# Den Europæiske Unions C 140/2007

| | ISSN 1725-2393 |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | C 140 |
| | |
| Dansk udgave | Meddelelser og oplysninger | 50. årgang23. juni 2007 |

ISSN 1725-2393

Den Europæiske Unions

Tidende

C 140

Dansk udgave

Meddelelser og oplysninger

50. årgang23. juni 2007

---

| Informationsnummer | Indhold | Side |
| --- | --- | --- |
| | IV   Oplysninger |
| | OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER OG ORGANER |
| | Domstolen |
| 2007/C 140/01 | Domstolens seneste offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende
  EUT C 129 af 9.6.2007 | 1 |

Informationsnummer

Indhold

Side

IV   Oplysninger

OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER OG ORGANER

Domstolen

2007/C 140/01

Domstolens seneste offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende
  EUT C 129 af 9.6.2007

Den Europæiske Unions Tidende

1

| | V   Øvrige meddelelser |
| --- | --- |
| | RETLIGE MEDDELELSER |
| | Domstolen |
| 2007/C 140/02 | Sag C-391/04: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 10. maj 2007 — Ypourgos Oikonomikon, Proïstamenos DOY Amfissas mod Charilaos Georgakis (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Symvoulio tis Epikrateias — Grækenland) (Direktiv 89/592/EØF — insiderhandel — begreberne intern viden og udnyttelse af intern viden — børstransaktioner, som er forudgående aftalt og gennemføres inden for en gruppe personer, der kan anses for insidere — kunstig stigning i kursen på de værdipapirer, der overdrages) | 2 |
| 2007/C 140/03 | Sag C-508/04: Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 10. maj 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Republikken Østrig (Traktatbrud — direktiv 92/43/EØF — bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter — gennemførelsesforanstaltninger) | 2 |
| 2007/C 140/04 | Sag C-252/05: Domstolens dom (Anden Afdeling) af 10. maj 2007 — Thames Water Utilities Ltd, Regina mod South East London Division, Bromley Magistrates' Court (anmodning om præjudiciel afgørelse fra High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) — Det Forenede Kongerige) (Affald — direktiv 75/442/EØF, 91/156/EØF og 91/271/EØF — spildevandsudslip fra et kloaknet — kvalifikation — anvendelsesområde for direktiv 75/442/EØF og 91/271/EØF) | 3 |
| 2007/C 140/05 | Sag C-303/05: Domstolens dom (Store Afdeling) af 3. maj 2007 — Advocaten voor de Wereld VZW mod Leden van de Ministerraad (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Arbitragehof — Belgien) (Politisamarbejde og retligt samarbejde i kriminalsager — artikel 6, stk. 2, EU og artikel 34, stk. 2, litra b), EU — rammeafgørelse 2002/584/RIA — den europæiske arrestordre og procedurerne for overgivelse mellem medlemsstaterne — indbyrdes tilnærmelse af de nationale lovgivninger — ophævelse af kontrol af dobbelt strafbarhed — gyldighed) | 3 |
| 2007/C 140/06 | Sag C-328/05 P: Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 10. maj 2007 — SGL Carbon AG mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (Appel — konkurrence — kartel — retningslinjer for bødeberegningen — samarbejdsmeddelelsen — princippet non bis in idem) | 4 |
| 2007/C 140/07 | Sag C-386/05: Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 3. maj 2007 — Color Drack GmbH mod Lexx International Vertriebs GmbH (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Oberster Gerichtshof — Østrig) (Retternes kompetence, anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område — forordning (EF) nr. 44/2001 — specielle kompetenceregler — artikel 5, nr. 1, litra b), første led — retten på opfyldelsesstedet for den kontraktmæssige forpligtelse, som ligger til grund for sagen — salg af varer — varer leveret på forskellige steder i en medlemsstat) | 4 |
| 2007/C 140/08 | Sag C-391/06: Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 3. maj 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Irland (Traktatbrud — direktiv 2003/4/EF — fri adgang til oplysninger — miljøoplysninger — manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist) | 5 |
| 2007/C 140/09 | Sag C-407/06: Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 10. maj 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Belgien (Traktatbrud — direktiv 2003/105/EF — beskyttelse af arbejdstagere — risiko for større uheld med farlige stoffer — manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist) | 5 |
| 2007/C 140/10 | Sag C-33/07: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Dâmboviţa (Rumænien) den 24. januar 2007 — Ministerul Administraţiei şi Internelor — Direcţia Generală de Paşapoarte Bucureşti mod Gheorghe Jipa | 6 |
| 2007/C 140/11 | Sag C-139/07 P: Appel iværksat den 8. marts 2007 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber til prøvelse af dom afsagt den 14. december 2006 af Retten i Første Instans (Femte Afdeling) i sag T-237/02, Technische Glaswerke Ilmenau GmbH mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber | 6 |
| 2007/C 140/12 | Sag C-152/07: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesverwaltungsgericht (Tyskland) den 20. marts 2007 — Arcor AG & Co. KG mod Bundesrepublik Deutschland | 7 |
| 2007/C 140/13 | Sag C-153/07: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesverwaltungsgericht (Tyskland) den 20. marts 2007 — Communication Services TELE2 GmbH mod Bundesrepublik Deutschland | 8 |
| 2007/C 140/14 | Sag C-154/07: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesverwaltungsgericht (Tyskland) den 20. marts 2007 — Firma 01051 Telekom GmbH mod Bundesrepublik Deutschland | 8 |
| 2007/C 140/15 | Sag C-156/07: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Consiglio di Stato (Italien) den 21. marts 2007 — Salvatore Aiello m.fl. mod Comune di Milano, Sindaco di Milano, Comitato tecnico — scientifico per l'emergenza del traffico e della mobilità nella città di Milano, Provincia di Milano, Regione Lombardia, Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dell'Interno, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Euromilano SpA og Metropolitana milanese SpA | 9 |
| 2007/C 140/16 | Sag C-161/07: Sag anlagt den 23. marts 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Republikken Østrig | 9 |
| 2007/C 140/17 | Sag C-162/07: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Corte suprema di cassazione (Italien) den 26. marts 2007 — Ampliscientifica Srl, Amplifin SpA mod Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate | 10 |
| 2007/C 140/18 | Sag C-171/07: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Verwaltungsgericht des Saarlandes (Tyskland) den 30. marts 2007 — Apothekerkammer des Saarlandes, Marion Schneider, Michael Holzapfel, Dr. Fritz Trennheuser og Deutscher Apothekerverband eV. mod delstaten Saarland og Ministerium für Justiz, Gesundheit und Sociales, adciteret: DocMorris NV | 11 |
| 2007/C 140/19 | Sag C-172/07: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Verwaltungsgericht des Saarlandes (Tyskland) den 30. marts 2007 — Apoteker Helga Neumann-Seiwert mod delstaten Saarland og Ministerium für Justiz, Gesundheit und Sociales, adciteret DocMorris NV | 11 |
| 2007/C 140/20 | Sag C-174/07: Sag anlagt den 30. marts 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik | 12 |
| 2007/C 140/21 | Sag C-194/07: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Consiglio di Stato (Italien) den 4. april 2007 — SAVA og C. Srl, SIEME Srl, GRADED SpA mod Mostra d'Oltremare SpA m.fl. | 13 |
| 2007/C 140/22 | Sag C-204/07 P: Appel iværksat den 16. april 2007 af C.A.S. SpA til prøvelse af dom afsagt den 6. februar 2007 af Retten i Første Instans (Femte Afdeling) i sag T-23/03, C.A.S. SpA mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber | 13 |
| 2007/C 140/23 | Sag C-205/07: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Hof van Beroep te Gent (Belgien) den 19. april 2007 — straffesag mod Lodewijk Gysbrechts og Santurel Inter BVBA | 14 |
| 2007/C 140/24 | Sag C-207/07: Sag anlagt den 19. april 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Spanien | 15 |
| 2007/C 140/25 | Sag C-209/07: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Supreme Court (Irland) den 20. april 2007 — The Competition Authority mod Beef Industry Development Society Ltd og Barry Brothers (Carrigmore) Meats Ltd | 15 |
| 2007/C 140/26 | Sag C-213/07: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Symvoulio tis Epikratias (Grækenland) den 23. april 2007 Michaniki AE mod Ethniko Symvoulio Radiotileorasis, Ypourgos Epikratias, Pantechniki AE og Syndesmos Epichirision Periodikou Typou | 16 |
| 2007/C 140/27 | Sag C-223/07: Sag anlagt den 3. maj 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Sverige | 17 |
| 2007/C 140/28 | Sag C-235/07: Sag anlagt den 10. maj 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Forbundsrepublikken Tyskland | 17 |
| | Retten i Første Instans |
| 2007/C 140/29 | Sag T-357/02: Dom afsagt af Retten i Første Instans den 3. maj 2007 — Freistaat Sachsen mod Kommissionen (Statsstøtte — støtte givet af delstaten Sachsens myndigheder — støtteordning til fordel for små og mellemstore virksomheder — den hurtige godkendelsesprocedure — tidsmæssig anvendelse af fællesskabsrammebestemmelserne og fritagelsesforordningen for støtte til fordel for små og mellemstore virksomheder — påtænkt støtte anmeldt før fritagelsesforordningens ikrafttræden — berettiget forventning — retssikkerhed — fuldstændig anmeldelse) | 19 |
| 2007/C 140/30 | Sag T-219/04: Dom afsagt af Retten i Første Instans den 3. maj 2007 — Spanien mod Kommissionen (Fiskeri — udviklingen i medlemsstaternes fiskerflådekapacitet — tilgangs- og afgangsordning — Komitéen for Fiskeri og Akvakultur — regler om sprog) | 19 |
| 2007/C 140/31 | Sag T-255/04: Dom afsagt af Retten i Første Instans den 10. maj 2007 — Negenman mod Kommissionen (Personalesag — tjenestemænd — barselsorlov — sygeorlov — forventet fødselsdato — påbegyndelse af barselsorlov) | 19 |
| 2007/C 140/32 | Sag T-261/04: Dom afsagt af Retten i Første Instans den 3. maj 2007 — Crespinet mod Kommissionen (Tjenestemænd — forfremmelse — forfremmelsesåret 2003 — tildeling af prioritetspoint) | 20 |
| 2007/C 140/33 | Sag T-271/04: Dom afsagt af Retten i Første Instans den 8. maj 2007 — Citymo mod Kommissionen (Ansvar i kontraktforhold — voldgiftsbestemmelse — lejekontrakt — afvisning — ansvar uden for kontraktforhold — forhandlinger med henblik på indgåelse af kontrakt — ugyldighedsindsigelse — berettiget forventning — god tro — retsmisbrug — økonomisk skade — mistet mulighed) | 20 |
| 2007/C 140/34 | Sag T-343/04: Dom afsagt af Retten i Første Instans den 3. maj 2007 — Tsarnavas mod Kommissionen (Tjenestemænd — bedømmelsesrapport — ugyldighed — annullationssøgsmål — retlig interesse — erstatningssøgsmål — afvisning) | 21 |
| 2007/C 140/35 | Sag T-99/05: Dom afsagt af Retten i Første Instans den 10. maj 2007 — Spanien mod Kommissionen (Fiskeri — forordning (EF) nr. 494/2002 — bevarelse af havets ressourcer — retsgrundlag — princippet om forbud mod forskelsbehandling — begrundelsespligt) | 21 |
| 2007/C 140/36 | Forenede sager T-239/05, T-240/05, T-245/05 — T-247/05, T-255/05, T-274/05 — T-280/05: Dom afsagt af Retten i Første Instans den 15. maj 2007 — Black & Decker mod KHIM — Atlas Copco (tredimensionel gengivelse af et elektrisk værktøj i gult og sort) (EF-varemærker — indsigelsessag — indsigelsessagens behandlingstid — fremsendelse pr. telefax — formaliteten — entydig angivelse af det ældre varemærke — regel 18, stk. 1, i forordning (EF) nr. 2868/95) | 21 |
| 2007/C 140/37 | Sag T-47/06: Dom afsagt af Retten i Første Instans den 10. maj 2007 — Antartica mod KHIM — Nasdaq Stock Market (nasdaq) (EF-varemærker — indsigelsessag — ansøgning om EF-figurmærket nasdaq — det ældre EF-ordmærke NASDAQ — relativ registreringshindring — velkendt varemærke — artikel 8, stk. 5, i forordning (EF) nr. 40/94) | 22 |
| 2007/C 140/38 | Sag T-30/03: Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 23. april 2007 — SID mod Kommissionen (Statsstøtte — beslutning om ikke at gøre indsigelse — annullationssøgsmål — formaliteten — partsbegrebet — fagforening) | 22 |
| 2007/C 140/39 | Sag T-387/04: Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 30. april 2007 — EnBW Energie Baden-Württemberg mod Kommissionen (Annullationssøgsmål — direktiv 2003/87/EF — ordninger for handel med kvoter for drivhusgasemissioner — Tysklands nationale plan for tildeling af emissionskvoter — statsstøtte — søgsmålsinteresse — afvisning) | 23 |
| 2007/C 140/40 | Sag T-415/04: Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 26. april 2007 — Tebaldi m.fl. mod Kommissionen (Personalesag — tjenestemænd — forfremmelse — forfremmelsesåret 2003 — afslag på forfremmelse — tildeling af forfremmelsespoint — åbenbart, at sagen må afvises) | 23 |
| 2007/C 140/41 | Sag T-297/05 R: Kendelse afsagt af præsidenten for Retten i Første Instans den 2. maj 2007 — IPK International World Tourism Marketing Consultants mod Kommissionen (Særlige rettergangsformer — artikel 256 EF — sagens genstand — formaliteten — manglende uopsættelighed) | 24 |
| 2007/C 140/42 | Sag T-12/07 R: Kendelse afsagt af præsidenten for Retten i Første Instans den 3. maj 2007 — Polimeri Europa mod Kommissionen (Særlige rettergangsformer — konkurrence — begæring om foreløbige forholdsregler — pålæg til tredjemand — afvisning) | 24 |
| 2007/C 140/43 | Sag T-71/07 R: Kendelse afsagt af præsidenten for Retten i Første Instans den 4. maj 2007 — Icuna.Com mod Parlamentet (Offentlige indkøb — Fællesskabets udbudsprocedure — foreløbige forholdsregler — manglende uopsættelighed) | 24 |
| 2007/C 140/44 | Sag T-103/07: Sag anlagt den 2. april 2007 — Fratex Indústria e Comércio, Lda. mod KHIM — USA Track & Field (TRACK & FIELD USA) | 25 |
| 2007/C 140/45 | Sag T-109/07: Sag anlagt den 11. april 2007 — L'Oréal mod KHIM — Spa Monopole (SPA THERAPY) | 25 |
| 2007/C 140/46 | Sag T-110/07: Sag anlagt den 16. april 2007 — Siemens mod Kommissionen | 26 |
| 2007/C 140/47 | Sag T-113/07: Sag anlagt den 18. april 2007 — Toshiba mod Kommissionen | 26 |
| 2007/C 140/48 | Sag T-116/07: Sag anlagt den 17. april 2007 — Frankrig mod Kommissionen | 27 |
| 2007/C 140/49 | Sag T-117/07: Sag anlagt den 18. april 2007 — Areva m.fl. mod Kommissionen | 28 |
| 2007/C 140/50 | Sag T-120/07: Sag anlagt den 16. april 2007 — MBI Immobilien og MB System mod Kommissionen | 29 |
| 2007/C 140/51 | Sag T-121/07: Sag anlagt den 18. april 2007 — Alstom mod Kommissionen | 30 |
| 2007/C 140/52 | Sag T-122/07: Sag anlagt den 17. april 2007 — Siemens og VA TECH Transmission & Distribution mod Kommissionen | 31 |
| 2007/C 140/53 | Sag T-123/07: Sag anlagt den 17. april 2007 — Siemens Transmission & Distribution mod Kommissionen | 31 |
| 2007/C 140/54 | Sag T-124/07: Sag anlagt den 17. april 2007 — Siemens Transmission & Distribution og Nuova Magrini Galileo mod Kommissionen | 32 |
| 2007/C 140/55 | Sag T-125/07: Sag anlagt den 16. april 2007 — Scientific and Technological Committee m.fl. mod Potocnik m.fl., medlemmer af Kommissionen | 33 |
| 2007/C 140/56 | Sag T-126/07: Sag anlagt den 20. april 2007 — Allos Walter Lang mod KHIM — Kokoriko (Coco Rico) | 33 |
| 2007/C 140/57 | Sag T-127/07 P: Appel iværksat den 20. april 2007 af Bligny til prøvelse af kendelse afsagt den 15. februar 2007 af Retten for EU-personalesager i sag F-142/06, Bligny mod Kommissionen | 34 |
| 2007/C 140/58 | Sag T-128/07: Sag anlagt den 23. april 2007 — Suez mod KHIM (Delivering the essentials of life) | 34 |
| 2007/C 140/59 | Sag T-129/07: Sag anlagt den 17. april 2007 — Irland mod Kommissionen | 35 |
| 2007/C 140/60 | Sag T-130/07: Sag anlagt den 19. april 2007 — Aughinish Alumina mod Kommissionen | 35 |
| 2007/C 140/61 | Sag T-132/07: Sag anlagt den 19. april 2007 — Fuji Electric Holdings og Fuji Electric Systems mod Kommissionen | 36 |
| 2007/C 140/62 | Sag T-133/07: Sag anlagt den 18. april 2007 — Mitsubishi Electric mod Kommissionen | 37 |
| 2007/C 140/63 | Sag T-135/07: Sag anlagt den 9. april 2007 — Italien mod Kommissionen | 38 |
| 2007/C 140/64 | Sag T-136/07: Sag anlagt den 30. april 2007 — Colgate-Palmolive mod KHIM — CMS Hasche Sigle (VISIBLE WHITE) | 39 |
| 2007/C 140/65 | Sag T-141/07: Sag anlagt den 4. maj 2007 — General Technic-Otis mod Kommissionen | 39 |
| 2007/C 140/66 | Sag T-142/07: Sag anlagt den 4. maj 2007 — General Technic mod Kommissionen | 40 |
| 2007/C 140/67 | Sag T-143/07: Sag anlagt den 30. april 2007 — UMG Recordings mod KHIM — Osman (MOTOWN) | 41 |
| 2007/C 140/68 | Sag T-155/07: Sag anlagt den 4.maj 2007 — Euro-Information mod KHIM (CYBERBOURSE) | 42 |
| 2007/C 140/69 | Sag T-156/07: Sag anlagt den 9. maj 2007 — Spanien mod Kommissionen | 42 |
| 2007/C 140/70 | Sag T-157/07: Sag anlagt den 9. maj 2007 — People's Mojahedin Organization of Iran mod Rådet | 43 |
| 2007/C 140/71 | Sag T-160/07: Sag anlagt den 7. maj 2007 — Lancôme mod KHIM — CMS Hasche Sigle (COLOR EDITION) | 43 |
| | Retten for EU-Personalesager |
| 2007/C 140/72 | Sag F-35/07: Sag anlagt den 16. april 2007 — Klug mod Det Europæiske Lægemiddelagentur | 45 |
| 2007/C 140/73 | Sag F-38/07: Sag anlagt den 20. april 2007 — Caleprico mod Kommissionen | 45 |
| 2007/C 140/74 | Sag F-41/07: Sag anlagt den 2. maj 2007 — Fernandez García og García Rato mod Domstolen | 46 |
| 2007/C 140/75 | Sag F-42/07: Sag anlagt den 10. maj 2007 — Prieto mod Parlamentet | 47 |

V   Øvrige meddelelser

RETLIGE MEDDELELSER

Domstolen

2007/C 140/02

Sag C-391/04: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 10. maj 2007 — Ypourgos Oikonomikon, Proïstamenos DOY Amfissas mod Charilaos Georgakis (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Symvoulio tis Epikrateias — Grækenland) (Direktiv 89/592/EØF — insiderhandel — begreberne intern viden og udnyttelse af intern viden — børstransaktioner, som er forudgående aftalt og gennemføres inden for en gruppe personer, der kan anses for insidere — kunstig stigning i kursen på de værdipapirer, der overdrages)

2

2007/C 140/03

Sag C-508/04: Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 10. maj 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Republikken Østrig (Traktatbrud — direktiv 92/43/EØF — bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter — gennemførelsesforanstaltninger)

2

2007/C 140/04

Sag C-252/05: Domstolens dom (Anden Afdeling) af 10. maj 2007 — Thames Water Utilities Ltd, Regina mod South East London Division, Bromley Magistrates' Court (anmodning om præjudiciel afgørelse fra High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) — Det Forenede Kongerige) (Affald — direktiv 75/442/EØF, 91/156/EØF og 91/271/EØF — spildevandsudslip fra et kloaknet — kvalifikation — anvendelsesområde for direktiv 75/442/EØF og 91/271/EØF)

3

2007/C 140/05

Sag C-303/05: Domstolens dom (Store Afdeling) af 3. maj 2007 — Advocaten voor de Wereld VZW mod Leden van de Ministerraad (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Arbitragehof — Belgien) (Politisamarbejde og retligt samarbejde i kriminalsager — artikel 6, stk. 2, EU og artikel 34, stk. 2, litra b), EU — rammeafgørelse 2002/584/RIA — den europæiske arrestordre og procedurerne for overgivelse mellem medlemsstaterne — indbyrdes tilnærmelse af de nationale lovgivninger — ophævelse af kontrol af dobbelt strafbarhed — gyldighed)

3

2007/C 140/06

Sag C-328/05 P: Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 10. maj 2007 — SGL Carbon AG mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (Appel — konkurrence — kartel — retningslinjer for bødeberegningen — samarbejdsmeddelelsen — princippet non bis in idem)

4

2007/C 140/07

Sag C-386/05: Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 3. maj 2007 — Color Drack GmbH mod Lexx International Vertriebs GmbH (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Oberster Gerichtshof — Østrig) (Retternes kompetence, anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område — forordning (EF) nr. 44/2001 — specielle kompetenceregler — artikel 5, nr. 1, litra b), første led — retten på opfyldelsesstedet for den kontraktmæssige forpligtelse, som ligger til grund for sagen — salg af varer — varer leveret på forskellige steder i en medlemsstat)

4

2007/C 140/08

Sag C-391/06: Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 3. maj 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Irland (Traktatbrud — direktiv 2003/4/EF — fri adgang til oplysninger — miljøoplysninger — manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist)

5

2007/C 140/09

Sag C-407/06: Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 10. maj 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Belgien (Traktatbrud — direktiv 2003/105/EF — beskyttelse af arbejdstagere — risiko for større uheld med farlige stoffer — manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist)

5

2007/C 140/10

Sag C-33/07: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Dâmboviţa (Rumænien) den 24. januar 2007 — Ministerul Administraţiei şi Internelor — Direcţia Generală de Paşapoarte Bucureşti mod Gheorghe Jipa

6

2007/C 140/11

Sag C-139/07 P: Appel iværksat den 8. marts 2007 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber til prøvelse af dom afsagt den 14. december 2006 af Retten i Første Instans (Femte Afdeling) i sag T-237/02, Technische Glaswerke Ilmenau GmbH mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

6

2007/C 140/12

Sag C-152/07: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesverwaltungsgericht (Tyskland) den 20. marts 2007 — Arcor AG & Co. KG mod Bundesrepublik Deutschland

7

2007/C 140/13

Sag C-153/07: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesverwaltungsgericht (Tyskland) den 20. marts 2007 — Communication Services TELE2 GmbH mod Bundesrepublik Deutschland

8

2007/C 140/14

Sag C-154/07: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesverwaltungsgericht (Tyskland) den 20. marts 2007 — Firma 01051 Telekom GmbH mod Bundesrepublik Deutschland

8

2007/C 140/15

Sag C-156/07: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Consiglio di Stato (Italien) den 21. marts 2007 — Salvatore Aiello m.fl. mod Comune di Milano, Sindaco di Milano, Comitato tecnico — scientifico per l'emergenza del traffico e della mobilità nella città di Milano, Provincia di Milano, Regione Lombardia, Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dell'Interno, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Euromilano SpA og Metropolitana milanese SpA

9

2007/C 140/16

Sag C-161/07: Sag anlagt den 23. marts 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Republikken Østrig

9

2007/C 140/17

Sag C-162/07: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Corte suprema di cassazione (Italien) den 26. marts 2007 — Ampliscientifica Srl, Amplifin SpA mod Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate

10

2007/C 140/18

Sag C-171/07: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Verwaltungsgericht des Saarlandes (Tyskland) den 30. marts 2007 — Apothekerkammer des Saarlandes, Marion Schneider, Michael Holzapfel, Dr. Fritz Trennheuser og Deutscher Apothekerverband eV. mod delstaten Saarland og Ministerium für Justiz, Gesundheit und Sociales, adciteret: DocMorris NV

11

2007/C 140/19

Sag C-172/07: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Verwaltungsgericht des Saarlandes (Tyskland) den 30. marts 2007 — Apoteker Helga Neumann-Seiwert mod delstaten Saarland og Ministerium für Justiz, Gesundheit und Sociales, adciteret DocMorris NV

11

2007/C 140/20

Sag C-174/07: Sag anlagt den 30. marts 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik

12

2007/C 140/21

Sag C-194/07: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Consiglio di Stato (Italien) den 4. april 2007 — SAVA og C. Srl, SIEME Srl, GRADED SpA mod Mostra d'Oltremare SpA m.fl.

13

2007/C 140/22

Sag C-204/07 P: Appel iværksat den 16. april 2007 af C.A.S. SpA til prøvelse af dom afsagt den 6. februar 2007 af Retten i Første Instans (Femte Afdeling) i sag T-23/03, C.A.S. SpA mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

13

2007/C 140/23

Sag C-205/07: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Hof van Beroep te Gent (Belgien) den 19. april 2007 — straffesag mod Lodewijk Gysbrechts og Santurel Inter BVBA

14

2007/C 140/24

Sag C-207/07: Sag anlagt den 19. april 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Spanien

15

2007/C 140/25

Sag C-209/07: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Supreme Court (Irland) den 20. april 2007 — The Competition Authority mod Beef Industry Development Society Ltd og Barry Brothers (Carrigmore) Meats Ltd

15

2007/C 140/26

Sag C-213/07: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Symvoulio tis Epikratias (Grækenland) den 23. april 2007 Michaniki AE mod Ethniko Symvoulio Radiotileorasis, Ypourgos Epikratias, Pantechniki AE og Syndesmos Epichirision Periodikou Typou

16

2007/C 140/27

Sag C-223/07: Sag anlagt den 3. maj 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Sverige

17

2007/C 140/28

Sag C-235/07: Sag anlagt den 10. maj 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Forbundsrepublikken Tyskland

17

Retten i Første Instans

2007/C 140/29

Sag T-357/02: Dom afsagt af Retten i Første Instans den 3. maj 2007 — Freistaat Sachsen mod Kommissionen (Statsstøtte — støtte givet af delstaten Sachsens myndigheder — støtteordning til fordel for små og mellemstore virksomheder — den hurtige godkendelsesprocedure — tidsmæssig anvendelse af fællesskabsrammebestemmelserne og fritagelsesforordningen for støtte til fordel for små og mellemstore virksomheder — påtænkt støtte anmeldt før fritagelsesforordningens ikrafttræden — berettiget forventning — retssikkerhed — fuldstændig anmeldelse)

19

2007/C 140/30

Sag T-219/04: Dom afsagt af Retten i Første Instans den 3. maj 2007 — Spanien mod Kommissionen (Fiskeri — udviklingen i medlemsstaternes fiskerflådekapacitet — tilgangs- og afgangsordning — Komitéen for Fiskeri og Akvakultur — regler om sprog)

19

2007/C 140/31

Sag T-255/04: Dom afsagt af Retten i Første Instans den 10. maj 2007 — Negenman mod Kommissionen (Personalesag — tjenestemænd — barselsorlov — sygeorlov — forventet fødselsdato — påbegyndelse af barselsorlov)

19

2007/C 140/32

Sag T-261/04: Dom afsagt af Retten i Første Instans den 3. maj 2007 — Crespinet mod Kommissionen (Tjenestemænd — forfremmelse — forfremmelsesåret 2003 — tildeling af prioritetspoint)

20

2007/C 140/33

Sag T-271/04: Dom afsagt af Retten i Første Instans den 8. maj 2007 — Citymo mod Kommissionen (Ansvar i kontraktforhold — voldgiftsbestemmelse — lejekontrakt — afvisning — ansvar uden for kontraktforhold — forhandlinger med henblik på indgåelse af kontrakt — ugyldighedsindsigelse — berettiget forventning — god tro — retsmisbrug — økonomisk skade — mistet mulighed)

20

2007/C 140/34

Sag T-343/04: Dom afsagt af Retten i Første Instans den 3. maj 2007 — Tsarnavas mod Kommissionen (Tjenestemænd — bedømmelsesrapport — ugyldighed — annullationssøgsmål — retlig interesse — erstatningssøgsmål — afvisning)

21

2007/C 140/35

Sag T-99/05: Dom afsagt af Retten i Første Instans den 10. maj 2007 — Spanien mod Kommissionen (Fiskeri — forordning (EF) nr. 494/2002 — bevarelse af havets ressourcer — retsgrundlag — princippet om forbud mod forskelsbehandling — begrundelsespligt)

21

2007/C 140/36

Forenede sager T-239/05, T-240/05, T-245/05 — T-247/05, T-255/05, T-274/05 — T-280/05: Dom afsagt af Retten i Første Instans den 15. maj 2007 — Black & Decker mod KHIM — Atlas Copco (tredimensionel gengivelse af et elektrisk værktøj i gult og sort) (EF-varemærker — indsigelsessag — indsigelsessagens behandlingstid — fremsendelse pr. telefax — formaliteten — entydig angivelse af det ældre varemærke — regel 18, stk. 1, i forordning (EF) nr. 2868/95)

21

2007/C 140/37

Sag T-47/06: Dom afsagt af Retten i Første Instans den 10. maj 2007 — Antartica mod KHIM — Nasdaq Stock Market (nasdaq) (EF-varemærker — indsigelsessag — ansøgning om EF-figurmærket nasdaq — det ældre EF-ordmærke NASDAQ — relativ registreringshindring — velkendt varemærke — artikel 8, stk. 5, i forordning (EF) nr. 40/94)

22

2007/C 140/38

Sag T-30/03: Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 23. april 2007 — SID mod Kommissionen (Statsstøtte — beslutning om ikke at gøre indsigelse — annullationssøgsmål — formaliteten — partsbegrebet — fagforening)

22

2007/C 140/39

Sag T-387/04: Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 30. april 2007 — EnBW Energie Baden-Württemberg mod Kommissionen (Annullationssøgsmål — direktiv 2003/87/EF — ordninger for handel med kvoter for drivhusgasemissioner — Tysklands nationale plan for tildeling af emissionskvoter — statsstøtte — søgsmålsinteresse — afvisning)

23

2007/C 140/40

Sag T-415/04: Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 26. april 2007 — Tebaldi m.fl. mod Kommissionen (Personalesag — tjenestemænd — forfremmelse — forfremmelsesåret 2003 — afslag på forfremmelse — tildeling af forfremmelsespoint — åbenbart, at sagen må afvises)

23

2007/C 140/41

Sag T-297/05 R: Kendelse afsagt af præsidenten for Retten i Første Instans den 2. maj 2007 — IPK International World Tourism Marketing Consultants mod Kommissionen (Særlige rettergangsformer — artikel 256 EF — sagens genstand — formaliteten — manglende uopsættelighed)

24

2007/C 140/42

Sag T-12/07 R: Kendelse afsagt af præsidenten for Retten i Første Instans den 3. maj 2007 — Polimeri Europa mod Kommissionen (Særlige rettergangsformer — konkurrence — begæring om foreløbige forholdsregler — pålæg til tredjemand — afvisning)

24

2007/C 140/43

Sag T-71/07 R: Kendelse afsagt af præsidenten for Retten i Første Instans den 4. maj 2007 — Icuna.Com mod Parlamentet (Offentlige indkøb — Fællesskabets udbudsprocedure — foreløbige forholdsregler — manglende uopsættelighed)

24

2007/C 140/44

Sag T-103/07: Sag anlagt den 2. april 2007 — Fratex Indústria e Comércio, Lda. mod KHIM — USA Track & Field (TRACK & FIELD USA)

25

2007/C 140/45

Sag T-109/07: Sag anlagt den 11. april 2007 — L'Oréal mod KHIM — Spa Monopole (SPA THERAPY)

25

2007/C 140/46

Sag T-110/07: Sag anlagt den 16. april 2007 — Siemens mod Kommissionen

26

2007/C 140/47

Sag T-113/07: Sag anlagt den 18. april 2007 — Toshiba mod Kommissionen

26

2007/C 140/48

Sag T-116/07: Sag anlagt den 17. april 2007 — Frankrig mod Kommissionen

27

2007/C 140/49

Sag T-117/07: Sag anlagt den 18. april 2007 — Areva m.fl. mod Kommissionen

28

2007/C 140/50

Sag T-120/07: Sag anlagt den 16. april 2007 — MBI Immobilien og MB System mod Kommissionen

29

2007/C 140/51

Sag T-121/07: Sag anlagt den 18. april 2007 — Alstom mod Kommissionen

30

2007/C 140/52

Sag T-122/07: Sag anlagt den 17. april 2007 — Siemens og VA TECH Transmission & Distribution mod Kommissionen

31

2007/C 140/53

Sag T-123/07: Sag anlagt den 17. april 2007 — Siemens Transmission & Distribution mod Kommissionen

