# Euroopan unionin C 117/2007

| | ISSN 1725-2490 |
| --- | --- |
| Euroopan unionin
  virallinen lehti | C 117 |
| | |
| Suomenkielinen laitos | Tiedonantoja ja ilmoituksia | 50. vuosikerta26. toukokuu 2007 |

ISSN 1725-2490

Euroopan unionin

virallinen lehti

C 117

Suomenkielinen laitos

Tiedonantoja ja ilmoituksia

50. vuosikerta26. toukokuu 2007

---

| Ilmoitusnumero | Sisältö | Sivu |
| --- | --- | --- |
| | IV   Tiedotteet |
| | EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN JA ELINTEN ANTAMAT TIEDOTTEET |
| | Tuomioistuin |
| 2007/C 117/01 | Tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan unionin virallinen lehti
  EUVL C 95, 28.4.2007 | 1 |

Ilmoitusnumero

Sisältö

Sivu

IV   Tiedotteet

EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN JA ELINTEN ANTAMAT TIEDOTTEET

Tuomioistuin

2007/C 117/01

Tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan unionin virallinen lehti
  EUVL C 95, 28.4.2007

Euroopan unionin virallinen lehti

1

| | V   Ilmoitukset |
| --- | --- |
| | TUOMIOISTUINKÄSITTELYYN LIITTYVÄT MENETTELYT |
| | Tuomioistuin |
| 2007/C 117/02 | Asia C-71/07 P: Valitus, jonka Franco Campoli on tehnyt 12.2.2007 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu toinen jaosto) asiassa T-135/05, Campoli v. komissio, 29.11.2006 antamasta tuomiosta | 2 |
| 2007/C 117/03 | Asia C-78/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di giustizia amministrativa per la Regione siciliana (Italia) on esittänyt 13.2.2007 — Ispettorato Provinciale dell'Agricoltura di Enna, Assessorato all'agricoltura e foreste della regione Sicilia, Regione Sicilia v. Domenico Valvo | 3 |
| 2007/C 117/04 | Asia C-94/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Arbeitsgericht Bonn (Saksa) on esittänyt 20.2.2007 — Andrea Raccanelli v. Max-Planck-Gesellschaft zur Förderung der Wissenschaften e.V. | 3 |
| 2007/C 117/05 | Asia C-95/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Commissione tributaria provinciale (Italia) on esittänyt 20.2.2007 — Ecotrade spa v. Agenzia Entrate Ufficio Genova 3 | 4 |
| 2007/C 117/06 | Asia C-96/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Commissione tributaria provinciale (Italia) on esittänyt 20.2.2007 — Ecotrade spa v. Agenzia Entrate Ufficio Genova 3 | 4 |
| 2007/C 117/07 | Asia C-112/07: Kanne 26.2.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta | 5 |
| 2007/C 117/08 | Asia C-113/07 P: Valitus, jonka Selex Sistemi Integrati S.p.A. on tehnyt 27.2.2007 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-155/04, Selex Sistemi Integrati S.p.A. v. Euroopan yhteisöjen komissio, 12.12.2006 antamasta tuomiosta | 5 |
| 2007/C 117/09 | Asia C-119/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgericht Darmstadt (Saksa) on esittänyt 27.2.2007 — Container Service Thorsten Sperzel GmbH v. Land Hessen | 6 |
| 2007/C 117/10 | Asia C-125/07 P: Valitus, jonka Erste Bank des österreichischen Sparkassen AG on tehnyt 2.3.2007 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (toinen jaosto) yhdistetyissä asioissa T-259/02 — T-264/02 ja T-271/02, Raiffeisen Zentralbank Österreich AG ym. v. Euroopan yhteisöjen komissio, 14.12.2006 antamasta tuomiosta asian T-264/02 osalta | 7 |
| 2007/C 117/11 | Asia C-126/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tšekin tasavallan elinkeinokamarin ja Tšekin tasavallan maatalouskamarin yhteydessä toimiva välimiesoikeus (Tšekin tasavalta) on esittänyt 26.2.2007 — Reisebüro Bühler GmbH v. Dom.info e.K., Sebastian Dieterle | 8 |
| 2007/C 117/12 | Asia C-127/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d'Etat (Ranska) on esittänyt 5.3.2007 — Société Arcelor Atlantique et Lorraine, Société Sollac Méditerranée, Société Arcelor Packaging International, Société Ugine & Alz France, Société Industeel Loire, Société Creusot Métal, Société Imphy Alloys ja Société Arcelor v. pääministeri, talous-, valtiovarain- ja teollisuusministeri ja ympäristöasiain ja kestävän kehityksen ministeri | 8 |
| 2007/C 117/13 | Asia C-128/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Commissione tributaria provinciale di Latina (Italia) on esittänyt 5.3.2007 — Molinari Angelo v. Agenzia Entrate Ufficio Latina (Latinan verotoimisto) | 8 |
| 2007/C 117/14 | Asia C-129/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Commissione tributaria provinciale di Latina (Italia) on esittänyt 5.3.2007 — Giovanni Galeota v. Agenzia Entrate Ufficio Latina | 9 |
| 2007/C 117/15 | Asia C-130/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Commissione tributaria provinciale di Latina (Italia) on esittänyt 5.3.2007 — Salvatore Barbagallo v. Agenzia Entrate Ufficio Latina | 9 |
| 2007/C 117/16 | Asia C-131/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Commissione tributaria provinciale di Latina (Italia) on esittänyt 5.3.2007 — Michele Ciampi v. Agenzia Entrate Ufficio Latina | 10 |
| 2007/C 117/17 | Asia C-132/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank van koophandel te Brussel (Belgia) on esittänyt 5.3.2007 — Beecham Group plc, SmithKline Beecham plc, Glaxo Group Ltd, Stafford-Miller Ltd, GlaxoSmithKline Consumer Healthcare NV ja GlaxoSmithKline Consumer Healthcare BV v. Andacon NV | 10 |
| 2007/C 117/18 | Asia C-133/07 P: Valitus, jonka Raiffeisen Zentralbank Österreich AG on tehnyt 6.3.2007 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa T-259/02 — T-264/02 ja T-271/02, Raiffeisen Zentralbank Österreich ym. v. komissio, 14.12.2006 antamasta tuomiosta | 11 |
| 2007/C 117/19 | Asia C-135/07 P: Valitus, jonka Bank Austria Creditanstalt AG on tehnyt 6.3.2007 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (toinen jaosto) yhdistetyissä asioissa T-259/02 — T-264/02 ja T-271/02, Raiffeisen Zentralbank Österreich AG ym. v. Euroopan yhteisöjen komissio, 14.12.2006 antamasta tuomiosta asian T-260/02 osalta | 12 |
| 2007/C 117/20 | Asia C-136/07: Kanne 7.3.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Espanjan kuningaskunta | 13 |
| 2007/C 117/21 | Asia C-137/07 P: Valitus, jonka Österreichische Volkbanken-AG on tehnyt 8.3.2007 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (toinen jaosto) yhdistetyssä asioissa T-259/02 — T-264/02 ja T-271/02, Raiffeisen Zentralbank Österreich AG ym. v. Euroopan yhteisöjen komissio, 14.12.2006 antamasta tuomiosta asian T-271/02 osalta | 13 |
| 2007/C 117/22 | Asia C-138/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hof van beroep te Antwerpen (Belgia) on esittänyt 9.3.2007 — Belgische staat v. N.V. Cobelfret | 14 |
| 2007/C 117/23 | Asia C-140/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Saksa) on esittänyt 12.3.2007 — Hecht-Pharma GmbH v. Staatliches Gewerbeaufsichtsamt Lüneburg | 15 |
| 2007/C 117/24 | Asia C-141/07: Kanne 9.3.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Saksan liittotasavalta | 15 |
| 2007/C 117/25 | Asia C-143/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht Hamburg (Saksa) on esittänyt 13.3.2007 — A.O.B. Reuter & Co. v. Hauptzollamt Hamburg-Jonas | 16 |
| 2007/C 117/26 | Asia C-144/07 P: Valitus, jonka K-Swiss, Inc. on tehnyt 13.3.2007 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-14/06, K-Swiss, Inc. v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavamerkit ja mallit) (SMHV), 14.12.2006 antamasta määräyksestä | 16 |
| 2007/C 117/27 | Asia C-150/07: Kanne 15.3.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Portugalin tasavalta | 17 |
| 2007/C 117/28 | Asia C-151/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Simvoulio tis Epikrateias (Kreikka) on esittänyt 19.3.2007 — Theologos-Grigorios Chatzithanasis v. Ypourgos Ygeias kai Koinonikis Allilegkyis ja Organismos Epangelmatikis Ekpaidefsis kai Katartisis (OEEK) | 17 |
| 2007/C 117/29 | Asia C-158/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Centrale Raad van Beroep (Alankomaat) on esittänyt 22.3.2007 — Jacqueline Förster v. IB-Groep | 18 |
| 2007/C 117/30 | Asia C-159/07: Kanne 22.3.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Portugalin tasavalta | 18 |
| 2007/C 117/31 | Asia C-167/07: Kanne 29.3.2007 — Espanjan kuningaskunta v. Euroopan unionin neuvosto | 19 |
| 2007/C 117/32 | Asia C-175/07, Asia C-176/07, Asia C-177/07, Asia C-178/07, Asia C-179/07, Asia C-180/07, Asia C-181/07, Asia C-182/07, Asia C-183/07, Asia C-184/07: Ennakkoratkaisupyynnöt, jotka tribunal de grande instance de Nanterre (Ranska) on esittänyt 2.4.2007 — 1. S.A. SAFBA vastaan Directeur général des douanes et droits indirects ja Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 2. S.A. Sucreries et Raffineries d'Erstein vastaan Directeur général des douanes et droits indirects ja Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 3. SA Sucreries & Distilleries de Souppes — Ouvré Fils vastaan Directeur général des douanes et droits indirects ja Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 4. SA Sucrerie de Bourgogne vastaan Directeur général des douanes et droits indirects ja Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 5. Sucrerie Bourdon vastaan Directeur général des douanes et droits indirects ja Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 6. S.A. des Sucreries du Marquenterre vastaan Directeur général des douanes et droits indirects ja Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 7. Cristal Union vastaan Directeur général des douanes et droits indirects ja Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 8. S.A. Lesaffre Frères vastaan Directeur général des douanes et droits indirects ja Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 9. Société Vermendoise Industries vastaan Directeur général des douanes et droits indirects ja Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 10. S.A. Sucreries de Toury et Usines annexes vastaan Directeur général des douanes et droits indirects ja Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers | 19 |
| 2007/C 117/33 | Asia C-192/07: Kanne 3.4.2007 — komissio v. Saksa | 20 |
| 2007/C 117/34 | Asia C-199/07: Kanne 12.4.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta | 20 |
| | Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin |
| 2007/C 117/35 | Asia T-75/07: Kanne 12.3.2007 — Hamdi v. neuvosto | 22 |
| 2007/C 117/36 | Asia T-76/07: Kanne 12.3.2007 — El Fatmi v. neuvosto | 22 |
| 2007/C 117/37 | Asia T-81/07: Kanne 14.3.2007 — KG Holding (selvitystilassa) v. komissio | 23 |
| 2007/C 117/38 | Asia T-82/07: Kanne 14.3.2007 — Kliq (selvitystilassa) v. komissio | 24 |
| 2007/C 117/39 | Asia T-83/07: Kanne 14.3.2007 — Kliq Reïntegratie (selvitystilassa) v. komissio | 25 |
| 2007/C 117/40 | Asia T-84/07: Kanne 13.3.2007 — Mineral and Chemical Company EuroChem v. Euroopan unionin neuvosto | 26 |
| 2007/C 117/41 | Asia T-85/07: Kanne 20.3.2007 — Gabel Industria Tessile v. SMHV — Creaciones Garel (GABEL) | 26 |
| 2007/C 117/42 | Asia T-86/07: Kanne 21.3.2007 — Deichmann-Schuhe v. SMHV — Design for Woman (DEITECH) | 27 |
| 2007/C 117/43 | Asia T-87/07: Kanne 22.3.2007 — Scil Proteins v. SMHV — Indena (affilene) | 27 |
| 2007/C 117/44 | Asia T-88/07: Kanne 22.3.2007 — Fabryka Samochodów Osobowych v. komissio | 28 |
| 2007/C 117/45 | Asia T-89/07: Kanne 23.3.2007 — Vip Car Solutions v. parlamentti | 29 |
| 2007/C 117/46 | Asia T-90/07 P: Valitus, jonka Belgian kuningaskunta on tehnyt 26.3.2007 virkamiestuomioistuimen asiassa F-92/05, Genette v. komissio, 16.1.2007 antamasta tuomiosta | 29 |
| 2007/C 117/47 | Asia T-91/07: Kanne 19.3.2007 — WWF-UK Ltd v. Euroopan unionin neuvosto | 30 |
| 2007/C 117/48 | Asia T-92/07 P: Valitus, jonka Jacques Frankin ym. on tehnyt 28.3.2007 virkamiestuomioistuimen asiassa F-3/06, Jacques Frankin ym. v. komissio, 16.1.2007 antamasta tuomiosta | 31 |
| 2007/C 117/49 | Asia T-93/07: Kanne 22.3.2007 — Italia v. komissio | 31 |
| 2007/C 117/50 | Asia T-94/07: Kanne 26.3.2007 — EREF v. komissio | 31 |
| 2007/C 117/51 | Asia T-95/07: Kanne 30.3.2007 — Aventis Pharma v. SMHV — Altana Pharma (PRAZOL) | 32 |
| 2007/C 117/52 | Asia T-96/07: Kanne 23.3.2007 — Telecom Italia Media S.p.A. v. Euroopan yhteisöjen komissio | 32 |
| 2007/C 117/53 | Asia T-99/07 P: Valitus, jonka Euroopan yhteisöjen komissio on tehnyt 29.3.2007 virkamiestuomioistuimen asiassa F-92/05, Genette v. komissio, 16.1.2007 antamasta tuomiosta | 34 |
| | Euroopan unionin virkamiestuomioistuin |
| 2007/C 117/54 | Asia F-17/07: Kanne 23.2.2007 — Pouzol v. Tilintarkastustuomioistuin | 35 |
| 2007/C 117/55 | Asia F-23/07: Kanne 19.3.2007 — M. v. Euroopan lääkevirasto | 35 |
| 2007/C 117/56 | Asia F-24/07: Kanne 15.3.2007 — Lafleur-Tighe v. komissio | 36 |
| 2007/C 117/57 | Asia F-25/07: Kanne 22.3.2007 — Thomas Bleser v. Euroopan yhteisöjen tuomioistuin | 36 |
| 2007/C 117/58 | Asia F-26/07: Kanne 21.3.2007 — Potoms ja Scillia v. parlamentti | 37 |
| 2007/C 117/59 | Asia F-27/07: Kanne 26.3.2007 — Sundholm v. komissio | 37 |
| 2007/C 117/60 | Asia F-29/07: Kanne 28.3.2007 — Quadu v. parlamentti | 37 |
| 2007/C 117/61 | Asia F-30/07: Kanne 28.3.2007 — Noworyta v. parlamentti | 38 |
| 2007/C 117/62 | Asia F-31/07: Kanne 2.4.2007 — Françoise Putterie-de-Beukelaer v. komissio | 38 |

V   Ilmoitukset

TUOMIOISTUINKÄSITTELYYN LIITTYVÄT MENETTELYT

Tuomioistuin

2007/C 117/02

Asia C-71/07 P: Valitus, jonka Franco Campoli on tehnyt 12.2.2007 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu toinen jaosto) asiassa T-135/05, Campoli v. komissio, 29.11.2006 antamasta tuomiosta

2

2007/C 117/03

Asia C-78/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di giustizia amministrativa per la Regione siciliana (Italia) on esittänyt 13.2.2007 — Ispettorato Provinciale dell'Agricoltura di Enna, Assessorato all'agricoltura e foreste della regione Sicilia, Regione Sicilia v. Domenico Valvo

3

2007/C 117/04

Asia C-94/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Arbeitsgericht Bonn (Saksa) on esittänyt 20.2.2007 — Andrea Raccanelli v. Max-Planck-Gesellschaft zur Förderung der Wissenschaften e.V.

3

2007/C 117/05

Asia C-95/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Commissione tributaria provinciale (Italia) on esittänyt 20.2.2007 — Ecotrade spa v. Agenzia Entrate Ufficio Genova 3

4

2007/C 117/06

Asia C-96/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Commissione tributaria provinciale (Italia) on esittänyt 20.2.2007 — Ecotrade spa v. Agenzia Entrate Ufficio Genova 3

4

2007/C 117/07

Asia C-112/07: Kanne 26.2.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta

5

2007/C 117/08

Asia C-113/07 P: Valitus, jonka Selex Sistemi Integrati S.p.A. on tehnyt 27.2.2007 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-155/04, Selex Sistemi Integrati S.p.A. v. Euroopan yhteisöjen komissio, 12.12.2006 antamasta tuomiosta

5

2007/C 117/09

Asia C-119/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgericht Darmstadt (Saksa) on esittänyt 27.2.2007 — Container Service Thorsten Sperzel GmbH v. Land Hessen

6

2007/C 117/10

Asia C-125/07 P: Valitus, jonka Erste Bank des österreichischen Sparkassen AG on tehnyt 2.3.2007 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (toinen jaosto) yhdistetyissä asioissa T-259/02 — T-264/02 ja T-271/02, Raiffeisen Zentralbank Österreich AG ym. v. Euroopan yhteisöjen komissio, 14.12.2006 antamasta tuomiosta asian T-264/02 osalta

7

2007/C 117/11

Asia C-126/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tšekin tasavallan elinkeinokamarin ja Tšekin tasavallan maatalouskamarin yhteydessä toimiva välimiesoikeus (Tšekin tasavalta) on esittänyt 26.2.2007 — Reisebüro Bühler GmbH v. Dom.info e.K., Sebastian Dieterle

8

2007/C 117/12

Asia C-127/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d'Etat (Ranska) on esittänyt 5.3.2007 — Société Arcelor Atlantique et Lorraine, Société Sollac Méditerranée, Société Arcelor Packaging International, Société Ugine & Alz France, Société Industeel Loire, Société Creusot Métal, Société Imphy Alloys ja Société Arcelor v. pääministeri, talous-, valtiovarain- ja teollisuusministeri ja ympäristöasiain ja kestävän kehityksen ministeri

8

2007/C 117/13

Asia C-128/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Commissione tributaria provinciale di Latina (Italia) on esittänyt 5.3.2007 — Molinari Angelo v. Agenzia Entrate Ufficio Latina (Latinan verotoimisto)

8

2007/C 117/14

Asia C-129/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Commissione tributaria provinciale di Latina (Italia) on esittänyt 5.3.2007 — Giovanni Galeota v. Agenzia Entrate Ufficio Latina

9

2007/C 117/15

Asia C-130/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Commissione tributaria provinciale di Latina (Italia) on esittänyt 5.3.2007 — Salvatore Barbagallo v. Agenzia Entrate Ufficio Latina

9

2007/C 117/16

Asia C-131/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Commissione tributaria provinciale di Latina (Italia) on esittänyt 5.3.2007 — Michele Ciampi v. Agenzia Entrate Ufficio Latina

10

2007/C 117/17

Asia C-132/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank van koophandel te Brussel (Belgia) on esittänyt 5.3.2007 — Beecham Group plc, SmithKline Beecham plc, Glaxo Group Ltd, Stafford-Miller Ltd, GlaxoSmithKline Consumer Healthcare NV ja GlaxoSmithKline Consumer Healthcare BV v. Andacon NV

10

2007/C 117/18

Asia C-133/07 P: Valitus, jonka Raiffeisen Zentralbank Österreich AG on tehnyt 6.3.2007 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa T-259/02 — T-264/02 ja T-271/02, Raiffeisen Zentralbank Österreich ym. v. komissio, 14.12.2006 antamasta tuomiosta

11

2007/C 117/19

Asia C-135/07 P: Valitus, jonka Bank Austria Creditanstalt AG on tehnyt 6.3.2007 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (toinen jaosto) yhdistetyissä asioissa T-259/02 — T-264/02 ja T-271/02, Raiffeisen Zentralbank Österreich AG ym. v. Euroopan yhteisöjen komissio, 14.12.2006 antamasta tuomiosta asian T-260/02 osalta

12

2007/C 117/20

Asia C-136/07: Kanne 7.3.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Espanjan kuningaskunta

13

2007/C 117/21

Asia C-137/07 P: Valitus, jonka Österreichische Volkbanken-AG on tehnyt 8.3.2007 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (toinen jaosto) yhdistetyssä asioissa T-259/02 — T-264/02 ja T-271/02, Raiffeisen Zentralbank Österreich AG ym. v. Euroopan yhteisöjen komissio, 14.12.2006 antamasta tuomiosta asian T-271/02 osalta

13

2007/C 117/22

Asia C-138/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hof van beroep te Antwerpen (Belgia) on esittänyt 9.3.2007 — Belgische staat v. N.V. Cobelfret

14

2007/C 117/23

Asia C-140/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Saksa) on esittänyt 12.3.2007 — Hecht-Pharma GmbH v. Staatliches Gewerbeaufsichtsamt Lüneburg

15

2007/C 117/24

Asia C-141/07: Kanne 9.3.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Saksan liittotasavalta

15

2007/C 117/25

Asia C-143/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht Hamburg (Saksa) on esittänyt 13.3.2007 — A.O.B. Reuter & Co. v. Hauptzollamt Hamburg-Jonas

16

2007/C 117/26

Asia C-144/07 P: Valitus, jonka K-Swiss, Inc. on tehnyt 13.3.2007 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-14/06, K-Swiss, Inc. v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavamerkit ja mallit) (SMHV), 14.12.2006 antamasta määräyksestä

16

2007/C 117/27

Asia C-150/07: Kanne 15.3.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Portugalin tasavalta

17

2007/C 117/28

Asia C-151/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Simvoulio tis Epikrateias (Kreikka) on esittänyt 19.3.2007 — Theologos-Grigorios Chatzithanasis v. Ypourgos Ygeias kai Koinonikis Allilegkyis ja Organismos Epangelmatikis Ekpaidefsis kai Katartisis (OEEK)

17

2007/C 117/29

Asia C-158/07: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Centrale Raad van Beroep (Alankomaat) on esittänyt 22.3.2007 — Jacqueline Förster v. IB-Groep

18

2007/C 117/30

Asia C-159/07: Kanne 22.3.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Portugalin tasavalta

18

2007/C 117/31

Asia C-167/07: Kanne 29.3.2007 — Espanjan kuningaskunta v. Euroopan unionin neuvosto

19

2007/C 117/32

Asia C-175/07, Asia C-176/07, Asia C-177/07, Asia C-178/07, Asia C-179/07, Asia C-180/07, Asia C-181/07, Asia C-182/07, Asia C-183/07, Asia C-184/07: Ennakkoratkaisupyynnöt, jotka tribunal de grande instance de Nanterre (Ranska) on esittänyt 2.4.2007 — 1. S.A. SAFBA vastaan Directeur général des douanes et droits indirects ja Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 2. S.A. Sucreries et Raffineries d'Erstein vastaan Directeur général des douanes et droits indirects ja Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 3. SA Sucreries & Distilleries de Souppes — Ouvré Fils vastaan Directeur général des douanes et droits indirects ja Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 4. SA Sucrerie de Bourgogne vastaan Directeur général des douanes et droits indirects ja Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 5. Sucrerie Bourdon vastaan Directeur général des douanes et droits indirects ja Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 6. S.A. des Sucreries du Marquenterre vastaan Directeur général des douanes et droits indirects ja Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 7. Cristal Union vastaan Directeur général des douanes et droits indirects ja Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 8. S.A. Lesaffre Frères vastaan Directeur général des douanes et droits indirects ja Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 9. Société Vermendoise Industries vastaan Directeur général des douanes et droits indirects ja Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 10. S.A. Sucreries de Toury et Usines annexes vastaan Directeur général des douanes et droits indirects ja Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers

19

2007/C 117/33

Asia C-192/07: Kanne 3.4.2007 — komissio v. Saksa

20

2007/C 117/34

Asia C-199/07: Kanne 12.4.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta

20

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

2007/C 117/35

Asia T-75/07: Kanne 12.3.2007 — Hamdi v. neuvosto

22

2007/C 117/36

Asia T-76/07: Kanne 12.3.2007 — El Fatmi v. neuvosto

22

2007/C 117/37

Asia T-81/07: Kanne 14.3.2007 — KG Holding (selvitystilassa) v. komissio

23

2007/C 117/38

Asia T-82/07: Kanne 14.3.2007 — Kliq (selvitystilassa) v. komissio

24

2007/C 117/39

Asia T-83/07: Kanne 14.3.2007 — Kliq Reïntegratie (selvitystilassa) v. komissio

25

2007/C 117/40

Asia T-84/07: Kanne 13.3.2007 — Mineral and Chemical Company EuroChem v. Euroopan unionin neuvosto

26

2007/C 117/41

Asia T-85/07: Kanne 20.3.2007 — Gabel Industria Tessile v. SMHV — Creaciones Garel (GABEL)

26

2007/C 117/42

Asia T-86/07: Kanne 21.3.2007 — Deichmann-Schuhe v. SMHV — Design for Woman (DEITECH)

27

2007/C 117/43

Asia T-87/07: Kanne 22.3.2007 — Scil Proteins v. SMHV — Indena (affilene)

27

2007/C 117/44

Asia T-88/07: Kanne 22.3.2007 — Fabryka Samochodów Osobowych v. komissio

28

2007/C 117/45

Asia T-89/07: Kanne 23.3.2007 — Vip Car Solutions v. parlamentti

29

2007/C 117/46

Asia T-90/07 P: Valitus, jonka Belgian kuningaskunta on tehnyt 26.3.2007 virkamiestuomioistuimen asiassa F-92/05, Genette v. komissio, 16.1.2007 antamasta tuomiosta

29

2007/C 117/47

Asia T-91/07: Kanne 19.3.2007 — WWF-UK Ltd v. Euroopan unionin neuvosto

30

2007/C 117/48

Asia T-92/07 P: Valitus, jonka Jacques Frankin ym. on tehnyt 28.3.2007 virkamiestuomioistuimen asiassa F-3/06, Jacques Frankin ym. v. komissio, 16.1.2007 antamasta tuomiosta

31

2007/C 117/49

Asia T-93/07: Kanne 22.3.2007 — Italia v. komissio

31

2007/C 117/50

Asia T-94/07: Kanne 26.3.2007 — EREF v. komissio

31

2007/C 117/51

Asia T-95/07: Kanne 30.3.2007 — Aventis Pharma v. SMHV — Altana Pharma (PRAZOL)

32

2007/C 117/52

Asia T-96/07: Kanne 23.3.2007 — Telecom Italia Media S.p.A. v. Euroopan yhteisöjen komissio

32

2007/C 117/53

Asia T-99/07 P: Valitus, jonka Euroopan yhteisöjen komissio on tehnyt 29.3.2007 virkamiestuomioistuimen asiassa F-92/05, Genette v. komissio, 16.1.2007 antamasta tuomiosta

34

Euroopan unionin virkamiestuomioistuin

2007/C 117/54

Asia F-17/07: Kanne 23.2.2007 — Pouzol v. Tilintarkastustuomioistuin

35

2007/C 117/55

Asia F-23/07: Kanne 19.3.2007 — M. v. Euroopan lääkevirasto

35

2007/C 117/56

Asia F-24/07: Kanne 15.3.2007 — Lafleur-Tighe v. komissio

36

2007/C 117/57

Asia F-25/07: Kanne 22.3.2007 — Thomas Bleser v. Euroopan yhteisöjen tuomioistuin

36

2007/C 117/58

Asia F-26/07: Kanne 21.3.2007 — Potoms ja Scillia v. parlamentti

37

2007/C 117/59

Asia F-27/07: Kanne 26.3.2007 — Sundholm v. komissio

37

2007/C 117/60

Asia F-29/07: Kanne 28.3.2007 — Quadu v. parlamentti

37

2007/C 117/61

Asia F-30/07: Kanne 28.3.2007 — Noworyta v. parlamentti

38

2007/C 117/62

Asia F-31/07: Kanne 2.4.2007 — Françoise Putterie-de-Beukelaer v. komissio

38

| FI | |
| --- | --- |

FI

---

IV Tiedotteet

EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN JA ELINTEN ANTAMAT TIEDOTTEET

Tuomioistuin

| 26.5.2007 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 117/1 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 117/1

---

(2007/C 117/01)

Tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan unionin virallinen lehti

EUVL C 95, 28.4.2007

Luettelo aiemmista julkaisuista

EUVL C 82, 14.4.2007

EUVL C 69, 24.3.2007

EUVL C 56, 10.3.2007

EUVL C 42, 24.2.2007

EUVL C 20, 27.1.2007

EUVL C 331, 30.12.2006

Nämä tekstit ovat saatavilla:

| | EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu |
| --- | --- |

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Ilmoitukset

TUOMIOISTUINKÄSITTELYYN LIITTYVÄT MENETTELYT

Tuomioistuin

| 26.5.2007 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 117/2 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 117/2

---

Valitus, jonka Franco Campoli on tehnyt 12.2.2007 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu toinen jaosto) asiassa T-135/05, Campoli v. komissio, 29.11.2006 antamasta tuomiosta

(Asia C-71/07 P)

(2007/C 117/02)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Valittaja: Franco Campoli (edustajat: asianajaja G. Vandersanden, asianajaja L. Levi ja asianajaja S. Rodrigues)

Muut osapuolet: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: V. Joris ja D. Martin) ja Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: M. Arpio ja I. Šulce)

Vaatimukset

| — | Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-135/05 29.11.2006 antama tuomio on kumottava. |
| --- | --- |

—

Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-135/05 29.11.2006 antama tuomio on kumottava.

| — | Siten kantajan ensimmäisessä oikeusasteessa esittämät vaatimukset, joita on muutettu siltä osin kuin kantajan vaatimukset, jotka koskivat kotitalouslisää ja koululisää, on jätetty tutkimatta, on hyväksyttävä ja näin ollen






  — | on kumottava nimittävän viranomaisen 13.12.2004 tekemä päätös, jolla hylättiin kantajan oikaisuvaatimus, tarkasteluna kokonaisuutena yhtäältä nimittävän viranomaisen sen päätöksen kanssa, joka oli riitautettu mainitulla oikaisuvaatimuksella ja jolla muutettiin 1.5.2004 kantajan eläkkeeseen sovellettavaa korjauskerrointa, sekä toisaalta kantajan eläkelaskelmien kanssa siltä osin kuin niihin on sovellettu viimeksi mainittua päätöstä toukokuusta 2004 lukien. |
| --- | --- | --- |

—

Siten kantajan ensimmäisessä oikeusasteessa esittämät vaatimukset, joita on muutettu siltä osin kuin kantajan vaatimukset, jotka koskivat kotitalouslisää ja koululisää, on jätetty tutkimatta, on hyväksyttävä ja näin ollen

—

on kumottava nimittävän viranomaisen 13.12.2004 tekemä päätös, jolla hylättiin kantajan oikaisuvaatimus, tarkasteluna kokonaisuutena yhtäältä nimittävän viranomaisen sen päätöksen kanssa, joka oli riitautettu mainitulla oikaisuvaatimuksella ja jolla muutettiin 1.5.2004 kantajan eläkkeeseen sovellettavaa korjauskerrointa, sekä toisaalta kantajan eläkelaskelmien kanssa siltä osin kuin niihin on sovellettu viimeksi mainittua päätöstä toukokuusta 2004 lukien.

| — | vastaaja on velvoitettava korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

vastaaja on velvoitettava korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut.

| — | Vastaaja on velvoitettava korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut ensimmäisessä oikeusasteessa ja valitusasteessa. |
| --- | --- |

—

Vastaaja on velvoitettava korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut ensimmäisessä oikeusasteessa ja valitusasteessa.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja vetoaa ainoan kanneperusteensa tueksi lukuisiin perusteisiin, jotka perustuvat yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaamiseen sekä yhteisöjen tuomioistuinten perusteluvelvollisuuden noudattamatta jättämiseen.

Edellä mainittua periaatetta on kantajan mukaan loukattu ensinnäkin siksi, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on katsonut, että lainsäätäjä voi muuttaa henkilöstösääntöjä siten, että se määrittelee niissä epäsuotuisammat ehdot kuin voimassa oleva järjestelmä, kunhan siinä on riittävän pitkä siirtymäaika. Siirtymäajan olemassaolo ja sen pituuden riittävyyden tutkiminen ovat kantajan mukaan seikkoja, joita ei voida ottaa huomioon, kun tutkitaan uuden toimenpiteen laillisuutta yhdenvertaisen kohtelun periaatteen valossa, sillä tämän periaatteen noudattaminen edellyttää, että tuomioistuin varmistaa, ettei kyse ole mielivaltaisesta tai suhteessa yhteisön lainsäätäjän toimenpiteellä tavoittelemaan päämäärään selvästi soveltumattomasta erottelusta. Esillä olevassa asiassa valituksenalaisessa tuomiossa ei kuitenkaan ole määritelty korjauskertoimien määrittämistä koskevilla uusilla säännöillä tavoiteltua päämäärää eikä siinä myöskään ole tutkittu sitä, onko kyseessä mielivaltainen tai suhteessa mainittuun päämäärään selvästi soveltumaton erottelu. Kantaja lisää, että sellainen korjauskerroin, joka vahvistetaan maan keskimääräisten elinkustannusten tasolle voi sitä paitsi vaarantaa sekä eläkeläisten ostovoiman säilyttämistä ennallaan koskevan tavoitteen toteutumisen että eläkeläisten liikkumisen ja oleskelun vapauden, koska sellaisilla eläkeläisillä, jotka asuvat maan pääkaupungissa tai maan muissa kalliissa kaupungeissa tai kalliilla alueilla, on heikompi ostovoima kuin sellaisilla eläkeläisillä, joiden asuinpaikka ei ole mainitussa pääkaupungissa, mainituissa kaupungeissa tai mainituilla alueilla.

