- | --- |

—

Subsidiært frifindes Kommissionen.

| — | Hver part tilpligtes at bære sine egne omkostninger i appelsagen og i sagen for EU-Personaleretten. |
| --- | --- |

—

Hver part tilpligtes at bære sine egne omkostninger i appelsagen og i sagen for EU-Personaleretten.

Anbringender og væsentligste argumenter

Ved dom af 16. januar 2007 afsagt i sag F-92/05, Genette mod Kommissionen, gav Retten for EU-personalesager Emmanuel Genette medhold i den sag, han havde anlagt med påstand om annullation af Kommissionens afgørelse af 25. januar 2005, hvorved denne dels afslog at indvillige i en tilbagetrækning af hans ansøgning fra 2001 om overførsel af de pensionsrettigheder, han havde erhvervet inden for rammerne af belgiske pensionsordninger, dels afslog at behandle en fornyet ansøgning herom.

I sit appelskrift har Kommissionen først behandlet spørgsmålet om, sagen overhovedet burde have været antaget til realitetsbehandling i førsteinstansen. Den har gjort gældende, at Personaleretten har truffet afgørelse ultra petita, idet den har ændret søgsmålets genstand og foretaget en række fejlvurderinger under gennemgangen af de angiveligt nye omstændigheder, som appellanten fremførte i første instans som begrundelse for at suspendere fristerne til hans fordel. Kommissionen er af den opfattelse, at en korrekt vurdering af dels søgsmålets genstand, således som dette var anført i stævningen i første instans, dels af de angiveligt nye omstændigheder, som appellanten fremførte, nødvendigvis burde have medført, at Personaleretten afviste sagen. Kommissionen har således hævdet, at Personaleretten har overskredet sin kompetence og ligeledes har tilsidesat Kommissionens ret til kontradiktion, idet den traf afgørelse på visse punkter uden at give Kommissionen adgang til at fremføre sine argumenter.

Kommissionen har til støtte for sin appel med hensyn til Personalerettens bedømmelse af sagens realitet i den anfægtede dom fremført en række anbringender. Efter Kommissionens opfattelse har Personaleretten tilsidesat en række fællesskabsretlige bestemmelser, herunder tjenestemandsvedtægten, og nogle principper, der er udviklet i retspraksis, idet den appellerede dom efter Kommissionens opfattelse gør det muligt at trække retsakter tilbage og, subsidiært, tilsidesætter Kommissionens selvstændige ret til ikke at tilbagetrække de anfægtede afgørelser.

---

Retten for EU-Personalesager

| 26.5.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 117/35 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 117/35

---

Sag anlagt den 23. februar 2007 — Pouzol mod Revisionsretten

(Sag F-17/07)

(2007/C 117/54)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Michel Pouzol (Chemin des Peyridisses, Frankrig) (ved avocats D. Grisay, I. Andoulsi og D. Piccininno)

Sagsøgt: Revisionsretten for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

| — | Revisionsretten for De Europæiske Fællesskabers afgørelse af 23. november 2006 samt Kommissionen for De Europæiske Fællesskabers afgørelse af 18. maj 2006 annulleres. |
| --- | --- |

—

Revisionsretten for De Europæiske Fællesskabers afgørelse af 23. november 2006 samt Kommissionen for De Europæiske Fællesskabers afgørelse af 18. maj 2006 annulleres.

| — | Sagsøgeren tilkendes 6 år, 10 måneder og 1 dag som supplerende pensionsgivende tjenesteår, svarende til et samlet antal pensionsgivende tjenesteår på 10 år, 3 måneder og 24 dage. |
| --- | --- |

—

Sagsøgeren tilkendes 6 år, 10 måneder og 1 dag som supplerende pensionsgivende tjenesteår, svarende til et samlet antal pensionsgivende tjenesteår på 10 år, 3 måneder og 24 dage.