31

2007/C 140/54

Sag T-124/07: Sag anlagt den 17. april 2007 — Siemens Transmission & Distribution og Nuova Magrini Galileo mod Kommissionen

32

2007/C 140/55

Sag T-125/07: Sag anlagt den 16. april 2007 — Scientific and Technological Committee m.fl. mod Potocnik m.fl., medlemmer af Kommissionen

33

2007/C 140/56

Sag T-126/07: Sag anlagt den 20. april 2007 — Allos Walter Lang mod KHIM — Kokoriko (Coco Rico)

33

2007/C 140/57

Sag T-127/07 P: Appel iværksat den 20. april 2007 af Bligny til prøvelse af kendelse afsagt den 15. februar 2007 af Retten for EU-personalesager i sag F-142/06, Bligny mod Kommissionen

34

2007/C 140/58

Sag T-128/07: Sag anlagt den 23. april 2007 — Suez mod KHIM (Delivering the essentials of life)

34

2007/C 140/59

Sag T-129/07: Sag anlagt den 17. april 2007 — Irland mod Kommissionen

35

2007/C 140/60

Sag T-130/07: Sag anlagt den 19. april 2007 — Aughinish Alumina mod Kommissionen

35

2007/C 140/61

Sag T-132/07: Sag anlagt den 19. april 2007 — Fuji Electric Holdings og Fuji Electric Systems mod Kommissionen

36

2007/C 140/62

Sag T-133/07: Sag anlagt den 18. april 2007 — Mitsubishi Electric mod Kommissionen

37

2007/C 140/63

Sag T-135/07: Sag anlagt den 9. april 2007 — Italien mod Kommissionen

38

2007/C 140/64

Sag T-136/07: Sag anlagt den 30. april 2007 — Colgate-Palmolive mod KHIM — CMS Hasche Sigle (VISIBLE WHITE)

39

2007/C 140/65

Sag T-141/07: Sag anlagt den 4. maj 2007 — General Technic-Otis mod Kommissionen

39

2007/C 140/66

Sag T-142/07: Sag anlagt den 4. maj 2007 — General Technic mod Kommissionen

40

2007/C 140/67

Sag T-143/07: Sag anlagt den 30. april 2007 — UMG Recordings mod KHIM — Osman (MOTOWN)

41

2007/C 140/68

Sag T-155/07: Sag anlagt den 4.maj 2007 — Euro-Information mod KHIM (CYBERBOURSE)

42

2007/C 140/69

Sag T-156/07: Sag anlagt den 9. maj 2007 — Spanien mod Kommissionen

42

2007/C 140/70

Sag T-157/07: Sag anlagt den 9. maj 2007 — People's Mojahedin Organization of Iran mod Rådet

43

2007/C 140/71

Sag T-160/07: Sag anlagt den 7. maj 2007 — Lancôme mod KHIM — CMS Hasche Sigle (COLOR EDITION)

43

Retten for EU-Personalesager

2007/C 140/72

Sag F-35/07: Sag anlagt den 16. april 2007 — Klug mod Det Europæiske Lægemiddelagentur

45

2007/C 140/73

Sag F-38/07: Sag anlagt den 20. april 2007 — Caleprico mod Kommissionen

45

2007/C 140/74

Sag F-41/07: Sag anlagt den 2. maj 2007 — Fernandez García og García Rato mod Domstolen

46

2007/C 140/75

Sag F-42/07: Sag anlagt den 10. maj 2007 — Prieto mod Parlamentet

47

| DA | |
| --- | --- |

DA

---

IV Oplysninger

OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER OG ORGANER

Domstolen

| 23.6.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 140/1 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 140/1

---

(2007/C 140/01)

Domstolens seneste offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende

EUT C 129 af 9.6.2007

Liste over tidligere offentliggørelser

EUT C 117 af 26.5.2007

EUT C 96 af 28.4.2007

EUT C 95 af 28.4.2007

EUT C 82 af 14.4.2007

EUT C 69 af 24.3.2007

EUT C 56 af 10.3.2007

Teksterne er tilgængelige i:

| | EUR-Lex:http://eur-lex.europa.eu |
| --- | --- |

EUR-Lex:http://eur-lex.europa.eu

---

V Øvrige meddelelser

RETLIGE MEDDELELSER

Domstolen

| 23.6.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 140/2 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 140/2

---

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 10. maj 2007 — Ypourgos Oikonomikon, Proïstamenos DOY Amfissas mod Charilaos Georgakis (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Symvoulio tis Epikrateias — Grækenland)

(Sag C-391/04) (1)

(Direktiv 89/592/EØF - insiderhandel - begreberne »intern viden« og »udnyttelse af intern viden« - børstransaktioner, som er forudgående aftalt og gennemføres inden for en gruppe personer, der kan anses for insidere - kunstig stigning i kursen på de værdipapirer, der overdrages)

(2007/C 140/02)

Processprog: græsk

Den forelæggende ret

Symvoulio tis Epikrateias

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Ypourgos Oikonomikon, Proïstamenos DOY Amfissas

Sagsøgt: Charilaos Georgakis

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Symvoulio tis Epikrateias — fortolkning af artikel 1-4 i Rådets direktiv 89/592/EØF af 13. november 1989 om samordning af retsforskrifterne vedrørende insider-handel — begrebet »besiddelse og udnyttelse af intern viden«

Konklusion

Artikel 1 og 2 i Rådets direktiv 89/592/EØF af 13. november 1989 om samordning af retsforskrifterne vedrørende insiderhandel skal fortolkes således, at et selskabs hovedaktionærer og bestyrelsesmedlemmer, såfremt de aftaler at foretage indbyrdes børstransaktioner vedrørende dette selskabs værdipapirer med henblik på at styrke selskabets kunstige kurs, er i besiddelse af intern viden, som de ikke bevidst udnytter, når de iværksætter de nævnte transaktioner.

---

(1)  EUT C 273 af 6.11.2004.

---

| 23.6.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 140/2 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 140/2

---

Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 10. maj 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Republikken Østrig

(Sag C-508/04) (1)

(Traktatbrud - direktiv 92/43/EØF - bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter - gennemførelsesforanstaltninger)

(2007/C 140/03)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved M. van Beek og B. Schima, som befuldmægtigede, og avocat M. Lang)

Sagsøgt: Republikken Østrig (ved E. Riedl og H. Dossi, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Traktatbrud — ufuldstændig og ukorrekt gennemførelse af Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter (EFT L 206, s. 7)

Konklusion

| 1) | Republikken Østrig har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 1, litra e), g) og i), artikel 6, stk. 1 og 2, artikel 12 og 13 samt artikel 16, stk. 1, og artikel 22, litra b), i Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter. |
| --- | --- |

1)

Republikken Østrig har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 1, litra e), g) og i), artikel 6, stk. 1 og 2, artikel 12 og 13 samt artikel 16, stk. 1, og artikel 22, litra b), i Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter.

| 2) | I øvrigt frifindes Republikken Østrig. |
| --- | --- |

2)

I øvrigt frifindes Republikken Østrig.

| 3) | Republikken Østrig betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Republikken Østrig betaler sagens omkostninger.

---

(1)  EUT C 45 af 19.2.2005.

---

| 23.6.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 140/3 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 140/3

---

Domstolens dom (Anden Afdeling) af 10. maj 2007 — Thames Water Utilities Ltd, Regina mod South East London Division, Bromley Magistrates' Court (anmodning om præjudiciel afgørelse fra High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) — Det Forenede Kongerige)

(Sag C-252/05) (1)

(Affald - direktiv 75/442/EØF, 91/156/EØF og 91/271/EØF - spildevandsudslip fra et kloaknet - kvalifikation - anvendelsesområde for direktiv 75/442/EØF og 91/271/EØF)

(2007/C 140/04)

Processprog: engelsk

Den forelæggende ret

High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Thames Water Utilities Ltd, Regina

Sagsøgt: South East London Division, Bromley Magistrates' Court

Procesdeltager: Environment Agency

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — High Court of Justice (England and Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) — fortolkning af Rådets direktiv 91/271/EØF af 21. maj 1991 om rensning af byspildevand (EFT L 135, s. 40) og af Rådets direktiv 75/442/EØF af 15. juli 1975 om affald (EFT L 194, s. 39), som ændret ved Rådets direktiv 91/156/EØF af 18. marts 1991 (EFT L 78, s. 32) — affaldsbegrebet — spildevandsudslip fra rør i et kloaknet

Konklusion

| 1) | Spildevandsudslip fra et kloaknet, som drives af en lovreguleret virksomhed med ansvar for rensning af spildevand i henhold til Rådets direktiv 91/271/EØF af 21. maj 1991 om rensning af byspildevand og den lovgivning, der er udstedt til dette direktivs gennemførelse, udgør affald i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i Rådets direktiv 75/442/EØF af 15. juli 1975 om affald, som ændret ved Rådets direktiv 91/156/EØF af 18. marts 1991. |
| --- | --- |

1)

Spildevandsudslip fra et kloaknet, som drives af en lovreguleret virksomhed med ansvar for rensning af spildevand i henhold til Rådets direktiv 91/271/EØF af 21. maj 1991 om rensning af byspildevand og den lovgivning, der er udstedt til dette direktivs gennemførelse, udgør affald i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i Rådets direktiv 75/442/EØF af 15. juli 1975 om affald, som ændret ved Rådets direktiv 91/156/EØF af 18. marts 1991.

| 2) | Direktiv 91/271 udgør ikke »andre bestemmelser« i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 2, stk. 1, litra b), i direktiv 75/442, som ændret ved direktiv 91/156. Det tilkommer den forelæggende ret — under hensyn til de kriterier, der er defineret i denne dom — at efterprøve, om den nationale lovgivning kan anses for at udgøre »andre bestemmelser« i denne bestemmelses forstand. Dette er tilfældet, hvis denne nationale lovgivning indeholder præcise bestemmelser, der organiserer håndteringen af det omhandlede affald, og hvis den kan sikre en miljøbeskyttelse, der svarer til den, som er sikret ved direktiv 75/442, som ændret ved direktiv 91/156, og navnlig ved dets artikel 4, 8 og 15. |
| --- | --- |

2)

Direktiv 91/271 udgør ikke »andre bestemmelser« i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 2, stk. 1, litra b), i direktiv 75/442, som ændret ved direktiv 91/156. Det tilkommer den forelæggende ret — under hensyn til de kriterier, der er defineret i denne dom — at efterprøve, om den nationale lovgivning kan anses for at udgøre »andre bestemmelser« i denne bestemmelses forstand. Dette er tilfældet, hvis denne nationale lovgivning indeholder præcise bestemmelser, der organiserer håndteringen af det omhandlede affald, og hvis den kan sikre en miljøbeskyttelse, der svarer til den, som er sikret ved direktiv 75/442, som ændret ved direktiv 91/156, og navnlig ved dets artikel 4, 8 og 15.

| 3) | Direktiv 91/271 kan ikke — med hensyn til håndteringen af spildevandsudslip fra et kloaknet — anses for en lex specialis i forhold til direktiv 75/442, som ændret ved direktiv 91/156, og det kan således ikke finde anvendelse i henhold til samme direktivs artikel 2, stk. 2. |
| --- | --- |

3)

Direktiv 91/271 kan ikke — med hensyn til håndteringen af spildevandsudslip fra et kloaknet — anses for en lex specialis i forhold til direktiv 75/442, som ændret ved direktiv 91/156, og det kan således ikke finde anvendelse i henhold til samme direktivs artikel 2, stk. 2.

---

(1)  EUT C 205 af 20.8.2005.

---

| 23.6.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 140/3 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 140/3

---

Domstolens dom (Store Afdeling) af 3. maj 2007 — Advocaten voor de Wereld VZW mod Leden van de Ministerraad (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Arbitragehof — Belgien)

(Sag C-303/05) (1)

(Politisamarbejde og retligt samarbejde i kriminalsager - artikel 6, stk. 2, EU og artikel 34, stk. 2, litra b), EU - rammeafgørelse 2002/584/RIA - den europæiske arrestordre og procedurerne for overgivelse mellem medlemsstaterne - indbyrdes tilnærmelse af de nationale lovgivninger - ophævelse af kontrol af dobbelt strafbarhed - gyldighed)

(2007/C 140/05)

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

Arbitragehof

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Advocaten voor de Wereld VZW

Sagsøgt: Leden van de Ministerraad

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Arbitragehof — fortolkning af Rådets rammeafgørelse 2002/584/RIA af 13. juni 2002 om den europæiske arrestordre og om procedurerne for overgivelse mellem medlemsstaterne i intern ret — forenelighed med artikel 34, stk. 2, litra b), EU (EFT L 190, s. 1) — ophævelse af kravet om dobbelt strafbarhed for lovovertrædelser, som er opregnet i afgørelsens artikel 2, stk. 2 — forenelighed med artikel 6, stk. 2, EU

Konklusion

Gennemgangen af de forelagte spørgsmål har intet frembragt, som kan rejse tvivl om gyldigheden af Rådets rammeafgørelse 2002/584/RIA af 13. juni 2002 om den europæiske arrestordre og om procedurerne for overgivelse mellem medlemsstaterne.

---

(1)  EUT C 271 af 29.10.2005.

---

| 23.6.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 140/4 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 140/4

---

Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 10. maj 2007 — SGL Carbon AG mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

(Sag C-328/05 P) (1)

(Appel - konkurrence - kartel - retningslinjer for bødeberegningen - samarbejdsmeddelelsen - princippet non bis in idem)

(2007/C 140/06)

Processprog: tysk

Parter

Appellant: SGL Carbon AG (ved Rechtsanwälte M. Klusmann og F. Wiemer)

Den anden part i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved F. Castillo de la Torre, M. Schneider og W. Mölls samt H. Gading, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Appel af dom afsagt den 15. juni 2005 af Retten i Første Instans (Anden Afdeling) i de forenede sager T-71/03, T-74/03, T-87/03 og T-91/03, SGL Carbon mod Kommissionen, hvorved Retten delvis frifandt Kommissionen i den sag, der var anlagt til prøvelse af Kommissionens beslutning K(2002) 5083 endelig udg. af 17. december 2002 om en procedure i henhold til EF-traktatens artikel 81 — kartel angående markedet for specialgrafit

Konklusion

| 1) | Appellen forkastes. |
| --- | --- |

1)

Appellen forkastes.

| 2) | SGL Carbon AG betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

SGL Carbon AG betaler sagens omkostninger.

---

(1)  EUT C 281 af 12.11.2005.

---

| 23.6.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 140/4 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 140/4

---

Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 3. maj 2007 — Color Drack GmbH mod Lexx International Vertriebs GmbH (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Oberster Gerichtshof — Østrig)

(Sag C-386/05) (1)

(Retternes kompetence, anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område - forordning (EF) nr. 44/2001 - specielle kompetenceregler - artikel 5, nr. 1, litra b), første led - retten på opfyldelsesstedet for den kontraktmæssige forpligtelse, som ligger til grund for sagen - salg af varer - varer leveret på forskellige steder i en medlemsstat)

(2007/C 140/07)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Oberster Gerichtshof

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Color Drack GmbH

Sagsøgt: Lexx International Vertriebs GmbH

Sagens genstand

Anmodning om præjudiciel afgørelse — Oberster Gerichtshof — fortolkning af artikel 5, nr. 1, litra b), i Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 af 22. december 2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område (EFT L 12, s. 1) — specielle kompetenceregler — sted, hvor varerne i henhold til en købsaftale er blevet leveret — flere leveringssteder

Konklusion

Artikel 5, nr. 1, litra b), første led, i Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 af 22. december 2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område skal fortolkes således, at denne bestemmelse finder anvendelse i tilfælde af en flerhed af leveringssteder inden for en og samme medlemsstat. I et sådant tilfælde er den ret, som er kompetent til at bedømme alle de krav, som er baseret på kontrakten om salg af varer, retten, inden for hvis retskreds stedet for hovedleveringen befinder sig, og som skal fastlægges ud fra økonomiske kriterier. I mangel af bestemmende faktorer til fastlæggelse af hovedleveringsstedet vil sagsøgeren kunne sagsøge sagsøgte for retten på leveringsstedet efter eget valg.

---

(1)  EUT C 10 af 14.1.2006.

---

| 23.6.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 140/5 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 140/5

---

Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 3. maj 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Irland

(Sag C-391/06) (1)

(Traktatbrud - direktiv 2003/4/EF - fri adgang til oplysninger - miljøoplysninger - manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist)

(2007/C 140/08)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved D. Lawunmi og U. Wölker, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Irland (ved D. O'Hagan, som befuldmægtiget)

Sagens genstand

Traktatbrud — manglende vedtagelse inden for den fastsatte frist af alle de nødvendige bestemmelser for at efterkomme Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/4/EF af 28. januar 2003 om offentlig adgang til miljøoplysninger og om ophævelse af Rådets direktiv 90/313/EØF (EUT L 41, s. 26).

Konklusion

| 1) | Irland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/4/EF af 28. januar 2003 om offentlig adgang til miljøoplysninger og om ophævelse af Rådets direktiv 90/313/EØF, idet det ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme direktivet. |
| --- | --- |

1)

Irland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/4/EF af 28. januar 2003 om offentlig adgang til miljøoplysninger og om ophævelse af Rådets direktiv 90/313/EØF, idet det ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme direktivet.

| 2) | Irland betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Irland betaler sagens omkostninger.

---

(1)  EUT C 294 af 2.12.2006.

---

| 23.6.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 140/5 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 140/5

---

Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 10. maj 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Belgien

(Sag C-407/06) (1)

(Traktatbrud - direktiv 2003/105/EF - beskyttelse af arbejdstagere - risiko for større uheld med farlige stoffer - manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist)

(2007/C 140/09)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved B. Schima og J. Hottiaux, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Kongeriget Belgien (ved D. Haven, som befuldmægtiget)

Sagens genstand

Traktatbrud — manglende vedtagelse inden for den fastsatte frist af de nødvendige bestemmelser for at efterkomme Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/105/EF af 16. december 2003 om ændring af Rådets direktiv 96/82/EF om kontrol med risikoen for større uheld med farlige stoffer (EUT L 345, s. 97).

Konklusion

| 1) | Kongeriget Belgien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/105/EF af 16. december 2003 om ændring af Rådets direktiv 96/82/EF om kontrol med risikoen for større uheld med farlige stoffer, idet det ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme direktivet. |
| --- | --- |

1)

Kongeriget Belgien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/105/EF af 16. december 2003 om ændring af Rådets direktiv 96/82/EF om kontrol med risikoen for større uheld med farlige stoffer, idet det ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme direktivet.

| 2) | Kongeriget Belgien betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Kongeriget Belgien betaler sagens omkostninger.

---

(1)  EUT C 281 af 18.11.2006.

---

| 23.6.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 140/6 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 140/6

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Dâmboviţa (Rumænien) den 24. januar 2007 — Ministerul Administraţiei şi Internelor — Direcţia Generală de Paşapoarte Bucureşti mod Gheorghe Jipa

(Sag C-33/07)

(2007/C 140/10)

Processprog: rumænsk

Den forelæggende ret

Tribunal Dâmboviţa

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Ministerul Administraţiei şi Internelor — Direcţia Generală de Paşapoarte Bucureşti

Sagsøgt: Gheorghe Jipa

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal artikel 18 EF (konsolideret udgave offentliggjort i EFT C 325 af 24.12.2002) fortolkes således, at den lovgivning, der er gældende i Rumænien (artikel 38 og 39 i lov nr. 248/2005 om betingelserne for rumænske statsborgeres fri bevægelighed i udlandet), indebærer en hindring af den frie bevægelighed for personer? |
| --- | --- |

1)

Skal artikel 18 EF (konsolideret udgave offentliggjort i EFT C 325 af 24.12.2002) fortolkes således, at den lovgivning, der er gældende i Rumænien (artikel 38 og 39 i lov nr. 248/2005 om betingelserne for rumænske statsborgeres fri bevægelighed i udlandet), indebærer en hindring af den frie bevægelighed for personer?

| 2) | a) | Udgør artikel 38 og 39 i lov nr. 248/2005 (national lovgivning) som hindrer en person (der er rumænsk statsborger og nu unionsborger) i frit at færdes på en anden medlemsstats område (i det foreliggende tilfælde en medlemsstat i Den Europæiske Union) en hindring for den ret til fri bevægelighed for personer, der følger af artikel 18 EF? |
| --- | --- | --- |

2)

a)

Udgør artikel 38 og 39 i lov nr. 248/2005 (national lovgivning) som hindrer en person (der er rumænsk statsborger og nu unionsborger) i frit at færdes på en anden medlemsstats område (i det foreliggende tilfælde en medlemsstat i Den Europæiske Union) en hindring for den ret til fri bevægelighed for personer, der følger af artikel 18 EF?

| b) | Kan en medlemsstat i Den Europæiske Union (i dette tilfælde Rumænien) indføre begrænsninger af unionsborgernes ret til fri bevægelighed på en anden medlemsstats område? |
| --- | --- |

b)

Kan en medlemsstat i Den Europæiske Union (i dette tilfælde Rumænien) indføre begrænsninger af unionsborgernes ret til fri bevægelighed på en anden medlemsstats område?

| 3) | a) | Er begrebet »ulovligt ophold«, som indeholdes i de nationale bestemmelser i regeringsdekret nr. 825/2005 om tiltrædelse til aftalen mellem den rumænske regering på den ene side og Kongeriget Belgien, Storhertugdømmet Luxembourg og Kongeriget Nederlandene på den anden side, om tilbagetagelse af personer, der befindes sig i en ulovlig situation (som lå til grund for beslutningen om rekvisitus' tilbagetagelse, idet han havde »ulovligt ophold«), omfattet af de hensyn til den »offentlige orden« eller »offentlige sikkerhed«, der er angivet i artikel 27 i direktiv 2004/38/EØF, således at der kan indføres begrænsninger for en sådan persons frie bevægelighed? |
| --- | --- | --- |

3)

a)

Er begrebet »ulovligt ophold«, som indeholdes i de nationale bestemmelser i regeringsdekret nr. 825/2005 om tiltrædelse til aftalen mellem den rumænske regering på den ene side og Kongeriget Belgien, Storhertugdømmet Luxembourg og Kongeriget Nederlandene på den anden side, om tilbagetagelse af personer, der befindes sig i en ulovlig situation (som lå til grund for beslutningen om rekvisitus' tilbagetagelse, idet han havde »ulovligt ophold«), omfattet af de hensyn til den »offentlige orden« eller »offentlige sikkerhed«, der er angivet i artikel 27 i direktiv 2004/38/EØF, således at der kan indføres begrænsninger for en sådan persons frie bevægelighed?

| b) | Såfremt det foregående spørgsmål besvares bekræftende, skal artikel 27 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/38/EF (1) af 29. april 2004 om unionsborgeres og deres familiemedlemmers ret til at færdes og opholde sig frit på medlemsstaternes område da fortolkes således, at medlemsstaterne automatisk kan begrænse den frie bevægelighed og ophold for en unionsborger af hensyn til den »offentlige orden« eller »offentlige sikkerhed«, uden at den pågældende persons »personlige adfærd« vurderes? |
| --- | --- |

b)

Såfremt det foregående spørgsmål besvares bekræftende, skal artikel 27 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/38/EF (1) af 29. april 2004 om unionsborgeres og deres familiemedlemmers ret til at færdes og opholde sig frit på medlemsstaternes område da fortolkes således, at medlemsstaterne automatisk kan begrænse den frie bevægelighed og ophold for en unionsborger af hensyn til den »offentlige orden« eller »offentlige sikkerhed«, uden at den pågældende persons »personlige adfærd« vurderes?

---

(1)  EFT L 158, s. 77.

---

| 23.6.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 140/6 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 140/6

---

Appel iværksat den 8. marts 2007 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber til prøvelse af dom afsagt den 14. december 2006 af Retten i Første Instans (Femte Afdeling) i sag T-237/02, Technische Glaswerke Ilmenau GmbH mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

(Sag C-139/07 P)

(2007/C 140/11)

Processprog: tysk

Parter

Appellant: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved V. Kreuschitz og P. Aalto, som befuldmægtigede)

De andre parter i appelsagen: Technische Glaswerke Ilmenau GmbH, Schott Glas, Kongeriget Sverige og Republikken Finland

Appellanten har nedlagt følgende påstande

| — | Retten i Første Instans' dom af 14. december 2006 (1) i sag T-237/02, Technische Glaswerke Ilmenau GmbH mod Kommissionen, ophæves, for så vidt som den annullerer Kommissionens beslutning af 28. maj 2002, der meddelte afslag på aktindsigt i dokumenter vedrørende undersøgelsesprocedurerne angående støtte ydet til Technische Glaswerke Ilmenau GmbH, og |
| --- | --- |

—

Retten i Første Instans' dom af 14. december 2006 (1) i sag T-237/02, Technische Glaswerke Ilmenau GmbH mod Kommissionen, ophæves, for så vidt som den annullerer Kommissionens beslutning af 28. maj 2002, der meddelte afslag på aktindsigt i dokumenter vedrørende undersøgelsesprocedurerne angående støtte ydet til Technische Glaswerke Ilmenau GmbH, og

| — | Technische Glaswerke Ilmenau GmbH tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Technische Glaswerke Ilmenau GmbH tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

De Europæiske Fællesskabers Kommission påstår ophævelse af Retten i Første Instans' dom af 14. december 2006 i sag T-237/02, for så vidt som den annullerer Kommissionens beslutning af 28. maj 2002, der meddelte afslag på aktindsigt i dokumenter vedrørende undersøgelsesprocedurerne angående støtte ydet til Technische Glaswerke Ilmenau GmbH.

Ifølge Retten i Første Instans' og De Europæiske Fællesskabers Domstols faste praksis har parterne i sager om undersøgelse af støtte ikke ret til aktindsigt, og dermed heller ikke støttemodtageren. Det følger heraf, at Rettens konstatering i præmis 87-89 i den appellerede dom, hvorefter der ikke foreligger særlige omstændigheder, der åbenbart taler for at afslå den anmodede aktindsigt, er retlig ukorrekt. Det er tværtimod på baggrund af retspraksis åbenbart, at de omhandlede dokumenter i deres helhed var omfattet af en undtagelse fra retten til aktindsigt, og at der af den grund ikke skulle foretages en individuel vurdering af hvert enkelt dokument.

Derudover er proceduren til undersøgelse af støtte rettet mod den medlemsstat, der har ydet støtten, særligt når støttemodtagerne ikke har et krav på statsstøtte. Derfor må der i forhold til spørgsmålet om aktindsigt gælde, hvad Retten selv har kendt for ret vedrørende traktatbrudsprocedurer i henhold til artikel 226 EF, nemlig at der i sådanne procedurer ikke eksisterer en ret for offentligheden til indsigt i dokumenterne.

Den appellerede dom fører endvidere til det absurde resultat, at offentligheden gennem påberåbelsen af en norm om åbenhed, nemlig Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 1049/2001 (2), har en videregående adgang til aktindsigt end en støttemodtager, der er umiddelbart genstand for en procedure, og som desuden — netop fordi denne er umiddelbart og individuelt berørt i henhold til artikel 230, stk. 4, EF — har beføjelse til at anlægge sag til prøvelse af den beslutning, der afslutter proceduren. Endnu mere uforståelig er imidlertid en yderligere konsekvens, nemlig at støttemodtagerens ansøgning vil kunne afvises med henvisning til den relevante retspraksis, hvorimod en sådan afvisning íkke kan meddeles i anledning af en ansøgning fra en støttemodtager eller udenforstående tredjemand, der støtter sig på forordningen om gennemsigtighed.

Med den tredje søgsmålgrund anfægter Kommissionen, at det samme udtryk, nemlig ordet »dokument« i entalsform i artikel 4, stk. 2, i forordning nr. 1049/2001 og i artikel 6 i samme forordning, tillægges forskellig betydning i den appellerede dom. Mens dette ord i artikel 4, stk. 2, betyder, at hvert enkelt dokument skal vurderes selvstændigt, fortolker Retten artikel 6 således, at der også kan anmodes om indsigt i en som forvaltningsakt betegnet sagsmappe.

Med den fjerde søgsmålsgrund gør Kommissionen gældende, at Retten har tilsidesat artikel 255 EF ved ikke at begrunde sin dom med udgangspunkt i ordlyden af den relevante retsforskrift, men at dommen er støttet på selvopfundne postulater, uafhængig af ordlyden.

Endelig gør Kommissionen yderligere gældende, at Retten urigtigt har fastslået, at begge undersøgelsesprocedurer angående støtten ydet til Technische Glaswerke Ilmenau GmbH på tidspunktet for beslutningen vedrørende anmodningen om aktindsigt allerede var afsluttet, således at myndighederne ikke havde interesse i hemmeligholdelse, hvilket til dels på grund af netop den verserende sag ved Domstolen ikke er tilfældet. Retten synes også urigtigt at gå ud fra, at forordning nr. 1049/2001 gør den tidligere retspraksis og de relevante procedureretlige bestemmelser på området for kontrol med statsstøtte irrelevante.

---

(1)  EFT C 331 s. 29.

(2)  EFT L 145, s. 43.

---

| 23.6.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 140/7 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 140/7

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesverwaltungsgericht (Tyskland) den 20. marts 2007 — Arcor AG & Co. KG mod Bundesrepublik Deutschland

(Sag C-152/07)

(2007/C 140/12)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Bundesverwaltungsgericht

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Arcor AG & Co. KG

Sagsøgt: Bundesrepublik Deutschland

Adciteret: Deutsche Telekom AG

Præjudicielle spørgsmål

Skal Kommissionens direktiv 90/388/EØF af 28. juni 1990 om liberalisering af markedet for teletjenester — herefter »liberaliseringsdirektivet« (1) — og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/33/EF af 30. juni 1997 om samtrafik på teleområdet med henblik på at sikre forsyningspligtydelser og interoperabilitet ved anvendelse af ONP-principperne (2) (herefter »samtrafikdirektivet«) fortolkes således, at den nationale tilsynsmyndighed ikke har mulighed for i 2003 at pålægge operatøren af et forbindelsesnet, der er sammenkoblet med et offentligt teleabonnentnet, at yde den markedsdominerende operatør af abonnentnettet et bidrag til udligning af det underskud, der opstår for abonnentnetoperatøren som følge af udbud af abonnenttilslutninger?

Såfremt spørgsmål 1 besvares bekræftende:

Skal den nationale retsinstans under en sag angående godkendelse af at pålægge forbindelsesnetoperatøren en byrde tage hensyn til, at en sådan forpligtelse, der er i overensstemmelse med en bestemmelse i national ret, er uforenelig med fællesskabsretten?

---

(1)  EFT L 192, s. 10.

(2)  EFT L 199, s. 32.

---

| 23.6.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 140/8 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 140/8

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesverwaltungsgericht (Tyskland) den 20. marts 2007 — Communication Services TELE2 GmbH mod Bundesrepublik Deutschland

(Sag C-153/07)

(2007/C 140/13)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Bundesverwaltungsgericht

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Communication Services TELE2 GmbH

Sagsøgt: Bundesrepublik Deutschland

Adciteret: Deutsche Telekom AG

Præjudicielle spørgsmål

Skal Kommissionens direktiv 90/388/EØF af 28. juni 1990 om liberalisering af markedet for teletjenester — herefter »liberaliseringsdirektivet« (1) — og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/33/EF af 30. juni 1997 om samtrafik på teleområdet med henblik på at sikre forsyningspligtydelser og interoperabilitet ved anvendelse af ONP-principperne (2) (herefter »samtrafikdirektivet«) fortolkes således, at den nationale tilsynsmyndighed ikke har mulighed for i 2003 at pålægge operatøren af et forbindelsesnet, der er sammenkoblet med et offentligt teleabonnentnet, at yde den markedsdominerende operatør af abonnentnettet et bidrag til udligning af det underskud, der opstår for abonnentnetoperatøren som følge af udbud af abonnenttilslutninger?

Såfremt spørgsmål 1 besvares bekræftende:

Skal den nationale retsinstans under en sag angående godkendelse af at pålægge forbindelsesnetoperatøren en byrde tage hensyn til, at en sådan forpligtelse, der er i overensstemmelse med en bestemmelse i national ret, er uforenelig med fællesskabsretten?

---

(1)  EFT L 192, s. 10.

(2)  EFT L 199, s. 32.

---

| 23.6.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 140/8 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 140/8

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesverwaltungsgericht (Tyskland) den 20. marts 2007 — Firma 01051 Telekom GmbH mod Bundesrepublik Deutschland

(Sag C-154/07)

(2007/C 140/14)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Bundesverwaltungsgericht

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Firma 01051 Telekom GmbH

Sagsøgt: Bundesrepublik Deutschland

Adciteret: Deutsche Telekom AG

Præjudicielle spørgsmål

Skal Kommissionens direktiv 90/388/EØF af 28. juni 1990 om liberalisering af markedet for teletjenester — herefter »liberaliseringsdirektivet« (1) — og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/33/EF af 30. juni 1997 om samtrafik på teleområdet med henblik på at sikre forsyningspligtydelser og interoperabilitet ved anvendelse af ONP-principperne (2) (herefter »samtrafikdirektivet«) fortolkes således, at den nationale tilsynsmyndighed ikke har mulighed for i 2003 at pålægge operatøren af et forbindelsesnet, der er sammenkoblet med et offentligt teleabonnentnet, at yde den markedsdominerende operatør af abonnentnettet et bidrag til udligning af det underskud, der opstår for abonnentnetoperatøren som følge af udbud af abonnenttilslutninger?