Toisessa perusteessaan kantaja väittää, että toisin kuin valituksenalaisessa tuomiossa väitetään, eläkkeitä koskevaan uuteen järjestelmään sisältyy kytkentä elinkustannuksiin Brysselissä, joten sellaisten eläkeläisten, jotka asuvat Belgiassa, tulot määritetään siten, että otetaan huomioon vain elinkustannukset mainitun jäsenvaltion pääkaupungissa, kun taas muiden jäsenvaltioiden pääkaupungeissa asuvien eläkeläisten tulot määritetään sellaisen korjauskertoimen avulla, jossa otetaan huomioon elinkustannusten keskiarvo koko maassa. Kantaja kiistää muutoinkin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen toteamuksen, jonka mukaan yhteisön lainsäädäntötoimen laillisuus ei voi riippua siitä, miten mainittua tointa käytännössä sovelletaan, koska tällaisen toimen täytäntöönpanotoimet liittyvät läheisesti itse toimeen. Kantaja vetoaa myös puolustautumisoikeuksien loukkaamiseen sekä periaatteeseen, joka koskee asianosaisten yhdenvertaisuutta yhteisöjen tuomioistuimissa, siltä osin kuin hän on saanut tiedon uuden eläkejärjestelmän täytäntöönpanotoimista vasta kirjallisen käsittelyn päätyttyä.

Viimeisessä perusteessaan kantaja kiistää ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen väitteen, jonka mukaan hänellä ei ole EY 241 artiklan mukaan asiavaltuutta, ja viittaa sellaisten eläkeläisten saamaan etuun, jotka asuvat ”halvassa ”jäsenvaltiossa. Kantaja toteaa, että ”halvassa ”jäsenvaltiossa asuvia eläkeläisiä kohdellaan eri tavalla sellaisiin eläkeläisiin verrattuna, jotka asuvat ”kalliissa ”jäsenvaltiossa, ja huomauttaa, että tämä on ostovoiman vastaavuutta koskevan periaatteen vastaista, sekä pyrkii saattamaan kyseenalaiseksi uusien henkilöstösääntöjen ja niiden siirtymäsäännösten mukaisen eläkejärjestelmän.

---

| 26.5.2007 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 117/3 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 117/3

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di giustizia amministrativa per la Regione siciliana (Italia) on esittänyt 13.2.2007 — Ispettorato Provinciale dell'Agricoltura di Enna, Assessorato all'agricoltura e foreste della regione Sicilia, Regione Sicilia v. Domenico Valvo

(Asia C-78/07)

(2007/C 117/03)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Consiglio di giustizia amministrativa per la Regione siciliana

Pääasian asianosaiset

Kantajat: Ispettorato Provinciale dell'Agricoltura di Enna, Assessorato all'agricoltura e foreste della regione Sicilia, Regione Sicilia

Vastaaja: Domenico Valvo

Ennakkoratkaisukysymykset

Voidaanko asetuksessa (ETY) N:o 2328/91 (sellaisena kuin sen on muutettuna asetuksella (ETY) N:o 3669/93) ja maatalouden rakenteiden tehokkuuden parantamisesta 20.5.1997 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 950/97 (1) tarkoitettu luonnonhaittakorvaus evätä viljelijältä, kun hän saa lisäksi eläkettä ja erityisesti palvelusaikaan perustuvaa eläkettä?

---

(1)  EYVL L 142, s. 1.

---

| 26.5.2007 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 117/3 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 117/3

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Arbeitsgericht Bonn (Saksa) on esittänyt 20.2.2007 — Andrea Raccanelli v. Max-Planck-Gesellschaft zur Förderung der Wissenschaften e.V.

(Asia C-94/07)

(2007/C 117/04)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Arbeitsgericht Bonn

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Andrea Raccanelli

Vastaaja: Max-Planck-Gesellschaft zur Förderung der Wissenschaften e.V.

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko kantaja katsottava silloin yhteisön oikeudessa tarkoitetun työntekijäkäsitteen mukaiseksi työntekijäksi, jos hänellä ei teetetä sen enempää työtä kuin sellaisella väitöskirjaa tekevällä henkilöllä, jonka kanssa on tehty BAT/2:n mukainen työsopimus? |
| --- | --- |

1)

Onko kantaja katsottava silloin yhteisön oikeudessa tarkoitetun työntekijäkäsitteen mukaiseksi työntekijäksi, jos hänellä ei teetetä sen enempää työtä kuin sellaisella väitöskirjaa tekevällä henkilöllä, jonka kanssa on tehty BAT/2:n mukainen työsopimus?

| 2) | Siinä tapauksessa, että ensimmäiseen kysymykseen on annettava kieltävä vastaus, onko työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueella annetun asetuksen (ETY) N:o 1612/69 7 artiklan 1 kohtaa (1) tulkittava siten, että syrjinnän voidaan katsoa jääneen tapahtumatta ainoastaan silloin, jos kantajalle olisi vähintäänkin annettu oikeus valita työsopimussuhteen ja stipendin välillä ennen kuin hänen väitöskirjan tekemisajanjaksonsa alkoi vastaajan luona? |
| --- | --- |

2)

Siinä tapauksessa, että ensimmäiseen kysymykseen on annettava kieltävä vastaus, onko työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueella annetun asetuksen (ETY) N:o 1612/69 7 artiklan 1 kohtaa (1) tulkittava siten, että syrjinnän voidaan katsoa jääneen tapahtumatta ainoastaan silloin, jos kantajalle olisi vähintäänkin annettu oikeus valita työsopimussuhteen ja stipendin välillä ennen kuin hänen väitöskirjan tekemisajanjaksonsa alkoi vastaajan luona?

| 3) | Siinä tapauksessa, että toiseen kysymykseen on vastattava, että kantajalle olisi pitänyt antaa mahdollisuus työsopimuksen tekemiseen, on kysyttävä:
  Mitä oikeusseurauksia aiheutuu siinä tapauksessa, että kysymyksessä on ulkomaalaisten syrjintä? |
| --- | --- |

3)

Siinä tapauksessa, että toiseen kysymykseen on vastattava, että kantajalle olisi pitänyt antaa mahdollisuus työsopimuksen tekemiseen, on kysyttävä:

Mitä oikeusseurauksia aiheutuu siinä tapauksessa, että kysymyksessä on ulkomaalaisten syrjintä?

---

(1)  EYVL L 257, s. 2.

---

| 26.5.2007 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 117/4 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 117/4

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Commissione tributaria provinciale (Italia) on esittänyt 20.2.2007 — Ecotrade spa v. Agenzia Entrate Ufficio Genova 3

(Asia C-95/07)

(2007/C 117/05)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Commissione tributaria provinciale

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Ecotrade spa

Vastaaja: Agenzia Entrate Ufficio Genova 3

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (1) 17 artiklan, 21 artiklan 1 kohdan ja 22 artiklan oikea tulkinta esteenä sellaiselle kansalliselle lainsäädännölle (erityisesti 26.10.1972 annetun DPR 633/72:n 19 §:lle), jossa asetetaan arvonlisäveron, joka verovelvollisen on yritystoimintansa harjoittamisen yhteydessä maksettava, vähennysoikeuden käyttämisen edellytykseksi (kahden vuoden) ajallinen rajoitus säätämällä sen noudattamatta jättämisen seuraamukseksi oikeuden lakkaaminen erityisesti sellaisissa tapauksissa, joissa tavaran tai palvelun oston arvonlisäverollisuus määräytyy sovellettaessa käännetyn verovelvollisuuden mekanismia, jolloin verohallinto voi vaatia veron maksamista hyödyntämällä (DPR 633/72:n 57 §:n mukaista neljän vuoden) määräaikaa, joka on pidempi kuin elinkeinonharjoittajalla on käytettävissään sen vähentämiseksi, kun vähennysoikeus on lakannut määräajan umpeuduttua? |
| --- | --- |

1)

Onko jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (1) 17 artiklan, 21 artiklan 1 kohdan ja 22 artiklan oikea tulkinta esteenä sellaiselle kansalliselle lainsäädännölle (erityisesti 26.10.1972 annetun DPR 633/72:n 19 §:lle), jossa asetetaan arvonlisäveron, joka verovelvollisen on yritystoimintansa harjoittamisen yhteydessä maksettava, vähennysoikeuden käyttämisen edellytykseksi (kahden vuoden) ajallinen rajoitus säätämällä sen noudattamatta jättämisen seuraamukseksi oikeuden lakkaaminen erityisesti sellaisissa tapauksissa, joissa tavaran tai palvelun oston arvonlisäverollisuus määräytyy sovellettaessa käännetyn verovelvollisuuden mekanismia, jolloin verohallinto voi vaatia veron maksamista hyödyntämällä (DPR 633/72:n 57 §:n mukaista neljän vuoden) määräaikaa, joka on pidempi kuin elinkeinonharjoittajalla on käytettävissään sen vähentämiseksi, kun vähennysoikeus on lakannut määräajan umpeuduttua?

| 2) | Onko 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 18 artiklan 1 kohdan d alakohdan oikea tulkinta esteenä sellaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa — säänneltäessä tuossa alakohdassa mainittuja ”muodollisuuksia ”DPR 633/72:n 17 §:n 3 momentissa ja 23 ja 25 §:ssä tarkoitetun käännetyn verovelvollisuuden mekanismin kautta — asetetaan (yksinomaan verovelvollisen vahingoksi) direktiivin 17 artiklassa säädetyn vähennysoikeuden käyttämiselle DPR:n 633/72 19 §:ssä tarkoitettu ajallinen rajoitus? |
| --- | --- |

2)

Onko 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 18 artiklan 1 kohdan d alakohdan oikea tulkinta esteenä sellaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa — säänneltäessä tuossa alakohdassa mainittuja ”muodollisuuksia ”DPR 633/72:n 17 §:n 3 momentissa ja 23 ja 25 §:ssä tarkoitetun käännetyn verovelvollisuuden mekanismin kautta — asetetaan (yksinomaan verovelvollisen vahingoksi) direktiivin 17 artiklassa säädetyn vähennysoikeuden käyttämiselle DPR:n 633/72 19 §:ssä tarkoitettu ajallinen rajoitus?

---

(1)  EYVL L 145, s. 1.

---

| 26.5.2007 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 117/4 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 117/4

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Commissione tributaria provinciale (Italia) on esittänyt 20.2.2007 — Ecotrade spa v. Agenzia Entrate Ufficio Genova 3

(Asia C-96/07)

(2007/C 117/06)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Commissione tributaria provinciale

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Ecotrade spa

Vastaaja: Agenzia Entrate Ufficio Genova 3

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (1) 17 artiklan, 21 artiklan 1 kohdan ja 22 artiklan oikea tulkinta esteenä sellaiselle kansalliselle lainsäädännölle (erityisesti 26.10.1972 annetun DPR 633/72:n 19 §:lle), jossa asetetaan arvonlisäveron, joka verovelvollisen on yritystoimintansa harjoittamisen yhteydessä maksettava, vähennysoikeuden käyttämisen edellytykseksi (kahden vuoden) ajallinen rajoitus säätämällä sen noudattamatta jättämisen seuraamukseksi oikeuden lakkaaminen erityisesti sellaisissa tapauksissa, joissa tavaran tai palvelun oston arvonlisäverollisuus määräytyy sovellettaessa käännetyn verovelvollisuuden mekanismia, jolloin verohallinto voi vaatia veron maksamista hyödyntämällä (DPR 633/72:n 57 §:n mukaista neljän vuoden) määräaikaa, joka on pidempi kuin elinkeinonharjoittajalla on käytettävissään sen vähentämiseksi, kun vähennysoikeus on lakannut määräajan umpeuduttua? |
| --- | --- |

1)

Onko jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (1) 17 artiklan, 21 artiklan 1 kohdan ja 22 artiklan oikea tulkinta esteenä sellaiselle kansalliselle lainsäädännölle (erityisesti 26.10.1972 annetun DPR 633/72:n 19 §:lle), jossa asetetaan arvonlisäveron, joka verovelvollisen on yritystoimintansa harjoittamisen yhteydessä maksettava, vähennysoikeuden käyttämisen edellytykseksi (kahden vuoden) ajallinen rajoitus säätämällä sen noudattamatta jättämisen seuraamukseksi oikeuden lakkaaminen erityisesti sellaisissa tapauksissa, joissa tavaran tai palvelun oston arvonlisäverollisuus määräytyy sovellettaessa käännetyn verovelvollisuuden mekanismia, jolloin verohallinto voi vaatia veron maksamista hyödyntämällä (DPR 633/72:n 57 §:n mukaista neljän vuoden) määräaikaa, joka on pidempi kuin elinkeinonharjoittajalla on käytettävissään sen vähentämiseksi, kun vähennysoikeus on lakannut määräajan umpeuduttua?

| 2) | Onko 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 18 artiklan 1 kohdan d alakohdan oikea tulkinta esteenä sellaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa — säänneltäessä tuossa alakohdassa mainittuja ”muodollisuuksia ”DPR 633/72:n 17 §:n 3 momentissa ja 23 ja 25 §:ssä tarkoitetun käännetyn verovelvollisuuden mekanismin kautta — asetetaan (yksinomaan verovelvollisen vahingoksi) direktiivin 17 artiklassa säädetyn vähennysoikeuden käyttämiselle DPR:n 633/72 19 §:ssä tarkoitettu ajallinen rajoitus? |
| --- | --- |

2)

Onko 17.5.1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 18 artiklan 1 kohdan d alakohdan oikea tulkinta esteenä sellaiselle kansalliselle lainsäädännölle, jossa — säänneltäessä tuossa alakohdassa mainittuja ”muodollisuuksia ”DPR 633/72:n 17 §:n 3 momentissa ja 23 ja 25 §:ssä tarkoitetun käännetyn verovelvollisuuden mekanismin kautta — asetetaan (yksinomaan verovelvollisen vahingoksi) direktiivin 17 artiklassa säädetyn vähennysoikeuden käyttämiselle DPR:n 633/72 19 §:ssä tarkoitettu ajallinen rajoitus?

---

(1)  EYVL L 145, s. 1.

---

| 26.5.2007 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 117/5 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 117/5

---

Kanne 26.2.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta

(Asia C-112/07)

(2007/C 117/07)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Asianosaiset

Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: E. de Persio ja M. Condou-Durande)

Vastaaja: Italian tasavalta

Vaatimukset

| — | On todettava, että Italian tasavalta ei ole noudattanut rikoksen uhreille maksettavista korvauksista 29.4.2004 annetun neuvoston direktiivin 2004/80/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai ainakaan ilmoittanut niistä komissiolle. |
| --- | --- |

—

On todettava, että Italian tasavalta ei ole noudattanut rikoksen uhreille maksettavista korvauksista 29.4.2004 annetun neuvoston direktiivin 2004/80/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä tai ainakaan ilmoittanut niistä komissiolle.

| — | Italian tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

Italian tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Direktiivin 2004/80/EY täytäntöönpanoa varten asetettu määräaika päättyi 1.1.2006, lukuun ottamatta direktiivin 12 artiklan 2 kohtaa, jonka osalta täytäntöönpanon määräaika päättyi 1.7.2005.

---

(1)  EUVL L 261, s. 15.

---

| 26.5.2007 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 117/5 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 117/5

---

Valitus, jonka Selex Sistemi Integrati S.p.A. on tehnyt 27.2.2007 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-155/04, Selex Sistemi Integrati S.p.A. v. Euroopan yhteisöjen komissio, 12.12.2006 antamasta tuomiosta

(Asia C-113/07 P)

(2007/C 117/08)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Asianosaiset

Valittaja: Selex Sistemi Integrati S.p.A. (edustajat: asianajajat F. Sciaudone, R. Sciaudone ja D. Fioretti)

Muut osapuolet: Euroopan yhteisöjen komissio, Eurocontrol — Organisation européenne pour la sécurité de la navigation aérienne

Vaatimukset

| — | Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen 12.12.2006 asiassa T-155/04 antama tuomio on kumottava ja asia on palautettava ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen käsiteltäväksi, jotta se ratkaisisi pääasian yhteisöjen tuomioistuimen sille antamien ohjeiden valossa |
| --- | --- |

—

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen 12.12.2006 asiassa T-155/04 antama tuomio on kumottava ja asia on palautettava ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen käsiteltäväksi, jotta se ratkaisisi pääasian yhteisöjen tuomioistuimen sille antamien ohjeiden valossa

| — | Komissio on velvoitettava korvaamaan tästä oikeudenkäynnistä aiheutuvat ja asiassa T-155/04 käydystä oikeudenkäynnistä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

Komissio on velvoitettava korvaamaan tästä oikeudenkäynnistä aiheutuvat ja asiassa T-155/04 käydystä oikeudenkäynnistä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Valittaja vetoaa vaatimustensa tueksi useisiin erilaisiin oikeudellisiin virheisiin, jotka liittyvät niin menettelyyn kuin pääasiaankin.

Menettelyyn liittyvät oikeudelliset virheet

Valittaja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt seuravat menettelyyn liittyvät oikeudelliset virheet:

| — | Se on rikkonut ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 116 artiklan 6 kohtaa, koska se on sallinut Eurocontrolin saada tiedon asiaan liittyvistä asiakirjoista ja esittää kirjallisia huomautuksia |
| --- | --- |

—

Se on rikkonut ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 116 artiklan 6 kohtaa, koska se on sallinut Eurocontrolin saada tiedon asiaan liittyvistä asiakirjoista ja esittää kirjallisia huomautuksia

| — | Se on rikkonut ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 48 artiklan 2 kohtaa, koska se on vääristellyt tosiseikkoja, jotka otettiin sen päätöksen perustaksi, jolla kantajan esittämät uudet perusteet jätettiin tutkittavaksi ottamatta |
| --- | --- |

—

Se on rikkonut ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 48 artiklan 2 kohtaa, koska se on vääristellyt tosiseikkoja, jotka otettiin sen päätöksen perustaksi, jolla kantajan esittämät uudet perusteet jätettiin tutkittavaksi ottamatta

| — | Se on rikkonut ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 48 artiklan 2 kohtaa, koska se ei ole ottanut huomioon komission vaikutusta niihin tosiseikkoihin, jotka otettiin sen päätöksen perustaksi, jolla kantajan esittämät uudet perusteet jätettiin tutkittavaksi ottamatta |
| --- | --- |

—

Se on rikkonut ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 48 artiklan 2 kohtaa, koska se ei ole ottanut huomioon komission vaikutusta niihin tosiseikkoihin, jotka otettiin sen päätöksen perustaksi, jolla kantajan esittämät uudet perusteet jätettiin tutkittavaksi ottamatta

| — | Se on rikkonut ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 66 artiklan 1 kohtaa, koska se on jättänyt antamatta asian selvittämistoimia koskevan määräyksen. |
| --- | --- |

—

Se on rikkonut ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksen 66 artiklan 1 kohtaa, koska se on jättänyt antamatta asian selvittämistoimia koskevan määräyksen.

Pääasiaan liittyvät oikeudelliset virheet

Valittaja toteaa niistä oikeudellisista virheistä, jotka liittyvät EY 82 artiklan sovellettavuuteen Eurocontrolin hajoittamaan kansallisten viranomaisten avustustoimintaan, seuraavaa:

| — | Kanteen kohteena olleen päätöksen sisältöä on vääristelty |
| --- | --- |

—

Kanteen kohteena olleen päätöksen sisältöä on vääristelty

| — | Valituksenalaisen tuomion perustelut ovat ristiriitaisia, koska sillä ei ole kumottu riitautettua päätöstä huolimatta siitä, että ensimmäinen kanneperuste hyväksyttiin |
| --- | --- |

—

Valituksenalaisen tuomion perustelut ovat ristiriitaisia, koska sillä ei ole kumottu riitautettua päätöstä huolimatta siitä, että ensimmäinen kanneperuste hyväksyttiin

| — | Valituksenalaisen tuomion perustelut ovat ristiriitaisia, koska ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on korvannut omilla perusteluillaan komission riitautetussa päätöksessä esittämät perustelut |
| --- | --- |

—

Valituksenalaisen tuomion perustelut ovat ristiriitaisia, koska ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on korvannut omilla perusteluillaan komission riitautetussa päätöksessä esittämät perustelut

| — | Tuomioistuinvalvonnan rajoja koskevaa yhteisöjen tuomioistuinten vakiintunutta oikeuskäytäntöä on rikottu |
| --- | --- |

—

Tuomioistuinvalvonnan rajoja koskevaa yhteisöjen tuomioistuinten vakiintunutta oikeuskäytäntöä on rikottu

| — | EY 82 artiklan rikkomista arvioitaessa on tehty ilmeinen arviointivirhe. |
| --- | --- |

—

EY 82 artiklan rikkomista arvioitaessa on tehty ilmeinen arviointivirhe.

Valittaja toteaa niistä oikeudellisista virheistä, jotka liittyvät EY 82 artiklan sovellettavuuteen Eurocontrolin hajoittamaan normalisointitoimintaan, seuraavaa:

| — | Riitautetun päätöksen sisältöä on vääristelty |
| --- | --- |

—

Riitautetun päätöksen sisältöä on vääristelty

| — | Asiassa on sovellettu sellaista liiketoiminnan käsitettä, joka on yhteisöjen tuomioistuinten oikeuskäytännössä omaksutun käsitteen vastainen |
| --- | --- |

—

Asiassa on sovellettu sellaista liiketoiminnan käsitettä, joka on yhteisöjen tuomioistuinten oikeuskäytännössä omaksutun käsitteen vastainen

| — | Yhteisöjen tuomioistuinten sosiaaliavustuspalveluihin liittyvää oikeuskäytäntöä on tulkittu ja sovellettu väärin |
| --- | --- |

—

Yhteisöjen tuomioistuinten sosiaaliavustuspalveluihin liittyvää oikeuskäytäntöä on tulkittu ja sovellettu väärin

| — | Velvollisuutta esittää riittävät perustelut on loukattu |
| --- | --- |

—

Velvollisuutta esittää riittävät perustelut on loukattu

Valittaja toteaa niistä oikeudellisista virheistä, jotka liittyvät EY 82 artiklan sovellettavuuteen Eurocontrolin hajoittamaan tutkimus- ja kehitystoimintaan (erityisesti prototyyppien hankinta ja immateriaalioikeuksia koskeva järjestelmä), seuraavaa:

| — | Riitautettua päätöstä on selvästi vääristelty |
| --- | --- |

—

Riitautettua päätöstä on selvästi vääristelty

| — | Asiassa on sovellettu sellaista liiketoiminnan käsitettä, joka on yhteisöjen tuomioistuinten oikeuskäytännössä omaksutun käsitteen vastainen |
| --- | --- |

—

Asiassa on sovellettu sellaista liiketoiminnan käsitettä, joka on yhteisöjen tuomioistuinten oikeuskäytännössä omaksutun käsitteen vastainen

| — | Asiassa on vääristelty niitä todisteita, jotka valittaja esitti Eurocontrolin immateriaalioikeuksia koskevan järjestelmän hoitamisen liiketoiminnallisesta luonteesta |
| --- | --- |

—

Asiassa on vääristelty niitä todisteita, jotka valittaja esitti Eurocontrolin immateriaalioikeuksia koskevan järjestelmän hoitamisen liiketoiminnallisesta luonteesta

---

| 26.5.2007 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 117/6 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 117/6

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Verwaltungsgericht Darmstadt (Saksa) on esittänyt 27.2.2007 — Container Service Thorsten Sperzel GmbH v. Land Hessen

(Asia C-119/07)

(2007/C 117/09)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Verwaltungsgericht Darmstadt

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Container Service Thorsten Sperzel GmbH

Vastaaja: Land Hessen

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko Euroopan yhteisössä, Euroopan yhteisöön ja Euroopan yhteisöstä tapahtuvien jätteiden siirtojen valvonnasta ja tarkastamisesta 1.2.1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 259/93 (1) 33 artiklan 1 kohtaa tulkittava niin, että ilmoitus- ja valvontamenettelyn täytäntöönpanosta aiheutuneita hallinnollisia kuluja laskettaessa saadaan ottaa huomioon virkatoimesta tosiasiallisesti aiheutuneiden hallintokustannusten lisäksi myös virkatoimen merkitys ilmoituksen tekijälle virkatoimen vastaanottajana?
  Jos Euroopan yhteisöjen tuomioistuin vastaa ensimmäiseen kysymykseen myöntävästi: |
| --- | --- |

1)

Onko Euroopan yhteisössä, Euroopan yhteisöön ja Euroopan yhteisöstä tapahtuvien jätteiden siirtojen valvonnasta ja tarkastamisesta 1.2.1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 259/93 (1) 33 artiklan 1 kohtaa tulkittava niin, että ilmoitus- ja valvontamenettelyn täytäntöönpanosta aiheutuneita hallinnollisia kuluja laskettaessa saadaan ottaa huomioon virkatoimesta tosiasiallisesti aiheutuneiden hallintokustannusten lisäksi myös virkatoimen merkitys ilmoituksen tekijälle virkatoimen vastaanottajana?

Jos Euroopan yhteisöjen tuomioistuin vastaa ensimmäiseen kysymykseen myöntävästi:

| 2) | Onko asetuksen (ETY) N:o 259/93 33 artiklan 1 kohtaa tulkittava niin, että voidaan puhua ilmoitus- ja valvontamenettelyn täytäntöönpanosta aiheutuneista asianmukaisista hallinnollisista kuluista (angemessene Verwaltungskosten) vielä silloin, kun hallinnollisten kulujen laskemisen yhteydessä kirjanpitonimike ”virkatoimen merkityksen arvo ilmoituksen tekijän kannalta ”ylittää tosiasiallisesti aiheutuneet hallintokustannukset moninkertaisesti (tässä: 20-kertaisesti)? |
| --- | --- |

2)

Onko asetuksen (ETY) N:o 259/93 33 artiklan 1 kohtaa tulkittava niin, että voidaan puhua ilmoitus- ja valvontamenettelyn täytäntöönpanosta aiheutuneista asianmukaisista hallinnollisista kuluista (angemessene Verwaltungskosten) vielä silloin, kun hallinnollisten kulujen laskemisen yhteydessä kirjanpitonimike ”virkatoimen merkityksen arvo ilmoituksen tekijän kannalta ”ylittää tosiasiallisesti aiheutuneet hallintokustannukset moninkertaisesti (tässä: 20-kertaisesti)?

---

(1)  EYVL L 30, s. 1.

---

| 26.5.2007 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 117/7 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 117/7

---

Valitus, jonka Erste Bank des österreichischen Sparkassen AG on tehnyt 2.3.2007 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (toinen jaosto) yhdistetyissä asioissa T-259/02 — T-264/02 ja T-271/02, Raiffeisen Zentralbank Österreich AG ym. v. Euroopan yhteisöjen komissio, 14.12.2006 antamasta tuomiosta asian T-264/02 osalta

(Asia C-125/07 P)

(2007/C 117/10)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Valittaja: Erste Bank des österreichischen Sparkassen AG (edustaja: asianajaja F. Montag)

Muu osapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio

Vaatimukset

| — | Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (toinen jaosto) yhdistetyissä asioissa T-259/02 — T-264/02 ja T-271/02 (1)14.12.2006 antama tuomio on kumottava siltä osin kuin sillä on hylätty asiassa T-264/02 vastaajan 11.6.2002 tekemästä siitä päätöksestä K(2002)2091 lopullinen nostettu kanne, joka koski EY 81 artiklan soveltamismenettelyä ja edellä mainittu vastaajan päätös on kumottava siltä osin kuin valittaja tuomitaan siinä sakko. |
| --- | --- |

—

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (toinen jaosto) yhdistetyissä asioissa T-259/02 — T-264/02 ja T-271/02 (1)14.12.2006 antama tuomio on kumottava siltä osin kuin sillä on hylätty asiassa T-264/02 vastaajan 11.6.2002 tekemästä siitä päätöksestä K(2002)2091 lopullinen nostettu kanne, joka koski EY 81 artiklan soveltamismenettelyä ja edellä mainittu vastaajan päätös on kumottava siltä osin kuin valittaja tuomitaan siinä sakko.

| — | Toissijaisesti vastaajan EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan mukaisesta menettelystä 11.6.2002 tekemän päätöksen K(2002)2091 3 artiklassa kantajalle tuomittua sakkoa on alennettava kohtuulliseksi katsottavalla määrällä. |
| --- | --- |

—

Toissijaisesti vastaajan EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan mukaisesta menettelystä 11.6.2002 tekemän päätöksen K(2002)2091 3 artiklassa kantajalle tuomittua sakkoa on alennettava kohtuulliseksi katsottavalla määrällä.

| — | Vaihtoehtoisesti ensimmäisessä kohdassa mainittu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen antama tuomio on kumottava ja asia on palautettava kyseiseen tuomioistuimeen. |
| --- | --- |

—

Vaihtoehtoisesti ensimmäisessä kohdassa mainittu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen antama tuomio on kumottava ja asia on palautettava kyseiseen tuomioistuimeen.

| — | Kaikissa tapauksissa vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

Kaikissa tapauksissa vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

| 1. | Valittaja väittää, että valituksenalaisella tuomiolla ei ole noudatettu puolustautumisoikeuksia kaikessa laajuudessaan. Komissio ei nimittäin ollut säännönmukaisesti kuullut valittajaa siltä osin kuin kyse oli markkinaosuuksien suunnitellusta laskemisesta itävaltalaisella säästökassa-alalla. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tuomiossaan olettanut virheellisesti, että se seikka, että vastaaja oli nimennyt valittajan väitetiedoksiannossa säästökassa-alan yläpuoliseksi yhtiöksi, riitti valittajan puolustautumisoikeuksien takaamiseen. Vastaajan olisi pitänyt pikemminkin ilmoittaa valittajalle, mitä johtopäätöksiä se aikoi tehdä kyseisen seikan perusteella. |
| --- | --- |

1.

Valittaja väittää, että valituksenalaisella tuomiolla ei ole noudatettu puolustautumisoikeuksia kaikessa laajuudessaan. Komissio ei nimittäin ollut säännönmukaisesti kuullut valittajaa siltä osin kuin kyse oli markkinaosuuksien suunnitellusta laskemisesta itävaltalaisella säästökassa-alalla. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tuomiossaan olettanut virheellisesti, että se seikka, että vastaaja oli nimennyt valittajan väitetiedoksiannossa säästökassa-alan yläpuoliseksi yhtiöksi, riitti valittajan puolustautumisoikeuksien takaamiseen. Vastaajan olisi pitänyt pikemminkin ilmoittaa valittajalle, mitä johtopäätöksiä se aikoi tehdä kyseisen seikan perusteella.

| 2. | Valittaja väittää pääasiassa, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on sivuuttanut sen seikan, että vastaajan päätöksellä






  a) | rikottiin asetuksen N:o 17/1962 15 artiklan 2 kohtaa, koska siinä on luettu valittajan syyksi GiroCreditin menettely ajalta ennen kuin tämä luovutettiin valittajalle. Tämän sijasta GiroCreditin menettely olisi tullut lukea Bank Austria-Konzernin syyksi, kun otetaan huomioon, että tämä i) valvoi GiroCreditin toimintaa ja vaikutti sen osallistumiseen Lombard-klubiin, ii) osallistui Lombard-klubin sopimuksiin toisen yhtymän välittäjän välityksellä ja iii) oli edelleen oikeudellisesti olemassa päätöksen tekohetkellä |
| --- | --- | --- |

2.

