----

----

I Tiesību akti, kuru publicēšana ir obligāta

----

PADOMES REGULA (EK, EURATOM) Nr. 1734/2005

(2005. gada 17. oktobris),

ar ko atceļ Padomju Regulu Nr. 6/66/Euratom, Nr. 121/66/EEK, Padomju Regulu Nr. 7/66/Euratom, 122/66/EEK un Padomju Regulu Nr. 174/65/EEK, 14/65/Euratom

EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Eiropas Kopienu Civildienesta noteikumus un Eiropas Kopienu pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtību, kas noteikta Regulā (EEK, Euratom, EOTK) Nr. 259/68 (1) un kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK, Euratom) Nr. 31/2005 (2),

ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,

ņemot vērā Civildienesta noteikumu komitejas atzinumu,

tā kā:

IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.

1. pants

Ar šo atceļ Regulu Nr. 6/66/Euratom, Nr. 121/66/EEK, Regulu Nr. 7/66/Euratom, 122/66/EEK un Regulu Nr. 174/65/EEK, 14/65/Euratom.

2. pants

Šī regula stājas spēkā septītajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.

Luksemburgā, 2005. gada 17. oktobrī

Padomes vārdā —

priekšsēdētāja

M. BECKETT

----

(1)OV L 56, 4.3.1968., 1. lpp.

(2)OV L 8, 12.1.2005., 1. lpp.

(3)OV 150, 12.8.1966., 2749./66. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EOTK, EK, Euratom) Nr. 3358/94 (OV L 356, 31.12.1994., 1. lpp.).

(4)OV L 124, 27.4.2004., 1. lpp.

(5)OV 150, 12.8.1966., 2751./66. lpp. Regulā grozījumi izdarīti ar Regulu (EK, EOTK, Euratom) Nr. 2460/98 (OV L 307, 17.11.1998., 4. lpp.).

(6)OV 226, 31.12.1965., 3309./65. lpp.

----

----

KOMISIJAS REGULA (EK) Nr. 1735/2005

(2005. gada 21. oktobris),

ar kuru nosaka standarta ievešanas vērtības nolūkā noteikt ievešanas cenuatsevišķu veidu augļiem un dārzeņiem

EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,

ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,

ņemot vērā Padomes 1994. gada 21. decembra Regulu (EK) Nr. 3223/94 par sīki izstrādātiem augļu un dārzeņu ievešanas režīma izpildes noteikumiem (1), un jo īpaši tās 4. panta 1. punktu,

tā kā:

IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.

1. pants

Standarta ievešanas vērtības, kas paredzētas Regulas (EK) Nr. 3223/94 4. pantā, ir tādas, kā norādīts tabulā, kas pievienota pielikumā.

2. pants

Šī regula stājas spēkā 2005. gada 22. oktobrī.

Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.

Briselē, 2005. gada 21. oktobrī

Komisijas vārdā —

lauksaimniecības un lauku attīstības ģenerāldirektors

J. M. SILVA RODRÍGUEZ

----

(1)OV L 337, 24.12.1994., 66. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 386/2005 (OV L 62, 9.3.2005., 3. lpp.).

----

PIELIKUMS

Komisijas 2005. gada 21. oktobra Regulai, ar kuru nosaka standarta ievešanas vērtības nolūkā noteikt ievešanas cenu atsevišķu veidu augļiem un dārzeņiem

----

(1)  Valstu nomenklatūra, kas paredzēta Komisijas Regulā (EK) Nr. 750/2005 (OV L 126, 19.5.2005., 12. lpp.). Kods “999” nozīmē “citas izcelsmes vietas”.

----

----

KOMISIJAS REGULA (EK) Nr. 1736/2005

(2005. gada 21. oktobris),

ar ko izsludina konkursu par tāda vīna spirta pārdošanu, kuru paredzēts izmantot Kopienā kā bioetanolu

EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,

ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,

ņemot vērā Padomes 1999. gada 17. maija Regulu (EK) Nr. 1493/1999 par vīna tirgus kopīgo organizāciju (1), un jo īpaši tās 33. pantu,

tā kā:

IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.