Såfremt spørgsmål 1 besvares bekræftende:

Skal den nationale retsinstans under en sag angående godkendelse af at pålægge forbindelsesnetoperatøren en byrde tage hensyn til, at en sådan forpligtelse, der er i overensstemmelse med en bestemmelse i national ret, er uforenelig med fællesskabsretten?

---

(1)  EFT L 192, s. 10.

(2)  EFT L 199, s. 32.

---

| 23.6.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 140/9 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 140/9

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Consiglio di Stato (Italien) den 21. marts 2007 — Salvatore Aiello m.fl. mod Comune di Milano, Sindaco di Milano, Comitato tecnico — scientifico per l'emergenza del traffico e della mobilità nella città di Milano, Provincia di Milano, Regione Lombardia, Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dell'Interno, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Euromilano SpA og Metropolitana milanese SpA

(Sag C-156/07)

(2007/C 140/15)

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Consiglio di Stato

Parterne i hovedsagen

Sagsøgere: Salvatore Aiello m.fl.

Sagsøgte: Comune di Milano, Sindaco di Milano, Comitato tecnico — scientifico per l'emergenza del traffico e della mobilità nella città di Milano, Provincia di Milano, Regione Lombardia, Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero dell'Interno, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Euromilano SpA og Metropolitana milanese SpA

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal artikel 2 i direktiv 87/337 (1)— hvorefter der skal foretages en vurdering af projekters indvirkning på miljøet, hvis de pågældende projekter, som er defineret i artikel 4, kan få en væsentlig indvirkning herpå — fortolkes således, at ethvert projekt, der har en betydelig indvirkning på miljøet, skal undergives en vurdering heraf, selv om projektet ikke er omfattet af direktivets bilag I eller II, eller skal bestemmelsen fortolkes således, at kun de projekter, som er nævnt i direktivets bilag I og bilag II, skal undergives en miljøvurdering? |
| --- | --- |

1)

Skal artikel 2 i direktiv 87/337 (1)— hvorefter der skal foretages en vurdering af projekters indvirkning på miljøet, hvis de pågældende projekter, som er defineret i artikel 4, kan få en væsentlig indvirkning herpå — fortolkes således, at ethvert projekt, der har en betydelig indvirkning på miljøet, skal undergives en vurdering heraf, selv om projektet ikke er omfattet af direktivets bilag I eller II, eller skal bestemmelsen fortolkes således, at kun de projekter, som er nævnt i direktivets bilag I og bilag II, skal undergives en miljøvurdering?

| 2) | Indebærer artikel 4 i direktiv 85/337 — hvorefter medlemsstaterne har mulighed for at foreskrive, at projekter, der er opført i bilag II, skal undergives en miljøvurdering, enten ved hjælp af en undersøgelse i hvert enkelt tilfælde eller ved hjælp af forud fastsatte kriterier, som tillige tager hensyn til kriterierne i bilag III — en præcis forpligtelse for medlemsstaterne eller kun en mulighed for dem for at tage hensyn til alle kriterierne i bilag III? |
| --- | --- |

2)

Indebærer artikel 4 i direktiv 85/337 — hvorefter medlemsstaterne har mulighed for at foreskrive, at projekter, der er opført i bilag II, skal undergives en miljøvurdering, enten ved hjælp af en undersøgelse i hvert enkelt tilfælde eller ved hjælp af forud fastsatte kriterier, som tillige tager hensyn til kriterierne i bilag III — en præcis forpligtelse for medlemsstaterne eller kun en mulighed for dem for at tage hensyn til alle kriterierne i bilag III?

| 3) | Har den italienske lovgiver med artikel 1 i dekretet fra republikkens præsident af 12. april 1996 foretaget en korrekt gennemførelse af artikel 4 i direktiv 85/337 og samme direktivs bilag III under hensyn til, at det kriterium for projektets kumulation med andre projekter, der er nævnt i direktivets bilag III, ikke er medtaget i bestemmelsen som kriterium for at undergive projekter, der er opført i direktivets bilag II, en miljøvurdering? |
| --- | --- |

3)

Har den italienske lovgiver med artikel 1 i dekretet fra republikkens præsident af 12. april 1996 foretaget en korrekt gennemførelse af artikel 4 i direktiv 85/337 og samme direktivs bilag III under hensyn til, at det kriterium for projektets kumulation med andre projekter, der er nævnt i direktivets bilag III, ikke er medtaget i bestemmelsen som kriterium for at undergive projekter, der er opført i direktivets bilag II, en miljøvurdering?

---

(1)  EFT L 175, s. 40.

---

| 23.6.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 140/9 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 140/9

---

Sag anlagt den 23. marts 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Republikken Østrig

(Sag C-161/07)

(2007/C 140/16)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved E. Traversa og G. Braun, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Republikken Østrig

Sagsøgerens påstande

| — | Det fastslås, at Republikken Østrig har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 43 EF, idet den for registrering af selskaber i handelsregisteret efter ansøgning fra statsborgere fra de nye medlemsstater i Den Europæiske Union — med undtagelse af Malta og Cypern — kræver, at Arbeitsmarktservice (arbejdsformidling og arbejdsløshedskasse) har fastslået, at ansøgeren er selvstændig, eller at der fremlægges en fritagelsesattest, hvorved der med henblik på at fastslå, at selskabsdeltagere i et personselskab eller minoritetsdeltagere i et anpartsselskab er selvstændige, der leverer selskabet arbejdsydelser, som er karakteristiske for et arbejdsforhold, gennemføres en procedure, som kan vare op til tre måneder, og hvorunder det selvstændige erhverv ikke kan udøves. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Republikken Østrig har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 43 EF, idet den for registrering af selskaber i handelsregisteret efter ansøgning fra statsborgere fra de nye medlemsstater i Den Europæiske Union — med undtagelse af Malta og Cypern — kræver, at Arbeitsmarktservice (arbejdsformidling og arbejdsløshedskasse) har fastslået, at ansøgeren er selvstændig, eller at der fremlægges en fritagelsesattest, hvorved der med henblik på at fastslå, at selskabsdeltagere i et personselskab eller minoritetsdeltagere i et anpartsselskab er selvstændige, der leverer selskabet arbejdsydelser, som er karakteristiske for et arbejdsforhold, gennemføres en procedure, som kan vare op til tre måneder, og hvorunder det selvstændige erhverv ikke kan udøves.

| — | Republikken Østrig tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Republikken Østrig tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Artikel 43 EF, stk. 1, garanterer enhver statsborger i en medlemsstat retten til at etablere sig i en anden medlemsstat med henblik på der at optage og udøve selvstændig erhvervsvirksomhed samt at oprette selskaber og at lede virksomheder i en anden medlemsstat. Som udtryk for det almindelige forbud mod forskelsbehandling i artikel 12 EF forbyder artikel 43 EF forskelsbehandling på grundlag af statsborgerskab inden for området for selvstændig erhvervsvirksomhed. Kravet om national behandling kommer til udtryk i artikel 43, stk. 2, EF. I henhold til denne bestemmelse indebærer etableringsfriheden ret til at optage og udøve selvstændig erhvervsvirksomhed af enhver art samt til at oprette og lede virksomheder, herunder navnlig selskaber, på enhver anden medlemsstats område på de vilkår, som i etableringslandets lovgivning er fastsat for landets egne statsborgere.

For registrering af et selskab, der er stiftet i henhold til østrigsk ret, efter ansøgning fra en statsborger i et af de af Den Europæiske Unions medlemsstater, der tiltrådte den 1. maj 2004 — med undtagelse af Malta og Cypern — forlanger de domstole, der i Østrig fører selskabsregistrene, at det er fastslået, at ansøgeren er selvstændig. Sondringen mellem om en beskæftiget person er selvstændig eller arbejdstager afhænger af »virksomhedens virkelige økonomiske indhold«. I henhold til østrigsk lovgivning anses særligt selskabsdeltagere i personselskaber, samt deltagere i et anpartsselskab, som har en kapitalandel på under 25 %, og som leverer arbejdsydelser, der er karakteristiske for et arbejdsforhold, for arbejdstagere. Denne formodning gælder indtil det regionale arbejdsmarkedskontor på selskabsdeltagerens anmodning fastslår, at denne udøver en væsentlig indflydelse på selskabets ledelse. Det er ansøgeren, der skal fremlægge bevis for, at han er selvstændig. Indtil det ved afgørelse er fastslået, at de pågældende personer er selvstændige, hvilket højest må vare tre måneder, kan de ikke starte deres virksomhed.

Denne bestemmelse er ikke forenelig med etableringsfriheden i henhold til artikel 43 EF. Bestemmelsen forhindrer selvstændige erhvervsdrivende fra otte nye medlemsstater i at udnytte deres frihed til at etablere sig i Østrig, idet den gør det betydeligt vanskeligere at oprette et selskab, uden at der foreligger nogen begrundelse herfor. Selv om det rigtigt, at den pågældende bestemmelse kun har et begrænset anvendelsesområde, ændrer dette ikke ved, at bestemmelsen er diskriminerende. Også selv om statsborgere fra de berørte otte medlemsstater ikke altid og uden undtagelse skal indgive en ansøgning, er det afgørende, at østrigske statsborgere og statsborgere fra de øvrige medlemsstater aldrig skal indgive en sådan ansøgning. Desuden foreskriver overgangsbestemmelserne i tiltrædelsestraktaterne kun begrænsninger med hensyn til arbejdskraftens frie bevægelighed. Sådanne muligheder eksisterer netop ikke for etableringsfriheden. Den omstændighed, at den relevante lovgivning i henhold til sin ration legis har til formål at hindre omgåelse af overgangsbestemmelser vedrørende arbejdskraftens frie bevægelighed og ikke har til formål at hindre etableringsfriheden, ændrer ikke ved den omstændighed, at bestemmelsen i sidste ende udgør en restriktion for etableringsfriheden.

Restriktioner for etableringsfriheden kan i henhold til artikel 46 EF kun begrundes i hensynet til den offentlige orden, den offentlige sikkerhed eller den offentlige sundhed samt for så vidt angår ikke åbenlyst forskelsbehandlende foranstaltninger i andre tvingende almene hensyn. Som restriktioner for en grundlæggende rettighed skal sådanne foranstaltninger under alle omstændigheder være egnet til at nå det forfulgte mål og må ikke gå ud over, hvad der er nødvendigt for at nå dette mål. Den omtvistede østrigske lovgivning opfylder ikke disse begrundelseskrav.

Der er nemlig ingen holdepunkter for, at den omgåelse af overgangsbestemmelserne, som den østrigske regering frygter, at statsborgere fra de pågældende otte medlemsstater skal foretage, vil nå et sådant omfang, at det østrigske arbejdsmarked vil blive grundlæggende truet. Desuden er de to kriterier for vurderingen af beskæftigelsestypen — hvilket type arbejde, der udføres, og indflydelsen på selskabets ledelse — ikke relevante ved sondringen mellem ansættelse og selvstændig virksomhed. Hvad angår behovet for en restriktion fremgår det ikke klart af den østrigske regerings forklaring, hvorfor det forfulgte mål ikke ville kunne nås med en efterfølgende kontrol efter registreringen af selskabet som en mindre indgribende foranstaltning.

---

| 23.6.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 140/10 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 140/10

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Corte suprema di cassazione (Italien) den 26. marts 2007 — Ampliscientifica Srl, Amplifin SpA mod Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate

(Sag C-162/07)

(2007/C 140/17)

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Corte suprema di cassazione

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Ampliscientifica Srl, Amplifin SpA

Sagsøgt: Ministero dell'Economia e delle Finanze, Agenzia delle Entrate

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal artikel 4, stk. 4, andet afsnit, i Rådets direktiv 77/388/EØF (1) af 17. maj 1977 fortolkes som en bestemmelse, der ikke er tilstrækkelig præcis, og hvorefter medlemsstaterne kan anvende den omhandlede momsordning i særlige situationer, hvor der foreligger økonomiske, finansielle eller retlige forbindelser mellem forskellige personer, eller som en bestemmelse, der er tilstrækkelig præcis, og som derfor skal finde anvendelse i samtlige de ovennævnte tilfælde, når medlemsstaterne har besluttet at indføre ordningen? |
| --- | --- |

1)

Skal artikel 4, stk. 4, andet afsnit, i Rådets direktiv 77/388/EØF (1) af 17. maj 1977 fortolkes som en bestemmelse, der ikke er tilstrækkelig præcis, og hvorefter medlemsstaterne kan anvende den omhandlede momsordning i særlige situationer, hvor der foreligger økonomiske, finansielle eller retlige forbindelser mellem forskellige personer, eller som en bestemmelse, der er tilstrækkelig præcis, og som derfor skal finde anvendelse i samtlige de ovennævnte tilfælde, når medlemsstaterne har besluttet at indføre ordningen?

| 2) | Uafhængigt af besvarelsen af spørgsmål 1 spørges: Udgør den tidsmæssige begrænsning — idet der skal være tale om en forbindelse af længere varighed — som forudsætning for anvendelsen af ordningen, der ikke giver de pågældende mulighed for at bevise, at der foreligger en økonomisk forsvarlig grund til overtagelsen, en uforholdsmæssig foranstaltning i forhold til direktivets formål og overholdelsen af princippet om forbud mod misbrug af beføjelser? Skal lovgivningen under alle omstændigheder anses for at være i strid med princippet om momsens neutralitet? |
| --- | --- |

2)

Uafhængigt af besvarelsen af spørgsmål 1 spørges: Udgør den tidsmæssige begrænsning — idet der skal være tale om en forbindelse af længere varighed — som forudsætning for anvendelsen af ordningen, der ikke giver de pågældende mulighed for at bevise, at der foreligger en økonomisk forsvarlig grund til overtagelsen, en uforholdsmæssig foranstaltning i forhold til direktivets formål og overholdelsen af princippet om forbud mod misbrug af beføjelser? Skal lovgivningen under alle omstændigheder anses for at være i strid med princippet om momsens neutralitet?

---

(1)  EFT L 145, s. 1.

---

| 23.6.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 140/11 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 140/11

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Verwaltungsgericht des Saarlandes (Tyskland) den 30. marts 2007 — Apothekerkammer des Saarlandes, Marion Schneider, Michael Holzapfel, Dr. Fritz Trennheuser og Deutscher Apothekerverband eV. mod delstaten Saarland og Ministerium für Justiz, Gesundheit und Sociales, adciteret: DocMorris NV

(Sag C-171/07)

(2007/C 140/18)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Verwaltungsgericht des Saarlandes

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Apothekerkammer des Saarlandes, Marion Schneider, Michael Holzapfel, Dr. Fritz Trennheuser og Deutscher Apothekerverband eV

Sagsøgte: delstaten Saarland og Ministerium für Justiz, Gesundheit und Sociales

Adciteret: DocMorris NV

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal bestemmelserne om etableringsfrihed for kapitalselskaber (artikel 43 EF og 48 EF) fortolkes således, at de er til hinder for et forbud mod, at udlændinge ejer apoteker, således som det er fastsat i § 2, stk. 1, nr. 1-4 og 7, § 7, stk. 1, og § 8, stk. 1, i Gesetz über das Apothekenwesen (lov om apoteksvirksomhed, herefter »ApoG«), som affattet fra den 15.10.1980 (BGBl. I, s. 1993), senest ændret ved artikel 34 i bekendtgørelse af 31.10.2006 (BGBl. I, s. 2407)? |
| --- | --- |

1)

Skal bestemmelserne om etableringsfrihed for kapitalselskaber (artikel 43 EF og 48 EF) fortolkes således, at de er til hinder for et forbud mod, at udlændinge ejer apoteker, således som det er fastsat i § 2, stk. 1, nr. 1-4 og 7, § 7, stk. 1, og § 8, stk. 1, i Gesetz über das Apothekenwesen (lov om apoteksvirksomhed, herefter »ApoG«), som affattet fra den 15.10.1980 (BGBl. I, s. 1993), senest ændret ved artikel 34 i bekendtgørelse af 31.10.2006 (BGBl. I, s. 2407)?

| 2. | Såfremt første spørgsmål svares bekræftende:
  Er en national myndighed i medfør af fællesskabsretten og særligt henset til artikel 10 EF og effektivitetsprincippet også berettiget og forpligtet til at undlade at anvende nationale forskrifter, som myndigheden anser at være i strid med fællesskabsretten, når det ikke drejer sig om en klar tilsidesættelse af fællesskabsretten, og EF-Domstolen ikke har fastslået, at de pågældende forskrifter er uforenelige med fællesskabsretten? |
| --- | --- |

2.

Såfremt første spørgsmål svares bekræftende:

Er en national myndighed i medfør af fællesskabsretten og særligt henset til artikel 10 EF og effektivitetsprincippet også berettiget og forpligtet til at undlade at anvende nationale forskrifter, som myndigheden anser at være i strid med fællesskabsretten, når det ikke drejer sig om en klar tilsidesættelse af fællesskabsretten, og EF-Domstolen ikke har fastslået, at de pågældende forskrifter er uforenelige med fællesskabsretten?

---

| 23.6.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 140/11 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 140/11

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Verwaltungsgericht des Saarlandes (Tyskland) den 30. marts 2007 — Apoteker Helga Neumann-Seiwert mod delstaten Saarland og Ministerium für Justiz, Gesundheit und Sociales, adciteret DocMorris NV

(Sag C-172/07)

(2007/C 140/19)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Verwaltungsgericht des Saarlandes

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Apoteker Helga Neumann-Seiwert

Sagsøgte: delstaten Saarland og Ministerium für Justiz, Gesundheit und Sociales

Adciteret: DocMorris NV

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal bestemmelserne om etableringsfrihed for kapitalselskaber (artikel 43 EF og 48 EF) fortolkes således, at de er til hinder for et forbud mod, at udlændinge ejer apoteker, således som det er fastsat i § 2, stk. 1, nr. 1-4 og 7, § 7, stk. 1, og § 8, stk. 1, i Gesetz über das Apothekenwesen (lov om apoteksvirksomhed, herefter »ApoG«), som affattet fra den 15.10.1980 (BGBl. I, s. 1993), senest ændret ved artikel 34 i bekendtgørelse af 31.10.2006 (BGBl. I, s. 2407)? |
| --- | --- |

1)

Skal bestemmelserne om etableringsfrihed for kapitalselskaber (artikel 43 EF og 48 EF) fortolkes således, at de er til hinder for et forbud mod, at udlændinge ejer apoteker, således som det er fastsat i § 2, stk. 1, nr. 1-4 og 7, § 7, stk. 1, og § 8, stk. 1, i Gesetz über das Apothekenwesen (lov om apoteksvirksomhed, herefter »ApoG«), som affattet fra den 15.10.1980 (BGBl. I, s. 1993), senest ændret ved artikel 34 i bekendtgørelse af 31.10.2006 (BGBl. I, s. 2407)?

| 2) | Såfremt første spørgsmål svares bekræftende:
  Er en national myndighed i medfør af fællesskabsretten og særligt henset til artikel 10 EF og effektivitetsprincippet også berettiget og forpligtet til at undlade at anvende nationale forskrifter, som myndigheden anser at være i strid med fællesskabsretten, når det ikke drejer sig om en klar tilsidesættelse af fællesskabsretten, og EF-Domstolen ikke har fastslået, at de pågældende forskrifter er uforenelige med fællesskabsretten? |
| --- | --- |

2)

Såfremt første spørgsmål svares bekræftende:

Er en national myndighed i medfør af fællesskabsretten og særligt henset til artikel 10 EF og effektivitetsprincippet også berettiget og forpligtet til at undlade at anvende nationale forskrifter, som myndigheden anser at være i strid med fællesskabsretten, når det ikke drejer sig om en klar tilsidesættelse af fællesskabsretten, og EF-Domstolen ikke har fastslået, at de pågældende forskrifter er uforenelige med fællesskabsretten?

---

| 23.6.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 140/12 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 140/12

---

Sag anlagt den 30. marts 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik

(Sag C-174/07)

(2007/C 140/20)

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved E. Traversa og M. Afonso, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Den Italienske Republik

Sagsøgerens påstande

| — | Det fastslås, at Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 2, stk. 1, litra a), c) og d), og artikel 193-273 i afsnit XI i Rådets direktiv 2006/112/EF (1) af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem, som fra den 1. januar 2007 ophævede og erstattede artikel 2 og 22 i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF (2) af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag, sammenholdt med EF-traktatens artikel 10, idet den med artikel 2, stk. 44, i lov nr. 350 af 24. december 2003 (finansloven for 2004) har udvidet den i artikel 8 og 9 i lov nr. 289 af 27. december 2002 (finansloven for 2003) omhandlede skatteamnesti til året 2000, og idet den på udtrykkelig og generel måde har foreskrevet, at de afgiftspligtige transaktioner, som gennemføres inden for afgiftsperioden for 2002, ikke skal undersøges. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 2, stk. 1, litra a), c) og d), og artikel 193-273 i afsnit XI i Rådets direktiv 2006/112/EF (1) af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem, som fra den 1. januar 2007 ophævede og erstattede artikel 2 og 22 i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF (2) af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag, sammenholdt med EF-traktatens artikel 10, idet den med artikel 2, stk. 44, i lov nr. 350 af 24. december 2003 (finansloven for 2004) har udvidet den i artikel 8 og 9 i lov nr. 289 af 27. december 2002 (finansloven for 2003) omhandlede skatteamnesti til året 2000, og idet den på udtrykkelig og generel måde har foreskrevet, at de afgiftspligtige transaktioner, som gennemføres inden for afgiftsperioden for 2002, ikke skal undersøges.

| — | Den Italienske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Den Italienske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

| 1. | Kommissionen har henvist til, at fællesskabslovgiver har pålagt medlemsstaterne en dobbelt forpligtelse til ikke bare at vedtage national lovgivning, der er nødvendig for at gennemføre sjette momsdirektiv, men også til at træffe alle nødvendige administrative foranstaltninger for at sikre, at afgiftspligtige personer opfylder deres forpligtelser i overensstemmelse med sjette direktiv, først og fremmest pligten til at betale den afgift, der skal betales for gennemførelsen af afgiftspligtige transaktioner i en bestemt periode. Denne harmonisering af merværdiafgiften, som fællesskabslovgiver har foreskrevet, ville blive berøvet enhver mening og være uden praktisk betydning, hvis de nationale afgiftsmyndigheder ikke havde pligt til at gennemføre en effektiv undersøgelse og kontrol for at sikre »en ensartet opkrævning af afgiften i samtlige medlemsstater«, således som det er angivet i fjortende betragtning til sjette direktiv. |
| --- | --- |

1.

Kommissionen har henvist til, at fællesskabslovgiver har pålagt medlemsstaterne en dobbelt forpligtelse til ikke bare at vedtage national lovgivning, der er nødvendig for at gennemføre sjette momsdirektiv, men også til at træffe alle nødvendige administrative foranstaltninger for at sikre, at afgiftspligtige personer opfylder deres forpligtelser i overensstemmelse med sjette direktiv, først og fremmest pligten til at betale den afgift, der skal betales for gennemførelsen af afgiftspligtige transaktioner i en bestemt periode. Denne harmonisering af merværdiafgiften, som fællesskabslovgiver har foreskrevet, ville blive berøvet enhver mening og være uden praktisk betydning, hvis de nationale afgiftsmyndigheder ikke havde pligt til at gennemføre en effektiv undersøgelse og kontrol for at sikre »en ensartet opkrævning af afgiften i samtlige medlemsstater«, således som det er angivet i fjortende betragtning til sjette direktiv.

| 2. | De bestemmelser, der er indført med artikel 8 og artikel 9 i den italienske lov nr. 289/2000, overskrider klart grænserne for det administrative skøn, som fællesskabslovgiver har tillagt medlemsstaterne. I stedet for at anvende sin kompetence inden for rammerne af dette skøn til en mere effektiv afgiftskontrol har den italienske stat ved nævnte lov generelt, fuldstændigt og på forhånd afskaffet al undersøgelse og kontrol på momsområdet og derved tilsidesat sjette direktivs artikel 22 samt følgelig den generelle pligt til i medfør af artikel 2 at opkræve moms af alle afgiftspligtige transaktioner. Den italienske lovgiver har givet alle momspligtige personer, som er omfattet af dens lovgivningskompetence, en mulighed for i en sammenhængende række af afgiftsperioder »i det hele« at undgå en eventuel momskontrol. Den afgiftspligtige person kan blive omfattet af denne betragtelige fordel ved at indbetale et fast beløb, som savner enhver forbindelse med den moms, der skulle have været betalt af vederlaget for den afgiftspligtige levering af varer eller tjenesteydelser i den berørte afgiftsperiode. |
| --- | --- |

2.

De bestemmelser, der er indført med artikel 8 og artikel 9 i den italienske lov nr. 289/2000, overskrider klart grænserne for det administrative skøn, som fællesskabslovgiver har tillagt medlemsstaterne. I stedet for at anvende sin kompetence inden for rammerne af dette skøn til en mere effektiv afgiftskontrol har den italienske stat ved nævnte lov generelt, fuldstændigt og på forhånd afskaffet al undersøgelse og kontrol på momsområdet og derved tilsidesat sjette direktivs artikel 22 samt følgelig den generelle pligt til i medfør af artikel 2 at opkræve moms af alle afgiftspligtige transaktioner. Den italienske lovgiver har givet alle momspligtige personer, som er omfattet af dens lovgivningskompetence, en mulighed for i en sammenhængende række af afgiftsperioder »i det hele« at undgå en eventuel momskontrol. Den afgiftspligtige person kan blive omfattet af denne betragtelige fordel ved at indbetale et fast beløb, som savner enhver forbindelse med den moms, der skulle have været betalt af vederlaget for den afgiftspligtige levering af varer eller tjenesteydelser i den berørte afgiftsperiode.

| 3. | Dette radikale »spænd« mellem den afgift, der skal betales i overensstemmelse med de sædvanlige momsregler, og det beløb, som skal erlægges for at få ret til en »endelig eftergivelse« (condono tombale), fremstår særligt tydeligt, når den afgiftspligtige helt har undladt at indgive sin momsangivelse. Skyldneren kan regulere sine forhold for hvert afgiftsår ved at indbetale 1 500 EUR for fysiske personer eller 3 000 EUR for selskaber. En tilsvarende mangel på tilknytning til beregningsgrundlaget vedrørende den gennemførte (ikke-angivne) transaktion kendetegner også den endelige eftergivelse, som indtræder, når der indgives en supplerende angivelse. Det beløb, der afkræves den afgiftspligtige person, som har til hensigt at udnytte denne eftergivelse, beregnes nemlig som en procentsats (2 %), der skal anvendes på den moms, som skulle have været erlagt for den levering af varer eller tjenesteydelser, der er foretaget i hver afgiftsperiode (eller på den købsmoms, som med urette er fratrukket i samme afgiftsperiode). |
| --- | --- |

3.

Dette radikale »spænd« mellem den afgift, der skal betales i overensstemmelse med de sædvanlige momsregler, og det beløb, som skal erlægges for at få ret til en »endelig eftergivelse« (condono tombale), fremstår særligt tydeligt, når den afgiftspligtige helt har undladt at indgive sin momsangivelse. Skyldneren kan regulere sine forhold for hvert afgiftsår ved at indbetale 1 500 EUR for fysiske personer eller 3 000 EUR for selskaber. En tilsvarende mangel på tilknytning til beregningsgrundlaget vedrørende den gennemførte (ikke-angivne) transaktion kendetegner også den endelige eftergivelse, som indtræder, når der indgives en supplerende angivelse. Det beløb, der afkræves den afgiftspligtige person, som har til hensigt at udnytte denne eftergivelse, beregnes nemlig som en procentsats (2 %), der skal anvendes på den moms, som skulle have været erlagt for den levering af varer eller tjenesteydelser, der er foretaget i hver afgiftsperiode (eller på den købsmoms, som med urette er fratrukket i samme afgiftsperiode).

| 4. | Denne generelle forhåndsafskaffelse af enhver undersøgelse fører til alvorlige hindringer for den gnidningsløse anvendelse af den fælles momsordning. Navnlig indebærer det en tilsidesættelse af princippet om afgiftsneutralitet, som opstiller et forbud mod, at økonomiske aktører, der udfører samme transaktioner, behandles forskelligt i momsmæssig henseende. Enhver undtagelse fra reglen om effektiv anvendelse og opkrævning af moms medfører dels alvorlig skade for de virksomheder — både i Italien og i andre medlemsstater — som er undergivet de sædvanlige momsregler, dels en alvorlig tilsidesættelse af det princip om en »sund« konkurrence inden for det fælles marked, der kommer til udtryk i fjerde betragtning til sjette direktiv. |
| --- | --- |

4.

Denne generelle forhåndsafskaffelse af enhver undersøgelse fører til alvorlige hindringer for den gnidningsløse anvendelse af den fælles momsordning. Navnlig indebærer det en tilsidesættelse af princippet om afgiftsneutralitet, som opstiller et forbud mod, at økonomiske aktører, der udfører samme transaktioner, behandles forskelligt i momsmæssig henseende. Enhver undtagelse fra reglen om effektiv anvendelse og opkrævning af moms medfører dels alvorlig skade for de virksomheder — både i Italien og i andre medlemsstater — som er undergivet de sædvanlige momsregler, dels en alvorlig tilsidesættelse af det princip om en »sund« konkurrence inden for det fælles marked, der kommer til udtryk i fjerde betragtning til sjette direktiv.

---

(1)  EUT L 347, s. 1.

(2)  EFT L 145, s. 1.

---

| 23.6.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 140/13 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 140/13

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Consiglio di Stato (Italien) den 4. april 2007 — SAVA og C. Srl, SIEME Srl, GRADED SpA mod Mostra d'Oltremare SpA m.fl.

(Sag C-194/07)

(2007/C 140/21)

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Consiglio di Stato

Parter i hovedsagen

Appellanter: SAVA og C. Srl, SIEME Srl, GRADED SpA

Indstævnte: Mostra d'Oltremare SpA m.fl.

Præjudicielle spørgsmål

Skal artikel 1 i Rådets direktiv 89/665/EØF af 21. december 1989 om samordning af love og administrative bestemmelser vedrørende anvendelsen af klageprocedurerne i forbindelse med indgåelse af offentlige indkøbs- samt bygge- og anlægskontrakter (1), som ændret ved Rådets direktiv 92/50/EØF af 18. juni 1992 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige tjenesteydelsesaftaler (2) fortolkes således, at bestemmelsen er til hinder for, at en klage ifølge national ret kan indgives individuelt af et af medlemmerne af et midlertidigt konsortium, som ikke er en juridisk person, og som i denne egenskab har deltaget i en procedure om tildeling af en offentlig kontrakt uden at få tilslag?

---

(1)  EFT L 395, s. 33.

(2)  EFT L 209, s. 1.

---

| 23.6.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 140/13 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 140/13

---

Appel iværksat den 16. april 2007 af C.A.S. SpA til prøvelse af dom afsagt den 6. februar 2007 af Retten i Første Instans (Femte Afdeling) i sag T-23/03, C.A.S. SpA mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

(Sag C-204/07 P)

(2007/C 140/22)

Processprog: tysk

Parter

Appellant: C.A.S. SpA (ved Rechtsanwalt D. Ehle)

Den anden part i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Appellanten har nedlagt følgende påstande

| — | Dommen afsagt af Retten i Første Instans den 6. februar 2007 i sag T-23/03 (1) ophæves. |
| --- | --- |

—

Dommen afsagt af Retten i Første Instans den 6. februar 2007 i sag T-23/03 (1) ophæves.

| — | De i første instans nedlagte påstande tages til følge, subsidiært hjemvises sagen til Retten i Første Instans til afgørelse. |
| --- | --- |

—

De i første instans nedlagte påstande tages til følge, subsidiært hjemvises sagen til Retten i Første Instans til afgørelse.

| — | Den begæring om iværksættelse af foranstaltninger med henblik på sagens tilrettelæggelse, som appellanten har fremsat ved skrivelser af 28. januar 2003, 4. august 2003 og 11. august 2003, tages til følge. |
| --- | --- |

—

Den begæring om iværksættelse af foranstaltninger med henblik på sagens tilrettelæggelse, som appellanten har fremsat ved skrivelser af 28. januar 2003, 4. august 2003 og 11. august 2003, tages til følge.

| — | Sagsøgte i første instans tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Sagsøgte i første instans tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Appellanten har til støtte for appellen fremført følgende ni anbringender, på grundlag af hvilke selskabet anser den appellerede dom for mangelfuld.

Det første anbringende vedrører den omstændighed, at Retten fandt, at det udelukkende var de tyrkiske myndigheder, der havde kompetence til at fastslå, om de A.TR.1-varecertifikater, der var udstedt af dem, og som blev anvendt ved ekspeditionen af importerede varer, var »ægte« eller »falske«, henholdsvis »rigtige« eller »urigtige«. Appellanten er af den opfattelse, at eksportlandets toldmyndigheders enekompetence bortfalder i tilfælde, hvor der foreligger tilstrækkelige og overbevisende objektive holdepunkter for, at de kompetente toldmyndigheder i udførselslandet medvirkede til uregelmæssigheder ved udfærdigelsen (udstedelsen af formularer, stempel og underskrifter) af varecertifikaterne samt ved ekspedition af varen på grundlag af disse varecertifikater. De erklæringer vedrørende varecertifikaterne, som de tyrkiske myndigheder har afgivet senere, kan ikke anses for troværdige og for afgørende i sig selv.