Valittaja väittää pääasiassa, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on sivuuttanut sen seikan, että vastaajan päätöksellä

a)

rikottiin asetuksen N:o 17/1962 15 artiklan 2 kohtaa, koska siinä on luettu valittajan syyksi GiroCreditin menettely ajalta ennen kuin tämä luovutettiin valittajalle. Tämän sijasta GiroCreditin menettely olisi tullut lukea Bank Austria-Konzernin syyksi, kun otetaan huomioon, että tämä i) valvoi GiroCreditin toimintaa ja vaikutti sen osallistumiseen Lombard-klubiin, ii) osallistui Lombard-klubin sopimuksiin toisen yhtymän välittäjän välityksellä ja iii) oli edelleen oikeudellisesti olemassa päätöksen tekohetkellä

| b) | rikottiin asetuksen N:o 17/1962 15 artiklan 2 kohtaa, koska siinä myönnettiin valittajalle markkinaosuuksia säästökassoista, jotka olivat oikeudellisesti ja taloudellisesti itsenäisiä rikkomuksen tekohetkellä (vuodesta 1995 vuoden 1998 kesäkuuhun). Säästökassa-ala osuuksien myöntämiseen valittajalle ei ollut oikeudellista perustetta. Lisäksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ja vastaajan käyttämälle oikeusperustalle ei myöskään ollut edellytyksiä |
| --- | --- |

b)

rikottiin asetuksen N:o 17/1962 15 artiklan 2 kohtaa, koska siinä myönnettiin valittajalle markkinaosuuksia säästökassoista, jotka olivat oikeudellisesti ja taloudellisesti itsenäisiä rikkomuksen tekohetkellä (vuodesta 1995 vuoden 1998 kesäkuuhun). Säästökassa-ala osuuksien myöntämiseen valittajalle ei ollut oikeudellista perustetta. Lisäksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen ja vastaajan käyttämälle oikeusperustalle ei myöskään ollut edellytyksiä

| c) | rikottiin EY 81 artiklan 1 kohtaa, kun säästökassa-alan markkinaosuuksien myöntäminen valittajalle merkitsi lopullisesti oikeudellisten ja taloudellisten säästökassojen menettelyn lukemista sen syyksi ilman, että olisi noudatettu yhteisöjen tuomioistuimen toisten menettelyn syyksiluettavuudelle asettamia tiukkoja edellytyksiä |
| --- | --- |

c)

rikottiin EY 81 artiklan 1 kohtaa, kun säästökassa-alan markkinaosuuksien myöntäminen valittajalle merkitsi lopullisesti oikeudellisten ja taloudellisten säästökassojen menettelyn lukemista sen syyksi ilman, että olisi noudatettu yhteisöjen tuomioistuimen toisten menettelyn syyksiluettavuudelle asettamia tiukkoja edellytyksiä

| d) | rikottiin asetuksen N:o 17/1962 15 artiklan 2 kohtaa sillä perusteella, että sakkoa ei olisi tullut määrätä GiroCreditin menettelyn ja valittajan säästöpankki-alaa koskevan menettelyn lainvastaisen syyksilukemisen perusteella ja joka tapauksessa sillä perusteella, että se määrättiin liian suureksi |
| --- | --- |

d)

rikottiin asetuksen N:o 17/1962 15 artiklan 2 kohtaa sillä perusteella, että sakkoa ei olisi tullut määrätä GiroCreditin menettelyn ja valittajan säästöpankki-alaa koskevan menettelyn lainvastaisen syyksilukemisen perusteella ja joka tapauksessa sillä perusteella, että se määrättiin liian suureksi

| e) | rikottiin asetuksen N:o 17/1962 15 artiklan 2 kohtaa, vaikka säästöpankkialan osuuksien laskeminen valittajalle olisi ollut asianmukaista quod non, kun otetaan huomioon, että joka tapauksessa kaikkien säästöpankkialan osuuksien myöntäminen valittajalle oli sääntöjenvastaista, koska Bank Austrialle ja Erste österreischiche Sparkasse — Bank AG:lle määrättiin kummallekin erillinen sakko, jolloin niiden markkinaosuuksia ei olisi tullut enää ja toistamiseen ottaa huomioon valittajan maksettavaksi tulevan sakon määräämisessä |
| --- | --- |

e)

rikottiin asetuksen N:o 17/1962 15 artiklan 2 kohtaa, vaikka säästöpankkialan osuuksien laskeminen valittajalle olisi ollut asianmukaista quod non, kun otetaan huomioon, että joka tapauksessa kaikkien säästöpankkialan osuuksien myöntäminen valittajalle oli sääntöjenvastaista, koska Bank Austrialle ja Erste österreischiche Sparkasse — Bank AG:lle määrättiin kummallekin erillinen sakko, jolloin niiden markkinaosuuksia ei olisi tullut enää ja toistamiseen ottaa huomioon valittajan maksettavaksi tulevan sakon määräämisessä

| f) | rikottiin EY 81 artiklan 1 kohtaa, koska Lompard-klubin sopimukset eivät vaikuttaneet ”tuntuvasti ”jäsenvaltioiden väliseen kauppaan, joten EY 81 artiklan 1 kohtaa ei olisi missään tapauksessa tullut soveltaa nyt käsiteltävänä olevaan tapaukseen. |
| --- | --- |

f)

rikottiin EY 81 artiklan 1 kohtaa, koska Lompard-klubin sopimukset eivät vaikuttaneet ”tuntuvasti ”jäsenvaltioiden väliseen kauppaan, joten EY 81 artiklan 1 kohtaa ei olisi missään tapauksessa tullut soveltaa nyt käsiteltävänä olevaan tapaukseen.

---

(1)  EUVL C 331, s. 29.

---

| 26.5.2007 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 117/8 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 117/8

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tšekin tasavallan elinkeinokamarin ja Tšekin tasavallan maatalouskamarin yhteydessä toimiva välimiesoikeus (Tšekin tasavalta) on esittänyt 26.2.2007 — Reisebüro Bühler GmbH v. Dom.info e.K., Sebastian Dieterle

(Asia C-126/07)

(2007/C 117/11)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tšekin tasavallan elinkeinokamarin ja Tšekin tasavallan maatalouskamarin yhteydessä toimiva välimiesoikeus

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Reisebüro Bühler GmbH

Vastaaja: Dom.info e.K., Sebastian Dieterle

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko asetuksen N:o 874/2004 (1) nojalla perustettua Tšekin tasavallan elinkeinokamarin ja Tšekin tasavallan maatalouskamarin yhteydessä toimivaa .eu-verkkotunnuksiin liittyviä riitoja käsittelevää välimiesoi keutta (tšekkiläinen välimiesoikeus) pidettävä EY 234 artiklan toisessa kohdassa tarkoitettuna tuomioistuimena? |
| --- | --- |

1)

Onko asetuksen N:o 874/2004 (1) nojalla perustettua Tšekin tasavallan elinkeinokamarin ja Tšekin tasavallan maatalouskamarin yhteydessä toimivaa .eu-verkkotunnuksiin liittyviä riitoja käsittelevää välimiesoi keutta (tšekkiläinen välimiesoikeus) pidettävä EY 234 artiklan toisessa kohdassa tarkoitettuna tuomioistuimena?

| 2) | Jos yhteisöjen tuomioistuin vastaa ensimmäiseen kysymykseen myöntävästi:
  Mahdollistaako asetuksen N:o 874/2004 22 artiklan 5 kohtaan sisältyvä valtuutus sellaisten vaihtoehtoista riidanratkaisua koskevien sääntöjen (ADR-sääntöjen) antamisen, joissa säädetään muun muassa siitä, että vastapuoli voi vaatia paitsi valituksen hylkäämistä myös sen vahvistamista, että valitus on tehty vilpillisessä mielessä ja että se merkitsee menettelyn väärinkäyttöä (ADR-sääntöjen B12 §:n h kohta)? |
| --- | --- |

2)

Jos yhteisöjen tuomioistuin vastaa ensimmäiseen kysymykseen myöntävästi:

Mahdollistaako asetuksen N:o 874/2004 22 artiklan 5 kohtaan sisältyvä valtuutus sellaisten vaihtoehtoista riidanratkaisua koskevien sääntöjen (ADR-sääntöjen) antamisen, joissa säädetään muun muassa siitä, että vastapuoli voi vaatia paitsi valituksen hylkäämistä myös sen vahvistamista, että valitus on tehty vilpillisessä mielessä ja että se merkitsee menettelyn väärinkäyttöä (ADR-sääntöjen B12 §:n h kohta)?

| 3) | Jos yhteisöjen tuomioistuin vastaa ensimmäiseen kysymykseen kieltävästi:
  Voiko tšekkiläisen välimiesoikeuden riidanratkaisuelin muun yhteisön oikeuden tai jäsenvaltioille yhteiseen valtiosääntöperinteeseen perustuvien yhteisön oikeuden yleisten periaatteiden perusteella ratkaista edellä mainitun vahvistamista koskevan vaatimuksen? |
| --- | --- |

3)

Jos yhteisöjen tuomioistuin vastaa ensimmäiseen kysymykseen kieltävästi:

Voiko tšekkiläisen välimiesoikeuden riidanratkaisuelin muun yhteisön oikeuden tai jäsenvaltioille yhteiseen valtiosääntöperinteeseen perustuvien yhteisön oikeuden yleisten periaatteiden perusteella ratkaista edellä mainitun vahvistamista koskevan vaatimuksen?

---

(1)  EUVL L 162, s. 40.

---

| 26.5.2007 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 117/8 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 117/8

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d'Etat (Ranska) on esittänyt 5.3.2007 — Société Arcelor Atlantique et Lorraine, Société Sollac Méditerranée, Société Arcelor Packaging International, Société Ugine & Alz France, Société Industeel Loire, Société Creusot Métal, Société Imphy Alloys ja Société Arcelor v. pääministeri, talous-, valtiovarain- ja teollisuusministeri ja ympäristöasiain ja kestävän kehityksen ministeri

(Asia C-127/07)

(2007/C 117/12)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Conseil d'Etat

Pääasian asianosaiset

Kantajat: Société Arcelor Atlantique et Lorraine, Société Sollac Méditerranée, Société Arcelor Packaging International, Société Ugine & Alz France, Société Industeel Loire, Société Creusot Métal, Société Imphy Alloys ja Société Arcelor

Vastaajat: pääministeri, talous-, valtiovarain- ja teollisuusministeri ja ympäristöasiain ja kestävän kehityksen ministeri

Ennakkoratkaisukysymykset

Onko 13.10.2003 annettu direktiivi 2003/87/EY (1) pätevä yhdenvertaisen kohtelun periaatteen kannalta sikäli kuin kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmää sovelletaan sen mukaan teräsalan laitoksiin, mutta ei alumiini- ja muovialan laitoksiin?

---

(1)  Kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä ja neuvoston direktiivin 96/61/EY muuttamisesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) 13.10.2003 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/87/EY (EYVL L 275, s. 32).

---

| 26.5.2007 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 117/8 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 117/8

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Commissione tributaria provinciale di Latina (Italia) on esittänyt 5.3.2007 — Molinari Angelo v. Agenzia Entrate Ufficio Latina (Latinan verotoimisto)

(Asia C-128/07)

(2007/C 117/13)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Commissione tributaria provinciale di Latina

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Molinari Angelo

Vastaaja: Agenzia Entrate Ufficio Latina (Latinan verotoimisto)

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko asiassa C-207/2004 (1) annettua yhteisöjen tuomioistuimen tuomiota tulkittava siten, että Italian lainsäätäjän olisi pitänyt ulottaa naispuolisten työntekijöiden hyväksi säädetty edullinen ikäraja koskemaan myös miespuolisia työntekijöitä? |
| --- | --- |

1)

Onko asiassa C-207/2004 (1) annettua yhteisöjen tuomioistuimen tuomiota tulkittava siten, että Italian lainsäätäjän olisi pitänyt ulottaa naispuolisten työntekijöiden hyväksi säädetty edullinen ikäraja koskemaan myös miespuolisia työntekijöitä?

| 2) | Onko esillä olevassa tapauksessa todettava, että miespuolisten 50 vuotta täyttäneiden työntekijöiden saamiin lähtökorvauksiin on sovellettava verokantaa, joka on puolet työsuhteen vapaaehtoisen päättämisen perusteella maksettavien korvausten verokannasta? |
| --- | --- |

2)

Onko esillä olevassa tapauksessa todettava, että miespuolisten 50 vuotta täyttäneiden työntekijöiden saamiin lähtökorvauksiin on sovellettava verokantaa, joka on puolet työsuhteen vapaaehtoisen päättämisen perusteella maksettavien korvausten verokannasta?

| 3) | Ottaen huomioon, että verovelvollisen tuloverona maksamat verot eivät ole osa hänen palkkaansa, koska työnantaja ei maksa niitä työsuhteen perusteella, ja että työnantajan kannustimena maksama korvaus ei ole luonteeltaan työsuorituksen perusteella maksettava vastike, onko yhteisön oikeuden mukaista todeta, että naispuolisia työntekijöitä koskeva 50 vuoden ikäraja ja miespuolisia työntekijöitä koskeva 55 vuoden ikäraja on ristiriidassa yhteisön oikeussääntöjen kanssa, kun direktiivissä 79/7 (2) säädetään, että jäsenvaltioilla on mahdollisuus pitää voimassa eri ikärajat vanhuuseläkkeiden osalta? |
| --- | --- |

3)

Ottaen huomioon, että verovelvollisen tuloverona maksamat verot eivät ole osa hänen palkkaansa, koska työnantaja ei maksa niitä työsuhteen perusteella, ja että työnantajan kannustimena maksama korvaus ei ole luonteeltaan työsuorituksen perusteella maksettava vastike, onko yhteisön oikeuden mukaista todeta, että naispuolisia työntekijöitä koskeva 50 vuoden ikäraja ja miespuolisia työntekijöitä koskeva 55 vuoden ikäraja on ristiriidassa yhteisön oikeussääntöjen kanssa, kun direktiivissä 79/7 (2) säädetään, että jäsenvaltioilla on mahdollisuus pitää voimassa eri ikärajat vanhuuseläkkeiden osalta?

| 4) | Onko yhteisön oikeuden (sukupuoleen perustuvan syrjinnän kieltoa koskevan, 9.2.1976 annetun neuvoston direktiivin 76/207/ETY (3)) tulkinta esteenä sellaisen kansallisen sääntelyn soveltamiselle, josta on kyse nyt vireillä olevassa kansallisessa oikeudenkäynnissä käsiteltävässä tapauksessa, mikä merkitsisi, että kansallisen tuomioistuimen olisi katsottava kansallinen säännös (edellä mainitun presidentin asetuksen 17 §:n 4 bis momentti, josta on muutettuna tullut 19 § 4 bis momentti) yhteensopimattomaksi yhteisön oikeuden kanssa, vai onko sitä pidettävä yhteensopivana tämän kanssa? |
| --- | --- |

4)

Onko yhteisön oikeuden (sukupuoleen perustuvan syrjinnän kieltoa koskevan, 9.2.1976 annetun neuvoston direktiivin 76/207/ETY (3)) tulkinta esteenä sellaisen kansallisen sääntelyn soveltamiselle, josta on kyse nyt vireillä olevassa kansallisessa oikeudenkäynnissä käsiteltävässä tapauksessa, mikä merkitsisi, että kansallisen tuomioistuimen olisi katsottava kansallinen säännös (edellä mainitun presidentin asetuksen 17 §:n 4 bis momentti, josta on muutettuna tullut 19 § 4 bis momentti) yhteensopimattomaksi yhteisön oikeuden kanssa, vai onko sitä pidettävä yhteensopivana tämän kanssa?

---

(1)  Kok. 2005, s. I-07453.

(2)  EYVL L 6, s. 24.

(3)  EYVL L 39, s. 40.

---

| 26.5.2007 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 117/9 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 117/9

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Commissione tributaria provinciale di Latina (Italia) on esittänyt 5.3.2007 — Giovanni Galeota v. Agenzia Entrate Ufficio Latina

(Asia C-129/07)

(2007/C 117/14)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Commissione tributaria provinciale di Latina

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Giovanni Galeota

Vastaaja: Agenzia Entrate Ufficio Latina

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko asiassa C-207/2004 (1) annettua yhteisöjen tuomioistuimen tuomiota tulkittava siten, että Italian lainsäätäjän olisi pitänyt ulottaa naispuolisten työntekijöiden hyväksi säädetty edullinen ikäraja koskemaan myös miespuolisia työntekijöitä? |
| --- | --- |

1)

Onko asiassa C-207/2004 (1) annettua yhteisöjen tuomioistuimen tuomiota tulkittava siten, että Italian lainsäätäjän olisi pitänyt ulottaa naispuolisten työntekijöiden hyväksi säädetty edullinen ikäraja koskemaan myös miespuolisia työntekijöitä?

| 2) | Onko esillä olevassa tapauksessa todettava, että miespuolisten 50 vuotta täyttäneiden työntekijöiden saamiin lähtökorvauksiin on sovellettava verokantaa, joka on puolet työsuhteen vapaaehtoisen päättämisen perusteella maksettavien korvausten verokannasta? |
| --- | --- |

2)

Onko esillä olevassa tapauksessa todettava, että miespuolisten 50 vuotta täyttäneiden työntekijöiden saamiin lähtökorvauksiin on sovellettava verokantaa, joka on puolet työsuhteen vapaaehtoisen päättämisen perusteella maksettavien korvausten verokannasta?

| 3) | Ottaen huomioon, että verovelvollisen tuloverona maksamat verot eivät ole osa hänen palkkaansa, koska työnantaja ei maksa niitä työsuhteen perusteella, ja että työnantajan kannustimena maksama korvaus ei ole luonteeltaan työsuorituksen perusteella maksettava vastike, onko yhteisön oikeuden mukaista todeta, että naispuolisia työntekijöitä koskeva 50 vuoden ikäraja ja miespuolisia työntekijöitä koskeva 55 vuoden ikäraja on ristiriidassa yhteisön oikeussääntöjen kanssa, kun direktiivissä 79/7 (2) säädetään, että jäsenvaltioilla on mahdollisuus pitää voimassa eri ikärajat vanhuuseläkkeiden osalta? |
| --- | --- |

3)

Ottaen huomioon, että verovelvollisen tuloverona maksamat verot eivät ole osa hänen palkkaansa, koska työnantaja ei maksa niitä työsuhteen perusteella, ja että työnantajan kannustimena maksama korvaus ei ole luonteeltaan työsuorituksen perusteella maksettava vastike, onko yhteisön oikeuden mukaista todeta, että naispuolisia työntekijöitä koskeva 50 vuoden ikäraja ja miespuolisia työntekijöitä koskeva 55 vuoden ikäraja on ristiriidassa yhteisön oikeussääntöjen kanssa, kun direktiivissä 79/7 (2) säädetään, että jäsenvaltioilla on mahdollisuus pitää voimassa eri ikärajat vanhuuseläkkeiden osalta?

| 4) | Onko yhteisön oikeuden (sukupuoleen perustuvan syrjinnän kieltoa koskevan, 9.2.1976 annetun neuvoston direktiivin 76/207/ETY (3)) tulkinta esteenä sellaisen kansallisen sääntelyn soveltamiselle, josta on kyse nyt vireillä olevassa kansallisessa oikeudenkäynnissä käsiteltävässä tapauksessa, mikä merkitsisi, että kansallisen tuomioistuimen olisi katsottava kansallinen säännös (edellä mainitun presidentin asetuksen 17 §:n 4 bis momentti, josta on muutettuna tullut 19 § 4 bis momentti) yhteensopimattomaksi yhteisön oikeuden kanssa, vai onko sitä pidettävä yhteensopivana tämän kanssa? |
| --- | --- |

4)

Onko yhteisön oikeuden (sukupuoleen perustuvan syrjinnän kieltoa koskevan, 9.2.1976 annetun neuvoston direktiivin 76/207/ETY (3)) tulkinta esteenä sellaisen kansallisen sääntelyn soveltamiselle, josta on kyse nyt vireillä olevassa kansallisessa oikeudenkäynnissä käsiteltävässä tapauksessa, mikä merkitsisi, että kansallisen tuomioistuimen olisi katsottava kansallinen säännös (edellä mainitun presidentin asetuksen 17 §:n 4 bis momentti, josta on muutettuna tullut 19 § 4 bis momentti) yhteensopimattomaksi yhteisön oikeuden kanssa, vai onko sitä pidettävä yhteensopivana tämän kanssa?

---

(1)  Kok. 2005, s. I-07453.

(2)  EYVL L 6, s. 24.

(3)  EYVL L 39, s. 40.

---

| 26.5.2007 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 117/9 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 117/9

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Commissione tributaria provinciale di Latina (Italia) on esittänyt 5.3.2007 — Salvatore Barbagallo v. Agenzia Entrate Ufficio Latina

(Asia C-130/07)

(2007/C 117/15)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Commissione tributaria provinciale di Latina

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Salvatore Barbagallo

Vastaaja: Agenzia Entrate Ufficio Latina

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko asiassa C-207/2004 (1) annettua yhteisöjen tuomioistuimen tuomiota tulkittava siten, että Italian lainsäätäjän olisi pitänyt ulottaa naispuolisten työntekijöiden hyväksi säädetty edullinen ikäraja koskemaan myös miespuolisia työntekijöitä? |
| --- | --- |

1)

Onko asiassa C-207/2004 (1) annettua yhteisöjen tuomioistuimen tuomiota tulkittava siten, että Italian lainsäätäjän olisi pitänyt ulottaa naispuolisten työntekijöiden hyväksi säädetty edullinen ikäraja koskemaan myös miespuolisia työntekijöitä?

| 2) | Onko esillä olevassa tapauksessa todettava, että miespuolisten 50 vuotta täyttäneiden työntekijöiden saamiin lähtökorvauksiin on sovellettava verokantaa, joka on puolet työsuhteen vapaaehtoisen päättämisen perusteella maksettavien korvausten verokannasta? |
| --- | --- |

2)

Onko esillä olevassa tapauksessa todettava, että miespuolisten 50 vuotta täyttäneiden työntekijöiden saamiin lähtökorvauksiin on sovellettava verokantaa, joka on puolet työsuhteen vapaaehtoisen päättämisen perusteella maksettavien korvausten verokannasta?

| 3) | Ottaen huomioon, että verovelvollisen tuloverona maksamat verot eivät ole osa hänen palkkaansa, koska työnantaja ei maksa niitä työsuhteen perusteella, ja että työnantajan kannustimena maksama korvaus ei ole luonteeltaan työsuorituksen perusteella maksettava vastike, onko yhteisön oikeuden mukaista todeta, että naispuolisia työntekijöitä koskeva 50 vuoden ikäraja ja miespuolisia työntekijöitä koskeva 55 vuoden ikäraja on ristiriidassa yhteisön oikeussääntöjen kanssa, kun direktiivissä 79/7 (2) säädetään, että jäsenvaltioilla on mahdollisuus pitää voimassa eri ikärajat vanhuuseläkkeiden osalta? |
| --- | --- |

3)

Ottaen huomioon, että verovelvollisen tuloverona maksamat verot eivät ole osa hänen palkkaansa, koska työnantaja ei maksa niitä työsuhteen perusteella, ja että työnantajan kannustimena maksama korvaus ei ole luonteeltaan työsuorituksen perusteella maksettava vastike, onko yhteisön oikeuden mukaista todeta, että naispuolisia työntekijöitä koskeva 50 vuoden ikäraja ja miespuolisia työntekijöitä koskeva 55 vuoden ikäraja on ristiriidassa yhteisön oikeussääntöjen kanssa, kun direktiivissä 79/7 (2) säädetään, että jäsenvaltioilla on mahdollisuus pitää voimassa eri ikärajat vanhuuseläkkeiden osalta?

| 4) | Onko yhteisön oikeuden (sukupuoleen perustuvan syrjinnän kieltoa koskevan, 9.2.1976 annetun neuvoston direktiivin 76/207/ETY (3)) tulkinta esteenä sellaisen kansallisen sääntelyn soveltamiselle, josta on kyse nyt vireillä olevassa kansallisessa oikeudenkäynnissä käsiteltävässä tapauksessa, mikä merkitsisi, että kansallisen tuomioistuimen olisi katsottava kansallinen säännös (edellä mainitun presidentin asetuksen 17 §:n 4 bis momentti, josta on muutettuna tullut 19 § 4 bis momentti) yhteensopimattomaksi yhteisön oikeuden kanssa, vai onko sitä pidettävä yhteensopivana tämän kanssa? |
| --- | --- |

4)

Onko yhteisön oikeuden (sukupuoleen perustuvan syrjinnän kieltoa koskevan, 9.2.1976 annetun neuvoston direktiivin 76/207/ETY (3)) tulkinta esteenä sellaisen kansallisen sääntelyn soveltamiselle, josta on kyse nyt vireillä olevassa kansallisessa oikeudenkäynnissä käsiteltävässä tapauksessa, mikä merkitsisi, että kansallisen tuomioistuimen olisi katsottava kansallinen säännös (edellä mainitun presidentin asetuksen 17 §:n 4 bis momentti, josta on muutettuna tullut 19 § 4 bis momentti) yhteensopimattomaksi yhteisön oikeuden kanssa, vai onko sitä pidettävä yhteensopivana tämän kanssa?

---

(1)  Kok. 2005, s. I-07453.

(2)  EYVL L 6, s. 24.

(3)  EYVL L 39, s. 40.

---

| 26.5.2007 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 117/10 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 117/10

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Commissione tributaria provinciale di Latina (Italia) on esittänyt 5.3.2007 — Michele Ciampi v. Agenzia Entrate Ufficio Latina

(Asia C-131/07)

(2007/C 117/16)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Commissione tributaria provinciale di Latina

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Michele Ciampi

Vastaaja: Agenzia Entrate Ufficio Latina

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko asiassa C-207/2004 (1) annettua yhteisöjen tuomioistuimen tuomiota tulkittava siten, että Italian lainsäätäjän olisi pitänyt ulottaa naispuolisten työntekijöiden hyväksi säädetty edullinen ikäraja koskemaan myös miespuolisia työntekijöitä? |
| --- | --- |

1)

Onko asiassa C-207/2004 (1) annettua yhteisöjen tuomioistuimen tuomiota tulkittava siten, että Italian lainsäätäjän olisi pitänyt ulottaa naispuolisten työntekijöiden hyväksi säädetty edullinen ikäraja koskemaan myös miespuolisia työntekijöitä?

| 2) | Onko esillä olevassa tapauksessa todettava, että miespuolisten 50 vuotta täyttäneiden työntekijöiden saamiin lähtökorvauksiin on sovellettava verokantaa, joka on puolet työsuhteen vapaaehtoisen päättämisen perusteella maksettavien korvausten verokannasta? |
| --- | --- |

2)

Onko esillä olevassa tapauksessa todettava, että miespuolisten 50 vuotta täyttäneiden työntekijöiden saamiin lähtökorvauksiin on sovellettava verokantaa, joka on puolet työsuhteen vapaaehtoisen päättämisen perusteella maksettavien korvausten verokannasta?

| 3) | Ottaen huomioon, että verovelvollisen tuloverona maksamat verot eivät ole osa hänen palkkaansa, koska työnantaja ei maksa niitä työsuhteen perusteella, ja että työnantajan kannustimena maksama korvaus ei ole luonteeltaan työsuorituksen perusteella maksettava vastike, onko yhteisön oikeuden mukaista todeta, että naispuolisia työntekijöitä koskeva 50 vuoden ikäraja ja miespuolisia työntekijöitä koskeva 55 vuoden ikäraja on ristiriidassa yhteisön oikeussääntöjen kanssa, kun direktiivissä 79/7 (2) säädetään, että jäsenvaltioilla on mahdollisuus pitää voimassa eri ikärajat vanhuuseläkkeiden osalta? |
| --- | --- |

3)

Ottaen huomioon, että verovelvollisen tuloverona maksamat verot eivät ole osa hänen palkkaansa, koska työnantaja ei maksa niitä työsuhteen perusteella, ja että työnantajan kannustimena maksama korvaus ei ole luonteeltaan työsuorituksen perusteella maksettava vastike, onko yhteisön oikeuden mukaista todeta, että naispuolisia työntekijöitä koskeva 50 vuoden ikäraja ja miespuolisia työntekijöitä koskeva 55 vuoden ikäraja on ristiriidassa yhteisön oikeussääntöjen kanssa, kun direktiivissä 79/7 (2) säädetään, että jäsenvaltioilla on mahdollisuus pitää voimassa eri ikärajat vanhuuseläkkeiden osalta?

| 4) | Onko yhteisön oikeuden (sukupuoleen perustuvan syrjinnän kieltoa koskevan, 9.2.1976 annetun neuvoston direktiivin 76/207/ETY (3)) tulkinta esteenä sellaisen kansallisen sääntelyn soveltamiselle, josta on kyse nyt vireillä olevassa kansallisessa oikeudenkäynnissä käsiteltävässä tapauksessa, mikä merkitsisi, että kansallisen tuomioistuimen olisi katsottava kansallinen säännös (edellä mainitun presidentin asetuksen 17 §:n 4 bis momentti, josta on muutettuna tullut 19 § 4 bis momentti) yhteensopimattomaksi yhteisön oikeuden kanssa, vai onko sitä pidettävä yhteensopivana tämän kanssa? |
| --- | --- |

4)

Onko yhteisön oikeuden (sukupuoleen perustuvan syrjinnän kieltoa koskevan, 9.2.1976 annetun neuvoston direktiivin 76/207/ETY (3)) tulkinta esteenä sellaisen kansallisen sääntelyn soveltamiselle, josta on kyse nyt vireillä olevassa kansallisessa oikeudenkäynnissä käsiteltävässä tapauksessa, mikä merkitsisi, että kansallisen tuomioistuimen olisi katsottava kansallinen säännös (edellä mainitun presidentin asetuksen 17 §:n 4 bis momentti, josta on muutettuna tullut 19 § 4 bis momentti) yhteensopimattomaksi yhteisön oikeuden kanssa, vai onko sitä pidettävä yhteensopivana tämän kanssa?

---

(1)  Kok. 2005, s. I-07453.

(2)  EYVL L 6, s. 24.

(3)  EYVL L 39, s. 40.

---

| 26.5.2007 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 117/10 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 117/10

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Rechtbank van koophandel te Brussel (Belgia) on esittänyt 5.3.2007 — Beecham Group plc, SmithKline Beecham plc, Glaxo Group Ltd, Stafford-Miller Ltd, GlaxoSmithKline Consumer Healthcare NV ja GlaxoSmithKline Consumer Healthcare BV v. Andacon NV

(Asia C-132/07)

(2007/C 117/17)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Rechtbank van koophandel te Brussel

Pääasian asianosaiset

Kantajat: Beecham Group plc, SmithKline Beecham plc, Glaxo Group Ltd, Stafford-Miller Ltd, GlaxoSmithKline Consumer Healthcare NV ja GlaxoSmithKline Consumer Healthcare BV

Vastaaja: Andacon NV

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko asetuksen N:o 1891/2004 (1) 9 artiklan ensimmäistä kohtaa tulkittava siten, että toimivaltaisen tulliviranomaisen tai toimivaltaisen tullitoimipaikan on kiellettyä antaa (tai sallia annettavan) asetuksen N:o 1383/2003 9 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu ilmoitus tai suorittaa asetuksen N:o 1383/2003 9 artiklan 3 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettu tarkastus niin kauan kuin ennen 1.7.2004 tehtyyn toimenpiteitä koskevaan hakemukseen ei ole liitetty asetuksen N:o 1383/2003 (2) 6 artiklassa tarkoitettua ilmoitusta? Onko mainittu ilmoitus toisin sanoen ehdoton edellytys, jonka on täytyttävä, jotta toimenpiteitä koskevalla hakemuksella olisi edelleen vaikutuksia? |
| --- | --- |

1)

Onko asetuksen N:o 1891/2004 (1) 9 artiklan ensimmäistä kohtaa tulkittava siten, että toimivaltaisen tulliviranomaisen tai toimivaltaisen tullitoimipaikan on kiellettyä antaa (tai sallia annettavan) asetuksen N:o 1383/2003 9 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu ilmoitus tai suorittaa asetuksen N:o 1383/2003 9 artiklan 3 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettu tarkastus niin kauan kuin ennen 1.7.2004 tehtyyn toimenpiteitä koskevaan hakemukseen ei ole liitetty asetuksen N:o 1383/2003 (2) 6 artiklassa tarkoitettua ilmoitusta? Onko mainittu ilmoitus toisin sanoen ehdoton edellytys, jonka on täytyttävä, jotta toimenpiteitä koskevalla hakemuksella olisi edelleen vaikutuksia?

| 2) | Onko asetuksen N:o 1383/2003 4 artiklan 2 kohtaa tulkittava siten, että Antwerpenin tulliviranomaisilla oli sen nojalla mahdollisuus esittää tavaramerkin haltijalle kuusi tavaranäytettä sen selvittämiseksi, oliko kyse väärennöksistä, kun otetaan huomioon, ettei tällaista näytteen esittämistä voida rinnastaa sellaiseen perusteelliseen tarkastukseen, jota tarkoitetaan asetuksen N:o 1383/2003 9 artiklan 3 kohdan toisessa alakohdassa ja jossa on mahdollista tutkia huolella tavaroiden alkuperä ja lähtöisyys, eikä myöskään asetuksen N:o 1383/2003 9 artiklan 3 kohdan viimeisessä alakohdassa tarkoitettuun otetun näytteen perusteelliseen tekniseen analyysiin? Jos vastaus on myöntävä, oliko tällainen näytteen esittäminen suoritettava asetuksen 4 artiklan 1 kohdassa säädetyssä kolmen arkipäivän määräajassa? |
| --- | --- |

2)

Onko asetuksen N:o 1383/2003 4 artiklan 2 kohtaa tulkittava siten, että Antwerpenin tulliviranomaisilla oli sen nojalla mahdollisuus esittää tavaramerkin haltijalle kuusi tavaranäytettä sen selvittämiseksi, oliko kyse väärennöksistä, kun otetaan huomioon, ettei tällaista näytteen esittämistä voida rinnastaa sellaiseen perusteelliseen tarkastukseen, jota tarkoitetaan asetuksen N:o 1383/2003 9 artiklan 3 kohdan toisessa alakohdassa ja jossa on mahdollista tutkia huolella tavaroiden alkuperä ja lähtöisyys, eikä myöskään asetuksen N:o 1383/2003 9 artiklan 3 kohdan viimeisessä alakohdassa tarkoitettuun otetun näytteen perusteelliseen tekniseen analyysiin? Jos vastaus on myöntävä, oliko tällainen näytteen esittäminen suoritettava asetuksen 4 artiklan 1 kohdassa säädetyssä kolmen arkipäivän määräajassa?

| 3) | Onko asetuksen N:o 1383/2003 kanssa ristiriidassa se, että Belgian tullin virkamiehet antavat tietoja, jotka on saatu asetuksen täytäntöönpanon yhteydessä mutta asetuksessa säädettyjen tiedonsaantimahdollisuuksien ulkopuolella — tältä osin on ajateltava muun muassa asetuksen 9 artiklan 2 kohtaa ja 9 artiklan 3 kohdan ensimmäistä alakohtaa — esimerkiksi belgialaisten tuomioistuinten suorittaman todistajien kuulemisen tai niiden määräämän asiakirjojen esittämisen yhteydessä? |
| --- | --- |

3)

Onko asetuksen N:o 1383/2003 kanssa ristiriidassa se, että Belgian tullin virkamiehet antavat tietoja, jotka on saatu asetuksen täytäntöönpanon yhteydessä mutta asetuksessa säädettyjen tiedonsaantimahdollisuuksien ulkopuolella — tältä osin on ajateltava muun muassa asetuksen 9 artiklan 2 kohtaa ja 9 artiklan 3 kohdan ensimmäistä alakohtaa — esimerkiksi belgialaisten tuomioistuinten suorittaman todistajien kuulemisen tai niiden määräämän asiakirjojen esittämisen yhteydessä?

| 4) | Onko asetuksen N:o 1283/2003 kanssa ristiriidassa se, että muita tietoja kuin kyseisen asetuksen 9 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuja tietoja, jotka on saatu asetuksen 4 artiklan 2 kohdan (ks. toinen kysymys) ja 9 artiklan 2 ja 3 kohdan mukaisesti, tai tietoja, jotka on saatu belgialaisen tuomioistuimen suorittaman todistajien kuulemisen tai sen määräämän asiakirjojen esittämisen yhteydessä (ks. kolmas kysymys), käytetään muussa menettelyssä kuin sellaisessa menettelyssä, jossa pyritään selvittämään, onko kyse väärennöksistä, kuten esimerkiksi menettelyssä, joka liittyy rinnakkaistuonnin torjuntaan? |
| --- | --- |

4)

Onko asetuksen N:o 1283/2003 kanssa ristiriidassa se, että muita tietoja kuin kyseisen asetuksen 9 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuja tietoja, jotka on saatu asetuksen 4 artiklan 2 kohdan (ks. toinen kysymys) ja 9 artiklan 2 ja 3 kohdan mukaisesti, tai tietoja, jotka on saatu belgialaisen tuomioistuimen suorittaman todistajien kuulemisen tai sen määräämän asiakirjojen esittämisen yhteydessä (ks. kolmas kysymys), käytetään muussa menettelyssä kuin sellaisessa menettelyssä, jossa pyritään selvittämään, onko kyse väärennöksistä, kuten esimerkiksi menettelyssä, joka liittyy rinnakkaistuonnin torjuntaan?