| — | Revisionsretten tilpligtes at lade disse supplerende pensionsgivende tjenesteår udløse et månedligt pensionstillæg til sagsøgeren på 1 232,32 EUR. |
| --- | --- |

—

Revisionsretten tilpligtes at lade disse supplerende pensionsgivende tjenesteår udløse et månedligt pensionstillæg til sagsøgeren på 1 232,32 EUR.

| — | Revisionsretten tilpligtes at erstatte det økonomiske tab, sagsøgeren har lidt, opgjort på datoen for indgivelse af denne stævning til et beløb på 17 252,48 EUR (svarende til et manglende månedligt vederlag til sagsøgeren på 1 232,32 EUR regnet fra hans pensionering den 1. januar 2006 til den 1. marts 2007). |
| --- | --- |

—

Revisionsretten tilpligtes at erstatte det økonomiske tab, sagsøgeren har lidt, opgjort på datoen for indgivelse af denne stævning til et beløb på 17 252,48 EUR (svarende til et manglende månedligt vederlag til sagsøgeren på 1 232,32 EUR regnet fra hans pensionering den 1. januar 2006 til den 1. marts 2007).

| — | Revisionsretten tilpligtes at erstatte den ikke-økonomiske skade, sagsøgeren har lidt i løbet af mere end 13 år, idet erstatningens størrelse efterfølgende skal fastsættes ved forlig mellem parterne. |
| --- | --- |

—

Revisionsretten tilpligtes at erstatte den ikke-økonomiske skade, sagsøgeren har lidt i løbet af mere end 13 år, idet erstatningens størrelse efterfølgende skal fastsættes ved forlig mellem parterne.

| — | Revisionsretten tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Revisionsretten tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren, der tidligere var tjenestemand ved Revisionsretten og nu er pensioneret, anfægter bl.a. beregningen af den overførsel af pensionsrettigheder, han havde optjent i Frankrig, til Fællesskabernes ordning, for så vidt som denne beregning ikke tog rettigheder optjent i Association des régimes de retraites complémentaires (ARRCO) og Association générale des institutions de retraite des cadres (AGIRC) i betragtning.

Sagsøgeren gør til støtte for søgsmålet fremført fire anbringender: i) tilsidesættelse af flere bestemmelser i tjenestemandsvedtægten og i dens bilag VIII (bl.a. artikel 11, stk. 2, og artikel 26 i dette bilag), ii) tilsidesættelse af den omsorgs- og bistandspligt, der fremgår af tjenestemandsvedtægtens artikel 24, iii) tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet og princippet om forbud mod forskelsbehandling, iv) tilsidesættelse af princippet om beskyttelse af den berettigede forventning.

---

| 26.5.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 117/35 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 117/35

---

Sag anlagt den 19. marts 2007 — M mod Det Europæiske Lægemiddelagentur

(Sag F-23/07)

(2007/C 117/55)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: M (Broxbourne, Det Forenede Kongerige) (ved avocats S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis og E. Marchal)

Sagsøgt: Det Europæiske Lægemiddelagentur

Sagsøgerens påstande

| — | Annullation af afgørelsen af 25. oktober 2006, hvorved Det Europæiske Lægemiddelagenturs administrerende direktør afslog sagsøgerens ansøgning om forelæggelse af hans sag for Invaliditetsudvalget. |
| --- | --- |

—

Annullation af afgørelsen af 25. oktober 2006, hvorved Det Europæiske Lægemiddelagenturs administrerende direktør afslog sagsøgerens ansøgning om forelæggelse af hans sag for Invaliditetsudvalget.

| — | Det Europæiske Lægemiddelagentur tilpligtes at betale en erstatning med renter på 100 000 EUR for tjenstlige forsømmelser. |
| --- | --- |

—

Det Europæiske Lægemiddelagentur tilpligtes at betale en erstatning med renter på 100 000 EUR for tjenstlige forsømmelser.

| — | Det Europæiske Lægemiddelagentur tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Det Europæiske Lægemiddelagentur tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Den 17. marts 2005 var sagsøgeren, som var midlertidigt ansat i Det Europæiske Lægemiddelagentur, udsat for en arbejdsulykke, hvorefter han blev ude af stand til at udføre sit arbejde. Den 14. februar 2006 fik han meddelelse om, at hans kontrakt ikke ville blive forlænget ud over den 15. oktober 2006. Hans ansøgning om, at hans sag blev forelagt Invaliditetsudvalget, blev afslået.