Med det andet anbringende har appellanten kritiseret affattelsen af den appellerede dom med hensyn til omfanget af en ansøgers ret til aktindsigt og til kontradiktion. Retten til aktindsigt må ikke kun vedrøre dokumenter, som Kommissionen efter intern afgørelse og egne oplysninger har lagt til grund for sin anfægtede afgørelse. Retten til aktindsigt gælder også for alle andre fortrolige og ikke fortrolige dokumenter, som ville kunne være af betydning for appellantens faktiske og retlige fremlæggelse med hensyn til en vurdering af de faktiske omstændigheder.

Med det tredje anbringende har appellanten anført, at Retten pålagde appellanten den fulde bevisbyrde for sådanne faktiske omstændigheder, der begrunder en »særlig situation« som omhandlet i toldkodeksens artikel 239 og i artikel 905 gennemførelsesforordningen til toldkodeksen. Appellanten er af den opfattelse, at bevisbyrden i bestemte situationer vendes eller nedsættes. Appellanten har i intet tilfælde bevisbyrden for bestemte faktiske omstændigheder i tredjelande (i det foreliggende tilfælde: Tyrkiet), som appellanten har fremført, og som bedst ville kunne og burde undersøges af Kommissionen/OLAF inden for rammerne af disse myndigheders muligheder. Det samme gælder sådanne faktiske omstændigheder, der ligger inden for Kommissionens embeds- og indflydelsesområde.

Med det fjerde anbringende har appellanten gjort gældende, at Retten også under hensyn til den fulde bevisbyrde, som appellanten er pålagt i dommen, med urette undlod at imødekomme den af appellanten begærede iværksættelse af foranstaltninger med henblik på sagens tilrettelæggelse, særligt gennemførelsen af den begærede bevisoptagelse. De tilbudte beviser blev derimod afvist som irrelevante.

Med det femte anbringende har appellanten anført, at Retten anlagde en urigtig retlig fortolkning og vurdering af de af appellanten fremlagte dokumenter og fremførte omstændigheder og indicier, der taler for, at de tyrkiske myndigheder har medvirket til de (angiveligt) »uægte« (men i virkeligheden »urigtige«) A.TR.1-varecertifikater. Retten kom derved til den forkerte retsfølge. Derudover tog Retten slet ikke hensyn til væsentlige omstændigheder i overensstemmelse med, hvad appellanten klart havde gjort gældende.

Med det sjette anbringende har appellanten gjort gældende, at Retten undlod at anse den omstændighed, at Kommissionen ikke havde henvendt sig til toldudvalget/associeringsrådet, som en fejl fra Kommissionens side.

Det syvende anbringende består i, at Retten fejlbedømte appellantens berettigede interesse i at få den delvist anfægtede kommissionsafgørelse erklæret ugyldig med hensyn til et bestemt A.TR.1-varecertifikat.

Med det ottende anbringende har appellanten gjort gældende, at Retten begik en retlig fejl, idet den undlod at foretage en konkret rimeligheds- og risikoafvejning, Derved fejlbedømte Retten, at det selv ved en formodning for, at A.TR.1-varecertifikaterne var uægte, i betragtning af de tyrkiske myndigheders og Kommissionens groft ukorrekte adfærd med hensyn til forholdet mellem erhvervsdrivende og forvaltningen ville være urimeligt at lade appellanten som erhvervsdrivende bære et tab, som selskabet ikke ville have lidt, hvis tingene var blevet gjort rigtigt.

Med det niende anbringende har appellanten kritiseret, at det i den appellerede dom i henhold til toldkodeksens artikel 220, stk. 2, litra b), og på grundlag af de fremførte og fastslåede faktiske omstændigheder benægtes, at de tyrkiske toldmyndigheder aktivt medvirkede ved påtegningen og anvendelsen af de her omtvistede 32 A.TR.1-certifikater.

---

(1)  EUT C 82, s. 30.

---

| 23.6.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 140/14 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 140/14

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Hof van Beroep te Gent (Belgien) den 19. april 2007 — straffesag mod Lodewijk Gysbrechts og Santurel Inter BVBA

(Sag C-205/07)

(2007/C 140/23)

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

Hof van Beroep te Gent

Parter i straffesagen

Lodewijk Gysbrechts og Santurel Inter BVBA

Præjudicielt spørgsmål

Er den belgiske lov af 14. juli 1991 om handelspraksis og om forbrugeroplysning og forbrugerbeskyttelse en foranstaltning med tilsvarende virkning, som er forbudt ved artikel 28-30 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, i det omfang denne nationale lov i artikel 80, stk. 3, indeholder et forbud mod inden for den obligatoriske fortrydelsesfrist at afkræve forbrugeren et forskud eller betaling, hvilket har til følge, at den faktiske virkning af loven af 14. juli 1991 om handelspraksis og om forbrugeroplysning og forbrugerbeskyttelse ikke er den samme for forhandling af varer i eget land i sammenligning med handel med statsborgere i en anden medlemsstat, og opstår der derved en faktisk hindring for de frie varebevægelser, som er beskyttet ved artikel 23 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab?

---

| 23.6.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 140/15 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 140/15

---

Sag anlagt den 19. april 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Spanien

(Sag C-207/07)

(2007/C 140/24)

Processprog: spansk

Parter

Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved H. Støvlbæk og R. Vidal Puig, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Kongeriget Spanien

Sagsøgerens påstande

| — | Det fastslås, at Kongeriget Spanien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 56 EF og 43 EF, idet det har vedtaget stk. 1, andet afsnit, i den eneste artikel i kongeligt lovdekret nr. 4/2006 af 24. februar 2006, der ændrer den fjortende funktion for Den Nationale Energikomité, fastsat i ellevte supplerende bestemmelse, tredje del, punkt 1, i lov nr. 34/1998 af 7. oktober 1998 om kulbrintesektoren, med henblik på at opstille et krav om forudgående tilladelse fra Den Nationale Energikomité for at kunne erhverve bestemte kapitalandele i selskaber, der udøver visse lovregulerede aktiviteter inden for energisektoren, og erhverve de aktiver, der er nødvendige for at udøve disse aktiviteter. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Kongeriget Spanien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 56 EF og 43 EF, idet det har vedtaget stk. 1, andet afsnit, i den eneste artikel i kongeligt lovdekret nr. 4/2006 af 24. februar 2006, der ændrer den fjortende funktion for Den Nationale Energikomité, fastsat i ellevte supplerende bestemmelse, tredje del, punkt 1, i lov nr. 34/1998 af 7. oktober 1998 om kulbrintesektoren, med henblik på at opstille et krav om forudgående tilladelse fra Den Nationale Energikomité for at kunne erhverve bestemte kapitalandele i selskaber, der udøver visse lovregulerede aktiviteter inden for energisektoren, og erhverve de aktiver, der er nødvendige for at udøve disse aktiviteter.

| — | Kongeriget Spanien tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kongeriget Spanien tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

| 1. | Den spanske bestemmelse, som søgsmålet omhandler, opstiller et krav om forudgående tilladelse fra Den Nationale Energikomité (»CNE«) til følgende transaktioner:






  — | ethvert retssubjekts erhvervelse af en kapitalandel på mere end 10 % i et selskab, der enten selv eller ved mellemkomst af andre selskaber i samme koncern udøver visse aktiviteter inden for energisektoren, eller erhvervelse af enhver anden form for deltagelse, hvorved det pågældende retssubjekt kan opnå en væsentlig indflydelse i nævnte selskab. |
| --- | --- | --- |

1.

Den spanske bestemmelse, som søgsmålet omhandler, opstiller et krav om forudgående tilladelse fra Den Nationale Energikomité (»CNE«) til følgende transaktioner:

—

ethvert retssubjekts erhvervelse af en kapitalandel på mere end 10 % i et selskab, der enten selv eller ved mellemkomst af andre selskaber i samme koncern udøver visse aktiviteter inden for energisektoren, eller erhvervelse af enhver anden form for deltagelse, hvorved det pågældende retssubjekt kan opnå en væsentlig indflydelse i nævnte selskab.

| — | erhvervelse af de aktiver, der er nødvendige for at udøve disse aktiviteter. |
| --- | --- |

—

erhvervelse af de aktiver, der er nødvendige for at udøve disse aktiviteter.

| 2. | Kommissionen finder, at den omtvistede bestemmelse er uforenelig med artikel 56 EF af følgende grunde:






  — | erhvervelse af kapitalandele i selskaber, der udøver aktiviteter inden for energisektoren, eller af aktiver, der er nødvendige for at udøve nævnte aktiviteter, er »kapitalbevægelser« i artikel 56 EF's forstand |
| --- | --- | --- |

2.

Kommissionen finder, at den omtvistede bestemmelse er uforenelig med artikel 56 EF af følgende grunde:

—

erhvervelse af kapitalandele i selskaber, der udøver aktiviteter inden for energisektoren, eller af aktiver, der er nødvendige for at udøve nævnte aktiviteter, er »kapitalbevægelser« i artikel 56 EF's forstand

| — | forpligtelsen til at indhente en forudgående tilladelse fra CNE er en »restriktion« for de frie kapitalbevægelser, der som udgangspunkt er forbudt i henhold til artikel 56 EF, og |
| --- | --- |

—

forpligtelsen til at indhente en forudgående tilladelse fra CNE er en »restriktion« for de frie kapitalbevægelser, der som udgangspunkt er forbudt i henhold til artikel 56 EF, og

| — | denne restriktion kan ikke begrundes med henvisning til EF-traktaten. |
| --- | --- |

—

denne restriktion kan ikke begrundes med henvisning til EF-traktaten.

| 3. | I det konkrete tilfælde finder Kommissionen ikke, at den omtvistede bestemmelse kan begrundes i hensynet til at sikre energiforsyningen, hvorved Kommissionen har anført følgende:






  — | den omtvistede foranstaltning er ikke velegnet til at sikre energiforsyningen, og der findes andre midler, der er mere egnede hertil |
| --- | --- | --- |

3.

I det konkrete tilfælde finder Kommissionen ikke, at den omtvistede bestemmelse kan begrundes i hensynet til at sikre energiforsyningen, hvorved Kommissionen har anført følgende:

—

den omtvistede foranstaltning er ikke velegnet til at sikre energiforsyningen, og der findes andre midler, der er mere egnede hertil

| — | den omtvistede foranstaltning er under alle omstændigheder uforholdsmæssig, idet kravet om forudgående tilladelse ikke er begrænset til visse specifikke handlinger vedrørende driften af det selskab, hvori kapitalandelen ejes, eller vedrørende forvaltningen af aktiverne. |
| --- | --- |

—

den omtvistede foranstaltning er under alle omstændigheder uforholdsmæssig, idet kravet om forudgående tilladelse ikke er begrænset til visse specifikke handlinger vedrørende driften af det selskab, hvori kapitalandelen ejes, eller vedrørende forvaltningen af aktiverne.

| — | CNE's mulighed for at nægte tilladelse eller at opstille betingelser for at meddele tilladelse er ikke undergivet tilstrækkeligt præcise objektive kriterier, der kan gøres til genstand for en effektiv domstolskontrol. |
| --- | --- |

—

CNE's mulighed for at nægte tilladelse eller at opstille betingelser for at meddele tilladelse er ikke undergivet tilstrækkeligt præcise objektive kriterier, der kan gøres til genstand for en effektiv domstolskontrol.

Kommissionen finder endvidere, at den omtvistede bestemmelse udgør en restriktion for etableringsretten i strid med artikel 43 EF, og at denne restriktion af de vedrørende artikel 56 EF anførte grunde heller ikke kan begrundes i hensynet til at sikre energiforsyningen.

---

| 23.6.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 140/15 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 140/15

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Supreme Court (Irland) den 20. april 2007 — The Competition Authority mod Beef Industry Development Society Ltd og Barry Brothers (Carrigmore) Meats Ltd

(Sag C-209/07)

(2007/C 140/25)

Processprog: engelsk

Den forelæggende ret

Supreme Court

Parter i hovedsagen

Sagsøger: The Competition Authority

Sagsøgte: Beef Industry Development Society Ltd og Barry Brothers (Carrigmore) Meats Ltd

Præjudicielle spørgsmål

Når retten finder, at det er fastslået, at:

| a) | der er overkapacitet i oksekødsforarbejdningsindustrien, som beregnet efter de maksimalt forarbejdede mængder er omkring 32 %; |
| --- | --- |

a)

der er overkapacitet i oksekødsforarbejdningsindustrien, som beregnet efter de maksimalt forarbejdede mængder er omkring 32 %;

| b) | virkningen af denne overskudskapacitet vil have meget alvorlige følger for rentabiliteten i industrien som helhed på mellemlang sigt; |
| --- | --- |

b)

virkningen af denne overskudskapacitet vil have meget alvorlige følger for rentabiliteten i industrien som helhed på mellemlang sigt;

| c) | mens virkningerne af de krav, som den overskydende kapacitet stiller, ikke har været følelig i betydelig grad indtil nu, har uafhængige konsulenter udtalt, at det er usandsynligt, at overkapaciteten i den nærmeste fremtid vil blive elimineret ved normale markedsforanstaltninger, men at overkapaciteten på længere sigt vil føre til meget betydelige tab og til syvende og sidst foranledige, at forarbejdningsvirksomheder og anlæg forlader industrien; [org. s. 25] |
| --- | --- |

c)

mens virkningerne af de krav, som den overskydende kapacitet stiller, ikke har været følelig i betydelig grad indtil nu, har uafhængige konsulenter udtalt, at det er usandsynligt, at overkapaciteten i den nærmeste fremtid vil blive elimineret ved normale markedsforanstaltninger, men at overkapaciteten på længere sigt vil føre til meget betydelige tab og til syvende og sidst foranledige, at forarbejdningsvirksomheder og anlæg forlader industrien; [org. s. 25]

| d) | oksekødsforarbejdningsvirksomheder, der repræsenterer omkring 93 % af markedet for denne industris oksekødsforsyning, er gået ind på at tage skridt til at eliminere overkapaciteten og er villige til at betale en afgift for at tilvejebringe midler til betalinger til forarbejdningsvirksomheder, der er villige til at indstille produktionen, og |
| --- | --- |

d)

oksekødsforarbejdningsvirksomheder, der repræsenterer omkring 93 % af markedet for denne industris oksekødsforsyning, er gået ind på at tage skridt til at eliminere overkapaciteten og er villige til at betale en afgift for at tilvejebringe midler til betalinger til forarbejdningsvirksomheder, der er villige til at indstille produktionen, og

de nævnte forarbejdningsvirksomheder, der omfatter ti selskaber, danner en gruppe med status som juridisk person (»sammenslutningen«) med det formål at gennemføre en foranstaltning med følgende kendetegn:

| 1) | virksomheder (kaldet »udtrædende«), der slagter og forarbejder 420 000 dyr om året, hvilket udgør ca. 25 % af den aktive kapacitet, indgår en aftale med de resterende selskaber (kaldet »tilbageblivende«) om at forlade industrien og opfylde følgende betingelser: |
| --- | --- |

1)

virksomheder (kaldet »udtrædende«), der slagter og forarbejder 420 000 dyr om året, hvilket udgør ca. 25 % af den aktive kapacitet, indgår en aftale med de resterende selskaber (kaldet »tilbageblivende«) om at forlade industrien og opfylde følgende betingelser:

| 2) | de udtrædende underskriver en toårig konkurrenceklausul for forarbejdning af kvæg på hele øen Irland; |
| --- | --- |

2)

de udtrædende underskriver en toårig konkurrenceklausul for forarbejdning af kvæg på hele øen Irland;

| 3) | de udtrædendes anlæg tages ud af drift; |
| --- | --- |

3)

de udtrædendes anlæg tages ud af drift;

| 4) | arealer i tilknytning til de anlæg, der tages ud af drift, anvendes ikke til forarbejdning af oksekød i en periode på fem år; |
| --- | --- |

4)

arealer i tilknytning til de anlæg, der tages ud af drift, anvendes ikke til forarbejdning af oksekød i en periode på fem år;

| 5) | der betales kompensation til de udtrædende etapevis ved lån, der ydes af de tilbageblivende til selskabet; |
| --- | --- |

5)

der betales kompensation til de udtrædende etapevis ved lån, der ydes af de tilbageblivende til selskabet;

| 6) | der betales en frivillig afgift til selskabet af alle tilbageblivende på 2 EUR for hvert stykke kvæg, der slagtes inden for den traditionelle procentdel, og på 11 EUR pr. stykke kvæg, der slagtes udover dette tal; |
| --- | --- |

6)

der betales en frivillig afgift til selskabet af alle tilbageblivende på 2 EUR for hvert stykke kvæg, der slagtes inden for den traditionelle procentdel, og på 11 EUR pr. stykke kvæg, der slagtes udover dette tal;

| 7) | afgiften anvendes til at tilbagebetale de tilbageblivendes lån; afgifterne ophører, når lånene er tilbagebetalt; [org. s. 26] |
| --- | --- |

7)

afgiften anvendes til at tilbagebetale de tilbageblivendes lån; afgifterne ophører, når lånene er tilbagebetalt; [org. s. 26]

| 8) | de udtrædendes udstyr til primær oksekødsforarbejdning sælges alene til tilbageblivende til brug som reserveudstyr eller reservedele eller sælges uden for øen Irland; |
| --- | --- |

8)

de udtrædendes udstyr til primær oksekødsforarbejdning sælges alene til tilbageblivende til brug som reserveudstyr eller reservedele eller sælges uden for øen Irland;

| 9) | de tilbageblivendes frihed med hensyn til produktion, prisfastsættelse, salgsbetingelser, import og eksport, forøgelse af kapaciteten og i øvrigt berøres ikke, |
| --- | --- |

9)

de tilbageblivendes frihed med hensyn til produktion, prisfastsættelse, salgsbetingelser, import og eksport, forøgelse af kapaciteten og i øvrigt berøres ikke,

og at der er enighed om, at en sådan aftale med hensyn til anvendelsen af artikel 81, stk. 1, EF sandsynligvis vil have en betydelig virkning på samhandelen mellem medlemsstater, skal en sådan foranstaltning da anses for at have til formål — til forskel fra at have til følge — at hindre, at begrænse eller fordreje konkurrencen inden for fællesmarkedet og derfor er uforenelig med artikel 81, stk. 1, i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab?

---

| 23.6.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 140/16 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 140/16

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Symvoulio tis Epikratias (Grækenland) den 23. april 2007 Michaniki AE mod Ethniko Symvoulio Radiotileorasis, Ypourgos Epikratias, Pantechniki AE og Syndesmos Epichirision Periodikou Typou

(Sag C-213/07)

(2007/C 140/26)

Processprog: græsk

Den forelæggende ret

Symvoulio tis Epikratias

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Michaniki AE

Sagsøgt: Ethniko Symvoulio Radiotileorasis, Ypourgos Epikratias, Pantechniki AE og Syndesmos Epichirision Periodikou Typou

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Er opregningen af de grunde, der fører til udelukkelse af entreprenører fra offentlige bygge- og anlægsarbejder, i artikel 24 i Rådets direktiv 93/37/EØF af 14. juni 1993 om samordning af fremgangsmåderne med hensyn til indgåelse af offentlige bygge- og anlægskontrakter udtømmende? |
| --- | --- |

1)

Er opregningen af de grunde, der fører til udelukkelse af entreprenører fra offentlige bygge- og anlægsarbejder, i artikel 24 i Rådets direktiv 93/37/EØF af 14. juni 1993 om samordning af fremgangsmåderne med hensyn til indgåelse af offentlige bygge- og anlægskontrakter udtømmende?

| 2) | Såfremt det antages, at denne opregning ikke er udtømmende, forfølger en bestemmelse da mål, som er forenelige med fællesskabsrettens almindelige grundsætninger, når det af hensyn til beskyttelsen af gennemsigtigheden i statens økonomiske funktioner heri bestemmes, at status som ejer, deltager, hovedaktionær eller leder af en medievirksomhed er uforenelig med status som ejer, deltager, hovedaktionær eller leder af en virksomhed, som over for det offentlige eller en offentlig juridisk person påtager sig at gennemføre arbejder, levere varer eller præstere tjenesteydelser, og er et fuldstændigt forbud mod at tildele offentlige kontrakter til sådanne virksomheder forenelig med det fælleskabsretlige proportionalitetsprincip? |
| --- | --- |

2)

Såfremt det antages, at denne opregning ikke er udtømmende, forfølger en bestemmelse da mål, som er forenelige med fællesskabsrettens almindelige grundsætninger, når det af hensyn til beskyttelsen af gennemsigtigheden i statens økonomiske funktioner heri bestemmes, at status som ejer, deltager, hovedaktionær eller leder af en medievirksomhed er uforenelig med status som ejer, deltager, hovedaktionær eller leder af en virksomhed, som over for det offentlige eller en offentlig juridisk person påtager sig at gennemføre arbejder, levere varer eller præstere tjenesteydelser, og er et fuldstændigt forbud mod at tildele offentlige kontrakter til sådanne virksomheder forenelig med det fælleskabsretlige proportionalitetsprincip?

| 3) | Såfremt det antages, at artikel 24 i direktiv 93/37/EØF skal fortolkes således, at de grunde, der fører til udelukkelse af entreprenører, opregnes på udtømmende vis, eller at anvendelsen af den nationale bestemmelse ikke kan anses for at forfølge mål, som er forenelige med fællesskabsrettens almindelige grundsætninger, eller endelig at dette forbud ikke er forenelig med det fællesskabsretlige proportionalitetsprincip, har ovennævnte direktiv da tilsidesat de almene principper om beskyttelse af konkurrencen, om offentlighed og bestemmelsen i artikel 5, stk. 2, i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, som indfører subsidiaritetsprincippet, idet direktivet er til hinder for, at der indføres en bestemmelse, hvorefter den omstændighed, at en entreprenør eller dens ledelse (såsom ejeren af den pågældende virksomhed, hovedaktionæren, deltageren eller lederen) eller personer indsat af disse driver medievirksomheder, som kan udøve ubehørig indflydelse på udbuddet ved hjælp af den generelle indflydelse, de har, udgør en grund, som fører til udelukkelse af sådanne entreprenører fra deltagelse i offentlige udbud? |
| --- | --- |

3)

Såfremt det antages, at artikel 24 i direktiv 93/37/EØF skal fortolkes således, at de grunde, der fører til udelukkelse af entreprenører, opregnes på udtømmende vis, eller at anvendelsen af den nationale bestemmelse ikke kan anses for at forfølge mål, som er forenelige med fællesskabsrettens almindelige grundsætninger, eller endelig at dette forbud ikke er forenelig med det fællesskabsretlige proportionalitetsprincip, har ovennævnte direktiv da tilsidesat de almene principper om beskyttelse af konkurrencen, om offentlighed og bestemmelsen i artikel 5, stk. 2, i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, som indfører subsidiaritetsprincippet, idet direktivet er til hinder for, at der indføres en bestemmelse, hvorefter den omstændighed, at en entreprenør eller dens ledelse (såsom ejeren af den pågældende virksomhed, hovedaktionæren, deltageren eller lederen) eller personer indsat af disse driver medievirksomheder, som kan udøve ubehørig indflydelse på udbuddet ved hjælp af den generelle indflydelse, de har, udgør en grund, som fører til udelukkelse af sådanne entreprenører fra deltagelse i offentlige udbud?

---

| 23.6.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 140/17 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 140/17

---

Sag anlagt den 3. maj 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Sverige

(Sag C-223/07)

(2007/C 140/27)

Processprog: svensk

Parter

Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved N. Yerrell og P. Dejmek, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Kongeriget Sverige

Sagsøgerens påstande

| — | Det fastslås, at Sverige har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/49/EF af 29. april 2004 — om jernbanesikkerhed i EU og om ændring af Rådets direktiv 95/18/EF om udstedelse af licenser til jernbanevirksomheder og direktiv 2001/14/EF om tildeling af jernbaneinfrastrukturkapacitet og opkrævning af afgifter for brug af jernbaneinfrastruktur samt sikkerhedscertificering (jernbanesikkerhedsdirektivet) (1) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/50/EF af 29. april 2004 om ændring af Rådets direktiv 96/48/EF om interoperabilitet i det transeuropæiske jernbanesystem for højhastighedstog og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/16/EF om interoperabilitet i det transeuropæiske jernbanesystem for konventionelle tog (2) — da det ikke har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivet, eller under alle omstændigheder ikke har underrettet Kommissionen herom. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Sverige har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/49/EF af 29. april 2004 — om jernbanesikkerhed i EU og om ændring af Rådets direktiv 95/18/EF om udstedelse af licenser til jernbanevirksomheder og direktiv 2001/14/EF om tildeling af jernbaneinfrastrukturkapacitet og opkrævning af afgifter for brug af jernbaneinfrastruktur samt sikkerhedscertificering (jernbanesikkerhedsdirektivet) (1) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/50/EF af 29. april 2004 om ændring af Rådets direktiv 96/48/EF om interoperabilitet i det transeuropæiske jernbanesystem for højhastighedstog og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/16/EF om interoperabilitet i det transeuropæiske jernbanesystem for konventionelle tog (2) — da det ikke har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivet, eller under alle omstændigheder ikke har underrettet Kommissionen herom.

| — | Kongeriget Sverige betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kongeriget Sverige betaler sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Fristen for gennemførelse af direktivet udløb den 30. april 2006.

---

(1)  EUT L 164, s. 44.

(2)  EUT L 164, s. 114.

---

| 23.6.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 140/17 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 140/17

---

Sag anlagt den 10. maj 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Forbundsrepublikken Tyskland

(Sag C-235/07)

(2007/C 140/28)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved G. Braun og P. Dejmek, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Forbundsrepublikken Tyskland

Sagsøgerens påstande

| — | Det fastslås, at Forbundsrepublikken Tyskland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/49/EF af 29. april 2004 — om jernbanesikkerhed i EU (1) og om ændring af Rådets direktiv 95/18/EF om udstedelse af licenser til jernbanevirksomheder (2) og direktiv 2001/14/EF om tildeling af jernbaneinfrastrukturkapacitet og opkrævning af afgifter for brug af jernbaneinfrastruktur samt sikkerhedscertificering (jernbanesikkerhedsdirektivet) (3) — da den ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme direktivet og under alle omstændigheder ikke har meddelt disse bestemmelser til Kommissionen. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Forbundsrepublikken Tyskland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/49/EF af 29. april 2004 — om jernbanesikkerhed i EU (1) og om ændring af Rådets direktiv 95/18/EF om udstedelse af licenser til jernbanevirksomheder (2) og direktiv 2001/14/EF om tildeling af jernbaneinfrastrukturkapacitet og opkrævning af afgifter for brug af jernbaneinfrastruktur samt sikkerhedscertificering (jernbanesikkerhedsdirektivet) (3) — da den ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme direktivet og under alle omstændigheder ikke har meddelt disse bestemmelser til Kommissionen.

| — | Forbundsrepublikken Tyskland tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Forbundsrepublikken Tyskland tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Fristen for gennemførelse af direktivet udløb den 30. april 2006.

---

(1)  EUT L 164, s. 44.

(2)  EFT L 143, s. 70.

(3)  EFT L 75, s. 29.

---

Retten i Første Instans

| 23.6.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 140/19 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 140/19

---

Dom afsagt af Retten i Første Instans den 3. maj 2007 — Freistaat Sachsen mod Kommissionen

(Sag T-357/02) (1)

(Statsstøtte - støtte givet af delstaten Sachsens myndigheder - støtteordning til fordel for små og mellemstore virksomheder - den hurtige godkendelsesprocedure - tidsmæssig anvendelse af fællesskabsrammebestemmelserne og fritagelsesforordningen for støtte til fordel for små og mellemstore virksomheder - påtænkt støtte anmeldt før fritagelsesforordningens ikrafttræden - berettiget forventning - retssikkerhed - fuldstændig anmeldelse)

(2007/C 140/29)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Freistaat Sachsen (Tyskland) (ved advokat T. Lübbig)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved V. Kreuschitz og J. Flett, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Påstand om annullation af artikel 2, stk. 2, og artikel 3 og 4 i Kommissionens beslutning 2003/226/EF af 24. september 2002 om Tysklands påtænkte støtteordning, »Retningslinjer vedrørende støtte til SMV — forbedring af virksomhedernes resultater i Sachsen« — delprogram 1 (instruktion), 4 (deltagelse i messer), 5 (samarbejde) og 7 (fremme af design) (EUT 2003 L 91, s. 13).

Konklusion

| 1) | Artikel 2, stk. 2, og artikel 3 og 4 i Kommissionens beslutning 2003/226/EF af 24. september 2002 om Tysklands påtænkte støtteordning, »Retningslinjer vedrørende støtte til SMV — forbedring af virksomhedernes resultater i Sachsen« — delprogram 1 (instruktion), 4 (deltagelse i messer), 5 (samarbejde) og 7 (fremme af design), annulleres. |
| --- | --- |

1)

Artikel 2, stk. 2, og artikel 3 og 4 i Kommissionens beslutning 2003/226/EF af 24. september 2002 om Tysklands påtænkte støtteordning, »Retningslinjer vedrørende støtte til SMV — forbedring af virksomhedernes resultater i Sachsen« — delprogram 1 (instruktion), 4 (deltagelse i messer), 5 (samarbejde) og 7 (fremme af design), annulleres.

| 2) | Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber betaler sagens omkostninger.

---

(1)  EUT C 31 af 8.2.2003.

---

| 23.6.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 140/19 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 140/19

---

Dom afsagt af Retten i Første Instans den 3. maj 2007 — Spanien mod Kommissionen

(Sag T-219/04) (1)

(Fiskeri - udviklingen i medlemsstaternes fiskerflådekapacitet - tilgangs- og afgangsordning - Komitéen for Fiskeri og Akvakultur - regler om sprog)

(2007/C 140/30)

Processprog: spansk

Parter

Sagsøger: Kongeriget Spanien (ved N. Díaz Abad, som befuldmægtiget)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved T. van Rijn og S. Pardo Quintillán, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Påstand om annullation af Kommissionens forordning (EF) nr. 1438/2003 af 12. august 2003 om gennemførelsesbestemmelser til EF's flådepolitik som fastsat i kapitel III i Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 (EFT L 204, s. 21).

Konklusion

| 1) | Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes. |
| --- | --- |

1)

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.

| 2) | Kongeriget Spanien betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Kongeriget Spanien betaler sagens omkostninger.

---

(1)  EUT C 7 af 10.1.2004 (tidligere sag C-464/03).

---

| 23.6.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 140/19 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 140/19

---

Dom afsagt af Retten i Første Instans den 10. maj 2007 — Negenman mod Kommissionen

(Sag T-255/04) (1)

(Personalesag - tjenestemænd - barselsorlov - sygeorlov - forventet fødselsdato - påbegyndelse af barselsorlov)

(2007/C 140/31)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Monique Negenman (Roosendaal, Nederlandene) (ved avocat L. Vogel)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (først ved D. Waelbroeck, derefter ved H. Tserepa-Lacombe, som befuldmægtigede, sidstnævnte bistået af avocat N. Rampal)

Sagens genstand

Dels en påstand om annullation af Kommissionens afgørelse om fastsættelse af tidspunktet for påbegyndelsen og afslutningen af barselsorloven i henhold til artikel 58 i vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber, dels en erstatningspåstand.

Konklusion

| 1) | Kommissionens afgørelse af 23. oktober 2003 om fastsættelse af tidspunktet for påbegyndelsen og afslutningen af sagsøgerens barselsorlov annulleres. |
| --- | --- |

1)

Kommissionens afgørelse af 23. oktober 2003 om fastsættelse af tidspunktet for påbegyndelsen og afslutningen af sagsøgerens barselsorlov annulleres.

| 2) | I øvrigt frifindes Kommissionen. |
| --- | --- |

2)

I øvrigt frifindes Kommissionen.

| 3) | Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

---

(1)  EUT C 228 af 11.9.2004.

---

| 23.6.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 140/20 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 140/20

---

Dom afsagt af Retten i Første Instans den 3. maj 2007 — Crespinet mod Kommissionen

(Sag T-261/04) (1)

(Tjenestemænd - forfremmelse - forfremmelsesåret 2003 - tildeling af prioritetspoint)

(2007/C 140/32)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Alain Crespinet (Rosières, Belgien) (ved avocats S. Orlandi, A. Coolen, J.N. Louis og É. Marchal)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved H. Tserepa-Lacombe og C. Berardis-Kayser, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Påstand om annullation af Kommissionens afgørelse om tildeling af prioritetspoint til sagsøgeren i forbindelse med forfremmelsesåret 2003 samt afgørelsen om ikke at anføre sagsøgerens navn på listen over tjenestemænd forfremmet til lønklasse A5 vedrørende samme forfremmelsesår.

Konklusion

| 1) | Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes. |
| --- | --- |

1)

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.

| 2) | Hver part bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Hver part bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 273 af 6.11.2004.

---

| 23.6.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 140/20 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 140/20

---

Dom afsagt af Retten i Første Instans den 8. maj 2007 — Citymo mod Kommissionen

(Sag T-271/04) (1)

(Ansvar i kontraktforhold - voldgiftsbestemmelse - lejekontrakt - afvisning - ansvar uden for kontraktforhold - forhandlinger med henblik på indgåelse af kontrakt - ugyldighedsindsigelse - berettiget forventning - god tro - retsmisbrug - økonomisk skade - mistet mulighed)

(2007/C 140/33)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Citymo SA (Bruxelles, Belgien) (ved avocats P. Van Ommeslaghe, I. Heenen og P.-M. Louis)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved L. Parpala og E. Manhaeve, som befuldmægtigede, bistået af avocats D. Philippe og M. Gouden,)

Sagens genstand

Principalt påstand i kontraktforhold om, at Kommissionen tilpligtes at betale erstatning til sagsøgeren i anledning af ophævelse af en lejekontrakt, som sagsøgeren hævder at have indgået med Det Europæiske Fællesskab repræsenteret ved Kommissionen, subsidiært påstand uden for kontraktforhold om erstatning for det tab, sagsøgeren angiveligt har lidt som følge af Kommissionens beslutning om at afslutte forhandlingerne med henblik på indgåelse af den pågældende lejekontrakt.