---

(1)  Tulliviranomaisten toimenpiteistä epäiltäessä tavaroiden loukkaavan tiettyjä teollis- ja tekijänoikeuksia sekä tiettyjä teollis- ja tekijänoikeuksia loukkaavien tavaroiden suhteen toteutettavista toimenpiteistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1383/2003 soveltamista koskevista säännöksistä 21.10.2004 annettu asetus (EY) N:o 1891/2004. (EUVL L 328, s. 16).

(2)  EUVL L 196, 2.8.2003, s. 7.

---

| 26.5.2007 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 117/11 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 117/11

---

Valitus, jonka Raiffeisen Zentralbank Österreich AG on tehnyt 6.3.2007 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa T-259/02 — T-264/02 ja T-271/02, Raiffeisen Zentralbank Österreich ym. v. komissio, 14.12.2006 antamasta tuomiosta

(Asia C-133/07 P)

(2007/C 117/18)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Valittaja: Raiffeisen Zentralbank Österreich AG (edustajat: Rechtsanwalt S. Völcker ja Rechtsanwalt G. Terhorst)

Muu osapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio

Vaatimukset

| — | ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa T-259/02 — T-264/02 ja T-271/02, Raiffeisen Zentralbank Österreich ym. v. komissio, 14.12.2006 antama tuomio (1) on kumottava siltä osin kuin siinä hylätään Raiffeisen Zentralbank Österreich AG:n (RZB) nostama kanne |
| --- | --- |

—

ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa T-259/02 — T-264/02 ja T-271/02, Raiffeisen Zentralbank Österreich ym. v. komissio, 14.12.2006 antama tuomio (1) on kumottava siltä osin kuin siinä hylätään Raiffeisen Zentralbank Österreich AG:n (RZB) nostama kanne

| — | komission 11.6.2002 tekemän päätöksen ((K2002)2091 lopullinen) 3 artikla on kumottava RZB:tä koskevilta osin |
| --- | --- |

—

komission 11.6.2002 tekemän päätöksen ((K2002)2091 lopullinen) 3 artikla on kumottava RZB:tä koskevilta osin

| — | toissijaisesti yhteisöjen tuomioistuimen on alennettava RZB:lle riidanalaisen päätöksen 3 artiklassa määrättyä sakkoa harkintansa mukaan |
| --- | --- |

—

toissijaisesti yhteisöjen tuomioistuimen on alennettava RZB:lle riidanalaisen päätöksen 3 artiklassa määrättyä sakkoa harkintansa mukaan

| — | komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Valittaja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin rikkoi EY 81 artiklaa, kun se katsoi, että komissio saattoi päätellä, että jäsenvaltioiden väliseen kauppaan kohdistuu vaikutuksia pelkästään yhden jäsenvaltion alueelle rajoittuneiden pankkien kokousten johdosta.

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi valittajan mukaan oikeudellisesti virheellisesti, että pankkien kokouksissa oli kyse sakkojen määräämisestä annetuissa suuntaviivoissa tarkoitetusta erittäin vakavasta rikkomisesta. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin sovelsi virheellisesti suuntaviivoissa mainittuja rikkomisen vakavuutta koskevia arviointiperusteita (rikkomisen luonne, todellinen vaikutus markkinoihin, asian kannalta merkityksellisten maantieteellisten markkinoiden koko), ei ottanut huomioon komission toimenpiteiden valikoivuutta eikä suorittanut lopuksi itse edellyttämäänsä kokonaisarviota, jossa otetaan huomioon kaikki tekijät.

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki valittajan mukaan oikeudellisen virheen, kun se katsoi, että Raiffeisen-sektorin kaikki markkinaosuudet kuuluvat RZB:lle. Se rajoitti tältä osin arviointiperusteensa virheellisesti yksinomaan muihin pankkeihin nähden ”selvästi ”erilaiseen kohteluun. Sille, että kaikkien markkinaosuuksien katsottiin kuuluvan RZB:lle, ei ollut oikeudellista perustaa.

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin arvioi RZB:n yhteistyötä oikeudellisesti virheellisellä tavalla. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin sovelsi merkittävän lisäarvon arviointiperustetta taannehtivuuskiellon vastaisesti, väheksyi RZB:n yhteistyön vapaaehtoisuutta, oletti virheellisesti, että yhteistyön arvoon sovelletaan käännettyä todistustaakkaa, hylkäsi asiattomasti yhteisen tosiseikkoja koskevan selostuksen soveltumattomana yhteistyönä eikä pitänyt virheellisesti yhteistyönä sitä, että RZB myönsi, että sopimuksilla oli kilpailunvastainen tarkoitus.

---

(1)  EUVL C 331, s. 29.

---

| 26.5.2007 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 117/12 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 117/12

---

Valitus, jonka Bank Austria Creditanstalt AG on tehnyt 6.3.2007 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (toinen jaosto) yhdistetyissä asioissa T-259/02 — T-264/02 ja T-271/02, Raiffeisen Zentralbank Österreich AG ym. v. Euroopan yhteisöjen komissio, 14.12.2006 antamasta tuomiosta asian T-260/02 osalta

(Asia C-135/07 P)

(2007/C 117/19)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Valittaja: Bank Austria Creditanstalt AG (edustajat: Rechtsanwalt C. Zschocke ja Rechtsanwalt J. Beninca)

Muu osapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio

Vaatimukset

| — | Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa T-259/02 — T-264/02 ja T-271/02 14.12.2006 antama tuomio (1) on kumottava kokonaisuudessaan tai osittain asiaa T-260/02 koskevilta osin. |
| --- | --- |

—

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa T-259/02 — T-264/02 ja T-271/02 14.12.2006 antama tuomio (1) on kumottava kokonaisuudessaan tai osittain asiaa T-260/02 koskevilta osin.

| — | Komission asiassa COMP/36.571 11.6.2002 tekemä päätös on kumottava siltä osin kuin se koskee BA-CA:ta. |
| --- | --- |

—

Komission asiassa COMP/36.571 11.6.2002 tekemä päätös on kumottava siltä osin kuin se koskee BA-CA:ta.

| — | Vaihtoehtoisesti komission päätöksessä BA-CA:lle määrättyä sakkoa on alennettava kohtuulliseksi katsottavalla määrällä. |
| --- | --- |

—

Vaihtoehtoisesti komission päätöksessä BA-CA:lle määrättyä sakkoa on alennettava kohtuulliseksi katsottavalla määrällä.

| — | Komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

Komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Valituksellaan valittaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen 14.12.2006 antama tuomio kumotaan. Valittaja vetoaa useisiin perusteluita koskeviin puutteisiin sekä oikeudellisiin ja menettelyllisiin virheisiin.

Valittaja väittää, että valituksenalaisessa tuomiossa ei yksiselitteisellä tavalla vahvistettu komission näkemystä, jonka mukaan pankkien komiteakokouksilla oli kielteisiä taloudellisia seurauksia. Valittajan mukaan valituksenalaisella tuomiolla loukattiin periaatteita, jotka ohjaavat menettelyä näytön esittämisen osalta, koska siinä oli ymmärretty väärin niitä taloudellisia lausuntoja koskevat vaatimukset, jotka osoittavat taloudellisten vaikutusten puuttumista. Esitetyn lausunnon perusteella taloudellisia vaikutuksia ei olisi pitänyt ottaa huomioon sakon määräämisessä.

Valittaja väittää, että valituksenalaisessa tuomiossa ei otettu huomioon yhteisöjen tuomioistuinten vahvistamia edellytyksiä arvioitaessa tarvetta tuomitun sakon määrän alentamiseksi lieventävien seikkojen perusteella. Tämän oikeudellisen virheen johdosta valituksenalaisella tuomiolla ei puututtu komission tekemään arviointivirheeseen, josta oli kyse, kun se ei sakon määrää alentavina tekijöinä ottanut huomioon julkisten elinten osallistumista pankkien komiteakokouksiin eikä laajaa ja todistettavaa yleistä tietoisuutta näistä komiteakokouksista.

Kolmannella valitusperusteellaan valittaja vetoaa puutteellisiin perusteluihin ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteen loukkaamiseen sekä lisäksi valituksenalaisessa tuomiossa oleviin muihin oikeudellisiin ja menettelyllisiin virheisiin koskien komission tekemää arviointia valittajan yhteistyöstä tämän kanssa.

Valittaja väittää, että se toimi tapauksen tosiseikkojen esille tuomisessa alusta alkaen yhteistyössä komission kanssa. Erityisesti se esitti jo menettelyn varhaisessa vaiheessa kattavan selvityksen pankkien komiteakokouksista ja lisäksi vapaaehtoisesti huomattavan määrään asiakirjoja, joita — kuten ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi — komissio käytti riidanalaisen päätöksen tekemisessä. Lisäksi, valittaja toteaa, että sen väitetiedoksiantoon antamassaan vastauksessa se esitti selvityksen tosiseikoista, joita — kuten valituksenalaisessa tuomiossa myös vahvistettiin — komissio kykeni käyttämään riidanalaisen päätöksen tekemisessä.

Riidanalaisen päätöksen tavoin valituksenalaisella tuomiolla ei alennettu sakkojen määrää tämän valittajan suorittaman kattavan, arvokkaan ja toteen näytetyn yhteistyön perusteella. Tässä on kyse sakkojen määräämättä jättämistä tai lieventämistä kartelleja koskevissa asioissa annetun tiedonannon rikkomisesta, mikä on seurausta yhdenvertaisen kohtelun periaatteen ja luottamuksensuojan periaatteen loukkaamisesta. Lisäksi valituksenalaisella tuomiolla loukattiin valittajan oikeutta tulla erikseen kuulluksi niiden seikkojen osalta, jotka koskivat sille määrätyn sakon määrää ja joista se ei voinut lausua aikaisemmin.

---

(1)  EUVL C 331, s. 29.

---

| 26.5.2007 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 117/13 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 117/13

---

Kanne 7.3.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Espanjan kuningaskunta

(Asia C-136/07)

(2007/C 117/20)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Asianosaiset

Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: H. Støvlbæk ja R. Vidal Puig)

Vastaaja: Espanjan kuningaskunta

Vaatimukset

| — | on todettava, ettei Espanjan kuningaskunta ole noudattanut vähintään kolmivuotisesta ammatillisesta korkeammasta koulutuksesta annettujen tutkintotodistusten tunnustamista koskevasta yleisestä järjestelmästä 21.12.1988 annetun neuvoston direktiivin 89/48/ETY (1) eikä direktiiviä 89/48/ETY täydentävästä ammatillisen koulutuksen tunnustamista koskevasta toisesta yleisestä järjestelmästä 18.6.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/51/ETY (2) mukaisia velvoitteitaan lennonvalvojien ammattiin pääsyn osalta |
| --- | --- |

—

on todettava, ettei Espanjan kuningaskunta ole noudattanut vähintään kolmivuotisesta ammatillisesta korkeammasta koulutuksesta annettujen tutkintotodistusten tunnustamista koskevasta yleisestä järjestelmästä 21.12.1988 annetun neuvoston direktiivin 89/48/ETY (1) eikä direktiiviä 89/48/ETY täydentävästä ammatillisen koulutuksen tunnustamista koskevasta toisesta yleisestä järjestelmästä 18.6.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/51/ETY (2) mukaisia velvoitteitaan lennonvalvojien ammattiin pääsyn osalta

| — | Espanjan kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

Espanjan kuningaskunta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

| 1) | Direktiiviä 89/48/ETY sovelletaan lennonvalvojan ammattiin pääsyyn ja harjoittamiseen Espanjassa, koska






  — | sellaista tutkintotodistusten, todistusten tai asiakirjojen yhdistelmää, jota Espanjassa edellytetään lennonvalvojan ammatin harjoittamiseen, on pidettävä direktiivissä 89/48/ETY tarkoitettuna tutkintotodistuksena, ja koska |
| --- | --- | --- |

1)

Direktiiviä 89/48/ETY sovelletaan lennonvalvojan ammattiin pääsyyn ja harjoittamiseen Espanjassa, koska

—

sellaista tutkintotodistusten, todistusten tai asiakirjojen yhdistelmää, jota Espanjassa edellytetään lennonvalvojan ammatin harjoittamiseen, on pidettävä direktiivissä 89/48/ETY tarkoitettuna tutkintotodistuksena, ja koska

| — | lennonvalvojan ammatti on Espanjassa direktiivissä 89/48/ETY tarkoitettu säännelty ammatti. |
| --- | --- |

—

lennonvalvojan ammatti on Espanjassa direktiivissä 89/48/ETY tarkoitettu säännelty ammatti.

| 2) | Espanjan kuningaskunta ei edellä mainitusta huolimatta ole toteuttanut tarvittavia toimenpiteitä pannakseen direktiiviä 89/48/ETY täytäntöön lennonvalvojan ammatin osalta. |
| --- | --- |

2)

Espanjan kuningaskunta ei edellä mainitusta huolimatta ole toteuttanut tarvittavia toimenpiteitä pannakseen direktiiviä 89/48/ETY täytäntöön lennonvalvojan ammatin osalta.

| 3) | Komissio katsoo, ettei Espanjan kuningaskunta ole noudattanut myöskään direktiivin 92/51/ETY mukaisia velvoitteitaan, koska






  — | direktiiviä 92/51/ETY sovelletaan lennonvalvojan ammattiin, ja koska |
| --- | --- | --- |

3)

Komissio katsoo, ettei Espanjan kuningaskunta ole noudattanut myöskään direktiivin 92/51/ETY mukaisia velvoitteitaan, koska

—

direktiiviä 92/51/ETY sovelletaan lennonvalvojan ammattiin, ja koska

| — | Espanjan kuningaskunta ei ole toteuttanut tarvittavia toimenpiteitä pannakseen direktiiviä 92/51/ETY täytäntöön lennonvalvojan ammatin osalta. |
| --- | --- |

—

Espanjan kuningaskunta ei ole toteuttanut tarvittavia toimenpiteitä pannakseen direktiiviä 92/51/ETY täytäntöön lennonvalvojan ammatin osalta.

| 4) | Yhteisön lennonjohtajan lupakirjasta 5.4.2006 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2006/23/EY (3) luodaan kyseisen direktiivin mukaisesti annettujen lennonvalvojan lupakirjojen vastavuoroista tunnustamista koskeva järjestelmä. Sellainen säädetty määräaika, jonka kuluessa jäsenvaltioiden on ryhdyttävä noudattamaan mainittua direktiiviä, päättyy kuitenkin vasta 17.5.2008. Kyseiseen päivämäärään saakka on näin ollen edelleenkin sovellettava direktiivejä 89/48/ETY ja 92/51/ETY silloin, kun kyse on lennonvalvojan ammattiin pääsystä ja kyseisen ammatin harjoittamisesta Espanjassa. |
| --- | --- |

4)

Yhteisön lennonjohtajan lupakirjasta 5.4.2006 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2006/23/EY (3) luodaan kyseisen direktiivin mukaisesti annettujen lennonvalvojan lupakirjojen vastavuoroista tunnustamista koskeva järjestelmä. Sellainen säädetty määräaika, jonka kuluessa jäsenvaltioiden on ryhdyttävä noudattamaan mainittua direktiiviä, päättyy kuitenkin vasta 17.5.2008. Kyseiseen päivämäärään saakka on näin ollen edelleenkin sovellettava direktiivejä 89/48/ETY ja 92/51/ETY silloin, kun kyse on lennonvalvojan ammattiin pääsystä ja kyseisen ammatin harjoittamisesta Espanjassa.

---

(1)  EYVL L 19, s. 16.

(2)  EYVL L 209, s. 25.

(3)  EUVL L 114, s. 22.

---

| 26.5.2007 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 117/13 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 117/13

---

Valitus, jonka Österreichische Volkbanken-AG on tehnyt 8.3.2007 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (toinen jaosto) yhdistetyssä asioissa T-259/02 — T-264/02 ja T-271/02, Raiffeisen Zentralbank Österreich AG ym. v. Euroopan yhteisöjen komissio, 14.12.2006 antamasta tuomiosta asian T-271/02 osalta

(Asia C-137/07 P)

(2007/C 117/21)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Valittaja: Österreichische Volkbanken-AG (edustajat: Rechtsanwalt A. Ablasser-Neuhuber, Rechtsanwalt R. Bierwagen ja Rechtsanwalt F. Neumayr)

Muu osapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio

Vaatimukset

| 1. | Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa T-259/02 — T-264/02 ja T-271/02 14.12.2006 antaman tuomion (1) tuomiolauselman kohdat 2 ja 4 on kumottava ja






  a) | oikeudenkäynnin kohteena oleva kartellimenettelyssä COMP/36.571/D-1 11.6.2002 tehty komission päätös on kumottava 1 ja 3 vaatimuskohdan mukaisesti siltä osin kuin se kohdistuu valittajaan tai toissijaisesti vahvistetut sakot on kumottava 3 vaatimuskohdan mukaisesti, tai |
| --- | --- | --- |

1.

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen yhdistetyissä asioissa T-259/02 — T-264/02 ja T-271/02 14.12.2006 antaman tuomion (1) tuomiolauselman kohdat 2 ja 4 on kumottava ja

a)

oikeudenkäynnin kohteena oleva kartellimenettelyssä COMP/36.571/D-1 11.6.2002 tehty komission päätös on kumottava 1 ja 3 vaatimuskohdan mukaisesti siltä osin kuin se kohdistuu valittajaan tai toissijaisesti vahvistetut sakot on kumottava 3 vaatimuskohdan mukaisesti, tai

| b) | erittäin toissijaisesti siinä tapauksessa, että oikeusriita ei ole valmis ratkaistavaksi, asia on palautettava ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen uutta käsittelyä ja ratkaisua varten. |
| --- | --- |

b)

erittäin toissijaisesti siinä tapauksessa, että oikeusriita ei ole valmis ratkaistavaksi, asia on palautettava ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimeen uutta käsittelyä ja ratkaisua varten.

| 2. | Komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut tai toissijaisesti, jos asia palautetaan, on todettava, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin antaa ratkaisun oikeudenkäyntikuluista. |
| --- | --- |

2.

Komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut tai toissijaisesti, jos asia palautetaan, on todettava, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin antaa ratkaisun oikeudenkäyntikuluista.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Valittaja perustelee valituksensa mainittua tuomiota vastaan seuraavasti:

| | Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tulkinnut väärin arviointiperustetta, joka koskee yritysten välisten sopimusten tai käytäntöjen kykyä rajoittaa jäsenvaltioiden välistä kauppaa, ja soveltanut sitä esillä olevassa asiassa oikeudellisesti virheellisellä tavalla. Se on ratkaisussaan suhteellistanut virheellisesti markkinoiden eristämistä koskevan arviointiperusteen: ei ole selvää, millä perusteilla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei halua myöntää markkinoiden eristämistä koskevalle arviointiperusteelle vähintään voimakasta todistusarvoa valtioiden välisen kaupan esteen olemassaolon kannalta. Lisäksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta moititaan siitä, että se on suorittanut kokousten rajat ylittävien vaikutusten kokonaisarvioinnin sen sijaan, että se olisi tutkinut erikseen kunkin ”Lombard-verkoston ”kokouksen mahdolliset vaikutukset jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. EY 81 artiklan 1 kohdan ei ole laaja tulkinta, jonka mukaan kartelli, joka ulottuu jäsenvaltion koko alueelle, voi luonnostaan edistää markkinoiden eristämistä ja rajoittaa yhteisön sisäistä kauppaa tai että tästä on joka tapauksessa vahva olettama, ei ole tämän yhteisön säännöksen tarkoituksen mukainen. |
| --- | --- |

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tulkinnut väärin arviointiperustetta, joka koskee yritysten välisten sopimusten tai käytäntöjen kykyä rajoittaa jäsenvaltioiden välistä kauppaa, ja soveltanut sitä esillä olevassa asiassa oikeudellisesti virheellisellä tavalla. Se on ratkaisussaan suhteellistanut virheellisesti markkinoiden eristämistä koskevan arviointiperusteen: ei ole selvää, millä perusteilla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei halua myöntää markkinoiden eristämistä koskevalle arviointiperusteelle vähintään voimakasta todistusarvoa valtioiden välisen kaupan esteen olemassaolon kannalta. Lisäksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta moititaan siitä, että se on suorittanut kokousten rajat ylittävien vaikutusten kokonaisarvioinnin sen sijaan, että se olisi tutkinut erikseen kunkin ”Lombard-verkoston ”kokouksen mahdolliset vaikutukset jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. EY 81 artiklan 1 kohdan ei ole laaja tulkinta, jonka mukaan kartelli, joka ulottuu jäsenvaltion koko alueelle, voi luonnostaan edistää markkinoiden eristämistä ja rajoittaa yhteisön sisäistä kauppaa tai että tästä on joka tapauksessa vahva olettama, ei ole tämän yhteisön säännöksen tarkoituksen mukainen.

| | Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen jättämällä soveltamatta komission laatimia ja oikeuskäytännössä vahvistettuja edellytyksiä, jotka koskevat liikevaihdon kohdistamista, hajautettujen pankkien markkinaosuuksien kohdistamiseen päälaitokselle. Siten se jätti huomioimatta sen, että sekä liikevaihdon kohdistaminen että markkinaosuuksien kohdistaminen liittyvät esillä olevassa asiassa samaan asiakysymykseen, hyväksyttävän sakon määrittämiseen. Ei ilmeisesti ole mitään perustetta sille, miksi liikevaihdon kohdistamista ja markkinaosuuden kohdistamista koskevia vastaavia kysymyksiä olisi arvioitava erilaisin perustein. Vaikka kuitenkin oletettaisiin, että hajautettujen pankkien markkinaosuudet voitaisiin kohdistaa päälaitokselle jollakin muulla perusteella kuin liikevaihdon kohdistamista koskevalla, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen käytännössä valitsema peruste on virheellinen ja lainvastainen. |
| --- | --- |

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki oikeudellisen virheen jättämällä soveltamatta komission laatimia ja oikeuskäytännössä vahvistettuja edellytyksiä, jotka koskevat liikevaihdon kohdistamista, hajautettujen pankkien markkinaosuuksien kohdistamiseen päälaitokselle. Siten se jätti huomioimatta sen, että sekä liikevaihdon kohdistaminen että markkinaosuuksien kohdistaminen liittyvät esillä olevassa asiassa samaan asiakysymykseen, hyväksyttävän sakon määrittämiseen. Ei ilmeisesti ole mitään perustetta sille, miksi liikevaihdon kohdistamista ja markkinaosuuden kohdistamista koskevia vastaavia kysymyksiä olisi arvioitava erilaisin perustein. Vaikka kuitenkin oletettaisiin, että hajautettujen pankkien markkinaosuudet voitaisiin kohdistaa päälaitokselle jollakin muulla perusteella kuin liikevaihdon kohdistamista koskevalla, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen käytännössä valitsema peruste on virheellinen ja lainvastainen.

| | Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi virheellisesti kantajan väitteet, jotka koskivat lieventävien asianhaarojen huomioimatta jättämistä. Oikeudellisessa arvioinnissaan se on erityisesti jättänyt huomioimatta sen, että valittajalla on ollut kartellin kokonaisuudessa alisteinen osa, eikä sitä, että jälkikäteen pakkokeinoin toteutettu valvonta ei ole ollut tarpeen sen osalta, koska se on vapaaehtoisesti toiminut yhteistyössä komission kanssa. Valittajalla on ainoastaan hyvin vähäinen markkinaosuus, muut pankit eivät ole kutsuneet sitä sisäpiiriin ja se on osallistunut huomattavasti harvempiin kokouksiin. Näitä näkökohtia, joihin valittaja on vedonnut ja jotka tukevat lieventävien asianhaarojen huomioon ottamista, ei ole tietyiltä osin käsitelty lainkaan. Komissio ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin eivät ole täyttäneet velvollisuuttaan käsitellä esiin tuodut tosiseikat ja arvioida ne oikeudellisesti virheettömällä tavalla. |
| --- | --- |

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi virheellisesti kantajan väitteet, jotka koskivat lieventävien asianhaarojen huomioimatta jättämistä. Oikeudellisessa arvioinnissaan se on erityisesti jättänyt huomioimatta sen, että valittajalla on ollut kartellin kokonaisuudessa alisteinen osa, eikä sitä, että jälkikäteen pakkokeinoin toteutettu valvonta ei ole ollut tarpeen sen osalta, koska se on vapaaehtoisesti toiminut yhteistyössä komission kanssa. Valittajalla on ainoastaan hyvin vähäinen markkinaosuus, muut pankit eivät ole kutsuneet sitä sisäpiiriin ja se on osallistunut huomattavasti harvempiin kokouksiin. Näitä näkökohtia, joihin valittaja on vedonnut ja jotka tukevat lieventävien asianhaarojen huomioon ottamista, ei ole tietyiltä osin käsitelty lainkaan. Komissio ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin eivät ole täyttäneet velvollisuuttaan käsitellä esiin tuodut tosiseikat ja arvioida ne oikeudellisesti virheettömällä tavalla.

---

(1)  EUVL C 331, s. 29.

---

| 26.5.2007 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 117/14 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 117/14

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hof van beroep te Antwerpen (Belgia) on esittänyt 9.3.2007 — Belgische staat v. N.V. Cobelfret

(Asia C-138/07)

(2007/C 117/22)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Hof van beroep te Antwerpen

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Belgische staat

Vastaaja: N.V. Cobelfret

Ennakkoratkaisukysymykset

Onko lopullisesti verotettavia tuloja koskevan Belgian järjestelmän kaltainen lainsäädäntö, jonka mukaan asiaankuuluvat osingot lisätään ensiksi emoyhtiön veron perustaan ja maksettujen osinkojen määrä vähennetään sittemmin vuoden 1992 tuloverolain 205 §:n 2 momentin nojalla (95 prosenttiin saakka) emoyhtiön veron perustasta ainoastaan niiltä osin kuin emoyhtiöllä on verotettavia tuloja, yhteensopiva eri jäsenvaltioissa sijaitseviin emo- ja tytäryhtiöihin sovellettavasta yhteisestä verojärjestelmästä 23.7.1990 annetun neuvoston direktiivin 90/435/ETY (EYVL L 225, s. 6) 4 artiklan (1) kanssa tilanteessa, jossa tällainen lopullisesti verotettavia tuloja koskevan vähennyksen rajoittaminen johtaa siihen, että emoyhtiön tulosta verotetaan maksettujen osinkojen osalta myöhempänä verotuskautena silloin, kun sillä ei sinä verotuskautena, jona osingot maksettiin, ollut riittävästi verotettavia tuloja, tai ainakin siihen, että verotusajanjaksoon liittyviä verotuksellisia tappioita käytetään väärin ja ettei niitä tästä syystä voida enää siirtää maksettujen osinkojen määrään saakka, joka määrä olisi joka tapauksessa verotuksellisten tappioiden puuttuessa ollut vapautettava verosta 95 prosenttiin saakka?

---

(1)  EYVL L 225, s. 6.

---

| 26.5.2007 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 117/15 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 117/15

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Saksa) on esittänyt 12.3.2007 — Hecht-Pharma GmbH v. Staatliches Gewerbeaufsichtsamt Lüneburg

(Asia C-140/07)

(2007/C 117/23)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Bundesverwaltungsgericht

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Hecht-Pharma GmbH

Valittajan vastapuoli: Staatliches Gewerbeaufsichtsamt Lüneburg

Muu osapuoli: Vertreterin des Bundesinteresses beim Bundesverwaltunsgericht

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Merkitseekö ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä 6.11.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/83/EY (1), sellaisena kuin se on muutettuna 31.3.2004 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2004/27/EY, 2 artiklan 2 kohdassa (2) oleva epäselviä tapauksia koskeva sääntely, että direktiiviä 2001/83/EY on sovellettava sellaiseen valmisteeseen, joka mahdollisesti on luokiteltava lääkkeeksi mutta jonka lääkeominaisuutta ei ole varmasti todettu? Mikä todennäköisyysaste ja millainen selvitys asiasta vastaavasti edellytetään, jotta direktiiviä 2001/83/EY voidaan soveltaa? |
| --- | --- |

1)

Merkitseekö ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä 6.11.2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/83/EY (1), sellaisena kuin se on muutettuna 31.3.2004 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2004/27/EY, 2 artiklan 2 kohdassa (2) oleva epäselviä tapauksia koskeva sääntely, että direktiiviä 2001/83/EY on sovellettava sellaiseen valmisteeseen, joka mahdollisesti on luokiteltava lääkkeeksi mutta jonka lääkeominaisuutta ei ole varmasti todettu? Mikä todennäköisyysaste ja millainen selvitys asiasta vastaavasti edellytetään, jotta direktiiviä 2001/83/EY voidaan soveltaa?

| 2) | Voidaanko sellaista valmistetta, joka ei esitystapansa perusteella ole lääke, pitää direktiivin 2001/83/EY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2004/27/EY, 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuna lääkkeenä vaikutuksensa perusteella sellaisen ainesosan perusteella, joka voi tietyllä annostuksella aiheuttaa elintoimintojen muutoksia, jos mainitun ainesosan annostus arvioitavana olevassa valmisteessa on valmistetta ohjeiden mukaisesti käytettäessä tätä annostusta alempi? Arvioidaanko tätä kysymystä ”farmakologinen vaikutus ”vai ”ihmisten elintoimintojen muuttaminen ”— tunnusmerkin nojalla? |
| --- | --- |

2)

Voidaanko sellaista valmistetta, joka ei esitystapansa perusteella ole lääke, pitää direktiivin 2001/83/EY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2004/27/EY, 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuna lääkkeenä vaikutuksensa perusteella sellaisen ainesosan perusteella, joka voi tietyllä annostuksella aiheuttaa elintoimintojen muutoksia, jos mainitun ainesosan annostus arvioitavana olevassa valmisteessa on valmistetta ohjeiden mukaisesti käytettäessä tätä annostusta alempi? Arvioidaanko tätä kysymystä ”farmakologinen vaikutus ”vai ”ihmisten elintoimintojen muuttaminen ”— tunnusmerkin nojalla?

| 3) | Onko Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännöllä, joka koskee sellaisten farmakologisten ominaisuuksien arvioinnissa, joiden perusteella valmiste luokitellaan lääkkeeksi, merkityksellisiä tunnusmerkkejä eli ”käyttötavat, sen levityksen laajuus, se tieto, joka kuluttajilla on kyseisestä tuotteesta, sekä ne vaarat, joita sen käytöllä voi olla ”(yhdistetyt asiat C-211/03 ym., tuomio 9.6.2005, Kok. I-5141, s. 5217, 51 kohta) merkitystä edelleen sen jälkeen, kun lääkkeen määritelmä on muotoiltu uudelleen direktiivillä 2004/27/EY? |
| --- | --- |

3)

Onko Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännöllä, joka koskee sellaisten farmakologisten ominaisuuksien arvioinnissa, joiden perusteella valmiste luokitellaan lääkkeeksi, merkityksellisiä tunnusmerkkejä eli ”käyttötavat, sen levityksen laajuus, se tieto, joka kuluttajilla on kyseisestä tuotteesta, sekä ne vaarat, joita sen käytöllä voi olla ”(yhdistetyt asiat C-211/03 ym., tuomio 9.6.2005, Kok. I-5141, s. 5217, 51 kohta) merkitystä edelleen sen jälkeen, kun lääkkeen määritelmä on muotoiltu uudelleen direktiivillä 2004/27/EY?

---

(1)  EYVL L 311, s. 67.

(2)  EUVL L 136, s. 34.