Sagsøgeren har til støtte for søgsmålet bl.a. anført, at der er sket tilsidesættelse af artikel 31, stk. 1, og artikel 33, stk. 1, i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte, således som fortolket af Retten for EU-personalesager i dennes dom af 16. januar 2007 i sagen Gesner mod KHIM (sag F-119/05, endnu ikke trykt i Samling af Afgørelser).

---

| 26.5.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 117/36 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 117/36

---

Sag anlagt den 15. marts 2007 — Lafleur-Tighe mod Kommissionen

(Sag F-24/07)

(2007/C 117/56)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Virgine Lafleur-Tighe (Makati, Filippinerne) (ved avocats S. Rodrigues og C. Bernard-Glanz)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

| — | Annullation af ansættelsesmyndighedens afgørelse om at indplacere sagsøgeren i lønklasse 13, løntrin 1, på tidspunktet for hendes ansættelse som kontraktansat, således som denne afgørelse fremgår af den ansættelseskontrakt, der blev indgået den 22. december 2005. |
| --- | --- |

—

Annullation af ansættelsesmyndighedens afgørelse om at indplacere sagsøgeren i lønklasse 13, løntrin 1, på tidspunktet for hendes ansættelse som kontraktansat, således som denne afgørelse fremgår af den ansættelseskontrakt, der blev indgået den 22. december 2005.

| — | Ansættelsesmyndigheden oplyses om de retsvirkninger, som følger af en annullation af den anfægtede afgørelse, navnlig en hensyntagen til sagsøgerens erhvervserfaring fra den 16. november 1993, dvs. tidspunktet for hendes erhvervelse af et eksamensbevis som Bachelor, og en indplacering i lønklasse 14 med tilbagevirkende kraft fra den 22. december 2005. |
| --- | --- |

—

Ansættelsesmyndigheden oplyses om de retsvirkninger, som følger af en annullation af den anfægtede afgørelse, navnlig en hensyntagen til sagsøgerens erhvervserfaring fra den 16. november 1993, dvs. tidspunktet for hendes erhvervelse af et eksamensbevis som Bachelor, og en indplacering i lønklasse 14 med tilbagevirkende kraft fra den 22. december 2005.

| — | Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren gør i tilslutning til anbringender, der er meget lig dem, hun fremførte i sag F-135/06 (1), navnlig gældende, at der er sket tilsidesættelse af princippet om fri bevægelighed for så vidt angår eksamensbeviser og faglige kvalifikationer.

---

(1)  EUT C 236 af 30.12.2006, s. 87.

---

| 26.5.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 117/36 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 117/36

---

Sag anlagt den 22. marts 2007 — Bleser mod Domstolen

(Sag F-25/07)

(2007/C 117/57)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Thomas Bleser (Nittel, Tyskland) (ved Rechtsanwalt P. Goergen)

Sagsøgt: De Europæiske Fællesskabers Domstol

Sagsøgerens påstande

| — | Den indplacering i lønklasse, der blev fastsat i afgørelsen af 16. marts 2006 om sagsøgerens ansættelse, ophæves. |
| --- | --- |

—

Den indplacering i lønklasse, der blev fastsat i afgørelsen af 16. marts 2006 om sagsøgerens ansættelse, ophæves.