Konklusion

| 1) | Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber betaler sagsøgeren et beløb på 20 000 EUR med tillæg af morarenter at regne fra datoen for denne doms afsigelse til betaling sker, med en årlig rentesats svarende til den af Den Europæiske Centralbank fastsatte rentesats for primære refinansieringsoperationer tillagt to procentpoints, dog ikke over 6 %. |
| --- | --- |

1)

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber betaler sagsøgeren et beløb på 20 000 EUR med tillæg af morarenter at regne fra datoen for denne doms afsigelse til betaling sker, med en årlig rentesats svarende til den af Den Europæiske Centralbank fastsatte rentesats for primære refinansieringsoperationer tillagt to procentpoints, dog ikke over 6 %.

| 2) | I øvrigt frifindes Kommissionen. |
| --- | --- |

2)

I øvrigt frifindes Kommissionen.

| 3) | Hver part bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Hver part bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 262 af 23.10.2004.

---

| 23.6.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 140/21 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 140/21

---

Dom afsagt af Retten i Første Instans den 3. maj 2007 — Tsarnavas mod Kommissionen

(Sag T-343/04) (1)

(Tjenestemænd - bedømmelsesrapport - ugyldighed - annullationssøgsmål - retlig interesse - erstatningssøgsmål - afvisning)

(2007/C 140/34)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Vassilios Tsarnavas (Volos, Grækenland) (ved avocats N. Lhoëst og B. D'Orléans)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved C. Berardis-Kayser og D. Martin, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Dels påstand om annullation af bedømmeren i appelledets afgørelse af 4. august 2003 om oprettelse af sagsøgerens endelige bedømmelsesrapport for perioden fra 1. juli 1997 til 30. juni 1999, dels påstand om erstatning for den ikke-økonomiske skade, som sagsøgeren har lidt som følge af den forsinkede oprettelse af hans bedømmelsesrapport og den chikane, han har været udsat for.

Konklusion

| 1) | Bedømmeren i appelledets afgørelse af 4. august 2003 om oprettelse af sagsøgerens endelige bedømmelsesrapport for perioden fra 1. juli 1997 til 30. juni 1999 annulleres. |
| --- | --- |

1)

Bedømmeren i appelledets afgørelse af 4. august 2003 om oprettelse af sagsøgerens endelige bedømmelsesrapport for perioden fra 1. juli 1997 til 30. juni 1999 annulleres.

| 2) | I øvrigt frifindes Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. |
| --- | --- |

2)

I øvrigt frifindes Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber.

| 3) | Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber bærer sine egne omkostninger og betaler halvdelen af sagsøgerens omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber bærer sine egne omkostninger og betaler halvdelen af sagsøgerens omkostninger.

---

(1)  EUT C 262 af 23.10.2004.

---

| 23.6.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 140/21 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 140/21

---

Dom afsagt af Retten i Første Instans den 10. maj 2007 — Spanien mod Kommissionen

(Sag T-99/05) (1)

(Fiskeri - forordning (EF) nr. 494/2002 - bevarelse af havets ressourcer - retsgrundlag - princippet om forbud mod forskelsbehandling - begrundelsespligt)

(2007/C 140/35)

Processprog: spansk

Parter

Sagsøger: Kongeriget Spanien (ved N. Díaz Abad, som befuldmægtiget)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved T. van Rijn, F. Jimeno Fernández og S. Pardo Quintillán, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Påstand om annullation af Kommissionens forordning (EF) nr. 494/2002 af 19. marts 2002 om supplerende tekniske foranstaltninger for genopbygning af kulmulebestanden i ICES-underområde III, IV, V, VI og VII og ICES-afsnit VIIIa,b,d,e (EFT L 77, s. 8).

Konklusion

| 1) | Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes. |
| --- | --- |

1)

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.

| 2) | Kongeriget Spanien bærer sine egne og betaler Kommissionens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Kongeriget Spanien bærer sine egne og betaler Kommissionens omkostninger.

---

(1)  EFT C 144 af 15.6.2002 (tidligere sag C-165/02).

---

| 23.6.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 140/21 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 140/21

---

Dom afsagt af Retten i Første Instans den 15. maj 2007 — Black & Decker mod KHIM — Atlas Copco (tredimensionel gengivelse af et elektrisk værktøj i gult og sort)

(Forenede sager T-239/05, T-240/05, T-245/05 — T-247/05, T-255/05, T-274/05 — T-280/05) (1)

(EF-varemærker - indsigelsessag - indsigelsessagens behandlingstid - fremsendelse pr. telefax - formaliteten - entydig angivelse af det ældre varemærke - regel 18, stk. 1, i forordning (EF) nr. 2868/95)

(2007/C 140/36)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Black & Decker Corporation (Towson, Maryland, De Forenede Stater) (ved H. Carr, QC, og solicitor P. Harris)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved A. Folliard-Monguiral, som befuldmægtiget)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Atlas Copco AB (Stockholm, Sverige) (ved barrister R. Meade og solicitor M. Gilbert)

Sagens genstand

Tretten søgsmål til prøvelse af afgørelserne truffet af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) den 19. april 2005 (sag R 727/2004-1, R 729/2004-1, R 723/2004-1, R 730/2004-1 og R 724/2004-1), den 27. april 2005 (sag R 722/2004-1) og den 3. maj 2005 (sag R 788/2004-1, R 789/2004-1, R 790/2004-1, R 791/2004-1, R 792/2004-1, R 793/2004-1 og R 794/2004-1) vedrørende indsigelsessager mellem Atlas Copco AB og The Black & Decker Corporation

Konklusion

| 1. | Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes. |
| --- | --- |

1.

Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.

| 2. | Black & Decker Corporation betaler sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

2.

Black & Decker Corporation betaler sagsomkostningerne.

---

(1)  EUT C 205 af 20.8.2005.

---

| 23.6.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 140/22 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 140/22

---

Dom afsagt af Retten i Første Instans den 10. maj 2007 — Antartica mod KHIM — Nasdaq Stock Market (nasdaq)

(Sag T-47/06) (1)

(EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EF-figurmærket nasdaq - det ældre EF-ordmærke NASDAQ - relativ registreringshindring - velkendt varemærke - artikel 8, stk. 5, i forordning (EF) nr. 40/94)

(2007/C 140/37)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Antartica Srl (Rom, Italien) (ved avocat E. Racca)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved A. Folliard-Monguiral, som befuldmægtiget)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: The Nasdaq Stock Market, Inc. (Washington, DC, De Forenede Stater) (ved avocats J. van Manen og J. Hofhuis)

Sagens genstand

Påstand om annullation af afgørelse truffet den 7. december 2005 af Andet Appelkammer ved Harmoniseringskontoret (sag R 752/2004-2) vedrørende en indsigelsessag mellem The Nasdaq Stock Market, Inc. og Antartica Srl.

Konklusion

| 1) | Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.

| 2) | Antartica Srl betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Antartica Srl betaler sagens omkostninger.

---

(1)  EUT C 74 af 25.3.2006.

---

| 23.6.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 140/22 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 140/22

---

Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 23. april 2007 — SID mod Kommissionen

(Sag T-30/03) (1)

(Statsstøtte - beslutning om ikke at gøre indsigelse - annullationssøgsmål - formaliteten - partsbegrebet - fagforening)

(2007/C 140/38)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Specialarbejderforbundet i Danmark (SID) (København, Danmark) (ved P. Bentley, QC, og advokaterne A. Worsøe og F. Ragolle)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (først ved H. van Vliet, derefter ved N. Khan, som befuldmægtigede)

Intervenienter til støtte for sagsøgte: Kongeriget Danmark (ved J. Molde, som befuldmægtiget) og Kongeriget Norge (ved I. Høyland, som befuldmægtiget)

Sagens genstand

Påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(2002) 4370 endelig udg. af 13. november 2002 om ikke at gøre indsigelser mod danske fiskale foranstaltninger, der finder anvendelse på sømænd ombord på fartøjer, der er registreret i det danske internationale skibsregister.

Konklusion

| 1) | Sagen afvises. |
| --- | --- |

1)

Sagen afvises.

| 2) | Specialarbejderforbundet i Danmark bærer sine egne omkostninger og betaler Kommissionen for De Europæiske Fællesskabers omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Specialarbejderforbundet i Danmark bærer sine egne omkostninger og betaler Kommissionen for De Europæiske Fællesskabers omkostninger.

| 3) | Hver part bærer sine egne omkostninger i forbindelse med interventionerne. |
| --- | --- |

3)

Hver part bærer sine egne omkostninger i forbindelse med interventionerne.

---

(1)  EUT C 70 af 22.3.2003.

---

| 23.6.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 140/23 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 140/23

---

Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 30. april 2007 — EnBW Energie Baden-Württemberg mod Kommissionen

(Sag T-387/04) (1)

(Annullationssøgsmål - direktiv 2003/87/EF - ordninger for handel med kvoter for drivhusgasemissioner - Tysklands nationale plan for tildeling af emissionskvoter - statsstøtte - søgsmålsinteresse - afvisning)

(2007/C 140/39)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: EnBW Energie Baden-Württemberg (Karlsruhe, Tyskland) (ved Rechtsanwälte C. D. Ehlermann, M. Seyfarth, A. Gutermuth og M. Wissmann)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved U. Wölker, M. Niejahr og T. Scharf, som befuldmægtigede)

Intervenient til støtte for sagsøgte: Forbundsrepublikken Tyskland (ved W.-D. Plessing og U. Forsthoff, som befuldmægtigede, bistået af Rechtsanwälte D. Sellner og U. Karpenstein)

Sagens genstand

Påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(2004) 2515 endelig udg. af 7. juli 2004 om den nationale plan for tildeling af drivhusgasemissionskvoter, som Tyskland har forelagt i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF af 13. oktober 2003 om en ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i Fællesskabet og om ændring af Rådets direktiv 96/61/EF.

Konklusion

| 1) | Sagen afvises. |
| --- | --- |

1)

Sagen afvises.

| 2) | Sagsøgeren bærer sine egne omkostninger og betaler Kommissionens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Sagsøgeren bærer sine egne omkostninger og betaler Kommissionens omkostninger.

| 3) | Intervenienten bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Intervenienten bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 6 af 8.1.2005.

---

| 23.6.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 140/23 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 140/23

---

Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 26. april 2007 — Tebaldi m.fl. mod Kommissionen

(Sag T-415/04) (1)

(Personalesag - tjenestemænd - forfremmelse - forfremmelsesåret 2003 - afslag på forfremmelse - tildeling af forfremmelsespoint - åbenbart, at sagen må afvises)

(2007/C 140/40)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøgere: Vittoria Tebaldi (Bruxelles, Belgien), Vicente Tejero Gazo (Tervuren, Belgien), Victor Gonzalez Martinez (Bruxelles) og Alessandro Giovannetti (Ernster, Luxembourg) (først ved avocats G. Bounéou og F. Frabetti, derefter ved avocat F. Frabetti)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved G. Berscheid og H. Kramer, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Påstand om annullation af — principalt — listen over tjenestemænd, som blev forfremmet til en højere lønklasse i forfremmelsesåret 2003, for så vidt som denne liste ikke indeholder sagsøgernes navne, samt de forberedende retsakter til denne afgørelse, og — subsidiært — afgørelsen om tildeling af forfremmelsespoint for bedømmelsesåret 2003.

Konklusion

| 1) | Sagen afvises. |
| --- | --- |

1)

Sagen afvises.

| 2) | Hver part bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Hver part bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 300 af 4.12.2004.

---

| 23.6.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 140/24 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 140/24

---

Kendelse afsagt af præsidenten for Retten i Første Instans den 2. maj 2007 — IPK International World Tourism Marketing Consultants mod Kommissionen

(Sag T-297/05 R)

(Særlige rettergangsformer - artikel 256 EF - sagens genstand - formaliteten - manglende uopsættelighed)

(2007/C 140/41)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: IPK International — World Tourism Marketing Consultants GmbH (München, Tyskland) (ved avocat C. Pitschas)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved B. Schima, som befuldmægtiget, bistået af avocat C. Arhold)

Sagens genstand

Begæring om udsættelse af tvangsfuldbyrdelsen af Kommissionens beslutning K (2006) 6452 af 4. december 2006 om tilbagesøgning af et beløb på 318 000 EUR, som sagsøgeren har modtaget for Ecodata-projektet i forudbetaling.

Konklusion

| 1) | Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge. |
| --- | --- |

1)

Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.

| 2) | Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes. |
| --- | --- |

2)

Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.

---

| 23.6.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 140/24 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 140/24

---

Kendelse afsagt af præsidenten for Retten i Første Instans den 3. maj 2007 — Polimeri Europa mod Kommissionen

(Sag T-12/07 R)

(Særlige rettergangsformer - konkurrence - begæring om foreløbige forholdsregler - pålæg til tredjemand - afvisning)

(2007/C 140/42)

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøger: Polimeri Europa SpA (Brindisi, Italien) (ved avocats M. Siragusa, F. Moretti og L. Nascimbene)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved V. Di Bucci, F. Amato og V. Bottka, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Begæring om foreløbige forholdsregler, hvorefter det først pålægges Kommissionen under strafansvar at forbyde Manufacture française des pneumatiques Michelin på nogen som helst måde eller med et hvilket som helst formål for øje at gøre brug af de oplysninger, der er indeholdt i den ikke fortrolige meddelelse af klagepunkter af 6. april 2006, der blev vedtaget inden for rammerne af en procedure i henhold til artikel 81 EF og EØS-aftalens artikel 53 (sag COMP/F38.638 — butadien-gummi og styren-butadien-gummi fremstillet ved emulsion-polymerisering), som blev tilsendt nævnte selskab efter vedtagelsen af Kommissionens beslutning COMP/F2/D (2006) 1095 af 6. november 2006, og, derefter, at det pålægges Kommissionen at tilsende Manufacture française des pneumatiques Michelin en kopi af den kendelse, der skal afsiges, samt, endelig, at der træffes enhver anden foranstaltning, som Rettens præsident finder fornøden.

Konklusion

| 1) | Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge. |
| --- | --- |

1)

Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.

| 2) | Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes. |
| --- | --- |

2)

Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.

---

| 23.6.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 140/24 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 140/24

---

Kendelse afsagt af præsidenten for Retten i Første Instans den 4. maj 2007 — Icuna.Com mod Parlamentet

(Sag T-71/07 R)

(Offentlige indkøb - Fællesskabets udbudsprocedure - foreløbige forholdsregler - manglende uopsættelighed)

(2007/C 140/43)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Icuna.Com SCRL (Braine-le-Château, Belgien) (ved avocats J. Windey og P. de Bandt)

Sagsøgt: Europa-Parlamentet (ved O. Caisou-Rousseau og M. Ecker, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Begæring om udsættelse af gennemførelsen af Europa-Parlamentets beslutning af 31. januar 2007, der annulerede udbud EP/DGINFO/WEBTV/2006/0003, parti nr. 2, indtil Retten har afsagt dom i hovedsagen.

Konklusion

| 1) | Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge. |
| --- | --- |

1)

Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.

| 2) | Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes. |
| --- | --- |

2)

Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.

---

| 23.6.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 140/25 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 140/25

---

Sag anlagt den 2. april 2007 — Fratex Indústria e Comércio, Lda. mod KHIM — USA Track & Field (TRACK & FIELD USA)

(Sag T-103/07)

(2007/C 140/44)

Stævningen er affattet på portugisisk

Parter

Sagsøger: Fratex Indústria e Comércio, Lda. (São Paulo, Brasilien) (ved advogado B. Braga da Cruz)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Den anden part i sagen for appelkammeret: USA Track & Field, Inc.

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelse truffet den 18. januar 2007 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1061/2005-4) annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelse truffet den 18. januar 2007 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1061/2005-4) annulleres.

| — | Harmoniseringskontoret pålægges følgelig at give afslag på at registrere EF-varemærke nr. 168 088 for varer i klasse 25. |
| --- | --- |

—

Harmoniseringskontoret pålægges følgelig at give afslag på at registrere EF-varemærke nr. 168 088 for varer i klasse 25.

| — | Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: USA Track & Field, Inc.

Det omhandlede EF-varemærke: Ord- og figurmærket USA TRACK & FIELD

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Fratex Indústria e Comércio, Lda.

Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: TRACK & FIELD

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Medhold i indsigelsen

Appelkammerets afgørelse: Medhold i den af USA Track & Field, Inc. rejste klage

Søgsmålsgrunde: Sagsøgeren mener, at den anfægtede afgørelse er i strid med bestemmelserne i artikel 8, stk. 1, litra c), i Rådets forordning (EF) nr. 40/94 (1), fordi der henset til de to omhandlede tegns mulige forekomst på markedet samtidigt er risiko for forveksling hos forbrugerne, da ordene TRACK & FIELD indgår i begge. De varer, som er omfattet af de omhandlede varemærker, er nemlig af samme art, og uanset at der ikke i snæver forstand er risiko for forveksling, er der alligevel i henhold til samme forordnings artikel 8, stk. 1, litra b), in fine, en risiko for, at der antages at være en forbindelse til det ældre varemærke.

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20.12.1993 om EF-varemærker (EFT 1994 L 11, s. 1).

---

| 23.6.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 140/25 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 140/25

---

Sag anlagt den 11. april 2007 — L'Oréal mod KHIM — Spa Monopole (SPA THERAPY)

(Sag T-109/07)

(2007/C 140/45)

Stævningen er affattet på fransk

Parter

Sagsøger: L'Oréal SA (Paris, Frankrig) (ved avocat E. Baud)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

Den anden part i sagen for appelkammeret: SA Spa Monopole, Compagnie fermière de Spa, forkortet SA Spa Monopole NV (Spa, Belgien)

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelse truffet den 24. januar 2007 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 468/2005-4) annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelse truffet den 24. januar 2007 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 468/2005-4) annulleres.

| — | Harmoniseringskontoret og i givet fald intervenienten tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Harmoniseringskontoret og i givet fald intervenienten tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: L'Oréal SA

Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »SPA THERAPY« for varer i klasse 3 — ansøgning nr. 1 975 283

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: SA Spa Monopole, Compagnie fermière de Spa, forkortet SA Spa Monopole NV (Spa, Belgien)

Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Benelux-ordmærket »SPA« for varer i klasse 3

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen taget til følget for alle de omtvistede varer

Appelkammerets afgørelse: Afslag på sagsøgerens klage

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94 (1), idet appelkammeret begik en fejl ved at fastslå, at de omhandlede tegn lignede hinanden, og idet der ifølge sagsøgeren ikke er risiko for forveksling i det foreliggende tilfælde.

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20.12.1993 om EF-varemærker (EFT 1994 L 11, s. 1).

---

| 23.6.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 140/26 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 140/26

---

Sag anlagt den 16. april 2007 — Siemens mod Kommissionen

(Sag T-110/07)

(2007/C 140/46)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Siemens AG (Berlin og München, Tyskland) (ved Rechtsanwälte I. Brinker, T. Loest og C. Steinle)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

| — | Annullation i henhold til artikel 231, stk. 1, EF af Kommissionens beslutning af 24. januar 2007 (sag COMP/F/38.899 — gasisoleret koblingsudstyr), for så vidt som den angår sagsøgeren; |
| --- | --- |

—

Annullation i henhold til artikel 231, stk. 1, EF af Kommissionens beslutning af 24. januar 2007 (sag COMP/F/38.899 — gasisoleret koblingsudstyr), for så vidt som den angår sagsøgeren;

| — | Subsidiært, nedsættelse af den i beslutningens artikel 2, litra m) pålagte bøde; |
| --- | --- |

—

Subsidiært, nedsættelse af den i beslutningens artikel 2, litra m) pålagte bøde;

| — | Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes i henhold til artikel 87, stk. 2, i Rettens procesreglement at betale sagens omkostninger |
| --- | --- |

—

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes i henhold til artikel 87, stk. 2, i Rettens procesreglement at betale sagens omkostninger

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren anfægter Kommissionens beslutning K (2006) 6762 endelig udg. af 24. januar 2007 i sag COMP/F/38.899 — gasisoleret koblingsudstyr. I den anfægtede beslutning blev sagsøgeren og andre virksomheder pålagt en bøde for tilsidesættelse af artikel 81 EF og artikel 53 i EØS-aftalen. Sagsøgeren skal efter Kommissionens opfattelse have deltaget i en flerhed af aftaler og former for samordnet praksis på området for »gasisoleret koblingsudstyr«.

Til støtte for søgsmålet gør sagsøgeren tre anbringender gældende:

For det første kritiseres Kommissionen for ikke i detaljer at have godtgjort og bevist de påståede overtrædelser. Kommissionen har navnlig ikke godtgjort og bevist den påståede overtrædelses virkninger på fællesmarkedet og Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde under den påståede overtrædelses første fase frem til 1999.

For det andet gør sagsøgeren gældende, at Kommissionen urigtigt har antaget, at der forelå en enkelt og fortsat overtrædelse, og urigtigt har fastlagt varigheden af overtrædelsen. Ifølge sagsøgeren har Kommissionen ikke kunnet bevise, at sagsøgeren efter den 22. april 1999 har deltaget i den påståede overtrædelse. Desuden foreligger der en tilsidesættelse af artikel 25 i Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 (1), da sagsøgerens deltagelse i den påståede overtrædelses første fase frem til 1999 efter sagsøgerens opfattelse er forældet.

Endelig finder sagsøgeren, at Kommissionen ved udmålingen af bøden har begået en tungtvejende fejl i retsanvendelsen. I den forbindelse fremføres f.eks., at Kommissionen har fejlbedømt overtrædelsens grovhed og varighed og overfor sagsøger åbenbart har valgt en forhøjet »afskrækningsmulitplikator«. Derudover har Kommissionen uberettiget godtaget, at sagsøgeren skulle have haft en ledende rolle i forbindelse med den påståede overtrædelse, og uberettiget ikke taget sagsøgerens samarbejde med Kommissionen i betragtning.

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 af 16.12.2002 om gennemførelse af konkurrencereglerne i traktatens artikel 81 og 82 (EFT L 1, s. 1).

---

| 23.6.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 140/26 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 140/26

---

Sag anlagt den 18. april 2007 — Toshiba mod Kommissionen

(Sag T-113/07)

(2007/C 140/47)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Toshiba Corp. (Tokyo, Japan) (ved solicitor J. MacLennan, laywers A. Schulz og J. Borum)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

| — | Kommissionens beslutning af 24. januar 2007 — sag COMP/F/38.899 — gasisoleret koblingsudstyr — annulleres, eller |
| --- | --- |

—

Kommissionens beslutning af 24. januar 2007 — sag COMP/F/38.899 — gasisoleret koblingsudstyr — annulleres, eller

| — | Kommissionens beslutning annulleres, for så vidt som den vedrører Toshiba, eller |
| --- | --- |

—

Kommissionens beslutning annulleres, for så vidt som den vedrører Toshiba, eller

| — | beslutningens artikel 1 og 2 ændres, således at den bøde, der er blevet pålagt Toshiba, annulleres eller nedsættes væsentligt, og |
| --- | --- |

—

beslutningens artikel 1 og 2 ændres, således at den bøde, der er blevet pålagt Toshiba, annulleres eller nedsættes væsentligt, og

| — | Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger, herunder omkostninger forbundet med bankgarantien. |
| --- | --- |

—

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger, herunder omkostninger forbundet med bankgarantien.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren har i henhold til artikel 230 EF anlagt et søgsmål med påstand om annullation af Kommissionens beslutning af 24. januar 2007 (sag COMP/F/38.899 — gasisoleret koblingsudstyr — K(2006) 6762 endelig udg.), hvorved Kommissionen lagde til grund, at sagsøgerne blandt andre virksomheder havde overtrådt artikel 81, stk. 1, EF og artikel 53 EØS inden for sektoren for gasisoleret koblingsudstyr (herefter »GIK«) gennem en samling aftaler og samordnet praksis, der bestod i a) markedsopdeling, b) tildeling af kvoter og opretholdelse af de respektive markedsandele, c) tildeling af individuelle GIK-projekter (aftaler om tildeling af udbud) til angivne producenter og manipulation af proceduren for afgivelse af bud vedrørende disse projekter, d) prisfastsættelse, e) aftaler om ophør af licensaftaler med virksomheder, der ikke var medlemmer af kartellet, og f) udveksling af følsomme markedsoplysninger. Sagsøgeren har nedlagt en subsidiær påstand om annullation eller nedsættelse af de bøder, der er blevet pålagt.

Ifølge sagsøgeren har Kommissionen tilsyneladende støttet sine antagelser på tre ordninger, hvoraf den har konkluderet, at der foreligger et verdensomspændende kartel. Sagsøgeren gør gældende, at Kommissionen, selv hvis dette var tilfældet, ikke har nogen kompetence vedrørende adfærd, der måtte medføre konkurrencebegrænsninger uden for EØS.

Sagsøgeren gør gældende, at Kommissionen ikke på tilstrækkelig måde har godtgjort, at sagsøgeren deltog i nogen aftale eller samordnet praksis om ikke at sælge i Europa, eller at europæiske GIK-leverandører kompenserede de japanske selskaber for ikke at indtræde i Europa ved at »fylde« europæiske projekter ind i den europæiske »UK«-kvote (1). Sagsøgeren gør endvidere gældende, at Kommissionen som grundlag for sine antagelser har støttet sig på bevismateriale, der på tilsvarende måde er indirekte, uklart og uunderbygget og som i det væsentlige udgøres af mundtlige erklæringer, der hidrører fra ansøgeren om bødefritagelse, og den hævdes endvidere at have set bort fra beviser, der er blevet fremlagt med henblik på at tilbagevise de inkriminerende erklæringer.

Endvidere anfører sagsøgeren, at mens selskabet ikke benægter, at det deltog i »UK-aftalen«, var den omhandlede aftale en verdensomspændende aftale, der ikke omfattede Europa, i forhold til hvilken Kommissionen ikke har nogen kompetence. Sagsøgeren gør gældende, at Kommissionen i sit forsøg på at bringe sagsøgeren ind under dens kompetenceområde foretog en fuldstændig ændring af fokus vedrørende den retlige bedømmelse af, hvorvidt der forelå en »fælles forståelse« (at de japanske selskaber ville undlade at indtræde på det europæiske marked, og at de europæiske selskaber på samme måde ville undlade at konkurrere i Japan) og hvorvidt visse europæiske projekter systematisk blev rapporteret til de japanske selskaber eller »fyldt« ind i den europæiske »UK«-kvote som led i denne »fælles forståelse«. Det gøres således gældende, at Kommissionen ikke har godtgjort, at sagsøgeren bør holdes ansvarlig for rækken af overtrædelser på europæisk plan, og at den således har foretaget et åbenbart fejlskøn.

Det gøres endvidere gældende, at den anfægtede beslutning er ugyldig som følge af processuelle uregelmæssigheder. Sagsøgeren gør i denne forbindelse gældende, at retten til kontradiktion er blevet tilsidesat, eftersom Kommissionen har undladt at give en tilstrækkelig begrundelse, give adgang til bevismateriale, samt at den har foretaget en urigtig gengivelse af bevismateriale.

Subsidiært gør sagsøgeren gældende, at Kommissionens undladelse af at foretage en korrekt fordeling af ansvaret mellem de europæiske og de japanske selskaber har medført, at den metode, der blev anvendt ved fastsættelsen af de bøder, der er blevet pålagt beslutningens adressater, er ugyldig. Sagsøgeren gør i denne henseende gældende, at Kommissionen ikke foretog en korrekt bedømmelse af enten overtrædelsens alvor eller varighed og således foretog en urimelig forskelsbehandling af sagsøgeren.

---

(1)  »U« står for »udstyr« og »K« står for »kvote«.

---

| 23.6.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 140/27 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 140/27

---

Sag anlagt den 17. april 2007 — Frankrig mod Kommissionen

(Sag T-116/07)

(2007/C 140/48)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Den Franske Republik (ved G. de Bergues og S. Ramet, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

| — | Den anfægtede beslutning annulleres i sin helhed. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede beslutning annulleres i sin helhed.

| — | Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ved beslutning af 30. juni 1997, som blev vedtaget på forslag af Kommissionen og i overensstemmelse med proceduren i direktiv 92/81/EØF (1), gav Rådet medlemsstaterne bemyndigelse til at anvende eller fortsat at anvende de gældende punktafgiftsnedsættelser eller -fritagelser for visse typer mineralolie, når disse benyttes til særlige formål. Ved fire successive beslutninger forlængede Rådet denne bemyndigelse, og den sidste periode udløb den 31. december 2006. Frankrig blev bemyndiget til at anvende disse nedsættelser eller fritagelser på svær brændselsolie, der anvendes som brændsel ved fremstillingen af aluminiumoxid i Gardanne-regionen.

Ved skrivelse af 30. oktober 2001 meddelte Kommissionen Frankrig sin beslutning om at indlede proceduren i artikel 88, stk. 2, EF i forbindelse med punktafgiftsfritagelsen for svær brændselsolie, der anvendes som brændsel ved fremstillingen af aluminiumoxid i Gardanne-regionen (2). Efter denne procedure vedtog Kommissionen den 7. december 2005 beslutning 2006/323/EF, idet den fandt, at punktafgiftsfritagelsen for svær brændselsolie, der anvendes som brændsel ved fremstillingen af aluminiumoxid i regionerne Gardanne og Shannon og på Sardinien, og som blev gennemført af henholdsvis Frankrig, Irland og Italien, udgør statsstøtte i henhold til artikel 87, stk. 1, EF, der er delvis uforenelig med det fælles marked, og den anmodede således de berørte medlemsstater om at tilbagesøge den nævnte støtte (3). Frankrig har med søgsmålet, der er anlagt den 17. februar 2006, nedlagt påstand om delvis annullation af denne beslutning, for så vidt som den vedrører de fritagelser, der blev ydet af Frankrig til Gardanne-regionen (4).

Kommissionen besluttede at udvide den formelle undersøgelsesprocedure vedrørende punktafgiftsfritagelsen for tunge mineralolier, der anvendes ved fremstillingen af aluminiumoxid med hensyn til perioden fra 1. januar 2004. Efter at have givet medlemsstaterne og andre interesserede parter lejlighed til at fremkomme med deres bemærkninger hertil vedtog Kommissionen beslutning K(2007) 286 endelig udg. af 7. februar 2007 om den punktafgiftsfritagelse for mineralolie anvendt som brændstof til produktion af aluminiumoxid i Gardanne, i Shannon-regionen og på Sardinien, som henholdsvis Frankrig, Irland og Italien har meddelt (K 78-79-80/2001). Det er denne beslutning, der anfægtes under den foreliggende sag.

Frankrig har til støtte for sit søgsmål fremført to anbringender, hvoraf det første vedrører tilsidesættelse af begrebet statsstøtte som omhandlet i artikel 87, stk. 1, EF. Sagsøgeren har gjort gældende, at Kommissionen har foretaget en urigtig retsanvendelse ved at konstatere, at der foreligger statsstøtte, eftersom alle de betingelser, der er nødvendige for at kvalificere støtten ifølge Altmark-dommen (5), ikke er opfyldt. Frankrig har desuden gjort gældende, at de beslutninger, der bemyndiger afgiftsfritagelser frem til den 31. december 2006, blev vedtaget af Rådet på forslag af Kommissionen, som ifølge sagsøgeren skulle have sikret sig, at bemyndigelsen ikke indebar en konkurrencefordrejning, inden den fremsatte et sådant forslag. Sagsøgeren har derfor anført, at Kommissionen for det første ikke kan foreslå Rådet at vedtage en beslutning, der bemyndiger en punktafgiftsfritagelse, og undlade at modsætte sig forlængelsen frem til 31. december 2006, og for det andet konstatere, at den nævnte fritagelse udgør en statsstøtte, der fra den 1. januar 2004 er uforenelig med det fælles marked.

Sagsøgerens andet anbringende vedrører en manglende begrundelse, idet den anfægtede beslutning ikke indeholder nogen vurdering af det omhandlede marked, eller af de forskellige virksomheders stilling på dette marked, eller af karakteren af påvirkningen af konkurrencen eller påvirkningen af den omhandlede samhandel.

---

(1)  Rådets direktiv af 19.10.1992 om harmonisering af punktafgiftsstrukturen for mineralolier.

(2)  Offentliggjort i EFT C 30 af 2.2.2002.

(3)  Beslutning K(2005) 4436 endelig udg., statsstøtte nr. K-78-79-80/2001, EUT 2006 L 119, s. 12.

(4)  Sag T-56/06, Frankrig mod Kommissionen, meddelelse offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende den 22.4.2006, C 96, s. 21.

(5)  Domstolens dom af 24.7.2004, sag C-280/00, Altmark Trans, Sml. I. s. 7747.