---

| 26.5.2007 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 117/15 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 117/15

---

Kanne 9.3.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Saksan liittotasavalta

(Asia C-141/07)

(2007/C 117/24)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: B. Schima)

Vastaaja: Saksan liittotasavalta

Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin

| — | toteaa, että Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut EY 28 ja EY 30 artiklan mukaisia velvollisuuksiaan, kun se on asettanut Apothekengesetzin (apteekeista annettu laki) 14 §:n 5 ja 6 momentissa lääkehuoltosopimukselle kumulatiivisia vaatimuksia, jotka johtavat siihen, että muiden jäsenvaltioiden apteekkien säännöllinen lääkkeiden toimittaminen sairaalalle tehdään käytännössä mahdottomaksi |
| --- | --- |

—

toteaa, että Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut EY 28 ja EY 30 artiklan mukaisia velvollisuuksiaan, kun se on asettanut Apothekengesetzin (apteekeista annettu laki) 14 §:n 5 ja 6 momentissa lääkehuoltosopimukselle kumulatiivisia vaatimuksia, jotka johtavat siihen, että muiden jäsenvaltioiden apteekkien säännöllinen lääkkeiden toimittaminen sairaalalle tehdään käytännössä mahdottomaksi

| — | velvoittaa Saksan liittotasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa Saksan liittotasavallan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

EY 28 artiklassa kielletään kaikki jäsenvaltioiden väliset tuonnin määrälliset rajoitukset ja kaikki vaikutukseltaan vastaavat toimenpiteet. Jokainen jäsenvaltioiden kauppaa koskeva säännös, jonka tarkoituksena on estää välittömästi tai välillisesti, tosiasiallisesti tai mahdollisesti yhteisön sisäistä kauppaa, on katsottava vaikutuksiltaan vastaavaksi toimenpiteeksi kuin määrällinen rajoitus. Se tosiasia, että lääkkeiden myyntiä koskevat säännökset on yhteisön oikeudessa yhdenmukaistettu tällä hetkellä vain joillakin osa-alueilla, ei vapauta jäsenvaltioita velvollisuudesta ottaa huomioon tavaroiden vapaata liikkuvuutta koskevia säännöksiä.

Saksan Apothekengesetzin 14 §:n mukaan Saksan sairaalat voivat oman sairaala-apteekin perustamisen sijasta hoitaa lääkehuollon ulkopuolisen apteekin kautta. Tässä säännöksessä asetetaan kuitenkin lääkehuoltosopimukselle sellaisia kumulatiivisia vaatimuksia, jotka johtavat siihen, että muiden jäsenvaltioiden apteekkien säännöllinen lääkkeiden toimittaminen sairaalalle tehdään käytännössä mahdottomaksi, koska vain sairaalan läheisyydessä sijaitsevat apteekit voivat täyttää laissa sopimukselle asetetut tietyt vaatimukset.

Yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan tiettyjä myyntijärjestelyjä rajoittavat tai ne kieltävät kansalliset säännökset eivät kuulu EY 28 artiklan soveltamisalaan, jos ne täyttävät kaksi ehtoa: ensiksi kyseessä olevia säännöksiä tulisi soveltaa kaikkiin jäsenvaltion alueella toimiviin taloudellisiin toimijoihin ja toiseksi niillä tulisi olla oikeudellisesti ja tosiasiallisesti sama vaikutus sekä kotimaisten tuotteiden että muista jäsenvaltioista maahan tuotujen tuotteiden markkinointiin. Käsiteltävänä olevassa asiassa täyttyy kuitenkin vain ensimmäinen edellytys, koska se, että laissa säädetään sopimuksen kaikkien osien täyttämisestä yhden toimittajan toimesta, ei koske kotimaisia ja ulkomaisia tuotteita oikeudellisesti ja tosiasiallisesti samalla tavalla. Tämä säännös rajoittaa muista jäsenvaltioista peräisin olevien tuotteiden pääsyä markkinoille enemmän kuin kotimaisten tuotteiden pääsyä markkinoille. Yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan on merkityksetöntä, että sama ongelma koskee myös kotimaisia apteekkeja, jotka eivät sijaitse sairaalan lähistöllä. Kansallisella säännöksellä voidaan nimittäin myös silloin katsoa rajoitettavan jäsenvaltioiden välistä kauppaa, kun siinä ei suosita kaikkia kotimaisia tuotteita ja asetetaan huonompaan asemaan tuontituotteiden lisäksi myös kotimaisia tuotteita.

Yhteisön sisäisen tavaraliikenteen rajoitukset voivat olla oikeutettuja yleiseen etuun perustuvista pakottavista syistä, erityisesti yleisen turvallisuuden tai kansanterveyden suojelemisen perusteella. Tällöin kyseessä olevien kansallisten säännösten on oltava tarkoituksenmukaisia, tarpeellisia ja oikeasuhtaisia. Käsiteltävänä olevassa asiassa kyseessä olevan lain mukainen kaikkien mainittujen sopimusosien yhteen niputtaminen ei ole tarpeellista kansanterveyden suojelemiseksi. Päinvastoin pitäisi olla mahdollista, että sairaalasta kauempana sijaitseva ja myös toisessa jäsenvaltiossa sijaitseva apteekki voisi huolehtia sairaalan säännöllisestä lääkehuollosta.

---

| 26.5.2007 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 117/16 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 117/16

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht Hamburg (Saksa) on esittänyt 13.3.2007 — A.O.B. Reuter & Co. v. Hauptzollamt Hamburg-Jonas

(Asia C-143/07)

(2007/C 117/25)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Finanzgericht Hamburg

Pääasian asianosaiset

Kantaja: A.O.B. Reuter & Co.

Vastaaja: Hauptzollamt Hamburg-Jonas

Ennakkoratkaisukysymykset

Johtaako ainoastaan viejän vienti-ilmoituksessa antamien tietojen virheellisyys asetuksen (ETY) N:o 3665/87 (1) 11 artiklan 1 kohdan mukaiseen seuraamukseen, vai voiko pelkkä tukioikeuden aineellisten edellytysten noudattamatta jättäminen olla seuraamuksen kohteena?

---

(1)  EYVL L 351, s. 1.

---

| 26.5.2007 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 117/16 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 117/16

---

Valitus, jonka K-Swiss, Inc. on tehnyt 13.3.2007 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (kolmas jaosto) asiassa T-14/06, K-Swiss, Inc. v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavamerkit ja mallit) (SMHV), 14.12.2006 antamasta määräyksestä

(Asia C-144/07 P)

(2007/C 117/26)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittaja: K-Swiss, Inc. (edustaja: asianajaja H.E. Hübner)

Muu osapuoli: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

Vaatimukset

| — | Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen antama määräys on kumottava. |
| --- | --- |

—

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen antama määräys on kumottava.

| — | Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Valittaja väittää, että katsoessaan, että kanne oli nostettu liian myöhään, ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin rikkoi yhteisön tavaramerkistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 täytäntöönpanosta 13.12.1995 annetun komission asetuksen (EY) N:o 2868/95 (1) 61, 62 ja 68 artiklaa.

---

(1)  EYVL 1995 L 303, s. 1.

---

| 26.5.2007 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 117/17 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 117/17

---

Kanne 15.3.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Portugalin tasavalta

(Asia C-150/07)

(2007/C 117/27)

Oikeudenkäyntikieli: portugali

Asianosaiset

Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: G. Wilms ja M. Afonso)

Vastaaja: Portugalin tasavalta

Vaatimukset

| — | On todettava, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut asetuksen (ETY) N:o 1552/89 (1) 2 artiklan, 6 artiklan 2 kohdan eikä 9, 10 ja 11 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on kieltäytynyt maksamasta komissiolle viivästyskorkoa tapauksessa, jossa omat varat on maksettu liian myöhään TIR-järjestelmässä ja koska se ei ole muuttanut omien varojen ottamista kirjanpitoon koskevaa kansallista käytäntöä kyseisen järjestelmän osalta. |
| --- | --- |

—

On todettava, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut asetuksen (ETY) N:o 1552/89 (1) 2 artiklan, 6 artiklan 2 kohdan eikä 9, 10 ja 11 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on kieltäytynyt maksamasta komissiolle viivästyskorkoa tapauksessa, jossa omat varat on maksettu liian myöhään TIR-järjestelmässä ja koska se ei ole muuttanut omien varojen ottamista kirjanpitoon koskevaa kansallista käytäntöä kyseisen järjestelmän osalta.

| — | Portugalin tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

Portugalin tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kyseisten tullivelkojen virallisena toteamispäivänä eli 21.2.1992 velkojat ja takaajayhdistys eivät olleet muodollisesti kiistäneet niitä, ja näiden velkojen maksu oli taattu TIR-yleissopimuksen 6 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Näin ollen selvitettyjen velkojen ottamista A-kirjanpitoon koskevat edellytykset täyttyivät.

Kyseiset määrät olisi pitänyt ottaa A-kirjanpitoon ja asettaa yhteisön talousarvion käyttöön asetuksessa N:o 1552/89 säädetyissä määräajoissa. Koska Portugalin viranomaiset ovat kirjanneet kyseiset määrät liian myöhään asetuksen N:o 1552/89 9 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulle tilille, on suoritettava viivästyskorkoa, joka lasketaan asetuksen 11 artiklan mukaisesti, ja 31.5.2000 lukien asetuksen N:o 1150/2000 (2) 11 artiklan mukaisesti. Lisäksi Portugalin viranomaisten olisi pitänyt muuttaa kansallinen käytäntönsä yhteensopivaksi yhteisön säännösten kanssa niiden käsitellessä kaikkia vastaavia TIR-yleissopimuksen alaan kuuluvia tapauksia.

---

(1)  Yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 88/376/ETY, Euratom soveltamisesta 29.5.1989 annettu neuvoston asetus (ETY, Euratom) N:o 1552/89 (EYVL L 155, s. 1).

(2)  Yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 94/728/EY, Euratom soveltamisesta 22.5.2000 annettu neuvoston asetus (EY, Euratom) N:o 1150/2000 (EYVL L 130, s. 1).

---

| 26.5.2007 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 117/17 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 117/17

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Simvoulio tis Epikrateias (Kreikka) on esittänyt 19.3.2007 — Theologos-Grigorios Chatzithanasis v. Ypourgos Ygeias kai Koinonikis Allilegkyis ja Organismos Epangelmatikis Ekpaidefsis kai Katartisis (OEEK)

(Asia C-151/07)

(2007/C 117/28)

Oikeudenkäyntikieli: kreikka

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Simvoulio tis Epikrateias (korkein hallinto-oikeus)

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Theologos-Grigorios Chatzithanasis

Vastaajat: Ypourgos Ygeias kai Koinonikis Allilegkyis (terveys- ja sosiaalisen yhteisvastuun ministeri) ja Organismos Epangelmatikis Ekpaidefsis kai Katartisis (opetus- ja ammattikoulutusasioista vastaava virasto)

Ennakkoratkaisukysymykset

Kun jonkin jäsenvaltion kansalainen vetoaa todistukseen, joka hänen mielestään kuuluu direktiiviä 89/48/ETY täydentävästä ammatillisen koulutuksen tunnustamista koskevasta toisesta yleisestä järjestelmästä 18.6.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/51/ETY (EYVL L 209) soveltamisalaan, ja pyytää vastaanottavan jäsenvaltion viranomaisilta lupaa ryhtyä harjoittamaan tai harjoittaa tuossa valtiossa säänneltyä ammattitoimintaa, onko näillä viranomaisilla direktiivin 92/51 1, 2, 3 ja 4 artiklan säännösten nojalla, tulkittuina EY:n perustamissopimuksen 149 ja 150 artiklan valossa, oikeus evätä asianomaisen hakemus (ja näin ollen estää täysin häntä ryhtymästä harjoittamaan tai harjoittamasta kyseistä ammattia vastaanottavassa jäsenvaltiossa) pelkästään sillä perusteella, että riidanalaisen todistuksen ovat myöntäneet lähtöjäsenvaltion viranomaiset sellaisten opintojen perusteella, jotka on suoritettu tosin suurimmalta osin vastaanottavassa jäsenvaltiossa sellaisessa oppilaitoksessa, joka toimii kylläkin vapaasti vastaanottavassa jäsenvaltiossa mutta jota jäsenvaltion lainsäädännössä olevan yleisen säännöksen mukaan ei tunnusteta oppilaitokseksi.

---

| 26.5.2007 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 117/18 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 117/18

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Centrale Raad van Beroep (Alankomaat) on esittänyt 22.3.2007 — Jacqueline Förster v. IB-Groep

(Asia C-158/07)

(2007/C 117/29)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Centrale Raad van Beroep

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Jacqueline Förster

Vastapuoli: IB-Groep

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Koskeeko asetuksen (ETY) N:o 1251/70 (1) 7 artikla myös opiskelijaa, joka lähinnä opintoihin liittyvistä syistä on tullut Alankomaihin ja joka alun perin on työskennellyt vähäisessä määrin opintojensa ohessa mutta joka sittemmin on päättänyt tämän työskentelyn? |
| --- | --- |

1)

Koskeeko asetuksen (ETY) N:o 1251/70 (1) 7 artikla myös opiskelijaa, joka lähinnä opintoihin liittyvistä syistä on tullut Alankomaihin ja joka alun perin on työskennellyt vähäisessä määrin opintojensa ohessa mutta joka sittemmin on päättänyt tämän työskentelyn?

| 2) | Estääkö direktiivi 93/96 (2) edellä 1 kysymyksessä tarkoitettua opiskelijaa vetoamasta menestyksekkäästi EY 12 artiklaan täyden opintotuen saadakseen? |
| --- | --- |

2)

Estääkö direktiivi 93/96 (2) edellä 1 kysymyksessä tarkoitettua opiskelijaa vetoamasta menestyksekkäästi EY 12 artiklaan täyden opintotuen saadakseen?

| 3) | a. | Päteekö sääntö, jonka mukaan unionin kansalainen, joka ei ole taloudellisesti aktiivinen, voi vedota EY 12 artiklaan vasta sitten, kun hän on tietyn ajanjakson oleskellut laillisesti vastaanottavassa valtiossa tai kun hänellä on oleskelulupa, myös kun kyse on opiskelijoille toimeentulokustannusten kattamiseksi myönnettävästä tuesta? |
| --- | --- | --- |

3)

a.

Päteekö sääntö, jonka mukaan unionin kansalainen, joka ei ole taloudellisesti aktiivinen, voi vedota EY 12 artiklaan vasta sitten, kun hän on tietyn ajanjakson oleskellut laillisesti vastaanottavassa valtiossa tai kun hänellä on oleskelulupa, myös kun kyse on opiskelijoille toimeentulokustannusten kattamiseksi myönnettävästä tuesta?

| b. | Jos vastaus on myöntävä, onko kyseisen ajanjakson aikana oleskelun kestoa koskeva edellytys, jota sovelletaan yksinomaan muiden jäsenvaltioiden kuin vastaanottavan valtion kansalaisiin, sallittu? |
| --- | --- |

b.

Jos vastaus on myöntävä, onko kyseisen ajanjakson aikana oleskelun kestoa koskeva edellytys, jota sovelletaan yksinomaan muiden jäsenvaltioiden kuin vastaanottavan valtion kansalaisiin, sallittu?

| c. | Jos vastaus on myöntävä, onko edellytys, jonka mukaan oleskelun on pitänyt kestää viisi vuotta, sopusoinnussa EY 12 artiklan kanssa? |
| --- | --- |

c.

Jos vastaus on myöntävä, onko edellytys, jonka mukaan oleskelun on pitänyt kestää viisi vuotta, sopusoinnussa EY 12 artiklan kanssa?

| d. | Jos vastaus on kieltävä, millainen oleskelua koskeva edellytys on sallittu? |
| --- | --- |

d.

Jos vastaus on kieltävä, millainen oleskelua koskeva edellytys on sallittu?

| 4) | Onko yksittäistapauksissa otettava huomioon laillisen oleskelun lyhyempi ajanjakso, kun muut tekijät kuin laillisen oleskelun kesto osoittavat huomattavaa integroitumista vastaanottavan valtion yhteiskuntaan? |
| --- | --- |

4)

Onko yksittäistapauksissa otettava huomioon laillisen oleskelun lyhyempi ajanjakso, kun muut tekijät kuin laillisen oleskelun kesto osoittavat huomattavaa integroitumista vastaanottavan valtion yhteiskuntaan?

| 5) | Mikäli asianomaisilla voi yhteisöjen tuomioistuimen sellaisen tuomion nojalla, jolla on takautuva vaikutus, olla enemmän oikeuksia EY 12 artiklan nojalla kuin aiemmin on oletettu, saadaanko tähän liittyviä oikeutettuja edellytyksiä soveltaa tällöin menneisyyteen sijoittuviin ajanjaksoihin, kun nämä edellytykset on julkaistu pian kyseisen tuomion antamisen jälkeen? |
| --- | --- |

5)

Mikäli asianomaisilla voi yhteisöjen tuomioistuimen sellaisen tuomion nojalla, jolla on takautuva vaikutus, olla enemmän oikeuksia EY 12 artiklan nojalla kuin aiemmin on oletettu, saadaanko tähän liittyviä oikeutettuja edellytyksiä soveltaa tällöin menneisyyteen sijoittuviin ajanjaksoihin, kun nämä edellytykset on julkaistu pian kyseisen tuomion antamisen jälkeen?

---

(1)  Työntekijöiden oikeudesta jäädä jäsenvaltion alueelle työskenneltyään siinä valtiossa 29.6.1970 annettu komission asetus (ETY) N:o 1251/70 (EYVL L 142, s. 24).

(2)  Opiskelijoiden oleskeluoikeudesta 29.10.1993 annettu neuvoston direktiivi 93/96/ETY (EYVL L 31, s. 59).

---

| 26.5.2007 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 117/18 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 117/18

---

Kanne 22.3.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Portugalin tasavalta

(Asia C-159/07)

(2007/C 117/30)

Oikeudenkäyntikieli: portugali

Asianosaiset

Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: K. Simonsson ja P. Andrade)

Vastaaja: Portugalin tasavalta

Vaatimukset

| — | On todettava, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut merenkulkijoiden vähimmäiskoulutuksesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/25/EY muuttamisesta 8.3.2005 annetun komission direktiivin 2005/23/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä eikä ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle |
| --- | --- |

—

On todettava, että Portugalin tasavalta ei ole noudattanut merenkulkijoiden vähimmäiskoulutuksesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/25/EY muuttamisesta 8.3.2005 annetun komission direktiivin 2005/23/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä eikä ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle

| — | Portugalin tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

Portugalin tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Direktiivin täytäntöönpanolle asetettu määräaika päättyi 29.9.2005.

---

(1)  EUVL L 62, s. 14.

---

| 26.5.2007 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 117/19 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 117/19

---

Kanne 29.3.2007 — Espanjan kuningaskunta v. Euroopan unionin neuvosto

(Asia C-167/07)

(2007/C 117/31)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Asianosaiset

Kantaja: Espanjan kuningaskunta (asiamies: N. Díaz Abad)

Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

Vaatimukset

| — | yhteisöjen tuomioistuimen on kumottava yhteisön vesialueilla ja yhteisön aluksiin sellaisilla muilla vesialueilla, joilla sovelletaan saalisrajoituksia, sovellettavien eräiden kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuuksien ja niihin liittyvien edellytysten vahvistamisesta vuodeksi 2007 21.12.2006 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 41/2007 (1), sikäli kuin siinä ei osoiteta tiettyjä kiintiöitä espanjalaisaluksille yhteisön Pohjanmeren vesialueilla |
| --- | --- |

—

yhteisöjen tuomioistuimen on kumottava yhteisön vesialueilla ja yhteisön aluksiin sellaisilla muilla vesialueilla, joilla sovelletaan saalisrajoituksia, sovellettavien eräiden kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuuksien ja niihin liittyvien edellytysten vahvistamisesta vuodeksi 2007 21.12.2006 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 41/2007 (1), sikäli kuin siinä ei osoiteta tiettyjä kiintiöitä espanjalaisaluksille yhteisön Pohjanmeren vesialueilla

| — | Euroopan unionin neuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

Euroopan unionin neuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

1)   Syrjintäkiellon periaatteen loukkaaminen

Espanjan kuningaskunta väittää, että koska riidanalaisessa asetuksessa ei osoiteta Espanjalle kiintiöitä yhteisön Pohjanmeren vesialueilla, sillä loukataan syrjintäkiellon periaatetta, koska liittymisasiakirjassa vahvistetun siirtymäajan päätyttyä muille jäsenvaltioille myönnetään oikeus päästä tälle vesialueelle ja käyttää sen luonnonvaroja, mutta Espanjan kuningaskunnalle myönnetään yksinomaan oikeus päästä vesialueelle.

2)   Espanjan liittymisasiakirjan virheellinen tulkinta

Kun liittymisasiakirjassa säännellään Espanjan siirtymäaikaa kalastuksen alalla, siinä ei tehdä eroa vesialueille pääsyn ja vesiluonnonvarojen käyttöoikeuden välillä. Lisäksi liittymisasiakirjan määräyksiä on tulkittava sen asiayhteyden ja päämäärän mukaisesti.

3)   Asetuksen 2371/2002 (2) 20 artiklan 2 kohdan rikkominen

Tätä säännöstä rikotaan, koska Espanjalle ei jaeta uusia kalastusmahdollisuuksia muodostavia kiintiöitä, jotka jaettiin ensimmäistä kertaa liittymisasiakirjassa vahvistetun siirtymäajan päättymisen jälkeen.

---

(1)  EUVL 2007 L 15, s. 1.

(2)  Elollisten vesiluonnonvarojen säilyttämisestä ja kestävästä hyödyntämisestä yhteisessä kalastuspolitiikassa 20.12.2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 2371/2002 (EYVL L 358, s. 59).

---

| 26.5.2007 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 117/19 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 117/19

---

Ennakkoratkaisupyynnöt, jotka tribunal de grande instance de Nanterre (Ranska) on esittänyt 2.4.2007 — 1. S.A. SAFBA vastaan Directeur général des douanes et droits indirects ja Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 2. S.A. Sucreries et Raffineries d'Erstein vastaan Directeur général des douanes et droits indirects ja Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 3. SA Sucreries & Distilleries de Souppes — Ouvré Fils vastaan Directeur général des douanes et droits indirects ja Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 4. SA Sucrerie de Bourgogne vastaan Directeur général des douanes et droits indirects ja Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 5. Sucrerie Bourdon vastaan Directeur général des douanes et droits indirects ja Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 6. S.A. des Sucreries du Marquenterre vastaan Directeur général des douanes et droits indirects ja Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 7. Cristal Union vastaan Directeur général des douanes et droits indirects ja Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 8. S.A. Lesaffre Frères vastaan Directeur général des douanes et droits indirects ja Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 9. Société Vermendoise Industries vastaan Directeur général des douanes et droits indirects ja Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers, 10. S.A. Sucreries de Toury et Usines annexes vastaan Directeur général des douanes et droits indirects ja Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers

(Asia C-175/07 - Asia C-176/07 - Asia C-177/07 - Asia C-178/07 - Asia C-179/07 - Asia C-180/07 - Asia C-181/07 - Asia C-182/07 - Asia C-183/07 - Asia C-184/07)

(2007/C 117/32)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunal de grande instance de Nanterre

Pääasioiden asianosaiset

Kantajat: S.A. SAFBA (C-175/07), S.A. Sucreries et Raffineries d'Erstein (C-176/07), SA Sucreries & Distilleries de Souppes — Ouvré Fils (C-177/07), SA Sucrerie de Bourgogne (C-178/07), Sucrerie Bourdon (C-179/07), S.A. des Sucreries du Marquenterre (C-180/07), Cristal Union (C-181/07), S.A. Lesaffre Frères (C-182/07), Société Vermendoise Industries (C-183/07), S.A. Sucreries de Toury et Usines annexes (C-184/07)

Vastaajat: Directeur général des douanes et droits indirects ja Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko komission asetus N:o 314/2002 (1) pätemätön, kun sitä tarkastellaan sokerialan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun neuvoston asetuksen N:o 1260/2001 15 artiklan (2) kannalta ja suhteellisuusperiaatteen ja syrjintäkiellon periaatteen kannalta, siltä osin kuin siinä ei säädetä tuotantomaksun laskemista varten, että rahoitustarpeesta on suljettava pois sokerimäärät, jotka sisältyvät jalostettuihin tuotteisiin, jotka on viety maasta ilman, että niille on maksettu vientitukea? |
| --- | --- |

1)

Onko komission asetus N:o 314/2002 (1) pätemätön, kun sitä tarkastellaan sokerialan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun neuvoston asetuksen N:o 1260/2001 15 artiklan (2) kannalta ja suhteellisuusperiaatteen ja syrjintäkiellon periaatteen kannalta, siltä osin kuin siinä ei säädetä tuotantomaksun laskemista varten, että rahoitustarpeesta on suljettava pois sokerimäärät, jotka sisältyvät jalostettuihin tuotteisiin, jotka on viety maasta ilman, että niille on maksettu vientitukea?

| 2) | Jos tähän kysymykseen on vastattava kieltävästi, onko asetus N:o 1686/2005 (3) pätemätön, kun sitä tarkastellaan komission asetuksen N:o 314/2002 ja neuvoston asetuksen N:o 1260/2001 15 artiklan sekä suhteellisuusperiaatteen kannalta, siltä osin kuin siinä vahvistetaan sokerin tuotantomaksu, joka on laskettu sen perusteella, mikä on ”keskimääräinen tappio ”jokaiselta viedyltä tonnilta ja jossa ei oteta huomioon niitä määriä, jotka on viety ilman vientitukea, vaikka nämä samat määrät on laskettu mukaan kokonaismäärään, joka otetaan huomioon rahoitettavan kokonaistappion arvioimista varten? |
| --- | --- |

2)

Jos tähän kysymykseen on vastattava kieltävästi, onko asetus N:o 1686/2005 (3) pätemätön, kun sitä tarkastellaan komission asetuksen N:o 314/2002 ja neuvoston asetuksen N:o 1260/2001 15 artiklan sekä suhteellisuusperiaatteen kannalta, siltä osin kuin siinä vahvistetaan sokerin tuotantomaksu, joka on laskettu sen perusteella, mikä on ”keskimääräinen tappio ”jokaiselta viedyltä tonnilta ja jossa ei oteta huomioon niitä määriä, jotka on viety ilman vientitukea, vaikka nämä samat määrät on laskettu mukaan kokonaismäärään, joka otetaan huomioon rahoitettavan kokonaistappion arvioimista varten?

---

(1)  Kiintiöjärjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä sokerialalla 20.2.2002 annettu komission asetus (EY) N:o 314/2002 (EYVL L 50, s. 40).

(2)  Sokerialan yhteisestä markkinajärjestelystä 19.6.2001 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1260/2001 (EYVL L 178, s. 1).

(3)  Tuotantomaksujen ja lisämaksun kertoimen vahvistamisesta sokerialalla markkinointivuodeksi 2004/2005 14.10.2005 annettu komission asetus (EY) N:o 1686/2005 (EUVL L 271, s. 12).

---

| 26.5.2007 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 117/20 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 117/20

---

Kanne 3.4.2007 — komissio v. Saksa

(Asia C-192/07)

(2007/C 117/33)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: M. Condou-Durande ja W. Bogensberger)

Vastaaja: Saksan liittotasavalta

Vaatimukset

| — | on todettava, Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut oikeudesta perheenyhdistämiseen 22.9.2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/86/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle |
| --- | --- |

—

on todettava, Saksan liittotasavalta ei ole noudattanut oikeudesta perheenyhdistämiseen 22.9.2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/86/EY (1) mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole antanut kyseisen direktiivin noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä ja koska se ei ole ilmoittanut näistä toimenpiteistä komissiolle

| — | Saksan liittotasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

Saksan liittotasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Direktiivin 2003/86/EY täytäntöönpanoa varten asetettu määräaika päättyi 3.10.2005.

---

(1)  EUVL L 251, s. 12.

---

| 26.5.2007 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 117/20 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 117/20

---

Kanne 12.4.2007 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta

(Asia C-199/07)

(2007/C 117/34)

Oikeudenkäyntikieli: kreikka

Asianosaiset

Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: M. Patakia ja D. Kukovec)

Vastaaja: Helleenien tasavalta

Vaatimukset

| — | On todettava, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut julkisia hankintoja koskevan yhteisön lainsäädännön eikä varsinkaan vesi- ja energiahuollon, liikenteen ja teletoiminnan alan hankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 14.6.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/38/ETY (1) 4 artiklan 2 kohdan, 31 artiklan 1 ja 2 kohdan ja 34 artiklan 1 kohdan a alakohdan, sellaisina kuin Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on niitä tulkinnut, yhteisön oikeudessa säänneltyä muodollisen pätevyyden vastavuoroista tunnustamista koskevan periaatteen eikä EY 12 ja 49 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on tosiasiallisesti ottanut käyttöön ylimääräisen automaattisen, sopimuksen tekomenettelyn ulkopuolelle jättämistä koskevan perusteen niiden perusteiden lisäksi, joista on nimenomaisesti säädetty direktiivin 93/38/ETY 31 artiklan 2 kohdassa, ulkomaisten suunnittelutoimistojen vahingoksi ja koska se on laiminlyönyt tehdä eron laadullisten valintaperusteiden ja sopimuksen tekemisen perusteiden välillä. |
| --- | --- |

—

On todettava, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut julkisia hankintoja koskevan yhteisön lainsäädännön eikä varsinkaan vesi- ja energiahuollon, liikenteen ja teletoiminnan alan hankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 14.6.1993 annetun neuvoston direktiivin 93/38/ETY (1) 4 artiklan 2 kohdan, 31 artiklan 1 ja 2 kohdan ja 34 artiklan 1 kohdan a alakohdan, sellaisina kuin Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on niitä tulkinnut, yhteisön oikeudessa säänneltyä muodollisen pätevyyden vastavuoroista tunnustamista koskevan periaatteen eikä EY 12 ja 49 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se on tosiasiallisesti ottanut käyttöön ylimääräisen automaattisen, sopimuksen tekomenettelyn ulkopuolelle jättämistä koskevan perusteen niiden perusteiden lisäksi, joista on nimenomaisesti säädetty direktiivin 93/38/ETY 31 artiklan 2 kohdassa, ulkomaisten suunnittelutoimistojen vahingoksi ja koska se on laiminlyönyt tehdä eron laadullisten valintaperusteiden ja sopimuksen tekemisen perusteiden välillä.

| — | Helleenien tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

Helleenien tasavalta on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Komissiolle tehtiin kantelu ERGA OSE AE:n vuonna 2003 ilmoittaman, Thriasion tasangon rautatieasemakompleksin ensimmäisen vaiheen rakennus- ja sähkömekaniikkatöihin ja laitteistoon liittyviä tutkimuksia koskevan kilpailun yhteydessä tapahtuneista sääntöjenvastaisuuksista.

Komissio katsoo yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön valossa, että suunnittelutoimistojen osallistumista kilpailuun koskevalla edellytyksellä, jonka mukaan nämä luokitellaan Kreikan järjestelmän mukaan luokkiin, ”kutsuttujen ”luokkiin, otetaan tosiasiallisesti käyttöön sopimuksen tekomenettelyn ulkopuolelle jättämistä koskeva peruste, joka ei kuulu direktiivin 93/38/ETY 31 artiklan 2 kohdassa nimenomaisesti mainittuihin perusteisiin, ja että tämä edellytys merkitsee tietyissä tapauksissa direktiivin 93/38/ETY 4 artiklan 2 kohdan vastaista ulkomaisten suunnittelutoimistojen syrjintää.

Komissio katsoo myös, että tällä edellä mainitun kilpailuilmoituksen edellytyksellä loukataan myös tutkintotodistusten, todistusten ja muiden muodollista pätevyyttä osoittavien asiakirjojen vastavuoroista tunnustamista koskevaa periaatetta ja rikotaan EY 12 ja 49 artiklaa.

Lisäksi komissio väittää, ettei kilpailuilmoituksessa tehdä eroa valinta- ja sopimuksentekovaiheiden välillä ja että siinä sekoitetaan valintaperusteet sopimuksen tekemisen perusteisiin direktiivin 93/38/ETY 31 ja 34 artiklan vastaisesti.

Lopuksi komissio katsoo, ettei aikaisemmin voimassa olleen lain kumoaminen, johon Kreikan viranomaiset vetoavat, poista yhteisön oikeuden sääntöjen rikkomista, josta Kreikkaa moititaan, koska esillä olevassa asiassa on kyseessä se, että Kreikan viranomaiset ovat soveltaneet virheellisesti asiaa koskevia yhteisön oikeuden säännöksiä eikä se, ettei se olisi saattanut näitä säännöksiä osaksi Kreikan sisäistä oikeusjärjestystä.

Komissio katsoo näin ollen, että Helleenien tasavalta ei ole noudattanut direktiivin 93/38/ETY 4 artiklan 2 kohdan, 31 artiklan 1 ja 2 kohdan ja 34 artiklan 1 kohdan a alakohdan säännösten mukaisia velvoitteitaan, että se on loukannut muodollisen pätevyyden vastavuoroisen tunnustamisen periaatetta ja että se on rikkonut EY 12 ja EY 49 artiklaa.

---

(1)  EYVL L 199, 9.8.1993, s. 84.

---

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin

| 26.5.2007 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 117/22 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 117/22

---

Kanne 12.3.2007 — Hamdi v. neuvosto

(Asia T-75/07)

(2007/C 117/35)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Asianosaiset

Kantaja: Ahmed Hamdi (Amsterdam, Alankomaat) (edustaja: asianajaja M. J. G. Uiterwaal)

Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

Vaatimukset

| — | on todettava, että yhteistä kantaa 2002/402/YUTP (EYVL L 139, s. 4) on kantajan tapauksessa käytetty virheellisesti asetuksen (EY) N:o 2580/2001 (EYVL L 344, s. 70) perustana, joten asetus ei sido kantajaa |
| --- | --- |

—

on todettava, että yhteistä kantaa 2002/402/YUTP (EYVL L 139, s. 4) on kantajan tapauksessa käytetty virheellisesti asetuksen (EY) N:o 2580/2001 (EYVL L 344, s. 70) perustana, joten asetus ei sido kantajaa

| — | ainakin on todettava, ettei tätä asetusta saada soveltaa kantajaan |
| --- | --- |

—

ainakin on todettava, ettei tätä asetusta saada soveltaa kantajaan

| — | joka tapauksessa 21.12.2006 tehty päätös 2006/1008/EY (EUVL L 379, s. 123) on kumottava |
| --- | --- |

—

joka tapauksessa 21.12.2006 tehty päätös 2006/1008/EY (EUVL L 379, s. 123) on kumottava

| — | neuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

neuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja tuomittiin vankeusrangaistukseen sen jälkeen, kun kansallinen tuomioistuin oli katsonut toteen näytetyksi, että kantaja kuului terroristijärjestöön, Hofstadgroep-ryhmään. Kantaja on valittanut tästä tuomiosta.