| — | Artikel 2 og 13 i bilag XIII og artikel 32 i den tjenestemandsvedtægt, der trådte i kraft den 1. maj 2004, annulleres. |
| --- | --- |

—

Artikel 2 og 13 i bilag XIII og artikel 32 i den tjenestemandsvedtægt, der trådte i kraft den 1. maj 2004, annulleres.

| — | Sagsøgeren indplaceres i den lønklasse, der var fastsat i meddelelsen om udvælgelsesprøven, eller i den tilsvarende lønklasse i den nye tjenestemandsvedtægt (og det tilsvarende løntrin efter de bestemmelser, der fandt anvendelse før den 1. maj 2004). |
| --- | --- |

—

Sagsøgeren indplaceres i den lønklasse, der var fastsat i meddelelsen om udvælgelsesprøven, eller i den tilsvarende lønklasse i den nye tjenestemandsvedtægt (og det tilsvarende løntrin efter de bestemmelser, der fandt anvendelse før den 1. maj 2004).

| — | Sagsøgeren tilkendes en erstatning svarende til løndifferencen. |
| --- | --- |

—

Sagsøgeren tilkendes en erstatning svarende til løndifferencen.

| — | Sagsøgeren tilkendes en erstatning på 10 000 EUR for lidt ikke-økonomiske skade. |
| --- | --- |

—

Sagsøgeren tilkendes en erstatning på 10 000 EUR for lidt ikke-økonomiske skade.

| — | De Europæiske Fællesskabers Domstol tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

De Europæiske Fællesskabers Domstol tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Søgsmålet er anlagt til prøvelse hovedsagelig af artikel 2 og 13 i bilag XIII og artikel 32 i den vedtægt for tjenestemænd i Det Europæiske Fællesskab, der trådte i kraft den 1. maj 2004.

Sagsøgeren gør gældende, at han burde have været indplaceret efter bestemmelserne i den for ham fordelagtigere tidligere gældende vedtægt, idet denne var i kraft på det tidspunkt, hvor han deltog i udvælgelsesprøven. Til støtte herfor har sagsøgeren anført, at hans indplacering er i strid med lighedsprincippet og forbuddet mod forskelsbehandling samt med forbuddet mod forskelsbehandling på grundlag af alder.

Desuden gør sagsøgeren gældende, at de almindelige fællesskabsretlige principper er blevet tilsidesat, navnlig omsorgsforpligtelsen, princippet om god forvaltningsskik, gennemsigtighedsprincippet, princippet om beskyttelse af den berettigede forventning, retssikkerhedsprincippet, princippet om god tro, forbuddet mod »reformatio in peius «samt af retten til at blive hørt.

---

| 26.5.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 117/37 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 117/37

---

Sag anlagt den 21. marts 2007 — Potoms og Scillia mod Parlamentet

(Sag F-26/07)

(2007/C 117/58)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Gerrit Potoms (Malines, Belgien) og Mario Scillia (Bruxelles, Belgien) (ved avocats S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis og E. Marchal)

Sagsøgt: Europa-Parlamentet

Sagsøgernes påstande

| — | Det fastslås, at artikel 5 og 12 i vedtægtens bilag XIII er ulovlige. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at artikel 5 og 12 i vedtægtens bilag XIII er ulovlige.

| — | De individuelle afgørelser, hvorved sagsøgerne udnævnes til en stilling som fuldmægtig, annulleres, for så vidt som sagsøgernes indplacering herved fastsættes i medfør af artikel 5, stk. 2, i vedtægtens bilag XIII. |
| --- | --- |

—

De individuelle afgørelser, hvorved sagsøgerne udnævnes til en stilling som fuldmægtig, annulleres, for så vidt som sagsøgernes indplacering herved fastsættes i medfør af artikel 5, stk. 2, i vedtægtens bilag XIII.