---

| 23.6.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 140/28 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 140/28

---

Sag anlagt den 18. april 2007 — Areva m.fl. mod Kommissionen

(Sag T-117/07)

(2007/C 140/49)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøgere: AREVA SA, AREVA T&D HOLDING SA, AREVA T&D SA (Paris, Frankrig) og AREVA T&D AG (Oberentfelden, Schweiz) (ved Rechtsanwältin A. Schild og avocat J.-M. Cot)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgernes påstande

| — | Artikel 1 i Kommissionens beslutning af 24. januar 2007 annulleres, for så vidt som, for det første, denne bestemmelse pålægger AREVA T&D SA og ALSTOM SA solidarisk ansvar for konkurrencebegrænsende adfærd, der iværksattes mellem den 7. december 1992 og den 8. januar 2004, og, for det andet, denne bestemmelse pålægger AREVA T&D SA, AREVA T&D AG, AREVA T&D HOLDING SA og AREVA SA solidarisk ansvar for konkurrencebegrænsende adfærd, der iværksattes mellem den 9. januar 2004 og den 11. maj 2004. |
| --- | --- |

—

Artikel 1 i Kommissionens beslutning af 24. januar 2007 annulleres, for så vidt som, for det første, denne bestemmelse pålægger AREVA T&D SA og ALSTOM SA solidarisk ansvar for konkurrencebegrænsende adfærd, der iværksattes mellem den 7. december 1992 og den 8. januar 2004, og, for det andet, denne bestemmelse pålægger AREVA T&D SA, AREVA T&D AG, AREVA T&D HOLDING SA og AREVA SA solidarisk ansvar for konkurrencebegrænsende adfærd, der iværksattes mellem den 9. januar 2004 og den 11. maj 2004.

| — | Subsidiært annulleres den bøde, som AREVA T&D SA, AREVA T&D AG, AREVA T&D HOLDING SA og AREVA SA er blevet pålagt, eller der foretages en væsentlig nedsættelse heraf. |
| --- | --- |

—

Subsidiært annulleres den bøde, som AREVA T&D SA, AREVA T&D AG, AREVA T&D HOLDING SA og AREVA SA er blevet pålagt, eller der foretages en væsentlig nedsættelse heraf.

| — | Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgerne har med dette søgsmål nedlagt påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(2006) 6762 endelig udg. af 24. januar 2007 om en procedure i henhold til artikel 81 EF og artikel 53 EØS (sag COMP/F/38.899 — gasisoleret koblingsudstyr) om et kartel på området for projekter angående gasisoleret koblingsudstyr vedrørende manipulation af udbud angående disse projekter, fastsættelse af minimumspriser ved tilbud, tildeling af kvoter og projekter og udveksling af oplysninger. Sagsøgerne har nedlagt en subsidiær påstand om nedsættelse af de bøder, som de er blevet pålagt ved den anfægtede beslutning.

Sagsøgerne gør syv anbringender gældende til støtte for deres påstande.

Det første anbringende vedrører Kommissionens tilsidesættelse af den i artikel 253 EF fastsatte begrundelsespligt, idet begrundelsen er selvmodsigende og utilstrækkelig, bl.a. for så vidt angår fastlæggelsen af ansvaret for konkurrencebegrænsende adfærd, det med ALSTOM SA pålagte solidariske ansvar og forhøjelsen af den pålagte bødes grundbeløb på grund af AREVA T&D SA's førende rolle i forbindelse med overtrædelsen.

Sagsøgerne kritiserer med deres andet anbringende, at Kommissionen har tilsidesat artikel 81 EF og navnlig retsreglerne vedrørende pålæggelse af ansvar for en overtrædelse, idet den har lagt til grund, at AREVA T&D SA og AREVA T&D AG var ansvarlige for konkurrencebegrænsende adfærd, der lå forud for tidspunktet for ALSTOM SA's afståelse af disse selskaber, selv om Kommissionen har lagt til grund, at disse selskaber ikke var uafhængige af ALSTOM SA forud for denne afståelse.

Det tredje anbringende, der gøres gældende af sagsøgerne, vedrører tilsidesættelse af artikel 81 EF, idet Kommissionen lagde til grund, at AREVA SA og AREVA T&D HOLDING SA var ansvarlige for konkurrencebegrænsende former for adfærd, der kan henføres til disse selskabers direkte eller indirekte datterselskaber AREVA T&D SA og AREVA T&D AG, selv om Kommissionen ifølge sagsøgerne ikke har godtgjort, at AREVA SA og AREVA T&D HOLDING SA faktisk kontrollerede disse datterselskaber på tidspunktet for overtrædelserne.

Det fjerde og femte anbringende vedrører tilsidesættelse af artikel 7 og 81 EF, nærmere bestemt reglerne om solidarisk ansvar for overtrædelser. Sagsøgerne gør gældende, at Kommissionen ikke kunne pålægge AREVA T&D SA og ALSTOM SA solidarisk ansvar, eftersom selskaberne ikke udgjorde en økonomisk enhed, og at et sådant solidarisk ansvar indebærer en retsstridig delegering af Kommissionens beføjelse til at pålægge sanktioner samt en tilsidesættelse af de grundlæggende principper om ligebehandling, retssikkerhed og effektiv domstolskontrol.

Med det sjette anbringende kritiserer sagsøgerne, at der i den anfægtede beslutning er foretaget en urigtig anvendelse af begrebet førende rolle og dermed er sket tilsidesættelse af artikel 81 EF og retningslinjerne for beregningen af bøder (1) samt flere almindelige retsprincipper.

Med det sidste anbringende gør sagsøgerne gældende, at Kommissionen har foretaget en urigtig bedømmelse af rækkevidden af det samarbejde, som sagsøgerne bidrog med i forbindelse med undersøgelsesproceduren, hvilket udgør en tilsidesættelse af artikel 81 EF og de retningslinjer for samarbejde, der er fastsat i meddelelsen om bødefritagelse eller bødenedsættelse i kartelsager (2).

---

(1)  EFT C 9 af 14.1.1998, s. 3.

(2)  EFT C 45 af 19.2.2002, s. 3.

---

| 23.6.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 140/29 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 140/29

---

Sag anlagt den 16. april 2007 — MBI Immobilien og MB System mod Kommissionen

(Sag T-120/07)

(2007/C 140/50)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøgere: MBI Immobilien Verwaltungs GmbH (Neukirch/Lausitz, Tyskland) og MB System GmbH & Co. KG (Nordhausen, Tyskland) (ved Rechtsanwalt G. Brüggen)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgernes påstande

| — | Kommissionens beslutning K (2007) 130 endelig udg. af 24. januar 2007 om Forbundsrepublikken Tysklands statsstøtte nr. C 38/2005 (ex NN 52/2004) til Biria-koncernen annulleres, |
| --- | --- |

—

Kommissionens beslutning K (2007) 130 endelig udg. af 24. januar 2007 om Forbundsrepublikken Tysklands statsstøtte nr. C 38/2005 (ex NN 52/2004) til Biria-koncernen annulleres,

| — | Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgerne anfægter Kommissionens beslutning K(2007) 130 endelig udg. af 24. januar 2007, hvorved Kommissionen erklærede, at Forbundsrepublikken Tysklands statsstøtte, der indeholder tre foranstaltninger, til fordel for Bike Systems GmbH & Co. Thüringer Zweiradwerk KG, Sachsen Zweirad GmbH og Biria GmbH (nu Biria AG), er uforenelig med fællesmarkedet.

Den første sagsøger er retssuccessor til Biria AG, den anden sagsøger til Bike Systems GmbH & Co. Thüringer Zweiradwerk KG. Sagsøgerne gør gældende, at de er umiddelbart og individuelt berørt af den pågældende kommissionsbeslutning.

Til støtte for søgsmålet gør sagsøgerne for det første gældende, at der er sket en tilsidesættelse af fællesskabsretten ved en urigtig fortolkning af begrebet godkendt statsstøtte. I den forbindelse anfægter sagsøgeren, at Kommissionen har undladt at lægge den definition af en virksomhed i vanskeligheder til grund i sin beslutning, som fremgår af den af Kommissionen godkendte støtteordning.

Derudover har Kommissionen tilsidesat fællesskabsretten ved at have foretaget en urigtig bedømmelse af sagens faktiske omstændigheder. Sagsøgerne gør i den forbindelse gældende, at de virksomheder, der er berørt af den anfægtede beslutning, i modsætning til Kommissionens opfattelse, ikke på tidspunktet for ydelsen af støtten var virksomheder i vanskeligheder.

Endelig finder sagsøgerne, at der foreligger en tilsidesættelse af fællesskabsretten på grund af tungtvejende begrundelsesfejl.

---

| 23.6.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 140/30 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 140/30

---

Sag anlagt den 18. april 2007 — Alstom mod Kommissionen

(Sag T-121/07)

(2007/C 140/51)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Alstom (Levallois Perret, Frankrig) (ved avocat J. Derenne, solicitor W. Broere og avocats A. Müller-Rappard og C. Guirado)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

| — | Den anfægtede beslutnings artikel 1, litra b), samt artikel 2, litra b) og c), annulleres. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede beslutnings artikel 1, litra b), samt artikel 2, litra b) og c), annulleres.

| — | Subsidiært nedsættes de bøder, der er blevet pålagt Alstom, væsentligt. |
| --- | --- |

—

Subsidiært nedsættes de bøder, der er blevet pålagt Alstom, væsentligt.

| — | Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren har nedlagt påstand om delvis annullation af Kommissionens beslutning K(2006) 6762 endelig udg. af 24. januar 2007 om en procedure i henhold til artikel 81 EF og EØS-aftalens artikel 53 (sag COMP/F/38.899 — gasisoleret koblingsudstyr) om et kartel på området for projekter angående gasisoleret koblingsudstyr vedrørende manipulation af udbud angående disse projekter, fastsættelse af minimumspriser ved tilbud, tildeling af kvoter og projekter og udveksling af oplysninger. Sagsøgeren har nedlagt en subsidiær påstand om annullation eller nedsættelse af den bøde, der ved den anfægtede beslutning er blevet pålagt selskabet.

Sagsøgeren gør til støtte for sine påstande otte anbringender gældende.

Det første anbringende vedrører det forhold, at der er sket tilsidesættelse af reglerne om domstolsbeskyttelse og det almindelige princip om »retten til en effektiv domstolsprøvelse«, eftersom Kommissionen ved at pålægge to såvel retligt som økonomisk uafhængige virksomheder en bøde til solidarisk hæftelse har skabt en situation, hvorved den eventuelle fordel for sagsøgeren ved et søgsmål til prøvelse af den anfægtede beslutning udelukkende afhænger af udfaldet af en uafhængig tredjemands søgsmål.

Det andet anbringende vedrører det forhold, at der er sket tilsidesættelse af de regler, der finder anvendelse på solidarisk ansvar, eftersom Kommissionen har holdt to virksomheder, der ikke har nogen indbyrdes retlig forbindelse, ansvarlige for den samme overtrædelse, hvilket udgør en tilsidesættelse af retssikkerhedsprincippet og princippet om, at pålæggelse af straf skal ske individuelt.

Med det tredje anbringende kritiserer sagsøgeren Kommissionen for at have tilsidesat artikel 253 EF, idet den ikke har forklaret grundene til, at de oplysninger, sagsøgeren har fremlagt med henblik på at godtgøre, at selskabets savnede bestemmende indflydelse over dets helejede datterselskaber, ikke var tilstrækkelige til at tilbagevise den herom foreliggende formodning.

Det fjerde anbringende, der gøres gældende af sagsøgeren, vedrører tilsidesættelse af artikel 81 EF og nærmere bestemt reglerne om moderselskabers ansvar for overtrædelser, der er begået af deres datterselskaber, samt reglerne om overførsel af ansvar for overtrædelser.

Med det femte anbringende gør sagsøgeren gældende, at den anfægtede beslutning udgør en tilsidesættelse af reglerne om anerkendelse af skærpende omstændigheder for den adfærd, der udvises af »en virksomhed, der har spillet en førende rolle i kartellet«, sammenholdt med ligebehandlingsprincippet. Sagsøgeren gør gældende, at det var med urette, at Kommissionen lagde til grund, at selskabet indtog en førende rolle, og at selskabets rolle som kartellets »europæiske sekretær« var af rent administrativ karakter og ikke medførte, at selskabet spillede en rolle, der var vigtigere end den, der blev indtaget af kartellets øvrige deltagere. Sagsøgeren gør følgelig gældende, at Kommissionen på dette punkt har foretaget en urigtig bedømmelse, at den har tilsidesat gældende bestemmelser og at den ikke har givet en tilstrækkelig begrundelse for beslutningen.

Sagsøgeren gør ligeledes gældende, at Kommissionen har tilsidesat retsreglerne om bevis for, at der forelå en fortsat overtrædelse, for så vidt som den ikke har fremlagt beviser for faktiske omstændigheder, der i tidsmæssig forstand indbyrdes ligger tilstrækkeligt tæt på hinanden til, at en fortsat overtrædelse kan anses for godtgjort.

Det syvende anbringende, der gøres gældende af sagsøgeren, vedrører tilsidesættelse af reglerne om retten til kontradiktion, for så vidt som den anfægtede beslutning ifølge sagsøgeren er støttet på visse oplysninger, der ikke er indeholdt i Kommissionens klagepunktsmeddelelse, og hvorom Kommissionen undlod at oplyse sagsøgeren om de konsekvenser, den agtede at drage heraf i beslutningen.

Endelig gør sagsøgeren med det ottende anbringende gældende, at Kommissionen har tilsidesat bestemmelserne om beregningen af bødens grundbeløb, eftersom der i den anfægtede beslutning er fastsat et bødebeløb for hele overtrædelsesperioden, der er beregnet på grundlag af omsætningen i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, selv om EØS-aftalen først trådte i kraft den 1. januar 1994.

---

| 23.6.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 140/31 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 140/31

---

Sag anlagt den 17. april 2007 — Siemens og VA TECH Transmission & Distribution mod Kommissionen

(Sag T-122/07)

(2007/C 140/52)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøgere: Siemens Aktiengesellschaft Österreich (Wien, Østrig) og VA TECH Transmission & Distribution GmbH & Co. KEG (Wien, Østrig) (ved Rechtsanwälte H. Wollmann og F. Urlesberger)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgernes påstande

| — | Den anfægtede beslutnings artikel 1 annulleres, for så vidt som det i denne bestemmelse fastslås, at sagsøgerne overtrådte artikel 81 EF og/eller EØS-aftalens artikel 53 i perioderne fra den 20. september 1998 til den 13. december 2000, fra den 1. april 2002 til den 9. oktober 2002 og fra den 21. januar 2004 til den 11. maj 2004. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede beslutnings artikel 1 annulleres, for så vidt som det i denne bestemmelse fastslås, at sagsøgerne overtrådte artikel 81 EF og/eller EØS-aftalens artikel 53 i perioderne fra den 20. september 1998 til den 13. december 2000, fra den 1. april 2002 til den 9. oktober 2002 og fra den 21. januar 2004 til den 11. maj 2004.

| — | Den anfægtede beslutnings artikel 2 annulleres, for så vidt som den vedrører sagsøgerne. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede beslutnings artikel 2 annulleres, for så vidt som den vedrører sagsøgerne.

| — | Subsidiært, nedsættes de bøder, der er blevet pålagt sagsøgerne ved beslutningens artikel 2, litra l), til et beløb, der ikke overstiger 1 980 000 EUR. |
| --- | --- |

—

Subsidiært, nedsættes de bøder, der er blevet pålagt sagsøgerne ved beslutningens artikel 2, litra l), til et beløb, der ikke overstiger 1 980 000 EUR.

| — | Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgerne anfægter Kommissionens beslutning af 24. januar 2007 K(2006) 6762 endelig udg. i sag COMP/F/38.899 — gasisoleret koblingsudstyr. Ved den anfægtede beslutning blev sagsøgerne og andre virksomheder pålagt en bøde for overtrædelse af artikel 81 EF og EØS-aftalens artikel 53. Ifølge Kommissionen deltog sagsøgerne i en samling aftaler og former for samordnet praksis vedrørende sektoren for »gasisoleret koblingsudstyr«.

Til støtte for søgsmålet gør sagsøgerne for det første gældende, at der er sket tilsidesættelse af artikel 81, stk. 1, EF og artikel 23 i forordning (EF) nr. 1/2003 (1). Sagsøgerne gør i denne forbindelse gældende, at den bøde, som er blevet pålagt VA TECH Transmission & Distribution GmbH & Co. KEG, er uforholdsmæssigt stor i forhold til dem, der er blevet pålagt andre virksomheder. Endvidere har Kommissionen ved den metode, som den har brugt ved forsøget på at fordele et samlet bødebeløb på forskellige selskaber, tilsidesat princippet non bis in idem. Derudover gør sagsøgerne gældende, at Kommissionen har foretaget en urigtig bedømmelse af overtrædelsens varighed. Endvidere har Kommissionen, selv om der ikke forelå afgørende bevis herfor, fastslået, at den hævdede overtrædelse indtil den 13. december 2000 havde konkurrencebegrænsing inden for Fællesskabet til formål eller følge. Endelig gøres det inden for rammerne af det første anbringende gældende, at både formildende omstændigheder og bødefritagelsesmeddelelsen med urette blev ladet uden for betragtning ved bødeberegningen.

For det andet gør sagsøgerne gældende, at Kommissionen tilsidesatte væsentlige formforskrifter. I denne henseende gøres det gældende, at der er sket tilsidesættelse af retten til kontradiktion.

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 af 16.12.2002 om gennemførelse af konkurrencereglerne i traktatens artikel 81 og 82 (EFT 2003 L 1, s. 1).

---

| 23.6.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 140/31 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 140/31

---

Sag anlagt den 17. april 2007 — Siemens Transmission & Distribution mod Kommissionen

(Sag T-123/07)

(2007/C 140/53)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Siemens Transmission & Distribution Ltd (Manchester, Det Forenede Kongerige) (ved Rechtsanwälte H. Wollmann og F. Urlesberger)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

| — | Den anfægtede beslutnings artikel 1 annulleres, for så vidt som det i denne bestemmelse fastslås, at sagsøgeren overtrådte artikel 81 EF og/eller EØS-aftalens artikel 53 i perioderne fra den 15. april 1988 til den 13. december 2000, fra den 1. april 2002 til den 9. oktober 2002 og fra den 21. januar 2004 til den 11. maj 2004. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede beslutnings artikel 1 annulleres, for så vidt som det i denne bestemmelse fastslås, at sagsøgeren overtrådte artikel 81 EF og/eller EØS-aftalens artikel 53 i perioderne fra den 15. april 1988 til den 13. december 2000, fra den 1. april 2002 til den 9. oktober 2002 og fra den 21. januar 2004 til den 11. maj 2004.

| — | Den anfægtede beslutnings artikel 2 annulleres, for så vidt som den vedrører sagsøgeren. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede beslutnings artikel 2 annulleres, for så vidt som den vedrører sagsøgeren.

| — | Subsidiært, nedsættes den bøde, der er blevet pålagt sagsøgeren ved beslutningens artikel 2, litra l), til et beløb, der ikke overstiger 1 100 000 EUR. |
| --- | --- |

—

Subsidiært, nedsættes den bøde, der er blevet pålagt sagsøgeren ved beslutningens artikel 2, litra l), til et beløb, der ikke overstiger 1 100 000 EUR.

| — | Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren anfægter Kommissionens beslutning af 24. januar 2007 K(2006) 6762 endelig udg. i sag COMP/F/38.899 — gasisoleret koblingsudstyr. Ved den anfægtede beslutning blev sagsøgeren og andre virksomheder pålagt en bøde for overtrædelse af artikel 81 EF og EØS-aftalens artikel 53. Ifølge Kommissionen deltog sagsøgeren i en samling aftaler og former for samordnet praksis vedrørende sektoren for »gasisoleret koblingsudstyr«.

Til støtte for søgsmålet gør sagsøgeren for det første gældende, at der er sket tilsidesættelse af artikel 81, stk. 1, EF og artikel 23, stk. 2 og 3, i forordning (EF) nr. 1/2003 (1) samt denne forordnings artikel 25. Sagsøgeren gør i denne forbindelse gældende, at den bøde, som er blevet pålagt selskabet, overstiger 10 % af selskabets omsætning i det regnskabsår, der lå umiddelbart forud for beslutningen. Endvidere tog Kommissionen ved bødens fastsættelse ikke sagsøgerens individuelle forhold i betragtning. Derudover gør sagsøgeren gældende, at Kommissionen har foretaget en urigtig bedømmelse af overtrædelsens varighed. Bortset herfra er der allerede indtrådt forældelse for så vidt angår perioden forud for den 16. juli 1998. Endvidere har Kommissionen, selv om der ikke forelå afgørende bevis herfor, fastslået, at den hævdede overtrædelse indtil den 13. december 2000 havde konkurrencebegrænsning inden for Fællesskabet til formål eller følge. Endelig gøres det inden for rammerne af det første anbringende gældende, at sagsøgeren med urette blev beskyldt for selv at have deltaget i aftalerne efter 2002.

For det andet gør sagsøgeren gældende, at Kommissionen tilsidesatte væsentlige formforskrifter. I denne henseende gøres det gældende, at der er sket tilsidesættelse af retten til kontradiktion.

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 af 16.12.2002 om gennemførelse af konkurrencereglerne i traktatens artikel 81 og 82 (EFT 2003 L 1, s. 1).

---

| 23.6.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 140/32 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 140/32

---

Sag anlagt den 17. april 2007 — Siemens Transmission & Distribution og Nuova Magrini Galileo mod Kommissionen

(Sag T-124/07)

(2007/C 140/54)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøgere: Siemens Transmission & Distribution SA (Grenoble, Frankrig) og Nuova Magrini Galileo SpA (Bergamo, Italien) (ved Rechtsanwälte H. Wollmann og F. Urlesberger)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgernes påstande

| — | Den anfægtede beslutnings artikel 1 annulleres, for så vidt som det i denne bestemmelse fastslås, at sagsøgerne overtrådte artikel 81 EF og/eller EØS-aftalens artikel 53 i perioderne fra den 15. april 1988 til den 13. december 2000, fra den 1. april 2002 til den 9. oktober 2002 og fra den 21. januar 2004 til den 11. maj 2004. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede beslutnings artikel 1 annulleres, for så vidt som det i denne bestemmelse fastslås, at sagsøgerne overtrådte artikel 81 EF og/eller EØS-aftalens artikel 53 i perioderne fra den 15. april 1988 til den 13. december 2000, fra den 1. april 2002 til den 9. oktober 2002 og fra den 21. januar 2004 til den 11. maj 2004.

| — | Den anfægtede beslutnings artikel 2 annulleres, for så vidt som den vedrører sagsøgerne. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede beslutnings artikel 2 annulleres, for så vidt som den vedrører sagsøgerne.

| — | Subsidiært, nedsættes de bøder, der er blevet pålagt sagsøgerne ved beslutningens artikel 2, litra l), til et beløb, der ikke overstiger 2 750 000 EUR for sagsøger 1 og 1 100 000 EUR for sagsøger 2. |
| --- | --- |

—

Subsidiært, nedsættes de bøder, der er blevet pålagt sagsøgerne ved beslutningens artikel 2, litra l), til et beløb, der ikke overstiger 2 750 000 EUR for sagsøger 1 og 1 100 000 EUR for sagsøger 2.

| — | Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgerne anfægter Kommissionens beslutning af 24. januar 2007 K(2006) 6762 endelig udg. i sag COMP/F/38.899 — gasisoleret koblingsudstyr. Ved den anfægtede beslutning blev sagsøgerne og andre virksomheder pålagt en bøde for overtrædelse af artikel 81 EF og EØS-aftalens artikel 53. Ifølge Kommissionen deltog sagsøgerne i en samling aftaler og former for samordnet praksis vedrørende sektoren for »gasisoleret koblingsudstyr«.

Til støtte for søgsmålet gør sagsøgerne for det første gældende, at der er sket tilsidesættelse af artikel 81, stk. 1, EF og artikel 23, stk. 2 og 3, i forordning (EF) nr. 1/2003 (1) samt denne forordnings artikel 25. Sagsøgerne gør i denne forbindelse gældende, at den bøde, som er blevet pålagt selskaberne, overstiger 10 % af hver deres omsætning i det regnskabsår, der lå umiddelbart forud for beslutningen. Endvidere tog Kommissionen ved bødens fastsættelse ikke sagsøgernes individuelle forhold i betragtning. Endvidere gør sagsøgerne gældende, at fastsættelsen af de virksomheder, som sagsøgerne hæfter solidarisk med, samt størrelsen af de bøder, der er blevet pålagt hver af de solidarisk hæftende debitorer, er uforståelig og urigtig. Endvidere har Kommissionen overvurderet den hævdede overtrædelses varighed og set bort fra, at den altovervejende del af overtrædelsen allerede er forældet. Endelig gøres det inden for rammerne af det første anbringende gældende, at Kommissionen, selv om der ikke forelå afgørende bevis herfor, har fastslået, at den hævdede overtrædelse indtil den 13. december 2000 havde konkurrencebegrænsning inden for Fællesskabet til formål eller følge.

For det andet gør sagsøgerne gældende, at Kommissionen tilsidesatte væsentlige formforskrifter. I denne henseende gøres det gældende, at der er sket tilsidesættelse af retten til kontradiktion.

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 af 16.12.2002 om gennemførelse af konkurrencereglerne i traktatens artikel 81 og 82 (EFT 2003 L 1, s. 1).

---

| 23.6.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 140/33 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 140/33

---

Sag anlagt den 16. april 2007 — Scientific and Technological Committee m.fl. mod Potocnik m.fl., medlemmer af Kommissionen

(Sag T-125/07)

(2007/C 140/55)

Processprog: polsk

Parter

Sagsøgere: Scientific and Technological Committee of AGH University of Science and Technology m.fl. (Kraków, Den Polske Republik) (ved advokat A. Żuraniewski)

Sagsøgte: J. Potocnik, S. Dimas og A. Piebalgs, medlemmer af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgernes påstande

| — | Det fastslås, at Den Europæiske Unions kommissærer J. Potocnik, S. Dimas og A. Piebalgs har gjort sig skyldig i en strafbar undladelse, idet de ikke taget øjeblikkelige skridt til beskyttelse af EU-befolkningens liv ved modtagelsen af tre skrivelser, hvormed de blev gjort bekendt med de farer, der er forbundet med teknologien til lagring af CO2 i underjordiske lagre, og herved har de fremkaldt en fortsat bestående fare for EU-befolkningens liv og en økologisk katastrofe. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Den Europæiske Unions kommissærer J. Potocnik, S. Dimas og A. Piebalgs har gjort sig skyldig i en strafbar undladelse, idet de ikke taget øjeblikkelige skridt til beskyttelse af EU-befolkningens liv ved modtagelsen af tre skrivelser, hvormed de blev gjort bekendt med de farer, der er forbundet med teknologien til lagring af CO2 i underjordiske lagre, og herved har de fremkaldt en fortsat bestående fare for EU-befolkningens liv og en økologisk katastrofe.

| — | Det fastslås, at det er nødvendigt at gennemføre de foreslåede undersøgelser. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at det er nødvendigt at gennemføre de foreslåede undersøgelser.

| — | Det pålægges sagsøgte fuldt ud at finansiere disse undersøgelser, som ikke har kommerciel karakter, men skal beskytte EU-befolkningens liv. |
| --- | --- |

—

Det pålægges sagsøgte fuldt ud at finansiere disse undersøgelser, som ikke har kommerciel karakter, men skal beskytte EU-befolkningens liv.

| — | Det pålægges sagsøgte at forordne, at yderligere nedpumpning af CO2 til underjordiske lagre indstilles inden for EU, indtil de foreslåede undersøgelser er blevet gennemført. |
| --- | --- |

—

Det pålægges sagsøgte at forordne, at yderligere nedpumpning af CO2 til underjordiske lagre indstilles inden for EU, indtil de foreslåede undersøgelser er blevet gennemført.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgerne har nedlagt påstand om, at det fastslås, at medlemmerne af Europa-Kommissionen har gjort sig skyldig i en undladelse, idet de ikke — efter at sagsøgerne havde informeret dem om farerne for menneskers sundhed og miljøet som følge af »beholderløs« lagring af kuldioxid i underjordiske lagre — traf passende foranstaltninger med henblik på fjernelse af de negative virkninger af anvendelsen af sådan teknologi. Sagsøgerne har anført, at de sagsøgte medlemmer af Kommissionen ikke tog stilling til de problemer, som blev omtalt i den til sagsøgte rettede klage, efter at være blevet opfordret til at træffe at træffe passende foranstaltninger og at gennemføre de af sagsøgerne foreslåede undersøgelser af virkningerne af lagring af kuldioxid på jordens overflade. Sagsøgerne har fremhævet, at en sådan passivitet tilsidesætter Den Europæiske Unions retsorden og er i strid med en kommissærs forpligtelser.

---

| 23.6.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 140/33 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 140/33

---

Sag anlagt den 20. april 2007 — Allos Walter Lang mod KHIM — Kokoriko (Coco Rico)

(Sag T-126/07)

(2007/C 140/56)

Stævningen er affattet på tysk

Parter

Sagsøger: Allos Walter Lang GmbH (Mariendrebber, Forbundsrepublikken Tyskland) (ved Rechtsanwalt H. Heldt)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Den anden part i sagen for appelkammeret: KOKORIKO, Ltda

Sagsøgerens påstande

| — | Sagen udsættes indtil der er truffet en retskraftig afgørelse om de for Harmoniseringskontoret indbragte påstande om ugyldighed i sag nr. 2069 C og i sag nr. 2070 C. |
| --- | --- |

—

Sagen udsættes indtil der er truffet en retskraftig afgørelse om de for Harmoniseringskontoret indbragte påstande om ugyldighed i sag nr. 2069 C og i sag nr. 2070 C.

| — | Afgørelse truffet den 31. maj 2006 af Indsigelsesafdelingen i sag B 69 6684 og afgørelse truffet den 16. februar 2007 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) i sag R 1047/2006-2 annulleres, og sagen hjemvises til appelkammeret med henblik på fornyet afgørelse. |
| --- | --- |

—

Afgørelse truffet den 31. maj 2006 af Indsigelsesafdelingen i sag B 69 6684 og afgørelse truffet den 16. februar 2007 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) i sag R 1047/2006-2 annulleres, og sagen hjemvises til appelkammeret med henblik på fornyet afgørelse.

| — | Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: Allos Walter Lang GmbH

Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »Coco Rico« for varer i klasse 30 (ansøgning nr. 2 949 899).

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: KOKORIKO, Ltda.

De i indsigelsessagen påberåbte varemærker eller tegn: Ordmærket »KOKORIKO« (EF-varemærke nr. 101 386) for varer og tjenesteydelser i klasse 29, 30 og 42, og figurmærket »KOKORIKO« (EF-varemærke nr. 101 626) for varer og tjenesteydelser i klasse 29, 30 og 42.

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen taget til følge og afslag på ansøgningen.

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen.

Søgsmålsgrunde: Appelkammeret har ved sin afgørelse ikke taget hensyn til den af sagsøgeren fremsatte påstand om at varemærkerne, der påberåbtes i indsigelsessagerne, erklæres ugyldige. Efter sagsøgerens opfattelse foreligger der ikke længere en registreringshindring i henhold til artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94 (1) med hensyn til den af sagsøgeren begærede registrering, såfremt varemærkerne, der påberåbtes i indsigelsessagerne, erklæres ugyldige.

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20.12.1993 om EF-varemærker (EFT 1994 L 11, s. 1).

---

| 23.6.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 140/34 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 140/34

---

Appel iværksat den 20. april 2007 af Bligny til prøvelse af kendelse afsagt den 15. februar 2007 af Retten for EU-personalesager i sag F-142/06, Bligny mod Kommissionen

(Sag T-127/07 P)

(2007/C 140/57)

Processprog: fransk

Parter

Appellant: Francesco Bligny (Tassin-la-Demi-Lune, Frankrig) (ved avocat P. Lebel-Nourissat)

Den anden part i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Appellantens påstande

| — | Det fastslås, at EU-Personaleretten har foretaget en urigtig bedømmelse af ansøgningen for så vidt angår forpligtelsen for ansøgeren til at vedlægge et bevis for statsborgerskab. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at EU-Personaleretten har foretaget en urigtig bedømmelse af ansøgningen for så vidt angår forpligtelsen for ansøgeren til at vedlægge et bevis for statsborgerskab.

| — | Det fastslås, at EU-Personaleretten ikke har behandlet appellantens anbringender om tilsidesættelse af princippet om den berettigede forventning og princippet om god forvaltningsskik, som det påhvilede udvælgelseskomitéen for udvælgelsesprøve EPSO AD/26/05 at iagttage. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at EU-Personaleretten ikke har behandlet appellantens anbringender om tilsidesættelse af princippet om den berettigede forventning og princippet om god forvaltningsskik, som det påhvilede udvælgelseskomitéen for udvælgelsesprøve EPSO AD/26/05 at iagttage.

| — | Følgelig ophæves EU-Personalerettens kendelse af 15. februar 2007 i sag F-142/06. |
| --- | --- |

—

Følgelig ophæves EU-Personalerettens kendelse af 15. februar 2007 i sag F-142/06.

| — | Der træffes ny afgørelse i sagen, hvorved de afgørelser, der blev truffet af udvælgelseskomitéen for udvælgelsesprøve EPSO/AD/26/05 den 7. december 2006 og den 23. december 2006, og hvorved sagsøgeren ikke fik adgang til udvælgelsesprøven og dermed til at få rettet sin skriftlige prøve, annulleres, og det fastslås, at det ansøgningsskema, som blev offentliggjort den 15. maj 2006 på EPSO's netsted til brug for ansøgerne til udvælgelsesprøven, var ulovligt. |
| --- | --- |

—

Der træffes ny afgørelse i sagen, hvorved de afgørelser, der blev truffet af udvælgelseskomitéen for udvælgelsesprøve EPSO/AD/26/05 den 7. december 2006 og den 23. december 2006, og hvorved sagsøgeren ikke fik adgang til udvælgelsesprøven og dermed til at få rettet sin skriftlige prøve, annulleres, og det fastslås, at det ansøgningsskema, som blev offentliggjort den 15. maj 2006 på EPSO's netsted til brug for ansøgerne til udvælgelsesprøven, var ulovligt.

| — | Subsidiært hjemvises sagen til EU-Personaleretten med henblik på, at denne træffer afgørelse i sagen, og Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Subsidiært hjemvises sagen til EU-Personaleretten med henblik på, at denne træffer afgørelse i sagen, og Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Anbringender og væsentligste argumenter

I appelskriftet har appellanten nedlagt påstand om, at EU-Personalerettens kendelse, hvorved denne — idet søgsmålet fandtes åbenbart grundløst — frifandt Kommissionen for de af sagsøgeren nedlagte påstande om annullation af udvælgelseskomitéens afgørelse om ikke at rette appellantens skriftlige prøve med den begrundelse, at hans ansøgning ikke indeholdt noget bevis for hans statsborgerskab.