Päätöksellä 2006/1008/EY (1) neuvosto lisäsi kantajan niiden henkilöiden ja yhteisöjen luetteloon, joihin asetusta (EY) N:o 2580/2001 (2) sovelletaan.

Kantaja väittää kanteensa tueksi, että riidanalainen päätös tehtiin ja riidanalainen asetus annettiin olennaisen menettelymääräyksen vastaisesti ja erityisesti ilman riittäviä perusteluja. Asetuksen osalta kantaja katsoo, ettei neuvosto ole perustellut sitä, miksi tämä asetus oli tarpeen yhteismarkkinoiden yhteydessä. Päätöksestä puolestaan kantaja väittää, ettei siinä ole perusteltu, miksi neuvoston mukaan asetusta N:o 2580/2001 on sovellettava kantajaan.

Kantaja väittää lisäksi, että riidanalaiselta päätökseltä puuttuu tarvittava oikeusperusta. Kantajan mukaan nimittäin asetus N:o 2580/2001 on vastoin EY:n perustamissopimusta sikäli kuin asetusta sovelletaan kantajaan. Kantaja katsoo, että riidanalaisessa asetuksessa ei ole kyseessä Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston antamasta päätöslauselmasta johtuvien velvoitteiden pakottava täytäntöönpano. Kantajan ja kolmansien maiden tai muiden yhteiseen ulko- ja turvallisuuspolitiikkaan liittyvien seikkojen välillä ei myöskään ole mitään yhteyttä, joten toista pilaria ei voida soveltaa kantajan tapaukseen.

Kantaja toteaa tässä yhteydessä lisäksi, että EY 308 artikla ei ole asetuksen oikeusperusta, koska asetus ei liity yhteismarkkinoiden toteuttamiseen. Riidanalaisella asetuksella ei myöskään toteuteta mitään unionin tavoitetta, joten myöskään EY 60, EY 301 ja EY 308 artiklan yhdistelmä ei ole riittävä oikeusperusta.

Lopuksi kantaja väittää, että riidanalaisella päätöksellä loukataan hänen perusoikeuksiaan ja erityisesti hänen oikeuttaan nauttia rauhassa omaisuudestaan ja hänen oikeuttaan yksityiselämän kunnioitukseen, sellaisina kuin nämä oikeudet johtuvat muun muassa ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdystä yleissopimuksesta.

---

(1)  Tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä terrorismin torjumiseksi annetun asetuksen (EY) N:o 2580/2001 2 artiklan 3 kohdan täytäntöönpanosta 21.12.2006 tehty neuvoston päätös 2006/1008/EY (EUVL L 379, s. 123).

(2)  Tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä terrorismin torjumiseksi 27.12.2001 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 2580/2001 (EYVL L 344, s. 70).

---

| 26.5.2007 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 117/22 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 117/22

---

Kanne 12.3.2007 — El Fatmi v. neuvosto

(Asia T-76/07)

(2007/C 117/36)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Asianosaiset

Kantaja: Nouriddin El Fatmi (Amsterdam, Alankomaat) (edustaja: asianajaja M. J. G. Uiterwaal)

Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

Vaatimukset

| — | on todettava, että yhteistä kantaa 2002/402/YUTP (EYVL L 139, s. 4) on kantajan tapauksessa käytetty virheellisesti asetuksen (EY) N:o 2580/2001 (EYVL L 344, s. 70) perustana, joten asetus ei sido kantajaa |
| --- | --- |

—

on todettava, että yhteistä kantaa 2002/402/YUTP (EYVL L 139, s. 4) on kantajan tapauksessa käytetty virheellisesti asetuksen (EY) N:o 2580/2001 (EYVL L 344, s. 70) perustana, joten asetus ei sido kantajaa

| — | ainakin on todettava, ettei tätä asetusta saada soveltaa kantajaan |
| --- | --- |

—

ainakin on todettava, ettei tätä asetusta saada soveltaa kantajaan

| — | joka tapauksessa 21.12.2006 tehty päätös 2006/1008/EY (EUVL L 379, s. 123) on kumottava |
| --- | --- |

—

joka tapauksessa 21.12.2006 tehty päätös 2006/1008/EY (EUVL L 379, s. 123) on kumottava

| — | neuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

neuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut, joihin kantaja vetoaa, ovat samankaltaiset kuin ne, joihin vedotaan asiassa T-75/07, Hamdi vastaan neuvosto, paitsi viimeinen peruste, johon kantaja ei vetoa tässä asiassa.

---

| 26.5.2007 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 117/23 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 117/23

---

Kanne 14.3.2007 — KG Holding (selvitystilassa) v. komissio

(Asia T-81/07)

(2007/C 117/37)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Asianosaiset

Kantaja: asianajaja Jan Rudolf Maas, K.G. Holding N.V:n (Rotterdam, Alankomaat) konkurssipesän pesänhoitajan ominaisuudessa (edustajat: asianajajat G. van der Wal ja T. Boesman)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

Vaatimukset

| — | komission päätös, jonka se on 19.7.2006 tehnyt asiassa C-30/2005, on kumottava |
| --- | --- |

—

komission päätös, jonka se on 19.7.2006 tehnyt asiassa C-30/2005, on kumottava

| — | komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja riitauttaa toimenpiteestä, jonka Alankomaat aikoo toteuttaa KG Holding NV:n hyväksi, 19.7.2006 tehdyn komission päätöksen 2006/939/EY (1).

Mainittu tukitoimenpide koski rakenneuudistustukea, jonka Alankomaat aikoi myöntää KG Holding NV:lle muuntamalla aiemmin myönnetyn pelastamislainan ja sille kertyneen koron osakepääomaksi. Komissio totesi kanteen kohteena olevassa päätöksessä, ettei kyseinen rakenneuudistustuen muodossa toteutettava tukitoimenpide sovellu yhteismarkkinoille.

Komissio määräsi myös, että Alankomaiden on perittävä KG Holding NV:ltä ja sen tytäryhtiöltä Kliq BV:ltä se osa tuesta, jonka KG Holding NV on pelastamislainana siirtänyt Kliq BV:lle ja joka on muunnettu osakepääomaksi, ja että Alankomaiden on ilmoitettava velkojana saatavansa KG Holding NV:ltä ja/tai Kliq Reïntegratielta konkurssipesän selvittäjälle konkurssimenettelyssä.

Kantaja vetoaa kanteensa tueksi ensinnäkin siihen, että komissio on tehnyt arviointivirheitä, minkä tuloksena kanteen kohteena oleva päätös on puutteellisesti perusteltu ja ristiriidassa EY 87 artiklan 1 kohdan kanssa. Kantaja väittää erityisesti, että komissio teki virheen määrätessään, että Alankomaiden on ilmoitettava velkojana 35,75 miljoonan euron saatavansa KG Holding NV:ltä ja Kliq Reïntegratielta konkurssipesän selvittäjälle konkurssimenettelyssä. Kantajan mukaan on epäselvää, onko komissio katsonut kanteen kohteena olevassa päätöksessä KG Holdingin osalta, että kyse oli 35,75 miljoonan euron lainvastaisesta tuesta, joka Alankomaiden oli perittävä takaisin, vai oliko kyse pelastamistuesta, jonka komissio oli kanteen kohteena olevassa päätöksessä hyväksynyt valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi annettujen suuntaviivojen (2) 23 kohdan d alakohdan nojalla. Kantaja väittää lisäksi, että komissio on 16.12.2003 tekemässään päätöksessä (3) suostunut siihen, että kyseinen määrä käytettäisiin henkilöstön irtisanomisen rahoittamiseen ja Kliq Reïntegratien yli jäävien sopimusten lunastamiseen ja että Kliq Reïntegratie asetettaisiin tämän jälkeen selvitystilaan.

Kantaja väittää toiseksi, että komissio on tehnyt virheen, kun se on esittänyt väitteen, joka koskee KG Holdingin omistamien Kliq BV:n osakkeiden täysimääräistä maksamista kuittaamalla kyseinen saatava sellaista lainasopimukseen perustuvaa saatavaa vastaan, joka KG Holdingilla on Kliq BV:ltä. Tämä ei kantajan mukaan sisältynyt 5.8.2005 tehtyyn päätökseen (4), jolla menettely aloitettiin. Tältä osin komissio on kantajan mukaan käyttänyt harkintavaltaansa väärin ja loukannut puolustautumisoikeuksia ja kantajien oikeutta tulla kuulluksi.

Kantaja väittää kolmanneksi, että komissio on tehnyt virheen, koska se on jättänyt osoittamatta, että väitetty tuki voisi vaikuttaa kielteisesti kilpailuun ja jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Kantaja toteaa joka tapauksessa, ettei komission tältä osin esittämiä lausumia ole perusteltu riittävästi.

Neljänneksi komissio on kantajan mukaan virheellisesti määrännyt, että Alankomaiden on perittävä 9,25 miljoonan euron väitetty tuki takaisin KG Holdingilta ja Kliq BV:ltä. Komissio vaatii virheellisesti myös, että 35,75 miljoonan euron väitetty tuki on perittävä takaisin KG Holdingilta ja/tai Kliq Reïntegratielta ilmoittamalla nämä saatavat konkurssimenettelyissä. Koska KG Holding, Kliq Reïntegratie ja Kliq BV ovat menneet konkurssiin, väitetyn tuen takaisin perimisestä on tullut mahdotonta ja joka tapauksessa ainakin merkityksetöntä, koska saatavien periminen ilmoittamalla ne kyseisten yhtiöiden konkurssimenettelyssä on tarpeetonta ja joka tapauksessa täysin turhaa kilpailun vääristymien lopettamisen kannalta.

Viidenneksi kantaja esittää, että komissio on tarkastellut asiaa virheellisesti ja antanut lainvastaisen määräyksen sellaisen 17 miljoonan euron tililuottojärjestelyn osalta, jonka Alankomaat oli valtiontukea koskevien sääntöjen mukaisesti myöntänyt KG Holdingille tämän perustamisen yhteydessä ja joka ei ollut osa sitä toimenpidettä, jota kanteen kohteena oleva päätös koskee.

Kantaja toteaa lopuksi, että komissio on virheellisesti määrännyt, että Alankomaiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet periäkseen KG Holdingilta takaisin 9,25 miljoonaa euroa mukaan lukien korot alkaen siitä, kun kyseisen tukimäärän eri osat asetettiin tuensaajien käyttöön, tuen todelliseen takaisinperintään asti. Kantajat väittävät, että tällainen vaatimus on ristiriidassa kansallisen konkurssilainsäädännön kanssa.

---

(1)  EUVL L 366, s. 40.

(2)  EYVL 1999, C 288, s. 2.

(3)  Tukitoimenpide N 510/2003 — Kliq Holding NV:n hyväksi myönnetty pelastamistuki (EUVL 2004, C 33, s. 8).

(4)  Valtiontuki N:o C 30/2005 (ex N 78/2004) — Rakenneuudistustuki KG Holding N.V.:lle — Kehotus huomautusten esittämiseen EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan mukaisesti (EUVL 2005, C 280, s. 2).

---

| 26.5.2007 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 117/24 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 117/24

---

Kanne 14.3.2007 — Kliq (selvitystilassa) v. komissio

(Asia T-82/07)

(2007/C 117/38)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Asianosaiset

Kantajat: asianajajat Jan Rudolf Maas ja Cornelis Van den Bergh, Kliq B.V:n (Apeldoorn, Alankomaat) konkurssipesän pesänhoitajien ominaisuudessa (edustajat: asianajajat G. van der Wal ja T. Boesman)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

Vaatimukset

| — | komission päätös, jonka se on 19.7.2006 tehnyt asiassa C-30/2005, on kumottava |
| --- | --- |

—

komission päätös, jonka se on 19.7.2006 tehnyt asiassa C-30/2005, on kumottava

| — | komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja riitauttaa toimenpiteestä, jonka Alankomaat aikoo toteuttaa KG Holding NV:n hyväksi, 19.7.2006 tehdyn komission päätöksen 2006/939/EY (1).

Mainittu tukitoimenpide koski rakenneuudistustukea, jonka Alankomaat aikoi myöntää KG Holding NV:lle muuntamalla aiemmin myönnetyn pelastamislainan ja sille kertyneen koron osakepääomaksi. Komissio totesi kanteen kohteena olevassa päätöksessä, ettei kyseinen rakenneuudistustuen muodossa toteutettava tukitoimenpide sovellu yhteismarkkinoille.

Komissio määräsi myös, että Alankomaiden on perittävä KG Holding NV:ltä ja sen tytäryhtiöltä Kliq BV:ltä se osa tuesta, jonka KG Holding NV on pelastamislainana siirtänyt Kliq BV:lle ja joka on muunnettu osakepääomaksi, ja että Alankomaiden on ilmoitettava velkojana saatavansa KG Holding NV:ltä ja/tai Kliq Reïntegratielta konkurssipesän selvittäjälle konkurssimenettelyssä.

Kantaja vetoaa kanteensa tueksi ensinnäkin siihen, että komissio on tehnyt virheen, kun se on esittänyt väitteen, joka koskee KG Holdingin omistamien Kliq BV:n osakkeiden täysimääräistä maksamista kuittaamalla kyseinen saatava sellaista lainasopimukseen perustuvaa saatavaa vastaan, joka KG Holdingilla on Kliq BV:ltä. Tämä ei kantajan mukaan sisältynyt 5.8.2005 tehtyyn päätökseen (2), jolla menettely aloitettiin. Tältä osin komissio on kantajan mukaan käyttänyt harkintavaltaansa väärin ja loukannut puolustautumisoikeuksia ja kantajien oikeutta tulla kuulluksi. Toiseksi komissio on virheellisesti katsonut, että Kliq BV:tä on pidettävä 9,25 miljoonan euron suuruisen valtiontuen saajana. Komissio on jättänyt arvioinnissaan virheellisesti ottamatta huomioon sen, että ”pelastamislainan muuntamista osakepääomaksi”, joka mainitaan kanteen kohteena olevan päätöksen 43-46 perustelukappaleessa, ei voida millään tavalla osoittaa Alankomaiden toimenpiteeksi eikä sitä näin ollen voida pitää EY 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna valtiontukena. Kun tosiseikat otetaan huomioon, komissio on tältä osin käyttänyt harkintavaltaansa väärin. Kantajan mukaan kanteen kohteena oleva päätös on näistä syistä oikeudellisesti ja/tai tosiseikkojen osalta virheellinen tai ainakin mahdoton ymmärtää ja/tai virheellinen tai perusteluiltaan puutteellinen ja ristiriidassa EY 87 artiklan ja/tai EY 253 artiklan kanssa.

Kantaja väittää kolmanneksi, että komissio on tehnyt virheen, koska se on jättänyt osoittamatta, että väitetty tuki voisi vaikuttaa kielteisesti kilpailuun ja jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Kantaja toteaa joka tapauksessa, ettei komission tältä osin esittämiä lausumia ole perusteltu riittävästi.

Neljänneksi komissio on kantajan mukaan virheellisesti määrännyt, että Alankomaiden on perittävä 9,25 miljoonan euron väitetty tuki takaisin KG Holdingilta ja Kliq BV:ltä. Koska KG Holding, Kliq Reïntegratie ja Kliq BV ovat menneet konkurssiin, väitetyn tuen takaisin perimisestä on tullut mahdotonta ja joka tapauksessa ainakin merkityksetöntä, koska saatavien periminen ilmoittamalla ne kyseisten yhtiöiden konkurssimenettelyssä on tarpeetonta ja joka tapauksessa täysin turhaa kilpailun vääristymien lopettamisen kannalta.

Kantaja toteaa lopuksi, että komissio on virheellisesti määrännyt, että KG Holdingilta ja Kliq BV:ltä takaisin perittäville määrille on maksettava korkoja alkaen siitä, kun kyseisen tukimäärän eri osat asetettiin tuensaajien käyttöön, tuen todelliseen takaisinperintään asti. Kantajat väittävät, että tällainen vaatimus on ristiriidassa kansallisen konkurssilainsäädännön kanssa.

---

(1)  EUVL L 366, s. 40.

(2)  Valtiontuki N:o C 30/2005 (ex N 78/2004) — Rakenneuudistustuki KG Holding N.V.:lle — Kehotus huomautusten esittämiseen EY:n perustamissopimuksen 88 artiklan 2 kohdan mukaisesti (EUVL 2005, C 280, s. 2).

---

| 26.5.2007 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 117/25 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 117/25

---

Kanne 14.3.2007 — Kliq Reïntegratie (selvitystilassa) v. komissio

(Asia T-83/07)

(2007/C 117/39)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Asianosaiset

Kantaja: asianajaja Jean Leon Marcel Groenewegen, Kliq Reïntegratie BV:n konkurssipesän pesänhoitajan ominaisuudessa (Amersfoort, Alankomaat) (edustajat: asianajajat G. van der Wal ja T. Boesman)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

Vaatimukset

| — | komission päätös, jonka se on 19.7.2006 tehnyt asiassa C-30/2005, on kumottava |
| --- | --- |

—

komission päätös, jonka se on 19.7.2006 tehnyt asiassa C-30/2005, on kumottava

| — | komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja riitauttaa toimenpiteestä, jonka Alankomaat aikoo toteuttaa KG Holding NV:n hyväksi, 19.7.2006 tehdyn komission päätöksen 2006/939/EY (1).

Mainittu tukitoimenpide koski rakenneuudistustukea, jonka Alankomaat aikoi myöntää KG Holding NV:lle muuntamalla aiemmin myönnetyn pelastamislainan ja sille kertyneen koron osakepääomaksi. Komissio totesi kanteen kohteena olevassa päätöksessä, ettei kyseinen rakenneuudistustuen muodossa toteutettava tukitoimenpide sovellu yhteismarkkinoille.

Komissio määräsi myös, että Alankomaiden on perittävä KG Holding NV:ltä ja sen tytäryhtiöltä Kliq BV:ltä se osa tuesta, jonka KG Holding NV on pelastamislainana siirtänyt Kliq BV:lle ja joka on muunnettu osakepääomaksi, ja että Alankomaiden on ilmoitettava velkojana saatavansa KG Holding NV:ltä ja/tai Kliq Reïntegratielta konkurssipesän selvittäjälle konkurssimenettelyssä.

Kantaja vetoaa kanteensa tueksi ensinnäkin siihen, että komissio on tehnyt arviointivirheitä, minkä tuloksena kanteen kohteena oleva päätös on puutteellisesti perusteltu ja ristiriidassa EY 87 artiklan 1 kohdan kanssa. Kantaja väittää erityisesti, että komissio teki virheen määrätessään, että Alankomaiden on ilmoitettava 35,75 miljoonan euron saatavansa KG Holding NV:ltä ja Kliq Reïntegratielta konkurssipesän selvittäjälle konkurssimenettelyssä.

Kantaja toteaa tältä osin, ettei Alankomaiden valtiolla ole minkäänlaista saatavaa Kliq Reïntegratielta. Kliq Reïntegratie ei sitä paitsi ole valtiontukea saanut yritys eikä sitä myöskään esitetä sellaisena kanteen kohteena olevassa komission päätöksessä. Näin ollen ei ole olemassa minkäänlaista perustetta sille, että valtio perii varoja takaisin Kliq Reïntegratielta, tai sille, että Kliq Reïntegratieen sovelletaan valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi annettujen suuntaviivojen (2) 23 kohdan d alakohtaa.

Kantajan mukaan on lisäksi epäselvää, onko komissio katsonut kanteen kohteena olevassa päätöksessä KG Holdingin osalta, että kyse oli 35,75 miljoonan euron suuruisesta lainvastaisesta tuesta, joka Alankomaiden oli perittävä takaisin, vai oliko kyse pelastamistuesta, jonka komissio oli kanteen kohteena olevassa päätöksessä hyväksynyt valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi annettujen suuntaviivojen (3) 23 kohdan d alakohdan nojalla. Kantaja väittää lisäksi, että komissio on 16.12.2003 tekemässään päätöksessä (4) suostunut siihen, että kyseinen määrä käytettäisiin henkilöstön irtisanomisen rahoittamiseen ja Kliq Reïntegratien yli jäävien sopimusten lunastamiseen ja että Kliq Reïntegratie asetettaisiin tämän jälkeen selvitystilaan.

Kantaja väittää toiseksi, että komissio on tehnyt virheen, koska se on jättänyt osoittamatta, että väitetty tuki voisi vaikuttaa kielteisesti kilpailuun ja jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Kantaja toteaa joka tapauksessa, ettei komission tältä osin esittämiä lausumia ole perusteltu riittävästi.

Kolmanneksi komissio vaatii virheellisesti myös, että 35,75 miljoonan euron väitetty tuki on perittävä takaisin KG Holdingilta ja/tai Kliq Reïntegratielta ilmoittamalla nämä saatavat konkurssimenettelyissä. Koska KG Holding, Kliq Reïntegratie ja Kliq BV ovat menneet konkurssiin, väitetyn tuen takaisin perimisestä on tullut mahdotonta ja joka tapauksessa ainakin merkityksetöntä, koska saatavien periminen ilmoittamalla ne kyseisten yhtiöiden konkurssimenettelyssä on tarpeetonta ja joka tapauksessa täysin turhaa kilpailun vääristymien lopettamisen kannalta.

Neljänneksi kantaja esittää, että komissio on tarkastellut asiaa virheellisesti ja antanut lainvastaisen määräyksen sellaisen 17 miljoonan euron tililuottojärjestelyn osalta, jonka Alankomaat oli valtiontukea koskevien sääntöjen mukaisesti myöntänyt KG Holdingille tämän perustamisen yhteydessä ja joka ei ollut osa sitä toimenpidettä, jota kanteen kohteena oleva päätös koskee.

---

(1)  EUVL L 366, s. 40.

(2)  EYVL 1999, C 288, s. 2.

(3)  EYVL 1999, C 288, s. 2.

(4)  Tukitoimenpide N 510/2003 — Kliq Holding NV:n hyväksi myönnetty pelastamistuki (EUVL 2004, C 33, s. 8).

---

| 26.5.2007 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 117/26 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 117/26

---

Kanne 13.3.2007 — Mineral and Chemical Company ”EuroChem ”v. Euroopan unionin neuvosto

(Asia T-84/07)

(2007/C 117/40)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Open Joint Stock Company Mineral and Chemical Company ”EuroChem ”(Moskova, Venäjä) (edustajat: asianajajat P. Vander Schueren ja B. Evtimov)

Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

Vaatimukset

| — | Riidanalainen asetus ja erityisesti sen 1 artikla on kumottava siltä osin kuin se koskee kantajaa ja liittyy riidanalaisen asetuksen 14 perustelukappaleen a ja b kohdassa eriteltyihin yhtiöihin; ja |
| --- | --- |

—

Riidanalainen asetus ja erityisesti sen 1 artikla on kumottava siltä osin kuin se koskee kantajaa ja liittyy riidanalaisen asetuksen 14 perustelukappaleen a ja b kohdassa eriteltyihin yhtiöihin; ja

| — | vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja, joka on venäläinen urean ja ammoniumnitraatin tuottaja ja viejä, vaatii lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Algeriasta, Valko-Venäjältä, Venäjältä ja Ukrainasta peräisin olevan urean ja ammoniumnitraatin liuosseoksen tuonnissa asetuksen (EY) N:o 384/96 11 artiklan 2 kohdan mukaisen toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun jälkeen 19.12.2006 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1911/2006 (1) kumoamista.

Kanteensa tueksi kantaja esittää, että yhteisön toimielimet vahvistivat väärin normaaliarvon kantajan osalta ja suorittivat väärin vertailun vientihinnan kanssa ja näin ollen totesivat virheellisesti, että oli kyse polkumyynnistä. Yhteisön toimielimet tekivät näin ollen joukon ilmeisiä arviointivirheitä ja loukkasivat yhteisön oikeuden perusperiaatteita.

Lisäksi kantaja väittää, että yhteisön toimielimet rikkoivat perusasetuksen (2) 11 artiklan 1 ja 3 kohtaa jättämällä suorittamatta välivaiheen tarkastelun toimenpiteiden voimassaolon päättymisen tarkastelun yhteydessä perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan nojalla ja antamalla riidanalaisen asetuksen laajentamalla tulleja niiden alkuperäisellä tasolla, vaikka niillä oli velvollisuus ja mahdollisuus aloittaa välivaiheen tarkastelu joko viran puolesta tai kantajan toimittamien riittävien todisteiden nojalla.

---

(1)  EUVL 2006, L 365, s. 26.

(2)  Polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22.12.1995 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 384/96 (EYVL 1996, L 56, s. 1).

---

| 26.5.2007 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 117/26 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 117/26

---

Kanne 20.3.2007 — Gabel Industria Tessile v. SMHV — Creaciones Garel (GABEL)

(Asia T-85/07)

(2007/C 117/41)

Kannekirjelmän kieli: italia

Asianosaiset

Kantajat: Gabel Industria Tessile (Rovellasca, Italia) (edustaja: asianajaja A. Petruzzelli)

Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

Vastapuoli valituslautakunnassa: Creaciones Garel S.A.

Vaatimukset

| — | toisen valituslautakunnan 25.1.2007 tekemä ja 29.1.2007 tiedoksi annettu päätös, jolla evättiin haetun yhteisön tavaramerkin Gabel, hakemus nro 37547777, rekisteröinti luokkaan 24 kuuluvia tavaroita varten, on kumottava osittain, koska se ei ole yhteensopiva asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan kanssa |
| --- | --- |

—

toisen valituslautakunnan 25.1.2007 tekemä ja 29.1.2007 tiedoksi annettu päätös, jolla evättiin haetun yhteisön tavaramerkin Gabel, hakemus nro 37547777, rekisteröinti luokkaan 24 kuuluvia tavaroita varten, on kumottava osittain, koska se ei ole yhteensopiva asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan kanssa

| — | saman valituslautakunnan päätös tavaramerkin rekisteröinnistä luokkaan 25 kuuluvia tavaroita ”aamutakit ”varten on pysytettävä |
| --- | --- |

—

saman valituslautakunnan päätös tavaramerkin rekisteröinnistä luokkaan 25 kuuluvia tavaroita ”aamutakit ”varten on pysytettävä

| — | SMHV on määrättävä rekisteröimään yhteisön tavaramerkki Gabel nro 3754777 luokkaa 24 ja kyseisessä luokassa yksilöityjä tavaroita varten, lukuun ottamatta ”aamutakkeja ”luokassa 25. |
| --- | --- |

—

SMHV on määrättävä rekisteröimään yhteisön tavaramerkki Gabel nro 3754777 luokkaa 24 ja kyseisessä luokassa yksilöityjä tavaroita varten, lukuun ottamatta ”aamutakkeja ”luokassa 25.

| — | SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

SMHV on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Yhteisön tavaramerkin hakija: Gabel Industria Tessile

Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”GABEL ”(rekisteröintihakemus nro 3 754 777) luokkiin 24 ja 25 kuuluvia tavaroita varten.

Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Creaciones Garel S.A.

Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Yhteisön kuvamerkki ”GAREL ”luokkiin 24, 25 ja 26 kuuluvia tavaroita varten.

Väiteosaston ratkaisu: Väite hyväksyttiin.

Valituslautakunnan ratkaisu: Valitus hyväksyttiin siltä osin kuin tavaramerkin rekisteröinti hyväksyttiin aamutakkien osalta (luokka 25)

Kanneperusteet: Yhteisön tavaramerkistä annetun asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu.

---

| 26.5.2007 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 117/27 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 117/27

---

Kanne 21.3.2007 — Deichmann-Schuhe v. SMHV — Design for Woman (DEITECH)

(Asia T-86/07)

(2007/C 117/42)

Kannekirjelmän kieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Heinrich Deichmann-Schuhe GmbH & Co. KG (Essen, Saksa) (edustaja: asianajaja O. Rauscher)

Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

Vastapuoli valituslautakunnassa: Design for Woman SA

Vaatimukset

| — | sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 22.1.2007 tekemä päätös (asia R 791/2006-2) on kumottava |
| --- | --- |

—

sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavaramerkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 22.1.2007 tekemä päätös (asia R 791/2006-2) on kumottava

| — | yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus nro 3378643 on hylättävä kaikkein luokkaan 25 kuuluvien tavaroiden osalta (vaatteet, jalkineet, päähineet) |
| --- | --- |

—

yhteisön tavaramerkkiä koskeva hakemus nro 3378643 on hylättävä kaikkein luokkaan 25 kuuluvien tavaroiden osalta (vaatteet, jalkineet, päähineet)

| — | sisämarkkinoiden harmonisointivirasto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

sisämarkkinoiden harmonisointivirasto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Yhteisön tavaramerkin hakija: Design for Woman SA.

Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki ”DEITECH ”luokkiin 18 ja 25 kuuluvia tavaroita varten (hakemus nro 3 378 643).

Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja.

Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Luokkaan 25 kuuluvia tavaroita varten rekisteröity saksalainen kuviomerkki ”DEI-tex ”ja luokkaan 25 kuuluvia tavaroita varten rekisteröity kansainvälinen kuviomerkki ”DEI-tex”; väite kohdistuu rekisteröintiin kyseiseen luokkaan kuuluvia tavaroita varten.

Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hylkääminen.

Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

Kanneperusteet: Asetuksen (EY) N:o 40/94 (1) 43 artiklan 2 ja 3 kohdan rikkominen, koska todisteita, jotka kantaja esitti osoituksena tavaramerkin tosiasiallisesta käyttämisestä, ei otettu riittävästi huomioon, ja saman asetuksen 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen, koska ristiriidassa olevien tavaramerkkien välillä on sekannusvaara.

---

(1)  Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL L 11, s. 1).

---

| 26.5.2007 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 117/27 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 117/27

---

Kanne 22.3.2007 — Scil Proteins v. SMHV — Indena (affilene)

(Asia T-87/07)

(2007/C 117/43)

Kannekirjelmän kieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Scil Proteins GmbH (Halle, Saksa) (edustaja: asianajaja V. Salichau)

Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

Vastapuoli valituslautakunnassa: Indena SpA (Milano, Italia)

Vaatimukset

| — | SMHV:n toisen valituslautakunnan 23.1.2006 tekemä päätös ja toisen valituslautakunnan 31.1.2007 tekemä korjaava päätös asiassa R 10/2006-2 on kumottava sikäli kuin väite on hylätty niiden tavaroiden osalta, jotka kuuluvat luokkaan: ”Lääkekasviuutteet — kosmeettiseen teollisuuskäyttöön ja elintarviketeollisuuden käyttöön, muihin kuin diagnostisiin tarkoituksiin” |
| --- | --- |

—

SMHV:n toisen valituslautakunnan 23.1.2006 tekemä päätös ja toisen valituslautakunnan 31.1.2007 tekemä korjaava päätös asiassa R 10/2006-2 on kumottava sikäli kuin väite on hylätty niiden tavaroiden osalta, jotka kuuluvat luokkaan: ”Lääkekasviuutteet — kosmeettiseen teollisuuskäyttöön ja elintarviketeollisuuden käyttöön, muihin kuin diagnostisiin tarkoituksiin”

| — | vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Yhteisön tavaramerkin hakija: Indena SpA.

Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki ”affilene ”luokkaan 1 kuuluvia tavaroita varten — hakemus nro 2 751 931.

Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja.

Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Yhteisön sanamerkki ”AFFILIN ”luokkiin 1 ja 5 kuuluvia tavaroita varten.

Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hyväksyminen kokonaisuudessaan.

Valituslautakunnan ratkaisu: Väitteen hyväksyminen osittain.

Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 40/94 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen sikäli kuin kyseessä olevat tavaramerkit ovat erittäin samankaltaisia myös niiden tavaroiden osalta, joiden suhteen vallituslautakunta hyväksyi rekisteröinnin.

---

| 26.5.2007 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 117/28 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 117/28

---

Kanne 22.3.2007 — Fabryka Samochodów Osobowych v. komissio

(Asia T-88/07)

(2007/C 117/44)

Oikeudenkäyntikieli: puola

Asianosaiset

Kantaja: Fabryka Samochodów Osobowych S.A. (Varsova, Puolan tasavalta) (edustajat: oikeudelliset neuvonantajat W. Radzikowski, R. A. Kozłowski ja G. Dźwigała)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

Vaatimukset

| — | Komission päätös on kumottava siltä osin kuin kyse on 2 artiklan 2, 3 ja 4 kohdasta, joissa otetaan käyttöön seuraavanlaiset kompensoivat toimenpiteet: a) FSO:n ja kaikkien sen nykyisten ja tulevien tytäryhtiöiden sekä kaikkien FSO:n osakkeenomistajana määräysvallassa olevien yhtiöiden vuosittaisen autotuotannon rajoittaminen helmikuun 2011 loppuun saakka ja b) uusien lisenssien hakemisen kieltäminen helmikuun 2011 loppuun saakka. |
| --- | --- |

—

Komission päätös on kumottava siltä osin kuin kyse on 2 artiklan 2, 3 ja 4 kohdasta, joissa otetaan käyttöön seuraavanlaiset kompensoivat toimenpiteet: a) FSO:n ja kaikkien sen nykyisten ja tulevien tytäryhtiöiden sekä kaikkien FSO:n osakkeenomistajana määräysvallassa olevien yhtiöiden vuosittaisen autotuotannon rajoittaminen helmikuun 2011 loppuun saakka ja b) uusien lisenssien hakemisen kieltäminen helmikuun 2011 loppuun saakka.

| — | Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja vaatii yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan valtiontukiasiassa nro C 3/2005 (ex. N 592/2004, ex. PL 51/2004) 20.12.2006 tehdyn Euroopan yhteisöjen komission päätöksen, jossa katsotaan yhteismarkkinoille soveltuviksi tukitoimenpiteet, jotka Puola on päätöksen mukaan osittain toteuttanut kantajan hyväksi, siltä osin kuin päätöksessä asetetaan kantajalle tuensaajana velvollisuus rajoittaa vuosittaista autojen tuotantoa ja myyntiä EU:n alueella helmikuun 2011 loppuun saakka. Päätöksen perusteluissa kielletään myös uusien lisenssien hakeminen helmikuun 2011 loppuun saakka.