| — | Det fastslås, at gennemførelsesforanstaltningerne vedrørende tildeling af fortjenestes- og forfremmelsespoints er ugyldige, idet det deri foreskrives, at fortjenestes- og forfremmelsespoints bortfalder ved overgang fra en ansættelsesgruppe til en anden. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at gennemførelsesforanstaltningerne vedrørende tildeling af fortjenestes- og forfremmelsespoints er ugyldige, idet det deri foreskrives, at fortjenestes- og forfremmelsespoints bortfalder ved overgang fra en ansættelsesgruppe til en anden.

| — | De individuelle afgørelser om at slette de fortjenestes- og forfremmelsespoints, som sagsøgerne har optjent i deres tidligere kategori, annulleres. |
| --- | --- |

—

De individuelle afgørelser om at slette de fortjenestes- og forfremmelsespoints, som sagsøgerne har optjent i deres tidligere kategori, annulleres.

| — | De individuelle afgørelser om at anvende en multiplikationsfaktor, der er mindre end én, med henblik på at fastsætte sagsøgernes løn, annulleres. |
| --- | --- |

—

De individuelle afgørelser om at anvende en multiplikationsfaktor, der er mindre end én, med henblik på at fastsætte sagsøgernes løn, annulleres.

| — | Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgerne har fremført anbringender, der er meget lig dem, der er fremsat i sag F-31/06 (1).

---

(1)  EUT C 131 af 3.6.2006, s. 50.

---

| 26.5.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 117/37 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 117/37

---

Sag anlagt den 26. marts 2007 — Sundholm mod Kommissionen

(Sag F-27/07)

(2007/C 117/59)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Asa Sundholm (Bruxelles, Belgien) (ved avocats S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis og E. Marchal)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelsen af 2. juni 2006 om oprettelse af sagsøgerens karriereudviklingsrapport for perioden fra 1. juli 2001 til 31. december 2002, vedtaget i henhold til dom afsagt af De Europæiske Fællesskabers Ret I Første Instans den 20. april 2005, sag T-86/04, Sundholm mod Kommissionen, annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelsen af 2. juni 2006 om oprettelse af sagsøgerens karriereudviklingsrapport for perioden fra 1. juli 2001 til 31. december 2002, vedtaget i henhold til dom afsagt af De Europæiske Fællesskabers Ret I Første Instans den 20. april 2005, sag T-86/04, Sundholm mod Kommissionen, annulleres.

| — | Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes på dette stadium i sagen at betale 1 EUR i erstatning for ikke-økonomisk skade. |
| --- | --- |

—

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes på dette stadium i sagen at betale 1 EUR i erstatning for ikke-økonomisk skade.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren gør til støtte for søgsmålet for det første gældende, at der er sket tilsidesættelse af artikel 233 EF og begrundelsespligten, for så vidt det ikke af den anfægtede afgørelse fremgår, hvorledes præmisserne i den ovennævnte dom er blevet taget i betragtning.

Sagsøgeren gør endvidere gældende, at der ved den anfægtede afgørelse for det første er sket tilsidesættelse af de målsætninger og formål, der søges opfyldt ved det nye karriereevalueringssystem og, for det andet, at afgørelsen er ugyldig som følge af den manglende sammenhæng mellem kommentarerne og de tildelte point.

Sagsøgeren gør endelig gældende, at der er sket tilsidesættelse af retten til kontradiktion, for så vidt som de faktiske omstændigheder, hvorpå bedømmelsen af sagsøgeren hvilede, hverken blev meddelt denne, da de opstod, eller inden for rammerne af bedømmelsesproceduren.