Til støtte for appellen har appellanten gjort gældende, at EU-Personaleretten har gengivet de faktiske omstændigheder, som er blevet fremlagt for den, forkert, idet den har foretaget en fejlfortolkning af meddelelsen om indgivelse af ansøgninger, hvilket har ført til en urigtig bedømmelse af ansøgningen. Desuden har han påberåbt sig, at den anfægtede kendelse ikke er tilstrækkeligt begrundet, idet EU-Personaleretten ikke har behandlet alle de anbringender og påstande, som appellanten fremsatte i første instans.

---

| 23.6.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 140/34 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 140/34

---

Sag anlagt den 23. april 2007 — Suez mod KHIM (Delivering the essentials of life)

(Sag T-128/07)

(2007/C 140/58)

Stævningen er affattet på fransk

Parter

Sagsøger: Suez SA (Paris, Frankrig) (ved avocat P. Combeau)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

Sagsøgerens påstande

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres.

| — | Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »Delivering the essentials of life« for varer og tjenesteydelser i klasse 1, 9, 11, 16, 35, 36, 37, 38, 39, 40, 41 og 42 (ansøgning nr. 4 102 497)

Undersøgerens afgørelse: Afslag på registreringen

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i Rådets forordning nr. 40/94 (1), idet det varemærke, der er søgt registreret, i modsætning til hvad appelkammeret ved Harmoniseringskontoret fastslog i den anfægtede afgørelse, ikke har en rent lovprisende bibetydning, og idet varemærket ikke beskriver et kendetegn eller en egenskab ved de varer eller tjenesteydelser, det har til formål at betegne.

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20.12.1993 om EF-varemærker (EFT 1994 L 11, s. 1).

---

| 23.6.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 140/35 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 140/35

---

Sag anlagt den 17. april 2007 — Irland mod Kommissionen

(Sag T-129/07)

(2007/C 140/59)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Irland (ved D. O'Hagan, E. Alkin, som befuldmægtigede, og barrister P. McGarry)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

| — | Hel eller delvis annullation i henhold til artikel 230 EF af Kommissionens beslutning K(2007) 286 endelig udg. af 7. februar 2007 vedrørende den fritagelse for forbrugsafgiftspligt på mineralolier, der anvendes som brændselsolie i aluminiumsproduktionen i Gardanne, i Shannon-regionen og på Sardinien, og som er indført af henholdsvis Den Franske Republik, Irland og Den Italienske Republik, for så vidt som den vedrører fritagelse for forbrugsafgiftspligt på mineralolier, der anvendes som brændselsolie i aluminiumsproduktionen i Shannon-regionen, indført af Irland. |
| --- | --- |

—

Hel eller delvis annullation i henhold til artikel 230 EF af Kommissionens beslutning K(2007) 286 endelig udg. af 7. februar 2007 vedrørende den fritagelse for forbrugsafgiftspligt på mineralolier, der anvendes som brændselsolie i aluminiumsproduktionen i Gardanne, i Shannon-regionen og på Sardinien, og som er indført af henholdsvis Den Franske Republik, Irland og Den Italienske Republik, for så vidt som den vedrører fritagelse for forbrugsafgiftspligt på mineralolier, der anvendes som brændselsolie i aluminiumsproduktionen i Shannon-regionen, indført af Irland.

| — | Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren nedlægger påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(2007) 286 endelig udg. af 7. februar 2007, hvorved Kommissionen fandt, at fritagelser for forbrugsafgiftpligt bevilliget af Den Franske Republik, Irland og Den Italienske Republik vedrørende tung brændselsolie, der anvendes i aluminiumsproduktionen, fra 1. januar 2004 udgør statsstøtte i henhold til artikel 87, stk. 1, EF, og at visse dele af denne støtte var uforenelig med fællesmarkedet.

Til støtte for søgsmålet påberåber sagsøgeren sig fire anbringender.

For det første gør sagsøgeren gældende, at Kommissionen urigtigt fastslog, at Irland ikke havde påvist, at fritagelserne falder inden for det nationale skattesystems karakter og logik.

For det andet anfører sagsøgeren, at Kommissionen undlod at foretage en korrekt konkurrenceanalyse til støtte for sin konklusion om, at den irske foranstaltning må antages at påvirke handelen inden for Fællesskabet og begrænse eller potentielt begrænse konkurrencen.

For det tredje gør sagsøgeren gældende, at den anfægtede beslutning tilsidesætter retssikkerhedsprincippet, da Rådet allerede havde godkendt den særlige undtagelse indtil udgangen af 2006.

Endelig anfører sagsøgeren, at Kommissionens konklusion om, at den omhandlede statsstøtte udgør ny støtte, i modsætning til eksisterende støtte, er udtryk for urigtig retsanvendelse.

---

| 23.6.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 140/35 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 140/35

---

Sag anlagt den 19. april 2007 — Aughinish Alumina mod Kommissionen

(Sag T-130/07)

(2007/C 140/60)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Aughinish Alumina Ltd (Askeaton, Irland) (ved solicitors J. Handoll og C. Waterson)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

På baggrund af sit indlæg, nedlægger sagsøgeren påstand om, at Domstolen:

| — | annullerer Kommissionens beslutning af 7. februar 2007 vedrørende fritagelse for forbrugsafgift på mineralolier, der anvendes som brændselsolie i aluminiumsproduktionen i Gardanne, i Shannon-regionen og på Sardinien, for så vidt som den angår sagsøgeren |
| --- | --- |

—

annullerer Kommissionens beslutning af 7. februar 2007 vedrørende fritagelse for forbrugsafgift på mineralolier, der anvendes som brændselsolie i aluminiumsproduktionen i Gardanne, i Shannon-regionen og på Sardinien, for så vidt som den angår sagsøgeren

| — | tilpligter Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber at betale de omkostninger, som er påført sagsøgeren i forbindelse med sagen. |
| --- | --- |

—

tilpligter Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber at betale de omkostninger, som er påført sagsøgeren i forbindelse med sagen.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren har med søgsmålet nedlagt påstand om delvis annullation af Kommissionens beslutning K(2007) 286 endelig udg. af 7. februar 2007 vedrørende fritagelse for forbrugsafgift på mineralolier, der anvendes som brændselsolie i aluminiumsproduktionen i Gardanne, i Shannon-regionen og på Sardinien, indført af henholdsvis Den Franske Republik, Irland og Den Italienske Republik, for så vidt som den angår Aughinish Aluminia Ltd. (herefter »AAL«).

Sagsøgeren har gjort otte anbringender gældende til støtte for sin påstand.

For det første har Kommissionen ifølge sagsøgeren fejlagtigt ikke vurderet, at fritagelsen falder indenfor det irske skattesystems karakter og logik og dermed ikke udgør støtte.

For det andet anfører sagsøgeren, at Kommissionen har undladt at foretage en korrekt analyse af de relevante markeder og deres konkurrencemæssige struktur. Under omstændigheder, hvor Kommissionen selv tidligere havde accepteret, at der ikke forelå en konkurrencebegrænsning, og i lyset af, at Rådet havde godkendt fritagelserne indtil 31. december 2006, har sagsøgeren gjort gældende, at det påhvilede Kommissionen at påvise, at den havde foretaget en grundig økonomisk analyse, der klart påviste, at der forelå en aktuel eller potentiel konkurrencefordrejning. Sagsøgeren gør derfor gældende, at Kommissionen ikke har godtgjort, at fritagelsen udgjorde støtte.

For det tredje fremfører sagsøgeren, at uanset om fritagelse måtte anses for at udgøre støtte, har Kommissionen ikke behandlet den nævnte støtte som eksisterende støtte, der er omfattet af artikel 88, stk. 1, EF. Støtten var genstand for et bindende tilsagn givet før Irlands tiltrædelse af De Europæiske Fællesskaber og blev anmeldt i januar 1983. Da Kommissionen ikke reagerede før 17. juli 2000, var den tiårige forældelsesperiode udløbet, og tilbagesøgning var derfor udelukket. Sagsøgeren gør således gældende, at støtten ikke kan karakteriseres som en støtteordning.

For det fjerde anfører sagsøgeren, at Kommissionen burde have taget hensyn til gældende ret på området for harmonisering af indirekte skatter, med henblik på at vurdere om eller hvordan den skal udøve sine kompetencer i henhold til statsstøttereglerne i EF-traktaten. Den anfægtede beslutning udgør et alvorligt brud på retssikkerhedsprincippet, da den ifølge sagsøgeren undergraver tilladelser givet af Rådet i henhold til artikel 93 EF på baggrund af Kommissionens forslag. Endvidere har Kommissionen ifølge sagsøgeren ikke taget til efterretning, at rådsforanstaltninger vedtaget i henhold til artikel 93 EF udgør lex specialis foranstaltninger, der skulle have forrang for enhver modstridende anvendelse af statsstøttereglerne. Hertil kommer, at Kommissionen, ifølge det af sagsøgeren anførte, har undladt at anvende de procedurer, der er til rådighed for Kommissionen i henhold til artikel 8 i Rådets direktiv 92/81/EØF af 19. oktober 1992, med henblik på at løse statsstøttesager eller andre sager, eller med henblik på at søge relevante rådsbeslutninger annulleret, og dermed har Kommissionen undergravet den effektive virkning af rådsforanstaltningerne.

For det femte anfører sagsøgeren, at Kommissionen ved at vedtage den anfægtede beslutning har undladt at tage hensyn til de grundlæggende krav i artikel 3 og artikel 157EF om at styrke fællesskabsindustriens konkurrenceevne og om at sikre, at de betingelser, der er nødvendige for udviklingen af fællesskabsindustriens konkurrenceevne, er til stede.

For det sjette har Kommissionen ved at fastslå, at 20 % af afgiftsfritagelsen udgør støtte, ifølge sagsøgeren ikke haft forståelse for, at sagsøgeren var genstand for en række miljømæssige forpligtelser, ligesom Kommissionen undlod at overveje foranstaltninger, der ville have haft samme ansporende effekt som et krav om betaling af en betydelig del af den normale skat.

For det syvende fastholder sagsøgeren, at den anfægtede beslutning tilsidesætter principperne om beskyttelse af den berettigede forventning og retssikkerhed.

For det ottende er den urimelige længde af proceduren i henhold til artikel 88, stk. 2, EF i modstrid med principperne om god administration og retssikkerhed, og er ifølge sagsøgeren endnu alvorligere set i lyset af, at Kommissionen før indledningen af proceduren allerede havde undladt at reagere i forhold til anmeldelsen fra 1983.

---

| 23.6.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 140/36 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 140/36

---

Sag anlagt den 19. april 2007 — Fuji Electric Holdings og Fuji Electric Systems mod Kommissionen

(Sag T-132/07)

(2007/C 140/61)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøgere: Fuji Electric Holdings Co., Ltd (Kawasaki, Japan) og Fuji Electric Systems Co., Ltd (Tokyo, Japan) (ved solicitors P. Chapatte og P. Walter)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgernes påstande

| — | Beslutningens artikel 1, litra g), annulleres, for så vidt som det i denne bestemmelse fastslås, at den overtrædelse, der er henført til Fuji Electric Holdings, forelå efter september 2000. |
| --- | --- |

—

Beslutningens artikel 1, litra g), annulleres, for så vidt som det i denne bestemmelse fastslås, at den overtrædelse, der er henført til Fuji Electric Holdings, forelå efter september 2000.

| — | Beslutningens artikel 1, litra h), annulleres i sin helhed. |
| --- | --- |

—

Beslutningens artikel 1, litra h), annulleres i sin helhed.

| — | Beslutningens artikel 2, litra d), annulleres, for så vidt som der herved er blevet pålagt Fuji Electric Systems solidarisk hæftelse for den i henhold til bestemmelsen pålagte bøde. |
| --- | --- |

—

Beslutningens artikel 2, litra d), annulleres, for så vidt som der herved er blevet pålagt Fuji Electric Systems solidarisk hæftelse for den i henhold til bestemmelsen pålagte bøde.

| — | Beslutningens artikel 2, litra f), annulleres, for så vidt som der herved er blevet pålagt Fuji solidarisk hæftelse for den ved bestemmelsen pålagte bøde. |
| --- | --- |

—

Beslutningens artikel 2, litra f), annulleres, for så vidt som der herved er blevet pålagt Fuji solidarisk hæftelse for den ved bestemmelsen pålagte bøde.

| — | Den bøde, der er blevet pålagt Fuji, nedsættes. |
| --- | --- |

—

Den bøde, der er blevet pålagt Fuji, nedsættes.

| — | Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger, herunder de af Fuji afholdte omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger, herunder de af Fuji afholdte omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgerne har i henhold til artikel 230 EF anlagt et søgsmål med påstand om annullation af Kommissionens beslutning af 24. januar 2007 [sag COMP/F/38.899 — gasisoleret koblingsudstyr — K(2006) 6762 endelig udg.], hvorved Kommissionen lagde til grund, at sagsøgerne blandt andre virksomheder havde overtrådt artikel 81, stk. 1, EF og fra den 1. januar 1994 også artikel 53 EØS inden for sektoren for gasisoleret koblingsudstyr (herefter »GIK«) gennem en samling aftaler og former for samordnet praksis, der bestod i a) markedsopdeling, b) tildeling af kvoter og opretholdelse af de respektive markedsandele, c) tildeling af individuelle GIK-projekter (aftaler om tildeling af udbud) til angivne producenter og manipulation af proceduren for afgivelse af bud vedrørende disse projekter, d) prisfastsættelse, e) aftaler om ophør af licensaftaler med virksomheder, der ikke var medlemmer af kartellet, og f) udveksling af følsomme markedsoplysninger. Parterne har nedlagt en subsidiær påstand om væsentlig nedsættelse af de pålagte bøder.

I beslutningen holdes Fuji Electric Systems (herefter »FES«) ansvarlig for at have deltaget i overtrædelsen fra 15. april 1988 til 30. september 2002. Imidlertid bestrider FES, at selskabet deltog i udstyrskvoteaftalen og gør gældende, at det ikke var indblandet i GIK-salgene før 1. juli 2001, dvs. omkring ni måneder efter at Fuji Electric Holdings (herefter »FEH«) var ophørt med at deltage i kartellet. Det gøres gældende, at Kommissionen foretog en åbenbart urigtig bedømmelse, urigtig retsanvendelse for så vidt angår bevisbyrde og urigtig retsanvendelse vedrørende ligebehandling, da den lagde til grund, at FEH fortsat deltog i udstyrskvoteaftalen efter de japanske medlemmers møde, der fandt sted omkring september 2000.

Fuji fastholder endvidere, at selskabet ikke bør holdes solidarisk ansvarlig for Japan AE Power Systems Corporations (herefter »JAEPS«) indblanding i kartellet, eftersom Fuji hverken havde evnen til at udøve bestemmende indflydelse over JAEPS, eller havde noget kendskab til dette selskabs påståede deltagelse i kartellet. Sagsøgeren gør således gældende, at Kommissionen foretog en åbenbart urigtig bedømmelse vedrørende den af FES begåede overtrædelse.

Endelig gør Fuji gældende, at beslutningen er ugyldig som følge af åbenbare fejlskøn for så vidt angår overtrædelsens varighed samt ansvaret for den overtrædelse, der hævdes begået af JAEPS. Kommissionen har endvidere foretaget en urigtig fastsættelse af betydningen af de oplysninger, sagsøgerne har fremlagt, idet den har lagt til grund, at oplysningerne ikke kunne begrunde en nedsættelse af den bøde, der er blevet pålagt sagsøgerne, i henhold til samarbejdsmeddelelsen. Fuji gør i denne henseende gældende, at de pålagte bøder bør nedsættes væsentligt.

---

| 23.6.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 140/37 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 140/37

---

Sag anlagt den 18. april 2007 — Mitsubishi Electric mod Kommissionen

(Sag T-133/07)

(2007/C 140/62)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Mitsubishi Electric Corp. (Tokyo, Japan) (ved solicitor R. Denton og lawyer K. Haegeman)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

| — | Beslutningen, navnlig dennes artikel 1-4, annulleres, for så vidt som den angår Mitsubishi Electric Corp. og TMT&D vedrørende den periode, hvor Mitsubishi Electric Corp. hæftede solidarisk med Toshiba for TMT&D's aktiviteter, eller |
| --- | --- |

—

Beslutningen, navnlig dennes artikel 1-4, annulleres, for så vidt som den angår Mitsubishi Electric Corp. og TMT&D vedrørende den periode, hvor Mitsubishi Electric Corp. hæftede solidarisk med Toshiba for TMT&D's aktiviteter, eller

| — | beslutningens artikel 2, litra g og litra h), annulleres, for så vidt som bestemmelserne vedrører Mitsubishi Electric Corp., eller |
| --- | --- |

—

beslutningens artikel 2, litra g og litra h), annulleres, for så vidt som bestemmelserne vedrører Mitsubishi Electric Corp., eller

| — | beslutningens artikel 2 ændres, for så vidt som den vedrører Mitsubishi Electric Corp., idet den bøde, der ved beslutningen er pålagt selskabet annulleres eller nedsættes væsentligt. |
| --- | --- |

—

beslutningens artikel 2 ændres, for så vidt som den vedrører Mitsubishi Electric Corp., idet den bøde, der ved beslutningen er pålagt selskabet annulleres eller nedsættes væsentligt.

| — | Under alle omstændigheder tilpligtes Kommissionen for de Europæiske Fællesskaber at bære sine egne omkostninger og betale de af Mitsubishi Electric Corp. i forbindelse med sagen afholdte omkostninger. |
| --- | --- |

—

Under alle omstændigheder tilpligtes Kommissionen for de Europæiske Fællesskaber at bære sine egne omkostninger og betale de af Mitsubishi Electric Corp. i forbindelse med sagen afholdte omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren, Mitsubishi Electric Corporation (herefter »Melco«) har i henhold til artikel 230 og 229 EF anlagt et søgsmål med påstand om annullation af Kommissionens beslutning af 24. januar 2007 [sag COMP/F/38.899 — gasisoleret koblingsudstyr — K(2006) 6762 endelig udg.], hvorved Kommissionen lagde til grund, at sagsøgeren blandt andre virksomheder havde overtrådt artikel 81, stk. 1, EF og fra den 1. januar 1994 også artikel 53 EØS inden for sektoren for gasisoleret koblingsudstyr (herefter »GIK«) gennem en samling aftaler og former for samordnet praksis, der bestod i a) markedsopdeling, b) tildeling af kvoter og opretholdelse af de respektive markedsandele, c) tildeling af individuelle GIK-projekter (aftaler om tildeling af udbud) til angivne producenter og manipulation af proceduren for afgivelse af bud vedrørende disse projekter, d) prisfastsættelse, e) aftaler om ophør af licensaftaler med virksomheder, der ikke var medlemmer af kartellet, og f) udveksling af følsomme markedsoplysninger. Sagsøgeren har nedlagt en subsidiær påstand om annullation eller nedsættelse af den pålagte bøde.

Sagsøgeren gør følgende anbringender gældende til støtte for søgsmålet:

Det hævdes, at Kommissionen ikke på tilstrækkelig måde har godtgjort, at sagsøgeren har tilsidesat artikel 81 EF ved at deltage i et kartel, der havde konkurrencebegrænsning i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde til formål eller til følge.

Sagsøgeren gør gældende, at Kommissionen ikke har påvist, at der forelå en aftale med Melco som aftalepart, som udgjorde en overtrædelse af artikel 81 EF.

Sagsøgeren gør endvidere gældende, at Kommissionen har foretaget en urigtig bedømmelse, idet den har set bort fra beviserne vedrørende tekniske og økonomiske forhold, der forklarer Melcos manglende tilstedeværelse på det europæiske marked og selskabets vanskeligheder ved at trænge ind på dette marked.

Sagsøgeren gør gældende, at Kommissionen har tilsidesat bevisreglerne ved uretmæssigt at have vendt bevisbyrden og at den har tilsidesat princippet om uskyldsformodning.

Endvidere har Kommissionen ifølge sagsøgeren på forskellig vis tilsidesat ligebehandlings- og proportionalitetsprincippet: Ved beregning af grundbeløbet for den bøde, der er blevet pålagt Melco, på grundlag af selskabets omsætning for 2001 og ikke 2003, ved beregning af multiplikationsfaktoren for Melco og ved at have foretaget en urigtig fastlæggelse af det verdensomspændende GIK-marked og Melco's andel heraf. Kommissionen har endvidere ifølge sagsøgeren tilsidesat proportionalitetsprincippet, idet den har fastsat den bøde, der er blevet pålagt Melco for selskabets indblanding i UK-aftalen (1), på samme måde, som den fastsatte bøden for de europæiske producenter, der var involveret i både UK- og EK-aftalerne (2).

Sagsøgeren gør gældende, at Kommissionen har tilsidesat begrundelsespligten ved at lægge til grund, at den bøde, der er blevet pålagt Melco, skulle beregnes på grundlag af selskabets omsætning i 2001 og at Melco tegner sig for 15-20 % af den verdensomspændende GIK-omsætning.

Endvidere hævdes det, at Kommissionen har tilsidesat princippet om god forvaltningsskik ved ansættelsen af den verdensomspændende GIK-markedsværdi.

Sagsøgeren gør gældende, at det var med urette, at Kommissionen undlod at tage beviser vedrørende tekniske og økonomiske forhold i betragtning, da den foretog bedømmelse af Melcos adfærd og da den foretog beregning af den bøde, der blev pålagt selskabet. Ifølge sagsøgeren foretog Kommissionen også en urigtig fastsættelse af det hævdede kartels varighed.

Endvidere gør sagsøgeren gældende, at Kommissionen har tilsidesat selskabets ret til kontradiktion og til en retfærdig rettergang, idet den undlod at fremlægge afgørende diskulperende og bebyrdende bevismateriale vedrørende bøden for Melco. Endelig hævdes det, at Kommissionen undlod at forelægge sine konklusioner vedrørende kompensationsteorien for Melco under den administrative procedure, hvilket udgjorde en tilsidesættelse af selskabets ret til kontradiktion.

---

(1)  »U« står for »udstyr« og »K« for »kvote«.

(2)  »E« står for »europæisk« og »K« for »kvote«. UK-aftalen benævnes i den anfægtede beslutning ellers som »E-gruppe driftsaftale for UK-aftale«.

---

| 23.6.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 140/38 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 140/38

---

Sag anlagt den 9. april 2007 — Italien mod Kommissionen

(Sag T-135/07)

(2007/C 140/63)

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøger: Den Italienske Republik (ved avvocato G. Aiello)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

| — | Beslutningen indeholdt i skrivelsen af 7. februar 2007, journalnr. 3585, fra generaldirektøren for Kommissionens Generaldirektorat for Landbrug annulleres i henhold til EF-traktatens artikel 230. |
| --- | --- |

—

Beslutningen indeholdt i skrivelsen af 7. februar 2007, journalnr. 3585, fra generaldirektøren for Kommissionens Generaldirektorat for Landbrug annulleres i henhold til EF-traktatens artikel 230.

| — | Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Den Italienske Republiks regering har for De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans i henhold til EF-traktatens artikel 230 anlagt annullationssøgsmål mod beslutningen indeholdt i skrivelsen af 7. februar 2007, journalnr. 3585, fra generaldirektøren for Kommissionens Generaldirektorat for Landbrug, hvorved de italienske myndigheders anmodning om vedtagelse af ekstraordinære støtteforanstaltninger for det italienske marked for fjerkrækød i henhold til artikel 14 i Rådets forordning (EØF) nr. 2777/75 om den fælles markedsordning for fjerkrækød (1) blev afslået, for så vidt angår nedslagtning af kyllinger i de områder, som var ramt af fugleinfluenza og undergivet veterinære foranstaltninger, der begrænsede bevægeligheden i perioden fra december 1999 til september 2003.

Den italienske regering har gjort følgende gældende mod den anfægtede beslutning:

| — | Der er sket en tilsidesættelse af princippet om forbud mod forskelsbehandling mellem producenter i Fællesskabet i henhold til artikel 34, stk. 2, andet afsnit, EF, idet Kommissionen udelukkende har tilladt ekstraordinære markedsstøtteforanstaltninger inden for sektoren for rugeæg, hvorved den med den anfægtede beslutning har nægtet lignende foranstaltninger inden for fjerkræsektoren. |
| --- | --- |

—

Der er sket en tilsidesættelse af princippet om forbud mod forskelsbehandling mellem producenter i Fællesskabet i henhold til artikel 34, stk. 2, andet afsnit, EF, idet Kommissionen udelukkende har tilladt ekstraordinære markedsstøtteforanstaltninger inden for sektoren for rugeæg, hvorved den med den anfægtede beslutning har nægtet lignende foranstaltninger inden for fjerkræsektoren.

| — | Kommissionen har udøvet magtfordrejning og anlagt et åbenbart fejlskøn.
  Det gøres i den forbindelse gældende, at Kommissionen for at gennemføre det med forordning nr. 2777/75 forfulgte mål burde have vedtaget ekstraordinære støtteforanstaltninger for det italienske marked for fjerkrækød, som var klart den hårdest ramte fjerkræsektor i Italien. Kommissionen har imidlertid på trods af, at Italien atter har fremsat anmodningen, afslået at vedtage disse, idet den blot har tilladt ekstraordinære markedsstøtteforanstaltninger inden for sektoren for rugeæg, som i Italien var mindst påvirket af de restriktive foranstaltninger og reelt den eneste påvirkede sektor i Nederlandene. Kommissionen har herved klart tilsigtet at give de hollandske producenter en stor del af de tilgængelige ressourcer, hvorved erstatningen til de italienske producenter er reduceret til et minimum. |
| --- | --- |

—

Kommissionen har udøvet magtfordrejning og anlagt et åbenbart fejlskøn.

Det gøres i den forbindelse gældende, at Kommissionen for at gennemføre det med forordning nr. 2777/75 forfulgte mål burde have vedtaget ekstraordinære støtteforanstaltninger for det italienske marked for fjerkrækød, som var klart den hårdest ramte fjerkræsektor i Italien. Kommissionen har imidlertid på trods af, at Italien atter har fremsat anmodningen, afslået at vedtage disse, idet den blot har tilladt ekstraordinære markedsstøtteforanstaltninger inden for sektoren for rugeæg, som i Italien var mindst påvirket af de restriktive foranstaltninger og reelt den eneste påvirkede sektor i Nederlandene. Kommissionen har herved klart tilsigtet at give de hollandske producenter en stor del af de tilgængelige ressourcer, hvorved erstatningen til de italienske producenter er reduceret til et minimum.

| — | Der er foretaget en urigtig fortolkning og tilsidesættelse af artikel 14 i forordning nr. 2777/75 samt anlagt et åbenbart fejlskøn.
  Modsat Kommissionens opfattelse finder sagsøgeren, at den pågældende forordnings artikel 14 ikke kun finder anvendelse, når ulighederne på markedet skyldes, at de producenter, der befinder sig i et overvåget og beskyttet område, ikke kan have adgang til markedet uden for dette område. Kommissionen kunne nemlig uafhængigt af, om begrænsningerne vedrører varer, der indføres eller udføres fra et bestemt område, vedtage ekstraordinære støtteforanstaltninger for atter at skabe balance på det marked, der var påvirket af begrænsningerne i den fri bevægelighed som følge af anvendelsen af regler med henblik på bekæmpelsen af spredningen af dyresygdomme. |
| --- | --- |

—

Der er foretaget en urigtig fortolkning og tilsidesættelse af artikel 14 i forordning nr. 2777/75 samt anlagt et åbenbart fejlskøn.

Modsat Kommissionens opfattelse finder sagsøgeren, at den pågældende forordnings artikel 14 ikke kun finder anvendelse, når ulighederne på markedet skyldes, at de producenter, der befinder sig i et overvåget og beskyttet område, ikke kan have adgang til markedet uden for dette område. Kommissionen kunne nemlig uafhængigt af, om begrænsningerne vedrører varer, der indføres eller udføres fra et bestemt område, vedtage ekstraordinære støtteforanstaltninger for atter at skabe balance på det marked, der var påvirket af begrænsningerne i den fri bevægelighed som følge af anvendelsen af regler med henblik på bekæmpelsen af spredningen af dyresygdomme.

| — | Endeligt gøres det gældende, at der er sket en tilsidesættelse af principperne om god forvaltningsskik, uafhængighed, billighed og gennemsigtighed. |
| --- | --- |

—

Endeligt gøres det gældende, at der er sket en tilsidesættelse af principperne om god forvaltningsskik, uafhængighed, billighed og gennemsigtighed.

---

(1)  EFT L 282 af 1.11.1975, s. 77.

---

| 23.6.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 140/39 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 140/39

---

Sag anlagt den 30. april 2007 — Colgate-Palmolive mod KHIM — CMS Hasche Sigle (VISIBLE WHITE)

(Sag T-136/07)

(2007/C 140/64)

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Colgate-Palmolive Co. (New York, De Forenede Stater) (ved lawyers M. Zintler, H. Harmeling og K.-U. Plath)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Den anden part i sagen for appelkammeret: CMS Hasche Sigle (Köln, Tyskland)

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelse truffet den 15. februar 2007 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelse truffet den 15. februar 2007 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) annulleres.

| — | Annullationsafdelingens afgørelse stadfæstes, og det fastslås, at EF-varemærke nr. 802 793 »VISIBLE WHITE« forbliver registreret. |
| --- | --- |

—

Annullationsafdelingens afgørelse stadfæstes, og det fastslås, at EF-varemærke nr. 802 793 »VISIBLE WHITE« forbliver registreret.

| — | Sagsøgeren godtgøres omkostningerne i forbindelse med ugyldighedsbegæringen, appelkammerets afgørelse om fordelingen af sagens omkostninger omgøres, og sagsøgeren godtgøres omkostningerne i forbindelse med nærværende sag. |
| --- | --- |

—

Sagsøgeren godtgøres omkostningerne i forbindelse med ugyldighedsbegæringen, appelkammerets afgørelse om fordelingen af sagens omkostninger omgøres, og sagsøgeren godtgøres omkostningerne i forbindelse med nærværende sag.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Det registrerede EF-varemærke, der begæres erklæret ugyldigt: Ordmærket »VISIBLE WHITE« for varer i klasse 3 — EF-varemærke nr. 802 793

Indehaver af EF-varemærket: Colgate-Palmolive Co.

Indgiveren af begæringen om, at EF-varemærket erklæres ugyldigt: CMS Hasche Sigle

Annullationsafdelingens afgørelse: Afslag på ugyldighedsbegæringen

Appelkammerets afgørelse: Annullationsafdelingens afgørelse annulleres og EF-varemærket erklæres ugyldigt

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b) og c), i Rådets forordning (EF) nr. 40/94, da appelkammeret fejlagtigt anså både bestanddelen »VISIBLE« og bestanddelen »WHITE« for at være beskrivende såvel i forhold til »tandpasta« som »mundskyllevæske« og anså kombinationen som helhed for at være beskrivende og for at mangle fornødent særpræg.

---

| 23.6.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 140/39 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 140/39

---

Sag anlagt den 4. maj 2007 — General Technic-Otis mod Kommissionen

(Sag T-141/07)

(2007/C 140/65)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: General Technic-Otis Sàrl (Howald, Storhertugdømmet Luxembourg) (ved avocat M. Nosbusch)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

| — | Kommissionens beslutning af 21. februar 2007 vedrørende en procedure i henhold til artikel 81 EF og EØS-aftalens artikel 53 i sag COMP/E-1/38.823 — Elevators and Escalators — annulleres i henhold til artikel 230 EF for så vidt som den angår General Technic-Otis. |
| --- | --- |

—

Kommissionens beslutning af 21. februar 2007 vedrørende en procedure i henhold til artikel 81 EF og EØS-aftalens artikel 53 i sag COMP/E-1/38.823 — Elevators and Escalators — annulleres i henhold til artikel 230 EF for så vidt som den angår General Technic-Otis.

| — | Subsidiært annulleres eller nedsættes den bøde, sagsøgeren er blevet pålagt ved denne beslutning, i henhold til artikel 229 EF. |
| --- | --- |

—

Subsidiært annulleres eller nedsættes den bøde, sagsøgeren er blevet pålagt ved denne beslutning, i henhold til artikel 229 EF.

| — | Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren har med dette søgsmål nedlagt påstand om delvis annullation af Kommissionens beslutning K(2007) 512 endelig udg. af 21. februar 2007 vedrørende en procedure i henhold til artikel 81 EF og EØS-aftalens artikel 53 (sag COMP/E-1/38.823 — PO/Elevators and Escalators), angående et kartel på markedet for installation og vedligeholdelse af elevatorer og rulletrapper i Belgien, Tyskland, Luxembourg og Nederlandene med henblik på manipulering af udbud, opdeling af markeder, prisfastsættelse, tildeling af projekter og af kontrakter om salg, installation, vedligeholdelse og modernisering af apparater og udveksling af oplysninger, for så vidt som beslutningen vedrører sagsøgeren. Subsidiært har sagsøgeren nedlagt påstand om annullation eller nedsættelse af den bøde, selskabet er blevet pålagt ved den anfægtede beslutning.