Kantaja vaatii edellä mainitun päätöksen kumoamista väittämällä, että päätöksellä rikotaan EY:n perustamissopimuksen määräyksiä ja sen soveltamista koskevia olennaisia oikeussääntöjä. Kantaja katsoo myös, että riidanalainen päätös on tehty olennaisten menettelymääräysten vastaisesti.

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa seuraaviin kanneperusteisiin:

| — | todetessaan, että osa tuesta on jo otettu käyttöön, komissio on rikkonut EY 88 artiklan 3 kohtaa ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 (1) 3 artiklaa ja tehnyt tosiseikkoja koskevan ilmeisen arviointivirheen |
| --- | --- |

—

todetessaan, että osa tuesta on jo otettu käyttöön, komissio on rikkonut EY 88 artiklan 3 kohtaa ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 (1) 3 artiklaa ja tehnyt tosiseikkoja koskevan ilmeisen arviointivirheen

| — | määritellessään kompensoivien toimenpiteiden ulottuvuuden komissio on loukannut suhteellisuusperiaatetta ja elinkeinonharjoittamisen vapauden periaatetta ja rikkonut EY 253 artiklaa ja valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi annettujen yhteisön suuntaviivojen 11, 32, 37, 39 ja 54 kohtaa (2) sekä tehnyt asian tosiseikkoja koskevan ilmeisen arviointivirheen erityisesti seuraavilla tavoilla: valtion tuen määrän arviointi kantajan mielestä virheellisellä tavalla, sillä tuen arvoa on liioiteltu; tukimuodon huomiotta jättäminen; relevanttien markkinoiden virheellinen määrittäminen; tuensaajana olevan kantajan markkinaosuuden virheellinen määrittäminen; olennaisten tekijöiden huomiotta jättäminen määritettäessä kantajalle myönnetyn tuen vaikutuksia; sellaisten kompensoivien toimenpiteiden käyttöön otto, joilla on kielteisiä vaikutuksia kantajan toimintakyvyn palautumiselle rakenneuudistuksen toteuttamisen jälkeen; ja myös sitä koskevien tosiseikkojen huomiotta jättäminen, että kantaja toimi aluetukeen oikeutetuilla alueilla |
| --- | --- |

—

määritellessään kompensoivien toimenpiteiden ulottuvuuden komissio on loukannut suhteellisuusperiaatetta ja elinkeinonharjoittamisen vapauden periaatetta ja rikkonut EY 253 artiklaa ja valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi annettujen yhteisön suuntaviivojen 11, 32, 37, 39 ja 54 kohtaa (2) sekä tehnyt asian tosiseikkoja koskevan ilmeisen arviointivirheen erityisesti seuraavilla tavoilla: valtion tuen määrän arviointi kantajan mielestä virheellisellä tavalla, sillä tuen arvoa on liioiteltu; tukimuodon huomiotta jättäminen; relevanttien markkinoiden virheellinen määrittäminen; tuensaajana olevan kantajan markkinaosuuden virheellinen määrittäminen; olennaisten tekijöiden huomiotta jättäminen määritettäessä kantajalle myönnetyn tuen vaikutuksia; sellaisten kompensoivien toimenpiteiden käyttöön otto, joilla on kielteisiä vaikutuksia kantajan toimintakyvyn palautumiselle rakenneuudistuksen toteuttamisen jälkeen; ja myös sitä koskevien tosiseikkojen huomiotta jättäminen, että kantaja toimi aluetukeen oikeutetuilla alueilla

| — | komissio on loukannut oikeusvarmuuden periaatetta ja rikkonut EY 253 artiklaa ottaessaan käyttöön päätöksen perusteluosassa sellaisia ylimääräisiä kompensoivia toimenpiteitä, joita ei määritellä päätöksen päätösosassa |
| --- | --- |

—

komissio on loukannut oikeusvarmuuden periaatetta ja rikkonut EY 253 artiklaa ottaessaan käyttöön päätöksen perusteluosassa sellaisia ylimääräisiä kompensoivia toimenpiteitä, joita ei määritellä päätöksen päätösosassa

| — | jättäessään antamatta riittävää selvitystä vaadittujen kompensoivien toimenpiteiden luonteesta ja ulottuvuudesta ja viittaamatta kaikkiin tältä osin ilmoitettuihin ehdotuksiin komissio on rikkonut EY 253 artiklaa. |
| --- | --- |

—

jättäessään antamatta riittävää selvitystä vaadittujen kompensoivien toimenpiteiden luonteesta ja ulottuvuudesta ja viittaamatta kaikkiin tältä osin ilmoitettuihin ehdotuksiin komissio on rikkonut EY 253 artiklaa.

---

(1)  Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22.3.1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999 (EYVL L 83, p. 1).

(2)  EYVL 1999, C 288, s. 2.

---

| 26.5.2007 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 117/29 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 117/29

---

Kanne 23.3.2007 — Vip Car Solutions v. parlamentti

(Asia T-89/07)

(2007/C 117/45)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Vip Car Solutions (Hoenheim, Ranska) (edustaja: asianajaja G. Welzer)

Vastaaja: Euroopan parlamentti

Vaatimukset

| — | Euroopan parlamentin päätös, jolla hylätään tarjous tarjouskilpailussa PE/2006/06/UTD/1 — Euroopan parlamentin jäsenten kuljetukset istuntojen aikana Strasbourgissa ja joka on annettu tiedoksi 24.1.2007; |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin päätös, jolla hylätään tarjous tarjouskilpailussa PE/2006/06/UTD/1 — Euroopan parlamentin jäsenten kuljetukset istuntojen aikana Strasbourgissa ja joka on annettu tiedoksi 24.1.2007;

| — | kaikki mainitun päätöksen johdosta toteutetut toimet on kumottava; |
| --- | --- |

—

kaikki mainitun päätöksen johdosta toteutetut toimet on kumottava;

| — | parlamentti on velvoitettava korvaamaan 500 000 euroa vahingonkorvauksena; |
| --- | --- |

—

parlamentti on velvoitettava korvaamaan 500 000 euroa vahingonkorvauksena;

| — | parlamentti on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut ja oikeudenkäyntimaksut; |
| --- | --- |

—

parlamentti on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut ja oikeudenkäyntimaksut;

| — | parlamentti on velvoitettava korvaamaan kulut, joita ei yleensä voida lukea oikeudenkäyntikuluihin, 5 000 euroon määrään asti. |
| --- | --- |

—

parlamentti on velvoitettava korvaamaan kulut, joita ei yleensä voida lukea oikeudenkäyntikuluihin, 5 000 euroon määrään asti.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja riitauttaa Euroopan parlamentin päätöksen, jolla hylätään sen tarjous, joka liittyy tarjouskilpailuun PE/2006/06/UTD/1 — Euroopan parlamentin jäsenten kuljetukset istuntojen aikana Strasbourgissa (1).

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa ensiksi tarjouspyyntösopimuksessa olevien sopimuksenteon perusteiden rikkomiseen erityisesti hinnan osalta sikäli kuin kantaja väittää tarjonneensa alinta hintaa ja että tämän perusteen painotuksen pitäisi olla 55 prosenttia sopimuksenteon perusteissa.

Lisäksi kantaja väittää, että riidanalaisella päätöksellä loukataan varainhoitoasetuksen (2) 100 artiklaa, jonka mukaan joitakin tietoja voidaan jättää ilmoittamatta, jos niiden ilmoittaminen vahingoittaisi yksityisten yritysten laillisia kaupallisia etuja taikka haittaisi tarjoajien välistä rehellistä kilpailua. Kantajan mukaan sen pyytämä tieto eli tarjouskilpailun voittajan tarjoama hinta ei kuulu mainitun artiklan soveltamisalaan ja näin ollen hänelle ilmoitettu hylkääminen on sääntöjenvastainen.

---

(1)  Hankintailmoitus ”Kuljettajien suorittamat Euroopan parlamentin jäsenten auto- ja minibussikuljetukset istuntokausien aikana Strasbourgissa”, EUVL S 2006, 177-187988.

(2)  Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25.6.2002 annettu neuvoston asetus (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (EYVL L 248, s. 1).

---

| 26.5.2007 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 117/29 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 117/29

---

Valitus, jonka Belgian kuningaskunta on tehnyt 26.3.2007 virkamiestuomioistuimen asiassa F-92/05, Genette v. komissio, 16.1.2007 antamasta tuomiosta

(Asia T-90/07 P)

(2007/C 117/46)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Valittaja: Belgian kuningaskunta (asiamies: L. Van den Broeck)

Muut osapuolet: Emmanuel Genette, Euroopan yhteisöjen komissio

Vaatimukset

| — | Virkamiestuomioistuimen asiassa F-92/05 16.1.2007 antama tuomio on kumottava. |
| --- | --- |

—

Virkamiestuomioistuimen asiassa F-92/05 16.1.2007 antama tuomio on kumottava.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Virkamiestuomioistuin hyväksyi asiassa F-92/05, Genette vastaan komissio, 16.1.2007 antamallaan tuomiolla Genetten nostaman kanteen, joka koski komission 25.1.2005 tekemän sen päätöksen kumoamista, jolla kieltäydyttiin yhtäältä poistamasta kantajan vuonna 2001 tekemää hakemusta hänen Belgiassa ansaitsemiensa eläkeoikeuksien siirtämiseksi, ja toisaalta antamasta hänelle oikeutta hakea uutta siirtoa.

Valituksensa tueksi Belgian kuningaskunta, joka oli väliintulijana ensimmäisessä oikeusasteessa tukeakseen komission vaatimuksia, väittää ensinnäkin, että virkamiestuomioistuin ei ole toimivaltainen arvioimaan Belgian lakiin nähden sellaisen eläkettä koskevan hakemuksen hyväksyttävyyttä, jolla Belgian eläkejärjestelmässä ansaittuja eläkeoikeuksia vaaditaan siirrettäväksi yhteisön eläkejärjestelmään. Valittajan mukaan virkamiestuomioistuin ylitti toimivaltansa, kun se otti kantaa Belgian kansallisen lain niiden säännösten ulottuvuuteen, joita oli sovellettava nyt käsiteltävänä olevassa asiassa.

Toiseksi Belgian kuningaskunta väittää, että virkamiestuomioistuin toimi yhteisön oikeuden ja erityisesti henkilöstösääntöjen säännösten vastaisesti, kun se arvioi uuden siirtoa koskevan hakemuksen hyväksymistä.

Lisäksi Belgian kuningaskunta väittää, että virkamiestuomioistuin toimi yhteisön oikeuden vastaisesti, kun se arvioi virheellisesti sellaisen uuden seikan olemassaoloa, jota sen mukaan ei olisi pitänyt arvioida henkilöstösääntöjen uudistuksen voimaantuloon vaan Belgian lain säännöksiin nähden.

Lopuksi Belgian kuningaskunta vetoaa oikeusturvan periaatetta koskevaan valitusperusteeseen.

---

| 26.5.2007 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 117/30 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 117/30

---

Kanne 19.3.2007 — WWF-UK Ltd v. Euroopan unionin neuvosto

(Asia T-91/07)

(2007/C 117/47)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: WWF-UK Ltd (Godalming, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: P. Sands, QC, Barrister J. Simon ja Solicitor R. Stein)

Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto

Vaatimukset

| — | Neuvoston asetuksella N:o 41/2007 vahvistetut suurimmat sallitut saaliit (TAC) turskalle turskakantojen elvytystoimenpiteistä annetun neuvoston asetuksen N:o 423/2004 kattamilla alueilla on kumottava; |
| --- | --- |

—

Neuvoston asetuksella N:o 41/2007 vahvistetut suurimmat sallitut saaliit (TAC) turskalle turskakantojen elvytystoimenpiteistä annetun neuvoston asetuksen N:o 423/2004 kattamilla alueilla on kumottava;

| — | edellä mainittuja säännöksiä on kuitenkin sovellettava, kunnes ne on korvattu uusilla säännöksillä; |
| --- | --- |

—

edellä mainittuja säännöksiä on kuitenkin sovellettava, kunnes ne on korvattu uusilla säännöksillä;

| — | Euroopan unionin neuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

Euroopan unionin neuvosto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Esillä oleva kanne on nostettu EY 230 artiklan nojalla ja se koskee neuvoston asetuksella N:o 41/2007 (1) vahvistettuja suurimpia sallittuja saaliita (TAC) turskalle vuodeksi 2007 turskakantojen elvytystoimenpiteistä annetun asetuksen N:o 423/2004 (2) kattamilla alueilla 5.12.2006 tehdyn komission ehdotuksen (3) mukaisesti.

Tiivistetysti voidaan todeta, että kantaja väittää, että neuvosto on tehnyt ilmeisen oikeudellisen virheen, koska se ei ole vahvistanut suurimpien sallittujen saaliiden määräksi nollaa, mikä on kantajan mukaan asianmukaisen tieteellisen lausunnon nojalla välttämätöntä kalakantojen kasvattamiseksi nykyisestä tasosta, jolla ne ovat vakavassa vaarassa romahtaa voimatta enää milloinkaan palata turvallisiin biologisiin rajoihin.

Ensinnäkin kantaja väittää, että kyseiset suurimmat sallitut saaliit ovat lainvastaisia, koska niitä ei ole vahvistettu turskien elvytyssuunnitelman edellytysten mukaisesti. Lisäksi kantaja väittää, että sekä neuvosto että komissio näyttävät vahvistaneen kyseiset suurimmat sallitut saaliit asetuksen N:o 2371/2002 (4) 20 artiklan perusteella, eivätkä turskien elvytyssuunnitelman perusteella.

Toiseksi kantaja väittää, että suurimmat sallitut saaliit ovat lainvastaisia, koska ne eivät ole turskien elvytyssuunnitelmassa, asetuksen N:o 2371/2002 5 artiklan 3 kohdassa, 4 artiklassa ja 2 artiklan 1 kohdassa, yhteisessä kalastuspolitiikassa, EY 274 artiklassa ja vuonna 1995 tehdyn YK:n yleissopimuksen 5 ja 6 artiklassa edellytetyn ennalta varautumisen periaatteen mukaisia.

Kolmanneksi kantaja väittää, että kyseisten suurimpien sallittujen saaliiden vahvistaminen ei ole järkevää, koska ne on vahvistettu tasolle, jolla kaiken saatavissa olevan tieteellisen näytön mukaan kalakannat joko säilyvät tasoilla, joilla ne ovat vakavassa vaarassa romahtaa, tai ne romahtavat.

Neljänneksi kantaja väittää, että neuvosto on ylittänyt toimivaltansa vahvistaessaan suurimmat sallitut saaliit tasoille, joilla on tarkoitus saavuttaa poliittiset ja taloudelliset tavoitteet, eikä tasoille, jotka ovat välttämättömiä turskien elvytyssuunnitelman sen olennaisen tavoitteen saavuttamiseksi, joka koskee turskakantojen nostamista yhdessä vuodessa tai mahdollisimman nopeasti sen jälkeen niiden tasojen yläpuolelle, joilla ne ovat vakavassa vaarassa romahtaa.

Lisäksi kantaja väittää, että mikäli turskien elvytyssuunnitelma ei salli suurimman sallitun saaliin vahvistamista nollaksi, suunnitelma itsessään on lainvastainen, koska se ei ole yhteensopiva ennalta varautumisen periaatteen kanssa.

Lopuksi kantaja väittää, että neuvosto on tehnyt oikeudellisen virheen, koska se ei ole huomioinut, että turskakannat kuuluvat ICES-alueen vyöhykkeeseen VII (d), johon sovelletaan turskien elvytyssuunnitelmaa.

---

(1)  Yhteisön vesialueilla ja yhteisön aluksiin sellaisilla muilla vesialueilla, joilla sovelletaan saalisrajoituksia, sovellettavien eräiden kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuuksien ja niihin liittyvien edellytysten vahvistamisesta vuodeksi 2007, 21.12.2006 annettu neuvoston asetus N:o 41/2007 (EUVL 2007, L 15, s. 1).

(2)  EUVL L 70, s. 8.

(3)  KOM (2006) 774.

(4)  Elollisten vesiluonnonvarojen säilyttämisestä ja kestävästä hyödyntämisestä yhteisessä kalastuspolitiikassa 20.12.2002 annettu neuvoston asetus N:o 2371/2002 (EYVL L 358, s. 59).

---

| 26.5.2007 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 117/31 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 117/31

---

Valitus, jonka Jacques Frankin ym. on tehnyt 28.3.2007 virkamiestuomioistuimen asiassa F-3/06, Jacques Frankin ym. v. komissio, 16.1.2007 antamasta tuomiosta

(Asia T-92/07 P)

(2007/C 117/48)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Valittajat: Jacques Frankin ym. (Sorée, Belgia) sekä 482 muuta kantajaa (edustaja: asianajaja F. Frabetti)

Muu osapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio

Vaatimukset

| — | Virkamiestuomioistuimen asiassa F-3/06 16.1.2007 antama tuomio, joka koski pääasiallisesti siitä 10.6.2005 tehdystä nimenomaisesta päätöksestä nostettua kumoamiskannetta, jolla komissio kieltäytyi antamasta kantajille henkilöstösääntöjen 24 artiklan mukaista avunantoa, on kumottava |
| --- | --- |

—

Virkamiestuomioistuimen asiassa F-3/06 16.1.2007 antama tuomio, joka koski pääasiallisesti siitä 10.6.2005 tehdystä nimenomaisesta päätöksestä nostettua kumoamiskannetta, jolla komissio kieltäytyi antamasta kantajille henkilöstösääntöjen 24 artiklan mukaista avunantoa, on kumottava

| — | On päätettävä kuluista ja palkkioista ja komissio on velvoitettava korvaamaan ne. |
| --- | --- |

—

On päätettävä kuluista ja palkkioista ja komissio on velvoitettava korvaamaan ne.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Valituksena tueksi valittajat väittävät, että kun virkamiestuomioistuin hylkäsi heidän kanteensa ensimmäisessä oikeusasteessa, se teki oikeudellisen virheen ensimmäisessä oikeusasteessa vedottujen niiden oikeudellisten perusteiden tutkinnassa, jotka koskivat yhtäältä henkilöstösääntöjen 24 artiklan rikkomista ja huolenpitovelvollisuuden laiminlyöntiä sekä toisaalta syrjintäkiellon periaatteen loukkaamista.

---

| 26.5.2007 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 117/31 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 117/31

---

Kanne 22.3.2007 — Italia v. komissio

(Asia T-93/07)

(2007/C 117/49)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Asianosaiset

Kantaja: Italian tasavalta (asiamies: Avvocato dello Stato P. Gentili)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

Vaatimukset

| — | 11.1.2007 päivätty Euroopan yhteisöjen komission aluepolitiikan pääosaston kirje nro 175 — Ohjelmat ja hankkeet Kyproksella, Kreikassa, Unkarissa, Italiassa, Maltalla ja Alankomaissa —, jonka kohteena ovat komission suorittamat maksut, jotka eroavat maksettaviksi pyydetyistä määristä, ohjelmaviite POR Sicilia (nro CCI 1999 IT 161 PO 011), on kumottava |
| --- | --- |

—

11.1.2007 päivätty Euroopan yhteisöjen komission aluepolitiikan pääosaston kirje nro 175 — Ohjelmat ja hankkeet Kyproksella, Kreikassa, Unkarissa, Italiassa, Maltalla ja Alankomaissa —, jonka kohteena ovat komission suorittamat maksut, jotka eroavat maksettaviksi pyydetyistä määristä, ohjelmaviite POR Sicilia (nro CCI 1999 IT 161 PO 011), on kumottava

| — | 12.1.2007 päivätty Euroopan yhteisöjen komission aluepolitiikan pääosaston kirje nro 234 — Ohjelmat ja hankkeet Kyproksella, Kreikassa, Unkarissa, Italiassa, Maltalla ja Alankomaissa —, jonka kohteena ovat komission suorittamat maksut, jotka eroavat maksettaviksi pyydetyistä määristä, ohjelmaviite POR Sicilia (nro CCI 1999 IT 161 PO 011), on kumottava |
| --- | --- |

—

12.1.2007 päivätty Euroopan yhteisöjen komission aluepolitiikan pääosaston kirje nro 234 — Ohjelmat ja hankkeet Kyproksella, Kreikassa, Unkarissa, Italiassa, Maltalla ja Alankomaissa —, jonka kohteena ovat komission suorittamat maksut, jotka eroavat maksettaviksi pyydetyistä määristä, ohjelmaviite POR Sicilia (nro CCI 1999 IT 161 PO 011), on kumottava

| — | kaikki liitännäiset ja edeltävät toimenpiteet on kumottava ja Euroopan yhteisöjen komissio on siten velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

kaikki liitännäiset ja edeltävät toimenpiteet on kumottava ja Euroopan yhteisöjen komissio on siten velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut ovat samat kuin asiassa T-345/04, Italian tasavalta v. komissio (1).

---

(1)  EUVL C 262, 23.10.2004, s. 55.

---

| 26.5.2007 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 117/31 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 117/31

---

Kanne 26.3.2007 — EREF v. komissio

(Asia T-94/07)

(2007/C 117/50)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: European Renewable Energies Federation (EREF) ASBL (Bryssel, Belgia) (edustaja: lakimies D. Fouquet)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

Vaatimukset

| — | Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen on julistettava mitättömäksi 24.10.2006 tehty Euroopan yhteisöjen komission päätös K(2006) 4963 lopullinen. |
| --- | --- |

—

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen on julistettava mitättömäksi 24.10.2006 tehty Euroopan yhteisöjen komission päätös K(2006) 4963 lopullinen.

| — | Kyseessä oleva rahoitusjärjestely on tämänhetkisessä muodossaan ja rakenteessaan todettava laittomaksi valtiontueksi. |
| --- | --- |

—

Kyseessä oleva rahoitusjärjestely on tämänhetkisessä muodossaan ja rakenteessaan todettava laittomaksi valtiontueksi.

| — | Toissijaisesti komissio on määrättävä aloittamaan asiasta NN 62/B/2006 EY 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu muodollinen tutkintamenettely. |
| --- | --- |

—

Toissijaisesti komissio on määrättävä aloittamaan asiasta NN 62/B/2006 EY 88 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu muodollinen tutkintamenettely.

| — | Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut kantajan kulut mukaan lukien. |
| --- | --- |

—

Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan kaikki oikeudenkäyntikulut kantajan kulut mukaan lukien.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja teki vuonna 2004 komissiolle kantelun, jossa se väitti muun muassa, että uuden Suomessa rakenteilla olevan ydinvoimalan rahoitukseen liittyvät useat näkökohdat olivat valtiontukea, josta ei ollut ilmoitettu. Vuonna 2006 komissio jakoi asian kahteen asiaan, jotka saivat numerot NN 62/A/2006 ja NN 62/B/2006.

Nyt käsiteltävänä olevassa asiassa kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan komission päätöksen K(2006) 4963 lopullinen, joka koskee valtiontukiasiaa NN 62/B/2006 ja jolla komissio totesi, että viiden pankin muodostaman yhteenliittymän tarjoama luottojärjestely ja AB Svensk Exportkreditin (jäljempänä SEK) myöntämä laina eivät olleet EY 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tukea.

Kantaja väittää, että se, että komissio jakoi asian kahteen erilliseen asiaan, on laitonta sekä menettelylliseltä että materiaaliselta kannalta katsottuna. Kantajan mukaan luottojärjestelylle ja lainalle oli mahdollista myöntää niin alhainen korko ainoastaan Ranskan vientiluottovakuutuslaitos COFACE:n takauksen vuoksi. COFACE:n osallisuuden valtiontukinäkökohtia käsiteltiin kuitenkin asiassa NN 62/A/2006. Näin ollen kantaja väittää, että se, että asia jaettiin kahteen erilliseen asiaan, ja että takuuosatekijä poistettiin siten asiasta NN 62/B/2006, johti siihen, että komissio katsoi virheellisesti, että luottojärjestelyn ja SEK:n lainan myöntäminen niin alhaisella korkokannalla eivät voineet olla valtiontukea vain siitä syystä, että toimenpiteeseen osallistuvat pankit olivat komission mukaan yksityisessä omistuksessa.

Lisäksi kantaja väittää, että vaikka COFACE:n takausta ei otettaisi huomioon, luottojärjestely sekä SEK:n takaama laina ovat valtiontukea, koska

| — | luottomahdollisuus myönnettiin alhaisella korkokannalla ja siihen osallistuivat BLB- ja BNP Paribas -pankit, joiden kantaja väittää molempien olevan julkisia pankkeja ja |
| --- | --- |

—

luottomahdollisuus myönnettiin alhaisella korkokannalla ja siihen osallistuivat BLB- ja BNP Paribas -pankit, joiden kantaja väittää molempien olevan julkisia pankkeja ja

| — | lainan SEK:lta myönsi valtion kokonaan omistama pankki markkinakorkoa alhaisemmalla korolla. |
| --- | --- |

—

lainan SEK:lta myönsi valtion kokonaan omistama pankki markkinakorkoa alhaisemmalla korolla.

Lopuksi kantaja vetoaa perusteluiden puuttumiseen ja ilmeiseen arviointivirheeseen.

---

| 26.5.2007 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 117/32 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 117/32

---

Kanne 30.3.2007 — Aventis Pharma v. SMHV — Altana Pharma (PRAZOL)

(Asia T-95/07)

(2007/C 117/51)

Kannekirjelmän kieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Aventis Pharma SA (Antony, Ranska) (edustaja: asianajaja R. Gilbey)

Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

Vastapuoli valituslautakunnassa: Altana Pharma AG (Konstanz, Saksa)

Vaatimukset

| — | SMHV:n neljännen valituslautakunnan 8.2.2007 tekemä päätös asiassa R 302/2005-4 on kumottava ja väiteosaston 26.1.2005 tekemä päätös on vahvistettava; |
| --- | --- |

—

SMHV:n neljännen valituslautakunnan 8.2.2007 tekemä päätös asiassa R 302/2005-4 on kumottava ja väiteosaston 26.1.2005 tekemä päätös on vahvistettava;

| — | sisämarkkinoiden harmonisointivirasto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

sisämarkkinoiden harmonisointivirasto on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Yhteisön tavaramerkin hakija: Altana Pharma SA

Haettu yhteisön tavaramerkki: Sanamerkki ”PRAZOL ”luokkaan 5 kuuluvia tavaroita varten — hakemus nro 1 154 269

Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja.

Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kansallinen sanamerkki ”PREZAL ”luokkaan 5 kuuluvia tavaroita varten.

Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hyväksyminen.

Valituslautakunnan ratkaisu: Väiteosaston päätöksen kumoaminen ja väitteen hylkääminen.

Kanneperusteet: Valituslautakunta ei suorittanut tavaramerkkien kokonaisvertailua ottaen huomioon kaikki merkitykselliset tekijät.

---

| 26.5.2007 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 117/32 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 117/32

---

Kanne 23.3.2007 — Telecom Italia Media S.p.A. v. Euroopan yhteisöjen komissio

(Asia T-96/07)

(2007/C 117/52)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Asianosaiset

Kantaja: Telecom Italia Media S.p.A. (Rooma, Italia) (edustajat: asianajajat F. Bassan ja S. Venturini)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

Vaatimukset

| — | ensisijaisesti on kumottava 24.1.2007 valtiontuesta C 52/2005 (ex NN 88/2005, ex CP 101/2004) tehty komission päätös C(2006) 6634 ja siihen liittyvät, sitä edeltäneet ja sitä seuranneet toimet |
| --- | --- |

—

ensisijaisesti on kumottava 24.1.2007 valtiontuesta C 52/2005 (ex NN 88/2005, ex CP 101/2004) tehty komission päätös C(2006) 6634 ja siihen liittyvät, sitä edeltäneet ja sitä seuranneet toimet

| — | toissijaisesti on kumottava komission päätös C(2006) 6634 (lopullinen) siltä osin kuin siinä velvoitetaan Italian valtio perimään takaisin maksettu tuki siinä määritellyin tavoin |
| --- | --- |

—

toissijaisesti on kumottava komission päätös C(2006) 6634 (lopullinen) siltä osin kuin siinä velvoitetaan Italian valtio perimään takaisin maksettu tuki siinä määritellyin tavoin

| — | joka tapauksessa Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

joka tapauksessa Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanne koskee komission päätöstä, jossa katsottiin, että Italian hallituksen digitaalisten dekooderien hankkimista varten vuosille 2004 ja 2005 myöntämä valtiontuki oli lainvastaista. Tältä osin korostetaan, että samana päivänä tehdyllä päätöksellä todettiin EY 87 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisiksi vuodelle 2006 tarkoitetut tuet, jotka koskivat avoimilla API:lla (sovellusrajapinta) varustettujen digitaalisten dekooderien hankkimista.

Kantajan mukaan vuoden 2006 lainmukaisen tuen ja vuosien 2004 ja 2005 lainvastaisen tuen välinen ero on se, että viimeksi mainituissa suljetaan nimenomaisesti pois satelliitti-TV:n dekooderien rahoitus, joka tulee näin poissuljetuksi oikeudellisesti, kun taas vuoden 2006 osalta se tulee poissuljetuksi ainoastaan tosiasiallisesti, koska monopoliasemassa oleva SKY on valinnut ”suljetun ”dekooderin.