---

| 26.5.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 117/37 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 117/37

---

Sag anlagt den 28. marts 2007 — Quadu mod Parlamentet

(Sag F-29/07)

(2007/C 117/60)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Sandro Quadu (Bruxelles, Belgien) (ved avocats S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis og E. Marchal)

Sagsøgt: Europa-Parlamentet

Sagsøgerens påstande

| — | Annullation af ansættelsesmyndighedens afgørelse af 26. april 2006 om at udnævne sagsøgeren til tjenestemand ved De Europæiske Fællesskaber, for så vidt som sagsøgeren herved blev indplaceret i lønklasse AST 2, løntrin 3. |
| --- | --- |

—

Annullation af ansættelsesmyndighedens afgørelse af 26. april 2006 om at udnævne sagsøgeren til tjenestemand ved De Europæiske Fællesskaber, for så vidt som sagsøgeren herved blev indplaceret i lønklasse AST 2, løntrin 3.

| — | Europa-Parlamentet tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Europa-Parlamentet tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ved afgørelse af 26. april 2006 blev sagsøgeren, der på daværende tidspunkt var midlertidigt ansat i Parlamentet med indplacering i lønklasse C*4, løntrin 7 og havde bestået intern udvælgelsesprøve for assistenter (klasse C4-5) nr. C/348, der blev offentliggjort inden Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 723/2004 af 22. marts 2004 om ændring af vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber og af ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Fællesskaberne (1) trådte i kraft, udnævnt til tjenestemand med indplacering i lønklasse AST 2, løntrin 3.

Sagsøgeren gør til støtte for søgsmålet bl.a. gældende, at der er sket tilsidesættelse af bekendtgørelsen af udvælgelsesprøven samt ligebehandlingsprincippet og princippet om forbud mod forskelsbehandling. Sagsøgeren foreholder administrationen at have fortolket artikel 5, stk. 4, i bilag XIII til vedtægten således, at midlertidigt ansatte, der udnævnes til tjenestemænd, kun har ret til at bevare deres tidligere lønklasse og -trin, såfremt udnævnelsen indebærer overgang til en højere stillingskategori.

---

(1)  EUT L 124 af 27.4.2004, s. 1.

---

| 26.5.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 117/38 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 117/38

---

Sag anlagt den 28. marts 2007 — Noworyta mod Parlamentet

(Sag F-30/07)

(2007/C 117/61)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Lidia Noworyta (Bruxelles, Belgien) (ved avocats S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis og E. Marchal)

Sagsøgt: Europa-Parlamentet

Sagsøgerens påstande

| — | Annullation af ansættelsesmyndighedens afgørelse af 28. april 2006, hvorved den afslog en indstilling af 20. oktober 2005 fra sagsøgerens overordnede om at bevilge hende et fast beløb for overarbejde, der er udført under særlige betingelser som omhandlet i artikel 3 i bilag VI til vedtægten, eller en anden form for vederlag, eventuelt i form af et tillæg i medfør af vedtægtens artikel 56a eller 56b. |
| --- | --- |

—

Annullation af ansættelsesmyndighedens afgørelse af 28. april 2006, hvorved den afslog en indstilling af 20. oktober 2005 fra sagsøgerens overordnede om at bevilge hende et fast beløb for overarbejde, der er udført under særlige betingelser som omhandlet i artikel 3 i bilag VI til vedtægten, eller en anden form for vederlag, eventuelt i form af et tillæg i medfør af vedtægtens artikel 56a eller 56b.

| — | Parlamentet tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Parlamentet tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for sit sagsanlæg har sagsøgeren for det første gjort gældende, at der foreligger en tilsidesættelse af det generelle princip, hvorefter enhver arbejdstager skal være underlagt rimelige arbejdsvilkår, bl.a. for så vidt angår arbejdstid og arbejdstidsudligning/vederlag for overarbejde eller som følge af en særlig tilrettelæggelse af arbejdstiden.

Sagsøgeren har navnlig anført, at artikel 3 i bilag VI til vedtægten i modsætning til vedtægtens artikel 56b og 56c ikke betinger muligheden for at bevilge arbejdstageren et fast beløb for overarbejde, der er udført under særlige arbejdsbetingelser, af, at det har været udført regelmæssigt. Efter sagsøgerens opfattelse har ansættelsesmyndigheden begået en retlig fejl ved at tilføje denne betingelse i de interne regler, der er vedtaget om udligning af overarbejde.