Sagsøgeren har til støtte for disse påstande fremført syv anbringender.

Sagsøgeren har med sit første anbringende gjort gældende, at Kommissionen har begået retlige og faktiske fejl ved anvendelsen af reglerne om bødeberegning, idet den har fundet, at den kritiserede praksis udgør »en meget alvorlig« overtrædelse. Sagsøgeren har gjort gældende, at bødens grundbeløb derfor burde nedsættes under hensyn til det relevante markeds begrænsede geografiske udstrækning samt den kritiserede praksis' begrænsede indvirkning på det pågældende marked.

Sagsøgeren har med sit andet anbringende gjort gældende, at Kommissionen har begået retlige og faktiske fejl, idet den ikke har taget hensyn til sagsøgerens reelle økonomiske mulighed for at forårsage en skade. Sagsøgeren har ligeledes gjort gældende, at Kommissionen ved bødefastsættelsen burde have taget hensyn til, at sagsøgeren er en lille eller mellemstor virksomhed, som administreres fuldstændigt selvstændigt, og som derfor ikke kan forårsage alvorlig skade på markedet.

Sagsøgeren har med sit tredje anbringende gjort gældende, at Kommissionen har begået retlige og faktiske fejl, idet den ikke har begrænset bøden til 10 % af sagsøgerens omsætning, og idet den ved beregningen af den maksimale bøde, der skulle pålægges sagsøgeren, ikke havde grundlag for at tage hensyn til moderselskabernes omsætning.

Sagsøgeren har med sit fjerde anbringende gjort gældende, at Kommissionen har tilsidesat ligebehandlingsprincippet, idet den ikke har anvendt ansvarsprincipperne ens på samtlige medlemmer af det pågældende kartel. Sagsøgeren har fastholdt, at Kommissionen har tilskrevet sagsøgerens moderselskaber de kritiserede former for praksis, hvorimod den ikke har gjort dette for et andet selskab, der blev forfulgt ved samme beslutning, selv om dette selskab befandt sig i en situation, der kunne sammenlignes med sagsøgerens, for så vidt angår moderselskabernes kontroludøvelse.

Sagsøgeren har med sit femte anbringende gjort gældende, at Kommissionen har begået en faktisk fejl, idet den ikke har indrømmet sagsøgeren en bødenedsættelse på 50 % i henhold til samarbejdsmeddelelsen (1). Sagsøgeren har gjort gældende, at selskabet hele tiden samarbejdede tæt og navnlig omfattende med Kommissionens tjenestegrene, og at dette samarbejde berettiger til den maksimale bødenedsættelse i henhold til samarbejdsmeddelelsen, dvs. 50 %.

Sagsøgerens sjette anbringende vedrører en tilsidesættelse af princippet om den berettigede forventning, for så vidt som Kommissionen ikke har indrømmet sagsøgeren en yderligere bødenedsættelse på 10 % som følge af, at selskabet ikke har anfægtet de faktiske omstændigheder. Sagsøgeren har gjort gældende, at klagepunktsmeddelelsen samt Kommissionens beslutningspraksis gav sagsøgeren en berettiget forventning om på grundlag heraf at opnå en nedsættelse på ikke blot 1 %, som er blevet tildelt ved den anfægtede beslutning, men på 10 %.

Det syvende anbringende vedrører en tilsidesættelse af princippet om straffenes proportionalitet, for så vidt som den bøde, der er pålagt sagsøgeren, er ubegrundet under hensyn til den pågældende overtrædelse, og navnlig under hensyn til dens angiveligt begrænsede indvirkning på markedet, samt at den er iværksat af et selskab af begrænset størrelse.

---

(1)  Kommissionens meddelelse om bødefritagelse eller bødenedsættelse i kartelsager, EFT 2002 C 45, s. 3.

---

| 23.6.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 140/40 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 140/40

---

Sag anlagt den 4. maj 2007 — General Technic mod Kommissionen

(Sag T-142/07)

(2007/C 140/66)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: General Technic Sàrl (Luxembourg, Storhertugdømmet Luxembourg) (ved avocat M. Nosbusch)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

| — | Kommissionens beslutning af 21. februar 2007 vedrørende en procedure i henhold til artikel 81 EF og EØS-aftalens artikel 53 i sag COMP/E-1/38.823 — Elevators and Escalators — annulleres i henhold til artikel 230 EF for så vidt som den vedrører General Technic. |
| --- | --- |

—

Kommissionens beslutning af 21. februar 2007 vedrørende en procedure i henhold til artikel 81 EF og EØS-aftalens artikel 53 i sag COMP/E-1/38.823 — Elevators and Escalators — annulleres i henhold til artikel 230 EF for så vidt som den vedrører General Technic.

| — | Subsidiært annulleres eller nedsættes den bøde, sagsøgeren er blevet pålagt ved denne beslutning, i henhold til artikel 229 EF. |
| --- | --- |

—

Subsidiært annulleres eller nedsættes den bøde, sagsøgeren er blevet pålagt ved denne beslutning, i henhold til artikel 229 EF.

| — | Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren har med dette søgsmål nedlagt påstand om delvis annullation af Kommissionens beslutning K(2007) 512 endelig udg. af 21. februar 2007 vedrørende en procedure i henhold til artikel 81 EF og EØS-aftalens artikel 53 (sag COMP/E-1/38.823 — PO/Elevators and Escalators), angående et kartel på markedet for installation og vedligeholdelse af elevatorer og rulletrapper i Belgien, Tyskland, Luxembourg og Nederlandene med henblik på manipulering af udbud, opdeling af markeder, prisfastsættelse, tildeling af projekter og af kontrakter om salg, installation, vedligeholdelse og modernisering af apparater og udveksling af oplysninger, for så vidt som beslutningen vedrører sagsøgeren. Subsidiært har sagsøgeren nedlagt påstand om annullation eller nedsættelse af den bøde, selskabet er blevet pålagt ved den anfægtede beslutning.

Sagsøgeren har til støtte for sit søgsmål gjort gældende, at Kommissionen på et urigtigt grundlag har pålagt sagsøgeren sammen med og in solidum at betale den bøde, som er blevet pålagt dets datterselskab, der var medlem af kartellet. Sagsøgeren har gjort gældende, at Kommissionen har misforstået karakteren og omfanget af selskabets andel i dets datterselskabs selskabskapital, idet sagsøgeren er et rent finansielt selskab uden egen forretningsvirksomhed, og idet det har en mindretalsandel af datterselskabets kapital, og andelen ikke går ud over, hvad der er nødvendigt for beskyttelsen af dets økonomiske interesser. Sagsøgeren har ligeledes gjort gældende, at Kommissionen ikke har givet en tilstrækkelig begrundelse for, at det — til forskel fra datterselskabets personlige rolle — har medvirket i det pågældende kartel som sidstnævntes administrerende partner.

---

| 23.6.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 140/41 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 140/41

---

Sag anlagt den 30. april 2007 — UMG Recordings mod KHIM — Osman (MOTOWN)

(Sag T-143/07)

(2007/C 140/67)

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: UMG Recordings, Inc. (Santa Monica, De Forenede Stater) (ved lawyers E. Armijo Chávarri og A. Castán Pèrez-Gòmez)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Jimmy Osman (London, Det Forenede Kongerige)

Sagsøgerens påstande

Sagsøgeren har nedlagt påstand om, at Retten

| — | antager stævningen og de dokumenter, der er vedlagt denne som bilag, til realitetsbehandling, og fastslår, at der i rette tid og i overensstemmelse med formkravene er anlagt sag til prøvelse af afgørelse truffet den 15. februar 2007 af Andet Appelkammer ved Harmoniseringskontoret (sag R 523/2006-2), og afsiger efter gennemførelsen af den fastsatte procedure dom om annullation af denne afgørelse, hvorved Harmoniseringskontoret udtrykkeligt tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

antager stævningen og de dokumenter, der er vedlagt denne som bilag, til realitetsbehandling, og fastslår, at der i rette tid og i overensstemmelse med formkravene er anlagt sag til prøvelse af afgørelse truffet den 15. februar 2007 af Andet Appelkammer ved Harmoniseringskontoret (sag R 523/2006-2), og afsiger efter gennemførelsen af den fastsatte procedure dom om annullation af denne afgørelse, hvorved Harmoniseringskontoret udtrykkeligt tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Det registrerede EF-varemærke, som begæringen om fortabelse vedrører: EF-ordmærket »MOTOWN« for varer og tjenesteydelser i klasse 9, 25, 41 og 42 — ansøgning nr. 206 243

Indehaver af EF-varemærket: UMG Recordings

Indgiveren af begæringen om fortabelse af EF-varemærket: Jimmy Osman

Annullationsafdelingens afgørelse: Begæringen om fortabelse taget til følge for alle de omtvistede tjenesteydelser i klasse 42 og afslået for så vidt som den var rettet mod tjenesteydelserne i klasse 41

Appelkammerets afgørelse: Medhold i klagen indgivet af Jimmy Osman

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 15, stk. 1 og artikel 50, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 40/94.

Sagsøgeren har gjort gældende, at appelkammeret angiveligt foretog en fejlagtig bedømmelse af de beviser, der var fremlagt med henblik på at bevise, at der var gjort brug af selskabets varemærke i forbindelse med de omtvistede tjenesteydelser i klasse 41.

For det første har sagsøgeren anført, at appelkammeret ikke tog hensyn til den omstændighed, at det omtvistede varemærke havde været gjort til genstand for brug i forbindelse med de omtvistede tjenesteydelser både af den registrerede indehaver og af tredjemand med indehaverens samtykke.

Ifølge sagsøgeren forvekslede appelkammeret for det andet »diskoteksvirksomhed« med »tilrettelæggelse af musikalske begivenheder«, idet det ikke tog hensyn til, at de falder ind under forskellige kategorier af tjenesteydelser.

For det tredje har sagsøgeren gjort gældende, at selv hvis det antages, at selskabet hverken direkte eller indirekte deltog i leveringen af tjenesteydelserne »diskoteksvirksomhed« og/eller »tilrettelæggelse af musikalske begivenheder«, burde det være blevet fastslået, at selskabet leverede specifikke tjenesteydelser, der var omfattet af ovennævnte kategorier, og at leveringen af disse »underordnede tjenesteydelser« var tilstrækkeligt til at opfylde forpligtelsen til at gøre brug af selskabets varemærke i forbindelse med såkaldt generelle kategorier af tjenesteydelser (nemlig de omtvistede tjenesteydelser).

---

| 23.6.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 140/42 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 140/42

---

Sag anlagt den 4.maj 2007 — Euro-Information mod KHIM (CYBERBOURSE)

(Sag T-155/07)

(2007/C 140/68)

Stævningen er affattet på fransk

Parter

Sagsøger: Européenne de traitement de l'Information (Euro-Information) (Strasbourg, Frankrig) (ved avocats P. Greffe og J. Schouman)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelse truffet den 28. februar 2007 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1046/2006-1), annulleres, for så vidt som der herved blev givet afslag på ansøgningen om registrering af EF-varemærket CYBERBOURSE nr. 4 114 682 for en del af de ansøgte varer og tjenesteydelser i klasse 9, 36 og 38. |
| --- | --- |

—

Afgørelse truffet den 28. februar 2007 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1046/2006-1), annulleres, for så vidt som der herved blev givet afslag på ansøgningen om registrering af EF-varemærket CYBERBOURSE nr. 4 114 682 for en del af de ansøgte varer og tjenesteydelser i klasse 9, 36 og 38.

| — | EF-varemærket CYBERBOURSE (ansøgning nr. 4 114 682) registreres for alle de ansøgte varer og tjenesteydelser. |
| --- | --- |

—

EF-varemærket CYBERBOURSE (ansøgning nr. 4 114 682) registreres for alle de ansøgte varer og tjenesteydelser.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »CYBERBOURSE« for varer og tjenesteydelser i klasse 9, 36 og 38 — ansøgning nr. 4 114 682

Undersøgerens afgørelse: Afslag på registrering

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Søgsmålsgrunde: Sagsøgeren har gjort gældende, at i modsætning til, hvad appelkammeret ved Harmoniseringskontoret fastslog i den anfægtede afgørelse, er varemærket vilkårligt og har en tilstrækkelig grad af fornødent særpræg som påkrævet i henhold til Rådets forordning 40/94 (1) i forhold til de ansøgte varer og tjenesteydelser.

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 40/90 af 20.12.1993 om EF-varemærker (EFT 1994 L 11, s. 1).

---

| 23.6.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 140/42 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 140/42

---

Sag anlagt den 9. maj 2007 — Spanien mod Kommissionen

(Sag T-156/07)

(2007/C 140/69)

Processprog: spansk

Parter

Sagsøger: Kongeriget Spanien (ved F. Díez Moreno)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

| — | Meddelelse om udvælgelsesprøve EPSO/AD/94/07 offentliggjort af Det Europæiske Personaleudvælgelseskontor (EPSO) i EUT C 45 A den 28. februar 2007 annulleres. |
| --- | --- |

—

Meddelelse om udvælgelsesprøve EPSO/AD/94/07 offentliggjort af Det Europæiske Personaleudvælgelseskontor (EPSO) i EUT C 45 A den 28. februar 2007 annulleres.

| — | Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Denne sag er anlagt med påstand om annullation af meddelelse om udvælgelsesprøve EPSO/AD/94/07 offentliggjort af Det Europæiske Personaleudvælgelseskontor (EPSO) i EUT C 45 A den 28. februar 2007, idet nævnte meddelelse alene er offentliggjort på engelsk, fransk og tysk.

Sagsøger er af den opfattelse, at Kommissionen derved har tilsidesat Rådets forordning nr. 1 af 15. april 1958 om den ordning, der skal gælde for Det europæiske økonomiske Fællesskab på det sproglige område, og forordning nr. 259/68 af 29. februar 1968 om vedtægten for tjenestemænd og øvrige ansatte i De europæiske Fællesskaber. Kommissionen har endvidere tilsidesat lighedsprincippet og forbuddet mod forskelsbehandling af europæiske borgere, proportionalitetsprincippet samt retssikkerhedsprincippet, der er anerkendt i EF-traktaten og i Domstolen faste praksis.

Hvad navnlig angår retssikkerhedsprincippet, fremgår det af bilag III til vedtægten for tjenestemænd og øvrige ansatte i De europæiske Fællesskaber, at almindelige udvælgelsesprøver skal offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende. I overensstemmelse med artikel 5 i Rådets forordning nr. 1/58 skal De Europæiske Fællesskabers Tidende udkomme på de treogtyve officielle sprog. Imidlertid er den foreliggende udvælgelsesprøve alene offentliggjort på tre officielle sprog.

Endelig må Rådets enekompetence til med enstemmighed at ændre fællesskabsordningen på det sproglige område anses for at være blevet tilsidesat.

---

| 23.6.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 140/43 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 140/43

---

Sag anlagt den 9. maj 2007 — People's Mojahedin Organization of Iran mod Rådet

(Sag T-157/07)

(2007/C 140/70)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: People's Mojahedin Organization of Iran (Auvers sur Oise, Frankrig) (ved advokat J.P. Spitzer og QC D. Vaughan)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union

Sagsøgerens påstande

| — | Annullation af beslutninger, som fortsat er gældende, fra Rådet om:






  — | ikke inden for seks måneder eller derefter at tage Rådets afgørelse 2006/379 op til revision i forhold til sagsøgeren |
| --- | --- | --- |

—

Annullation af beslutninger, som fortsat er gældende, fra Rådet om:

—

ikke inden for seks måneder eller derefter at tage Rådets afgørelse 2006/379 op til revision i forhold til sagsøgeren

| — | indtil dags dato eller derefter at bibeholde sagsøgeren på en liste over terroristorganisationer, der er fastlagt ved Rådets afgørelse 2006/379 af 29. maj 2006 med virkning fra denne dato, til trods for Rettens dom af 12. december 2006 i sag T-228/02 og Rådets forpligtelser i henhold til artikel 233 EF. |
| --- | --- |

—

indtil dags dato eller derefter at bibeholde sagsøgeren på en liste over terroristorganisationer, der er fastlagt ved Rådets afgørelse 2006/379 af 29. maj 2006 med virkning fra denne dato, til trods for Rettens dom af 12. december 2006 i sag T-228/02 og Rådets forpligtelser i henhold til artikel 233 EF.

| — | Der afsiges sådanne yderligere kendelser, som Retten måtte finde passende, for at få sagsøgte til at handle i overensstemmelse med sine retlige forpligtelser. |
| --- | --- |

—

Der afsiges sådanne yderligere kendelser, som Retten måtte finde passende, for at få sagsøgte til at handle i overensstemmelse med sine retlige forpligtelser.

| — | Sagsøgte tilpligtes at betale sagsøgeren erstatning på et beløb stort 1 090 000 EUR som anført i bilag 18 (fortsat skade) og renter heraf. |
| --- | --- |

—

Sagsøgte tilpligtes at betale sagsøgeren erstatning på et beløb stort 1 090 000 EUR som anført i bilag 18 (fortsat skade) og renter heraf.

| — | Sagsøgte tilpligtes at betale sagsøgerens omkostninger i forbindelse med nærværende sag. |
| --- | --- |

—

Sagsøgte tilpligtes at betale sagsøgerens omkostninger i forbindelse med nærværende sag.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren påstår visse breve fra Rådet annulleret og kræver erstatning, idet Rådet ikke efter seks måneder har taget listen over visse personer, grupper og enheder indeholdt i Rådets afgørelse 2006/379 (1), på hvilke Rådets forordning (EF) nr. 2580/2001 (2) om specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder med henblik på at bekæmpe terrorisme, eksempelvis indefrysning af midler og andre finansielle ressourcer, finder anvendelse, op til revision, og idet Rådet har bibeholdt sagsøgeren på samme liste.

Ifølge sagsøgeren var Rådet forpligtet til at tage listen over personer, som er opført på i en hvilken som helst liste over terroristorganisationer, op til revision og at gøre dette med jævne mellemrum og mindst hver sjette måned. Sagsøgeren gør gældende, at Rådet ikke foretog en sådan revision i forbindelse med optagelse af sagsøgerens navn på listen over terroristorganisationer.

Sagsøgeren gør endvidere gældende, at Rådet, efter dommen fra Retten i Første Instans i sag T-228/02, Organisation des Modjahedines du peuple d' Iran mod Rådet, Sml. 2006 II, s. 0000, var forpligtet til at fjerne sagsøgerens navn fra den pågældende liste.

---

(1)  Rådets afgørelse 2006/379/EF af 29.5.2006 om gennemførelse af artikel 2, stk. 3, i forordning (EF) nr. 2580/2001 om specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder med henblik på at bekæmpe terrorisme, og om ophævelse af afgørelse 2005/930/EF (EUT L 144, s. 21).

(2)  Rådets forordning (EF) nr. 2580/2001 af 27.12.2001 om specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder med henblik på at bekæmpe terrorisme (EFT L 344, s. 70).

---

| 23.6.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 140/43 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 140/43

---

Sag anlagt den 7. maj 2007 — Lancôme mod KHIM — CMS Hasche Sigle (COLOR EDITION)

(Sag T-160/07)

(2007/C 140/71)

Stævningen er affattet på fransk

Parter

Sagsøger: Lancôme Parfums et Beauté & Cie (Paris, Frankrig) (ved avocat E. Baud)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Den anden part i sagen for appelkammeret: CMS Hasche Sigle (Köln, Tyskland)

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelse truffet den 26. februar 2007 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 231/2006-2) annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelse truffet den 26. februar 2007 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 231/2006-2) annulleres.

| — | Harmoniseringskontoret og i givet fald intervenienten tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Harmoniseringskontoret og i givet fald intervenienten tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Det registrerede EF-varemærke, der begæres erklæret ugyldigt: ordmærket »COLOR EDITION« for varer i klasse 3 — EF-varemærke nr. 2 965 804

Indehaver af EF-varemærket: Lancôme Parfums et Beauté & Cie

Indgiveren af begæringen om, at EF-varemærket erklæres ugyldigt: CMS Hasche Sigle

Annullationsafdelingens afgørelse: Ugyldighedsbegæringen afslås

Appelkammerets afgørelse: Annullationsafdelingens afgørelse annulleres

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 55, stk. 1, litra a), i Rådets forordning nr. 40/94 (1), for så vidt som appelkammeret fandt, at CMS Hasche Sigles ugyldighedsbegæring skulle tages til følge, samt tilsidesættelse af forordningens artikel 7, stk. 1, litra c), for så vidt som det i den anfægtede afgørelse blev fastslået, at det omtvistede varemærke »COLOR EDITION« var beskrivende.

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20.12.1993 om EF-varemærker (EFT 1994 L 11, s. 1).

---

Retten for EU-Personalesager

| 23.6.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 140/45 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 140/45

---

Sag anlagt den 16. april 2007 — Klug mod Det Europæiske Lægemiddelagentur

(Sag F-35/07)

(2007/C 140/72)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Bettina Klug (London, Det Forenede Kongerige) (ved Rechtsanwalt W.G. Grupp)

Sagsøgt: Det Europæiske Lægemiddelagentur

Sagsøgerens påstande

| — | Sagsøgte tilpligtes at forlænge sagsøgerens ansættelseskontrakt af 7. februar 2002. |
| --- | --- |

—

Sagsøgte tilpligtes at forlænge sagsøgerens ansættelseskontrakt af 7. februar 2002.

| — | Sagsøgte tilpligtes at betale sagsøgeren en godtgørelse for tort på 200 000 EUR. |
| --- | --- |

—

Sagsøgte tilpligtes at betale sagsøgeren en godtgørelse for tort på 200 000 EUR.

| — | Sagsøgte tilpligtes at annullere sin bedømmelse af sagsøgeren for perioden fra 31. december 2004 til 31. december 2006 og træffe en ny afgørelse under hensyn til Rettens bedømmelse. |
| --- | --- |

—

Sagsøgte tilpligtes at annullere sin bedømmelse af sagsøgeren for perioden fra 31. december 2004 til 31. december 2006 og træffe en ny afgørelse under hensyn til Rettens bedømmelse.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Søgsmålet støttes på artikel 12a i afsnit II i tjenestemandsvedtægten (psykisk chikane). Sagsøgeren gør gældende, at der er udøvet et fejlagtigt skøn ved bedømmelsen af hende, at agenturets formelle forskrifter for udfærdigelse af en bedømmelse er blevet tilsidesat, og at det som følge heraf er uretmæssigt, at hendes ansættelseskontrakt ikke er blevet forlænget.

Sagsøgeren begrunder søgsmålet med, at bedømmelsen af hende blev meget dårlig på grund af. psykisk chikane og manglende objektivitet ved bedømmelsen af hendes arbejde, og at dette var grunden til, at hendes kontrakt, der var indgået for en periode på fem år, ikke blev forlænget.

---

| 23.6.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 140/45 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 140/45

---

Sag anlagt den 20. april 2007 — Caleprico mod Kommissionen

(Sag F-38/07)

(2007/C 140/73)

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøger: Francesco Caleprico (Bruxelles, Belgien) (ved avocat V. Guagliulmi)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

| — | Artikel 12 og 13 i bilag XIII til tjenestemandsvedtægten erklæres uanvendelige, jf. artikel 241 EF, på grund af, at de er ulovlige. |
| --- | --- |

—

Artikel 12 og 13 i bilag XIII til tjenestemandsvedtægten erklæres uanvendelige, jf. artikel 241 EF, på grund af, at de er ulovlige.

| — | Den afgørelse, hvorved ansættelsesmyndigheden stiltiende har afvist sagsøgerens klage over afgørelsen af 12. juni 2006, annulleres. |
| --- | --- |

—

Den afgørelse, hvorved ansættelsesmyndigheden stiltiende har afvist sagsøgerens klage over afgørelsen af 12. juni 2006, annulleres.

| — | Det afsnit i Kommissionens afgørelse af 12. juni 2006, hvor ansættelsesmyndigheden fastsatte sagsøgerens indplacering til lønklasse AD6/2 i stedet for lønklasse AD8/3, annulleres. |
| --- | --- |

—

Det afsnit i Kommissionens afgørelse af 12. juni 2006, hvor ansættelsesmyndigheden fastsatte sagsøgerens indplacering til lønklasse AD6/2 i stedet for lønklasse AD8/3, annulleres.

| — | Kommissionen tilpligtes at erstatte det anfægtede afsnit af afgørelsen af 12. juni 2006 med et afsnit, hvorved sagsøgerens indplacering med tilbagevirkende kraft (fra den 1. juli 2006) fastsættes til lønklasse AD8/3. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at erstatte det anfægtede afsnit af afgørelsen af 12. juni 2006 med et afsnit, hvorved sagsøgerens indplacering med tilbagevirkende kraft (fra den 1. juli 2006) fastsættes til lønklasse AD8/3.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgeren alle beløb, som han ikke har oppebåret på grund af, at de anfægtede afgørelser er ulovlige, samt påløbne og påløbende renter. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgeren alle beløb, som han ikke har oppebåret på grund af, at de anfægtede afgørelser er ulovlige, samt påløbne og påløbende renter.

| — | Kommissionen tilpligtes at erstatte enhver anden eventuel skade, som Retten måtte fastslå, at sagsøgeren har lidt i det foreliggende tilfælde. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at erstatte enhver anden eventuel skade, som Retten måtte fastslå, at sagsøgeren har lidt i det foreliggende tilfælde.

| — | Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren, som er opført på reservelisten fra udvælgelsesprøve EUR/A/155/2000 (1) med henblik på oprettelse af en liste over personer, der er egnede til ansættelse i lønklasse A7/A6, blev ansat efter ikrafttrædelsen af Rådets forordning nr. 723/2004 af 22. marts 2004 om ændring af vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber og af ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Fællesskaberne (2), og blev indplaceret i lønklasse AD6/2.

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat to anbringender:

For det første har sagsøgeren gjort gældende, at afgørelsen af 12. juni 2006 er ugyldig, idet der er modstrid mellem på den ene side præamblens henvisning til tjenestemandsvedtægtens artikel 31, hvorefter ansøgere udnævnes i lønklassen for den ansættelsesgruppe, der er anført i meddelelsen om udvælgelsesprøven, og på den anden side afgørelsens dispositive del, hvorefter sagsøgeren indplaceres i lønklasse AD6/2.

For det andet har han gjort gældende, at den omhandlede afgørelse under alle omstændigheder er ulovlig, fordi den implicit har hjemmel i artikel 12 og 13 i bilag XII til tjenestemandsvedtægten, hvilken hjemmel er ulovlig i følgende henseender:

| — | modstrid med retssikkerhedsprincippet og princippet om den berettigede forventning |
| --- | --- |

—

modstrid med retssikkerhedsprincippet og princippet om den berettigede forventning

| — | tilsidesættelse af princippet om forbud mod forskelsbehandling og om ligebehandling |
| --- | --- |

—

tilsidesættelse af princippet om forbud mod forskelsbehandling og om ligebehandling

| — | tilsidesættelse af rimelighedsprincippet (»principio di ragionevolezza«), idet anvendelsen af den nye ordning afhænger af en fuldstændigt tilfældig omstændighed, nemlig om man er ansat før eller efter en bestemt dato, uden at denne regel er begrundet i andre hensyn |
| --- | --- |

—

tilsidesættelse af rimelighedsprincippet (»principio di ragionevolezza«), idet anvendelsen af den nye ordning afhænger af en fuldstændigt tilfældig omstændighed, nemlig om man er ansat før eller efter en bestemt dato, uden at denne regel er begrundet i andre hensyn

| — | tilsidesættelse af princippet om god forvaltningsskik |
| --- | --- |

—

tilsidesættelse af princippet om god forvaltningsskik

| — | subsidiært, modstrid med forpligtelsen i henhold til artikel 251 EF til at begrunde fællesskabsretsakter. |
| --- | --- |

—

subsidiært, modstrid med forpligtelsen i henhold til artikel 251 EF til at begrunde fællesskabsretsakter.

---

(1)  EFT C 147 A af 25.5.2000, s. 10.

(2)  EUT L 124 af 27.4.2004, s. 1.

---

| 23.6.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 140/46 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 140/46

---

Sag anlagt den 2. maj 2007 — Fernandez García og García Rato mod Domstolen

(Sag F-41/07)

(2007/C 140/74)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøgere: Brigida Fernandez García (Luxembourg, Luxembourg) og Carolina García Rato (Luxembourg, Luxembourg) (ved avocats S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis og E. Marchal)

Sagsøgt: De Europæiske Fællesskabers Domstol

Sagsøgerens påstande

| — | Annullation af afgørelserne om udnævnelse af sagsøgerne til tjenestemænd ved De Europæiske Fællesskaber, idet deres indplacering herved blev fastsat i henhold til artikel 13 i bilag XIII til vedtægten. |
| --- | --- |

—

Annullation af afgørelserne om udnævnelse af sagsøgerne til tjenestemænd ved De Europæiske Fællesskaber, idet deres indplacering herved blev fastsat i henhold til artikel 13 i bilag XIII til vedtægten.

| — | De Europæiske Fællesskabers Domstol tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

De Europæiske Fællesskabers Domstol tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgerne, der har bestået udvælgelsesprøve CJ/LA/25 (1), der blev offentliggjort før den 1. maj 2004, blev ansat efter ikrafttrædelsen af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 723/2004 af 22. marts 2004 om ændring af vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber og af ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Fællesskaberne (2).

Ved deres søgsmål gør sagsøgerne indledningsvis gældende, at de anfægtede afgørelser udgør en tilsidesættelse af den retlige ramme, som udgøres af meddelelsen om udvælgelsesprøven. I henhold til artikel 13 i bilag XIII til vedtægten blev de ansat i en lavere lønklasse end den, der var angivet i meddelelsen om udvælgelsesprøven.

Sagsøgerne er ligeledes af den opfattelse, at de anfægtede afgørelser udgør en tilsidesættelse af artikel 5, 29 og 31 i vedtægten samt af ligebehandlingsprincippet og princippet om forbud mod forskelsbehandling. Indplaceringen af personer, der har bestået samme udvælgelsesprøve eller udvælgelsesprøver på samme niveau, er blevet foretaget på forskellige niveauer, alt efter om disse er blevet ansat før eller efter ikrafttrædelsen af forordning nr. 723/2004.

Sagsøgerne gør endvidere gældende, at der er sket tilsidesættelse af princippet om beskyttelse af den berettigede forventning, for så vidt som de med rette forventede at blive ansat i den lønklasse, som var anført i meddelelsen om udvælgelsesprøven angående besættelse af de stillinger, som de var ansøgere til.

---

(1)  EFT L 182 A af 31.7.2002, s. 8.

(2)  EUT L 124 af 27.4.2004, s. 1.

---

| 23.6.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 140/47 |
| --- | --- | --- | --- |

23.6.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 140/47

---

Sag anlagt den 10. maj 2007 — Prieto mod Parlamentet

(Sag F-42/07)

(2007/C 140/75)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Antonio Prieto (Bousval, Belgien) (ved avocat E. Boigelot)

Sagsøgt: Europa-Parlamentet

Sagsøgerens påstande

| — | Annullation af Europa-Parlamentets afgørelse af 9. juni 2006 om udnævnelse af sagsøgeren til tjenestemand på prøve med indplacering i lønklasse AST 2, løntrin 3. |
| --- | --- |

—

Annullation af Europa-Parlamentets afgørelse af 9. juni 2006 om udnævnelse af sagsøgeren til tjenestemand på prøve med indplacering i lønklasse AST 2, løntrin 3.

| — | Europa-Parlamentet tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Europa-Parlamentet tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren, der har bestået intern udvælgelsesprøve C/348 i stillingsgruppe C5-4, var midlertidigt ansat i Kommissionen i lønklasse AST 3 (tidligere lønklasse C4), da han blev udnævnt til tjenestemand på prøve i lønklasse AST 2.

Til støtte for søgsmålet gør sagsøgeren indledningsvis gældende, at afgørelsen om at udnævne ham til tjenestemand med en lavere indplacering end den, han havde som midlertidigt ansat, udgør en tilsidesættelse af artikel 5, stk. 4, i bilag XIII til vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber (herefter »vedtægten«).

Sagsøgeren gør endvidere gældende, at der er sket tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet og princippet om forbud mod forskelsbehandling, idet blandt de personer, der bestod udvælgelsesprøven, kun de, der som midlertidigt ansatte tidligere var omfattet af kategori D, beholdt deres tidligere og mere gunstige indplacering ved deres udnævnelse til tjenestemand.

Sagsøgeren gør endelig gældende, at den anfægtede afgørelse ligeledes udgør en tilsidesættelse af retssikkerhedsprincippet, princippet om beskyttelse af den berettigede forventning, princippet om god forvaltningsskik og princippet om fornuftig forvaltning.

---