Kantaja esittää vaatimustensa tueksi seuraavaa:

| — | Vastaaja on tehnyt arviointivirheen. Kantaja väittää tältä osin seuraavaa:






  — | Toimenpide oli tarpeen digitaaliseen järjestelmään siirtymisen nopeuttamiseksi: määräaika, joka laissa oli asetettu switch offille (2006) ei ole ehdoton (eikä sitä kohtuudella missään tapauksessa voida tällaisena pitää). |
| --- | --- | --- |

—

Vastaaja on tehnyt arviointivirheen. Kantaja väittää tältä osin seuraavaa:

—

Toimenpide oli tarpeen digitaaliseen järjestelmään siirtymisen nopeuttamiseksi: määräaika, joka laissa oli asetettu switch offille (2006) ei ole ehdoton (eikä sitä kohtuudella missään tapauksessa voida tällaisena pitää).

| — | Toimenpidettä ei voida pitää aloitteena, jonka lähetystoiminnan harjoittajat olisivat toteuttaneet joka tapauksessa. Itse asiassa lähetystoiminnan harjoittajilla ei ollut minkäänlaista intressiä rahoittaa dekooderien hankkimista maanpäällisten digitaalisten lähetysten markkinoiden ominaispiirteiden vuoksi, koska






  (i) | ne eivät ole vertikaalisesti integroituneita softwaren tai dekooderien tuottajien kanssa |
| --- | --- | --- |

—

Toimenpidettä ei voida pitää aloitteena, jonka lähetystoiminnan harjoittajat olisivat toteuttaneet joka tapauksessa. Itse asiassa lähetystoiminnan harjoittajilla ei ollut minkäänlaista intressiä rahoittaa dekooderien hankkimista maanpäällisten digitaalisten lähetysten markkinoiden ominaispiirteiden vuoksi, koska

(i)

ne eivät ole vertikaalisesti integroituneita softwaren tai dekooderien tuottajien kanssa

| (ii) | niillä ei ole liiketoimintamallia, joka perustuisi kuukausittaisiin tilaajamaksuihin, mikä mahdollistaa rahoituksen kerryttämisen ajan mittaan |
| --- | --- |

(ii)

niillä ei ole liiketoimintamallia, joka perustuisi kuukausittaisiin tilaajamaksuihin, mikä mahdollistaa rahoituksen kerryttämisen ajan mittaan

| (iii) | maanpäällisiin dekoodereihin sopivat useat toistensa kanssa kilpailevien operaattorien kortit. |
| --- | --- |

(iii)

maanpäällisiin dekoodereihin sopivat useat toistensa kanssa kilpailevien operaattorien kortit.

| — | Toimenpide ei ole satelliittilähetystoiminnan harjoittajia syrjivä kahdesta syystä. Ensinnäkin nämä lähetystoiminnan harjoittajat toimivat eri markkinoilla, jotka komissio on virheellisesti luokitellut samoiksi. Toiseksi tällaiset lähetystoiminnan harjoittajat on jo tosiasiasiallisesti suljettu pois, koska ne ovat jo SKY:n — jolla on Italiassa satelliittitelevision monopoliasema — aikana valinneet suljetun standardin käytön, minkä vuoksi ne eivät ansaitse tukea komission vuoden 2006 tukea koskevassa päätöksessään omaksuman kannan mukaisesti. |
| --- | --- |

—

Toimenpide ei ole satelliittilähetystoiminnan harjoittajia syrjivä kahdesta syystä. Ensinnäkin nämä lähetystoiminnan harjoittajat toimivat eri markkinoilla, jotka komissio on virheellisesti luokitellut samoiksi. Toiseksi tällaiset lähetystoiminnan harjoittajat on jo tosiasiasiallisesti suljettu pois, koska ne ovat jo SKY:n — jolla on Italiassa satelliittitelevision monopoliasema — aikana valinneet suljetun standardin käytön, minkä vuoksi ne eivät ansaitse tukea komission vuoden 2006 tukea koskevassa päätöksessään omaksuman kannan mukaisesti.

| — | Ajanjakso, joka otetaan huomioon toimenpiteen vaikutusten laskemiseksi markkinoilla, ei voi kattaa kokonaan vuosia 2004-2005, koska TIMedia mainosti ja markkinoi ensimmäistä pay per view -tarjousta maanpäällisten digitaalisten lähetysten markkinoilla 22.1.2005. Mitä tulee päättymispäivään, on annettava merkitystä sille, että 1.9.2005 lukien tukea myönnettiin vain kuluttajille, jotka olivat all digital -alueella, toisin sanoen alueilla, joiden osalta oli säädetty aikaistetusta muutoksen loppuunsaattamisesta (Val D'Aosta ja Sardinia). Tuki oli rajoitettu sekä toiminnallisella että alueellisella tasolla. TIMedia voisi palauttaa tuen, koska se ei ole saanut lisätuottoja asianomaisena ajanjaksona. Kustannukset ovat itse asiassa tuottoja suuremmat, mikä on tavallista käynnistysvaiheessa. Lisäksi komissio vaatii, että palautuksen määrä on laskettava niiden lisätuottojen perusteella, jotka ovat syntyneet siitä, että toimenpide houkutellut lisää katsojia maanpäällisten digitaalisten pay per view tv-lähetysten pariin. Nämä voitot tulisi laskea siten, että kerrotaan käyttäjiltä saatava keskimääräinen tulo lisäkäyttäjien arvioidulla lukumäärällä. Tosiasiassa lisätuotot lasketaan vähentämällä lisäkustannukset lisätuloista (ei keskimääräisestä tulosta). Lisäkäyttäjän, joka harvoin on taipuvainen hankkimaan pay per view -tapahtumia, tuottama tulo on alhaisempi kuin käyttäjiltä saatava keskimääräinen tulo. |
| --- | --- |

—

Ajanjakso, joka otetaan huomioon toimenpiteen vaikutusten laskemiseksi markkinoilla, ei voi kattaa kokonaan vuosia 2004-2005, koska TIMedia mainosti ja markkinoi ensimmäistä pay per view -tarjousta maanpäällisten digitaalisten lähetysten markkinoilla 22.1.2005. Mitä tulee päättymispäivään, on annettava merkitystä sille, että 1.9.2005 lukien tukea myönnettiin vain kuluttajille, jotka olivat all digital -alueella, toisin sanoen alueilla, joiden osalta oli säädetty aikaistetusta muutoksen loppuunsaattamisesta (Val D'Aosta ja Sardinia). Tuki oli rajoitettu sekä toiminnallisella että alueellisella tasolla. TIMedia voisi palauttaa tuen, koska se ei ole saanut lisätuottoja asianomaisena ajanjaksona. Kustannukset ovat itse asiassa tuottoja suuremmat, mikä on tavallista käynnistysvaiheessa. Lisäksi komissio vaatii, että palautuksen määrä on laskettava niiden lisätuottojen perusteella, jotka ovat syntyneet siitä, että toimenpide houkutellut lisää katsojia maanpäällisten digitaalisten pay per view tv-lähetysten pariin. Nämä voitot tulisi laskea siten, että kerrotaan käyttäjiltä saatava keskimääräinen tulo lisäkäyttäjien arvioidulla lukumäärällä. Tosiasiassa lisätuotot lasketaan vähentämällä lisäkustannukset lisätuloista (ei keskimääräisestä tulosta). Lisäkäyttäjän, joka harvoin on taipuvainen hankkimaan pay per view -tapahtumia, tuottama tulo on alhaisempi kuin käyttäjiltä saatava keskimääräinen tulo.

| — | EY 87 artiklan 1 kohtaa ja EY 87 artiklan 3 kohdan c alakohtaa on rikottu ja niitä on sovellettu virheellisesti, koska komissio ei ole osoittanut, että toimenpide vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua ja on tämän vuoksi EY 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtion tukea. Se ei ole myöskään osoittanut, miten on mahdollista, että 87 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua poikkeusta voidaan soveltaa dekooderien tuottajiin, mutta ei televisiolähetystoiminnan harjoittajiin, vaikka myös nämä hyötyvät epäsuorasti ja käyttävät dekoodereita. |
| --- | --- |

—

EY 87 artiklan 1 kohtaa ja EY 87 artiklan 3 kohdan c alakohtaa on rikottu ja niitä on sovellettu virheellisesti, koska komissio ei ole osoittanut, että toimenpide vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua ja on tämän vuoksi EY 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtion tukea. Se ei ole myöskään osoittanut, miten on mahdollista, että 87 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua poikkeusta voidaan soveltaa dekooderien tuottajiin, mutta ei televisiolähetystoiminnan harjoittajiin, vaikka myös nämä hyötyvät epäsuorasti ja käyttävät dekoodereita.

| — | Riidanalainen päätös on ristiriitainen ja epälooginen. Tältä osin korostetaan, että komissio katsoo, että toimenpide on valikoiva, koska viitataan ainoastaan joihinkin toimenpiteestä epäsuorasti hyötyviin (televisiolähetystoiminnan harjoittajat) eikä muihin (dekooderien valmistajat). |
| --- | --- |

—

Riidanalainen päätös on ristiriitainen ja epälooginen. Tältä osin korostetaan, että komissio katsoo, että toimenpide on valikoiva, koska viitataan ainoastaan joihinkin toimenpiteestä epäsuorasti hyötyviin (televisiolähetystoiminnan harjoittajat) eikä muihin (dekooderien valmistajat).

---

| 26.5.2007 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 117/34 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 117/34

---

Valitus, jonka Euroopan yhteisöjen komissio on tehnyt 29.3.2007 virkamiestuomioistuimen asiassa F-92/05, Genette v. komissio, 16.1.2007 antamasta tuomiosta

(Asia T-99/07 P)

(2007/C 117/53)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Valittaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: V. Joris ja D. Martin)

Muu osapuoli: Genette, Belgian kuningaskunta

Vaatimukset

| — | Virkamiestuomioistuimen asiassa F-92/05 16.1.2007 antama tuomio on kumottava. |
| --- | --- |

—

Virkamiestuomioistuimen asiassa F-92/05 16.1.2007 antama tuomio on kumottava.

| — | Kanne on jätettävä tutkimatta. |
| --- | --- |

—

Kanne on jätettävä tutkimatta.

| — | Toissijaisesti kanne on hylättävä perusteettomana. |
| --- | --- |

—

Toissijaisesti kanne on hylättävä perusteettomana.

| — | On päätettävä, että jokainen asianosainen vastaa tässä oikeusasteessa ja virkamiestuomioistuimessa aiheutuneista omista oikeudenkäyntikuluistaan. |
| --- | --- |

—

On päätettävä, että jokainen asianosainen vastaa tässä oikeusasteessa ja virkamiestuomioistuimessa aiheutuneista omista oikeudenkäyntikuluistaan.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Virkamiestuomioistuin hyväksyi asiassa F-92/05, Genette vastaan komissio, 16.1.2007 antamallaan tuomiolla Genetten nostaman kanteen, joka koski komission 25.1.2005 tekemän sen päätöksen kumoamista, jolla kieltäydyttiin yhtäältä poistamasta kantajan vuonna 2001 tekemää hakemusta hänen Belgiassa ansaitsemiensa eläkeoikeuksien siirtämiseksi, ja toisaalta antamasta hänelle oikeutta hakea uutta siirtoa.

Valituskirjelmässään komissio vetoaa ensinnäkin alkuperäisen kanteen tutkittavaksi ottamista koskevaan kysymykseen. Se väittää, että virkamiestuomioistuin on muuttaessaan oikeudenkäynnin kohdetta ratkaissut asian utra petita ja että se on tehnyt useita arviointivirheitä kantajan ensimmäisessä oikeusasteessa määräaikojen palauttamisen perusteeksi esittämien, väitettyjen uusien tosiseikkojen tutkinnassa. Komissio väittää, että oikeudenkäynnin kohteen, sellaisena kuin sen määritelty ensimmäiseen oikeusasteeseen jätetyssä kannekirjelmässä, kuten myös kantajan esittämien väitettyjen uusien tosiseikkojen asianmukainen arviointi olisi välttämättä johtanut siihen, että virkamiestuomioistuin jättää kanteen tutkimatta. Komissio väittää siten, että virkamiestuomioistuin on ylittänyt toimivaltansa ja loukannut samoin sen puolustautumisoikeuksia, koska tuomioistuin oli lausunut tietyistä sellaisista seikoista ilman, että komissiolla oli mahdollisuus esittää niistä huomautuksensa.

Virkamiestuomioistuimen riidanalaisessa tuomiossa pääasiassa suorittamansa arvioinnin osalta komissio vetoaa valituksensa tueksi useisiin valitusperusteisiin, jotka koskevat sitä, että virkamiestuomioistuin on loukannut yhteisön oikeuden säännöksiä, erityisesti henkilöstösääntöjä ja oikeuskäytännöstä ilmeneviä periaatteita siltä osin kuin riidanalaisella tuomiolla sen mukaan mahdollistetaan lainmukaisten toimien peruuttaminen ja toissijaisesti siltä osin kuin sillä loukataan komissiolla olevaa itsenäistä oikeutta olla peruuttamatta riidanalaisia päätöksiä.

---

Euroopan unionin virkamiestuomioistuin

| 26.5.2007 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 117/35 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 117/35

---

Kanne 23.2.2007 — Pouzol v. Tilintarkastustuomioistuin

(Asia F-17/07)

(2007/C 117/54)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Pouzol (Chemin des Peyridisses, Ranska) (edustajat: asianajajat D. Grisay, I. Andoulsi ja D. Piccininno)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen tilintarkastustuomioistuin

Vaatimukset

| — | 23.11.2006 tehty tilintarkastustuomioistuimen päätös ja 18.5.2006 tehty Euroopan yhteisöjen komission päätös on kumottava |
| --- | --- |

—

23.11.2006 tehty tilintarkastustuomioistuimen päätös ja 18.5.2006 tehty Euroopan yhteisöjen komission päätös on kumottava

| — | kantajalle on hyvitettävä kertyneinä eläkkeinä 6 vuotta 10 kuukautta 1 päivä lisää, eli kaiken kaikkiaan kertyneinä eläkkeinä 10 vuotta 3 kuukautta 24 päivää |
| --- | --- |

—

kantajalle on hyvitettävä kertyneinä eläkkeinä 6 vuotta 10 kuukautta 1 päivä lisää, eli kaiken kaikkiaan kertyneinä eläkkeinä 10 vuotta 3 kuukautta 24 päivää

| — | tilintarkastustuomioistuin on velvoitettava muuntamaan tämä kertynyt hyvitys kantajalle maksettavaksi lisäeläkkeeksi, jonka määrä on 1 232,32 euroa kuukaudessa |
| --- | --- |

—

tilintarkastustuomioistuin on velvoitettava muuntamaan tämä kertynyt hyvitys kantajalle maksettavaksi lisäeläkkeeksi, jonka määrä on 1 232,32 euroa kuukaudessa

| — | tilintarkastustuomioistuin on velvoitettava korvaamaan kantajalle aiheutettu taloudellinen vahinko, jonka määräksi tämän kanteen vireilletulopäivänä arvioidaan 17 252,48 euroa (eli kantajan saamatta jääneet tulot 1 232,32 euroa kuukaudessa hänen 1.1.2006 tapahtuneesta eläkkeellepanostaan lukien 1.3.2007 asti) |
| --- | --- |

—

tilintarkastustuomioistuin on velvoitettava korvaamaan kantajalle aiheutettu taloudellinen vahinko, jonka määräksi tämän kanteen vireilletulopäivänä arvioidaan 17 252,48 euroa (eli kantajan saamatta jääneet tulot 1 232,32 euroa kuukaudessa hänen 1.1.2006 tapahtuneesta eläkkeellepanostaan lukien 1.3.2007 asti)

| — | tilintarkastustuomioistuin on velvoitettava korvaamaan kantajalle yli 13 vuoden aikana aiheutettu henkinen kärsimys, jonka korvattava määrästä tullaan myöhemmin sopimaan asianosaisten kesken |
| --- | --- |

—

tilintarkastustuomioistuin on velvoitettava korvaamaan kantajalle yli 13 vuoden aikana aiheutettu henkinen kärsimys, jonka korvattava määrästä tullaan myöhemmin sopimaan asianosaisten kesken

| — | tilintarkastustuomioistuin on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

tilintarkastustuomioistuin on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja, joka on tilintarkastustuomioistuimen nykyisin eläkkeellä oleva entinen virkamies, riitauttaa etenkin sen laskentatavan, jota sovellettiin siirrettäessä hänen Ranskassa ansaitsemansa eläkeoikeudet yhteisön järjestelmään, koska tuossa laskennassa ei otettu huomioon Association des régimes de retraites complémentairesta (ARRCO) eikä Association générale des institutions de retraite des cadresista (AGIRC) saatuja eläkeoikeuksia.

Kantaja vetoaa kanteensa tueksi seuraavaan neljään kanneperusteeseen: i) henkilöstösääntöjen ja sen liitteen VIII useita määräyksiä on rikottu (etenkin 11 artiklan 2 kohtaa ja liitteessä olevaa 26 artiklaa); ii) henkilöstösääntöjen 24 artiklassa mainittua huolenpito- ja avustamisvelvollisuutta on loukattu; iii) yhdenvertaisen kohtelun ja syrjintäkiellon periaatetta on loukattu; iv) luottamuksensuojan periaatetta on loukattu.

---

| 26.5.2007 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 117/35 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 117/35

---

Kanne 19.3.2007 — M. v. Euroopan lääkevirasto

(Asia F-23/07)

(2007/C 117/55)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: M. (Broxbourne, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: asianajajat S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis ja E. Marchal)

Vastaaja: Euroopan lääkevirasto (EMEA)

Vaatimukset

| — | 25.10.2006 tehty se päätös on kumottava, jolla EMEAn pääjohtaja hylkäsi kantajan vaatimuksen, joka koski asian saattamista työkyvyttömyyslautakunnan käsiteltäväksi |
| --- | --- |

—

25.10.2006 tehty se päätös on kumottava, jolla EMEAn pääjohtaja hylkäsi kantajan vaatimuksen, joka koski asian saattamista työkyvyttömyyslautakunnan käsiteltäväksi

| — | EMEA on velvoitettava maksamaan kantajalle 100 000 euroa vahingonkorvauksena virkavirheestä |
| --- | --- |

—

EMEA on velvoitettava maksamaan kantajalle 100 000 euroa vahingonkorvauksena virkavirheestä

| — | vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja, EMEAn väliaikainen toimihenkilö, joutui 17.3.2005 työtapaturman uhriksi, minkä seurauksena hän väittää menettäneensä kykynsä hoitaa työtään. Hänelle ilmoitettiin 14.2.2006, että hänen sopimustaan ei uusittaisi 15.10.2006 jälkeen. Hänen vaatimuksensa, joka koskee asian saattamista työkyvyttömyyslautakunnan käsiteltäväksi, hylättiin.

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa muun muassa siihen, että muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 31 artiklan ensimmäistä kohtaa ja 33 artiklan ensimmäistä kohtaa, sellaisena kuin virkamiestuomioistuin on niitä tulkinnut asiassa F-119/05, Gesner vastaan SMHV, 16.1.2007 antamassaan tuomiossa (ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa) on rikottu.

---

| 26.5.2007 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 117/36 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 117/36

---

Kanne 15.3.2007 — Lafleur-Tighe v. komissio

(Asia F-24/07)

(2007/C 117/56)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Virginie Lafleur-Tighe (Makati, Filippiinit) (edustajat: asianajaja S. Rodrigues ja asianajaja C. Bernard-Glanz)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

Vaatimukset

| — | Nimittävän viranomaisen päätös sijoittaa kantaja palkkaluokkaan 13, ikälisä 1, päivänä, jolloin kantaja on otettu palvelukseen sopimussuhteisena toimihenkilönä, sellaisena kuin mainittu päätös ilmenee palvelukseenottamista koskevasta sopimuksesta, joka on allekirjoitettu 22.12.2005, on kumottava. |
| --- | --- |

—

Nimittävän viranomaisen päätös sijoittaa kantaja palkkaluokkaan 13, ikälisä 1, päivänä, jolloin kantaja on otettu palvelukseen sopimussuhteisena toimihenkilönä, sellaisena kuin mainittu päätös ilmenee palvelukseenottamista koskevasta sopimuksesta, joka on allekirjoitettu 22.12.2005, on kumottava.

| — | Nimittävälle viranomaiselle on ilmoitettava vaikutukset, joita riidanalaisen päätöksen kumoamisella on, ja erityisesti se, että kantajan työkokemus otetaan huomioon 16.11.1993 lukien eli siitä päivästä lukien, jolloin hän suoritti Bachelor-tutkintonsa, ja että kantaja on taannehtivasti 22.12.2005 lukien sijoitettava palkkaluokkaan 14. |
| --- | --- |

—

Nimittävälle viranomaiselle on ilmoitettava vaikutukset, joita riidanalaisen päätöksen kumoamisella on, ja erityisesti se, että kantajan työkokemus otetaan huomioon 16.11.1993 lukien eli siitä päivästä lukien, jolloin hän suoritti Bachelor-tutkintonsa, ja että kantaja on taannehtivasti 22.12.2005 lukien sijoitettava palkkaluokkaan 14.

| — | Vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

Vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja vetoaa asiassa F-135/06 (1) esittämiensä perusteiden kanssa erittäin samankaltaisiin perusteisiin ja sen lisäksi muun muassa tutkintojen ja ammattipätevyyksien vapaan liikkuvuuden periaatteen loukkaamiseen.

---

(1)  EUVL C 236, 30.12.2006, s. 87.

---

| 26.5.2007 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 117/36 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 117/36

---

Kanne 22.3.2007 — Thomas Bleser v. Euroopan yhteisöjen tuomioistuin

(Asia F-25/07)

(2007/C 117/57)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Thomas Bleser (Nittel, Saksa) (edustaja: asianajaja P. Goergen)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen tuomioistuin

Kantajan vaatimukset

| — | kantajan asettaminen palkkaluokkaan, joka myönnettiin hänelle 16.3.2006 tehdyllä palvelukseen ottamista koskevalla päätöksellä, on kumottava |
| --- | --- |

—

kantajan asettaminen palkkaluokkaan, joka myönnettiin hänelle 16.3.2006 tehdyllä palvelukseen ottamista koskevalla päätöksellä, on kumottava

| — | 1.5.2004 voimaan tulleiden henkilöstösääntöjen liitteen XIII 2 ja 13 artikla ja 32 artikla on kumottava |
| --- | --- |

—

1.5.2004 voimaan tulleiden henkilöstösääntöjen liitteen XIII 2 ja 13 artikla ja 32 artikla on kumottava

| — | kantaja on asetettava valintamenettelyssä ilmoitettuun palkkaluokkaan tai sitä vastaavaan uusien henkilöstösääntöjen mukaiseen palkkaluokkaan (ja ennen 1.5.2004 sovellettujen säännösten mukaiselle tasolle) |
| --- | --- |

—

kantaja on asetettava valintamenettelyssä ilmoitettuun palkkaluokkaan tai sitä vastaavaan uusien henkilöstösääntöjen mukaiseen palkkaluokkaan (ja ennen 1.5.2004 sovellettujen säännösten mukaiselle tasolle)

| — | kantajalle on myönnettävä vahingonkorvauksena palkkauksen erotus |
| --- | --- |

—

kantajalle on myönnettävä vahingonkorvauksena palkkauksen erotus

| — | kantajalle on myönnettävä korvauksena henkisestä vahingosta 10.000 euroa |
| --- | --- |

—

kantajalle on myönnettävä korvauksena henkisestä vahingosta 10.000 euroa

| — | Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanne on suunnattu erityisesti Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien 1.5.2004 voimaan tulleiden henkilöstösääntöjen liitteen XIII 2 ja 13 artiklan ja 32 artiklan säännöksiä vastaan.

Kantaja väittää, että hänen palkkaluokkansa olisi tullut määrittää — hänelle edullisempien — aikaisempien henkilöstösääntöjen mukaisesti, jotka olivat voimassa sinä ajankohtana, jolloin hän teki valintakokeen. Hän perustelee kannettaan sillä, että hänen luokittelunsa loukkaa yhdenvertaisen kohtelun periaatetta ja syrjintäkieltoa sekä ikään perustuvan syrjinnän kieltoa.

Lisäksi kantaja esittää, että yhteisön oikeuden yleisiä periaatteita on loukattu, erityisesti huolipitovelvollisuutta ja oikeudenmukaisen hallinnon periaatetta, avoimuuden periaatetta, luottamuksensuojan periaatetta, oikeusvarmuuden periaatetta, vilpittömän mielen periaatetta, reformatio in peius -kieltoa (heikentämiskielto) sekä kontradiktorista periaatetta.

---

| 26.5.2007 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 117/37 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 117/37

---

Kanne 21.3.2007 — Potoms ja Scillia v. parlamentti

(Asia F-26/07)

(2007/C 117/58)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantajat: Gerrit Potoms (Malines, Belgia) ja Mario Scillia (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis ja E. Marchal)

Vastaaja: Euroopan parlamentti

Vaatimukset

| — | virkamiestuomioistuimen on todettava, että henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevat 5 ja 12 artikla ovat laittomat |
| --- | --- |

—

virkamiestuomioistuimen on todettava, että henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevat 5 ja 12 artikla ovat laittomat

| — | yksittäispäätökset, joilla kantajat nimitetään hallintovirkamiehen virkoihin, on kumottava siltä osin kuin niissä vahvistetaan kantajien palkkaluokat henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevan 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti |
| --- | --- |

—

yksittäispäätökset, joilla kantajat nimitetään hallintovirkamiehen virkoihin, on kumottava siltä osin kuin niissä vahvistetaan kantajien palkkaluokat henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevan 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti

| — | virkamiestuomioistuimen on todettava, että ansioita koskevien pisteiden ja ylennyspisteiden myöntämistä koskevat soveltamistoimenpiteet ovat laittomat siltä osin kuin niissä säädetään ansioita koskevien pisteiden ja ylennyspisteiden poistamisesta, jos virkamies siirtyy tehtäväryhmästä toiseen |
| --- | --- |

—

virkamiestuomioistuimen on todettava, että ansioita koskevien pisteiden ja ylennyspisteiden myöntämistä koskevat soveltamistoimenpiteet ovat laittomat siltä osin kuin niissä säädetään ansioita koskevien pisteiden ja ylennyspisteiden poistamisesta, jos virkamies siirtyy tehtäväryhmästä toiseen

| — | ne yksittäispäätökset on kumottava, joilla poistettiin kantajien entisellä ura-alueellaan saavuttamat ansioita koskevat pisteet ja ylennyspisteet |
| --- | --- |

—

ne yksittäispäätökset on kumottava, joilla poistettiin kantajien entisellä ura-alueellaan saavuttamat ansioita koskevat pisteet ja ylennyspisteet

| — | ne yksittäispäätökset on kumottava, joilla kantajien palkkauksen määrittelemistä varten sovelletaan korjauskerrointa, jonka suuruus on alle 1 |
| --- | --- |

—

ne yksittäispäätökset on kumottava, joilla kantajien palkkauksen määrittelemistä varten sovelletaan korjauskerrointa, jonka suuruus on alle 1

| — | vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantajat vetoavat oikeudellisiin perusteisiin, jotka ovat hyvin samankaltaiset kuin ne, joihin on vedottu asiassa F-31/06 (1).

---

(1)  EUVL C 131, 3.6.2006, s. 50.

---

| 26.5.2007 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 117/37 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 117/37

---

Kanne 26.3.2007 — Sundholm v. komissio

(Asia F-27/07)

(2007/C 117/59)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Asa Sundholm (Bryssel, Begia) (edustaja: asianajajat S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis ja E. Marchal)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

Vaatimukset

| — | Päätös, joka on tehty 2.6.2006 kantajan urakehitystä ajalla 1.7.2001-31.12.2002 koskevan kertomuksen vahvistamisesta ja jolla pantiin täytäntöön Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-86/04, Sundholm vastaan komissio, 20.4.2005 antama tuomio, on kumottava. |
| --- | --- |

—

Päätös, joka on tehty 2.6.2006 kantajan urakehitystä ajalla 1.7.2001-31.12.2002 koskevan kertomuksen vahvistamisesta ja jolla pantiin täytäntöön Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-86/04, Sundholm vastaan komissio, 20.4.2005 antama tuomio, on kumottava.

| — | Vastaaja on velvoitettava suorittamaan tässä oikeudenkäynnin vaiheessa korvauksena henkisestä kärsimyksestä 1 euroa. |
| --- | --- |

—

Vastaaja on velvoitettava suorittamaan tässä oikeudenkäynnin vaiheessa korvauksena henkisestä kärsimyksestä 1 euroa.

| — | Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

Euroopan yhteisöjen komissio on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja vetoaa kanteensa tueksi ensinnäkin EY 233 artiklan rikkomiseen sekä perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiin siltä osin kuin riidanalaisen päätöksen perusteella ei ole mahdollista päätellä, millä tavoin edellä mainitun tuomion perustelut on otettu huomioon.

Lisäksi kantaja väittää, että riidanalaisella päätöksellä ei yhtäältä noudatettu uran arviointiin liittyvän uuden järjestelmän tavoitteita ja päämääriä, ja toisaalta, että päätös oli pätemätön huomautusten ja myönnettyjen arvosanojen välisen ristiriidan takia.

Lopuksi kantaja vetoaa puolustautumisoikeuksien loukkaamiseen siltä osin kuin häntä koskevan arvioinnin perustana olleita tosiseikkoja ei ollut ilmoitettu hänelle ajankohtana, jolloin ne olivat ilmenneet, eikä arviointimenettelyn aikana.

---

| 26.5.2007 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 117/37 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 117/37

---

Kanne 28.3.2007 — Quadu v. parlamentti

(Asia F-29/07)

(2007/C 117/60)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Sandro Quadu (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajaja S. Orlandi, asianajaja A. Coolen, asianajaja J.-N. Louis ja asianajaja E. Marchal)

Vastaaja: Euroopan parlamentti

Vaatimukset

| — | Nimittävän viranomaisen 26.4.2006 tekemä päätös, jolla kantaja nimitetään Euroopan yhteisöjen virkamieheksi, on kumottava siltä osin kuin siinä vahvistetaan kantajan palkkaluokaksi AST 2, ikälisä 3. |
| --- | --- |

—

Nimittävän viranomaisen 26.4.2006 tekemä päätös, jolla kantaja nimitetään Euroopan yhteisöjen virkamieheksi, on kumottava siltä osin kuin siinä vahvistetaan kantajan palkkaluokaksi AST 2, ikälisä 3.

| — | Vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

Vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja, joka tuolloin oli parlamentin väliaikainen toimihenkilö palkkaluokassa C*4, ikälisä 7 ja joka oli läpäissyt sisäisen kilpailun nro C/348, joka koski apulaisvirkailijoita (ura-alue C4-5) ja joka oli julkaistu ennen kuin Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen ja yhteisöjen muuta henkilöstöä koskevien palvelussuhteen ehtojen muuttamisesta 22.3.2004 annettu asetus (EY, Euratom) N:o 723/2004 (1) tuli voimaan, on nimitetty 26.4.2006 tehdyllä päätöksellä virkamieheksi ja sijoitettu palkkaluokkaan AST 2, ikälisä 3.

Kanteessaan kantaja vetoaa muun muassa kilpailuilmoituksen rikkomiseen sekä yhdenvertaisen kohtelun ja syrjintäkiellon periaatteiden loukkaamiseen. Erityisesti hän syyttää hallintoa siitä, että se on tulkinnut henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevaa 5 artiklan 4 kohtaa siten, että virkamiehiksi nimitetyillä väliaikaisilla toimihenkilöillä on oikeus säilyttää aikaisempi palkkaluokkansa ja ikälisänsä ainoastaan siinä tapauksessa, että nimityksestä seuraa siirtyminen ylemmälle ura-alueelle.

---

(1)  EUVL L 124, 27.4.2004, s. 1.

---

| 26.5.2007 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 117/38 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 117/38

---

Kanne 28.3.2007 — Noworyta v. parlamentti

(Asia F-30/07)

(2007/C 117/61)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Lidia Noworyta (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat S. Orlanti, A. Cooolen, J.-N. Louis ja E. Marchal)

Vastaaja: Euroopan parlamentti

Vaatimukset

| — | Nimittävän viranomaisen 28.4.2006 tekemä päätös, jolla hylättiin kantajan esimiehen 20.10.2005 tekemä ehdotus myöntää kantajalle henkilöstösääntöjen liitteessä VI olevassa 3 artiklassa tarkoitettu kiinteämääräinen korvaus erityisolosuhteissa suoritetuista ylityötunneista tai henkilöstösääntöjen 56 a tai 56 b artiklan nojalla muu korvaus. |
| --- | --- |

—

Nimittävän viranomaisen 28.4.2006 tekemä päätös, jolla hylättiin kantajan esimiehen 20.10.2005 tekemä ehdotus myöntää kantajalle henkilöstösääntöjen liitteessä VI olevassa 3 artiklassa tarkoitettu kiinteämääräinen korvaus erityisolosuhteissa suoritetuista ylityötunneista tai henkilöstösääntöjen 56 a tai 56 b artiklan nojalla muu korvaus.

| — | Vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

Vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja vetoaa kanteensa tueksi ensinnäkin sen yleisen periaatteen loukkaamiseen, jonka mukaan työntekijöihin sovellettavien työsuhteen ehtojen on oltava oikeudenmukaisia erityisesti työajan ja suoritettujen ylistyötuntien perusteella maksettavan korvauksen osalta tai hänen työaikansa järjestämiseen liittyvien erityispiirteiden johdosta.

Erityisesti kantaja väittää, että erotuksena henkilöstösääntöjen 56 a ja 56 b artiklasta henkilöstösääntöjen liitteessä VI olevassa 3 artiklassa ei säädetä mahdollisuudesta myöntää kiinteämääräistä korvausta erityisissä työskentelyolosuhteissa suoritetuista ylityötunneista sillä perusteella, että nämä tunnit on suoritettu tavanomaisen työajan puitteissa. Kantajan mukaan nimittävä viranomainen on tehnyt oikeudellisen virheen lisätessään kyseisen edellytyksen sisäisiin suoritettujen ylityötuntien korvaamista koskeviin sääntöihin.

Nimittävä viranomainen on myös tehnyt oikeudellisen virheen todetessaan, että 1.5.2004 lähtien palvelukseen otetut virkamiehet eivät voi saada tällaista korvausta, vaikka tällaisesta mahdollisuudesta säädetään nimenomaisesti mainittujen sisäisten sääntöjen 1 artiklassa.

Lisäksi kantaja väittää, että päätös, jolla häneltä evättiin kaikenlainen hänen erityisolosuhteissa työskentelynsä perusteella maksettava korvaus, oli vastoin henkilöstösääntöjen 56 a ja 56 b artiklaa sekä yhdenvertaisen kohtelun periaatetta.

Lopuksi kantajan mukaan parlamentin näkemys ei ole johdonmukainen siltä osin kuin johdon pääosaston pääjohtaja väitti, että puhelinvaihteessa ei kukaan tee ylityötunteja tavanomaisen työajan puitteissa, vaikka nimittävä viranomainen on puolestaan katsonut, että vireillä oli tutkimus kyseisen yksikön työehtojen yhdenmukaistamista koskevien mahdollisuuksien selvittämiseksi juuri yleisen/tavanomaisen työajan ulkopuolella noudatettujen epätavanomaisten työaikojen johdosta.

---

| 26.5.2007 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 117/38 |
| --- | --- | --- | --- |

26.5.2007

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 117/38

---

Kanne 2.4.2007 — Françoise Putterie-de-Beukelaer v. komissio

(Asia F-31/07)

(2007/C 117/62)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Françoise Putterie-de-Beukelaer (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja E. Boigelot)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

Vaatimukset

| — | kantajan urakehitystä koskeva kertomus ajalta 1.1.2005-31.12.2005 on kumottava, mukaan luettuna siihen liittyvät valitusmenettelyt ja muut päätökset ja erityisesti kohta 6.5 ”Kyvykkyys ”sikäli kuin siinä ei myönnetä kantajalla olevan ura-alueeseen B* kuuluvan toimen hoitamisessa vaadittavia ominaisuuksia |
| --- | --- |

—

kantajan urakehitystä koskeva kertomus ajalta 1.1.2005-31.12.2005 on kumottava, mukaan luettuna siihen liittyvät valitusmenettelyt ja muut päätökset ja erityisesti kohta 6.5 ”Kyvykkyys ”sikäli kuin siinä ei myönnetä kantajalla olevan ura-alueeseen B* kuuluvan toimen hoitamisessa vaadittavia ominaisuuksia

| — | vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

vastaaja on velvoitettava korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja vetoaa kanteensa tueksi ensinnäkin siihen seikkaan, että hallinto on tehnyt ilmeisen arviointivirheen, koska se ei ole myöntänyt kantajalla olevan ura-alueeseen B* kuuluvan toimen hoitamisessa vaadittavia ominaisuuksia Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen (jäljempänä henkilöstösäännöt) liitteessä XIII olevan 10 artiklan 3 kohdan mukaisen todistusmenettelyn soveltamiseksi. Erityisesti kantaja väittää, että toisin kuin hänen urakehitystään koskevassa kertomuksessa on todettu, hänen tehtävänsä tietotekniikkakoulutuksesta vastaavana henkilönä kuuluvat ura-alueen B* piiriin.

Toiseksi kantaja vetoaa henkilöstösääntöjen 26 artiklan rikkomiseen ja puolustautumisoikeuksia, avoimuutta ja kontradiktorista menettelyä sekä hyvää henkilöstöhallintoa koskevien periaatteiden loukkaamiseen. Erityisesti hän väittää, että eräitä asiakirjoja, joita käytettiin hänen arvioinnissaan, ei esitetty hänelle riittävän ajoissa.

Kolmanneksi kantaja vetoaa henkilöstösääntöjen 25 artiklan 2 kohdan rikkomiseen ja perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiin.

Neljänneksi kantaja väittää, että asiassa on loukattu henkilöstön yhdenvertaisen kohtelun ja syrjimättömyyden periaatetta sikäli kuin tietotekniikkakoulutuksesta vastaavan henkilön tehtäviä on todistusmenettelyä varten arvioitu eritavalla riippuen pääosastosta ja esimiehestä.

---