Ansættelsesmyndigheden har ligeledes begået en retlig fejl ved at angive, at tjenestemænd, der er ansat efter den 1. maj 2004, ikke kan opnå et sådant vederlag, skønt dette udtrykkeligt er fastsat i de nævnte interne regler.

Sagsøgeren har endvidere anført, at afgørelsen om at afslå enhver arbejdstidsudligning eller vederlag for hendes særlige arbejdsbetingelser er i strid med vedtægtens artikel 56a og 56b og med ligebehandlingsprincippet.

Endelig er Parlamentets standpunkt ifølge sagsøgeren ikke overbevisende, idet generaldirektøren for Formandskabets Generelle Direktion har hævdet, at ingen i telefonomstillingen regelmæssigt udfører overarbejde, skønt ansættelsesmyndigheden har konkluderet, at der var iværksat en undersøgelse for at vurdere mulighederne for at harmonisere arbejdsvilkårene i den omhandlede tjeneste, netop som følge af tjenestens usædvanlige arbejdstider i forhold til de almindelige/generelle arbejdstider.

---

| 26.5.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 117/38 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 117/38

---

Sag anlagt den 2. april 2007 — Putterie-de-Beukelaer mod Kommissionen

(Sag F-31/07)

(2007/C 117/62)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Françoise Putterie-de-Beukelaer (Bruxelles, Belgien) (ved avocat E. Boigelot)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

| — | Annullation af sagsøgerens karriereudviklingsrapport for perioden den 1. januar 2005 til den 31. december 2005, herunder klageprocedurer og andre afgørelser vedrørende rapporten og særligt rubrik 6.5 »Kvalifikationer«, for så vidt som det ikke anerkendes, at sagsøgeren har potentiale til at udføre opgaver omfattet af kategori B*. |
| --- | --- |

—

Annullation af sagsøgerens karriereudviklingsrapport for perioden den 1. januar 2005 til den 31. december 2005, herunder klageprocedurer og andre afgørelser vedrørende rapporten og særligt rubrik 6.5 »Kvalifikationer«, for så vidt som det ikke anerkendes, at sagsøgeren har potentiale til at udføre opgaver omfattet af kategori B*.

| — | Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet gør sagsøgeren for det første gældende, at administrationen foretog åbenbart urigtige skøn, for så vidt som den ikke anerkendte, at hun var kvalificeret til at udføre opgaver, der er omfattet af kategori B* med henblik på den i artikel 10, stk. 3, i bilag XIII til tjenestemandsvedtægten (herefter »vedtægten«) fastsatte attestationsprocedure. Nærmere bestemt er sagsøgerens opgaver som ansvarlig for uddannelse i informationsteknologi i modsætning til, hvad der blev anført i sagsøgerens karriereudviklingsrapport, omfattet af kategori B*.

Sagsøgeren gør for det andet gældende, at der er sket tilsidesættelse af vedtægtens artikel 26, principperne om ret til kontradiktion, om gennemsigtighed, om partshøring, og om god personaleforvaltningsskik. Sagsøgeren har nærmere anført, at visse dokumenter, der blev benyttet med henblik på hendes bedømmelse, ikke rettidigt blev tilstillet hende.

Sagsøgeren gør for det tredje gældende, at der er sket tilsidesættelse af vedtægtens artikel 25, stk. 2, og begrundelsespligten.

Sagsøgeren gør for det fjerde gældende, at der er sket tilsidesættelse af princippet om ligebehandling af personale og princippet om forbud mod forskelsbehandling, idet de opgaver, der udføres af en ansvarlig for uddannelse i informationsteknologi, med henblik på attestationsproceduren undergives forskellige bedømmelser afhængig af generaldirektoraterne og de hierarkisk overordnede.

---