1. pants

1.   Ar šo izsludina konkursu Nr. 3/2005 EK par tāda vīna spirta pārdošanu, ko paredzēts izmantot Kopienā kā bioetanolu.

Spirtu iegūst destilācijas procesā saskaņā Regulas (EK) Nr. 1493/1999 27., 28. un 30. pantu, un tas ir dalībvalstu intervences aģentūru pārziņā.

2.   Kopējais pārdošanai paredzētais daudzums ir 676 071,378 hektolitri 100 % spirta, kas sadalīti turpmāk norādītajā veidā:

3.   Šīs regulas I pielikumā ir norādīts, kur uzglabā partiju veidojošās mucas, kāds ir to atsauces numurs, cik daudz spirta šajās mucās glabā, kāda ir spirta koncentrācija un īpašības.

4.   Konkursā var piedalīties tikai tie uzņēmumi, kas apstiprināti saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1623/2000 92. pantu.

2. pants

Pārdošana jāveic saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1623/2000 93., 94., 94.b, 94.c, 94.d, 95., 96., 97., 98., 100. un 101. pantu un Regulas (EK) Nr. 2799/98 2. pantu.

3. pants

1.   Piedāvājumi jāiesniedz II pielikumā norādītajās intervences aģentūrās, kuru pārziņā ir spirts, vai tie ierakstītā vēstulē jānosūta uz šo intervences aģentūru adresi.

2.   Piedāvājumus ieliek aizzīmogotā dubultaploksnē, uz ārējās aploksnes norādot attiecīgās intervences aģentūras adresi, bet uz iekšējās aploksnes sniedzot šādu norādi: “Piedāvājums saistībā ar konkursu Nr. 3/2005 EK par tāda spirta pārdošanu, ko paredzēts izmantot Kopienā kā bioetanolu”.

3.   Attiecīgajai intervences aģentūrai šie piedāvājumi jāsaņem līdz 2005. gada 21. novembrim pulksten 12.00 pēc Briseles laika.

4. pants

1.   Lai piedāvājumu atzītu par piemērotu izskatīšanai, tam ir jāatbilst Regulas (EK) Nr. 1623/2000 94. un 97. pantam.

2.   Lai piedāvājumu atzītu par piemērotu izskatīšanai, tas jāiesniedz kopā ar šādiem dokumentiem:

5. pants

Regulas (EK) Nr. 1623/2000 94.a pantā paredzētie ziņojumi par konkursu, kas izsludināts ar šo regulu, jānosūta Komisijai uz šīs regulas III pielikumā norādīto adresi.

6. pants

Paraugu ņemšanas formalitātes ir noteiktas Regulas (EK) Nr. 1623/2000 98. pantā.

Intervences aģentūra sniedz visu derīgo informāciju par pārdošanai paredzētā spirta īpašībām.

Ikviena ieinteresētā persona, vēršoties attiecīgajā intervences aģentūrā, var saņemt pārdošanai paredzētā spirta paraugus, ko ņēmis attiecīgās intervences aģentūras pārstāvis.

7. pants

1.   Dalībvalstu intervences aģentūras, kur uzglabā pārdošanai paredzēto spirtu, veic attiecīgus kontroles pasākumus, lai pārbaudītu spirta īpašības galīgā izlietojuma laikā. Šajā sakarā intervences aģentūras var:

2.   Ar 1. punktā paredzētajām kontrolēm saistītās izmaksas sedz uzņēmumi, kam spirtu pārdot.

8. pants

Dalībvalstis vēlākais 2005. gada 31. decembrī attiecībā uz katru piedāvājumu paziņo Komisijai iesniedzēja vārdu un adresi.

9. pants

Šī regula stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.

Briselē, 2005. gada 21. oktobrī

Komisijas vārdā —

Komisijas locekle

Mariann FISCHER BOEL

----

(1)OV L 179, 14.7.1999., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar 2003. gada Pievienošanās Aktu.

(2)OV L 194, 31.7.2000., 45. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1219/2005 (OV L 199, 29.7.2005., 45. lpp.).

(3)OV L 84, 27.3.1987., 1. lpp. Regula atcelta ar Regulu (EK) Nr. 1493/1999.

(4)OV L 349, 24.12.1998., 1. lpp.

----

I PIELIKUMS

----

II PIELIKUMS

3. pantā minētās intervences aģentūras, kuru pārziņā ir spirts

Onivins-Libourne – Délégation nationale, 17 avenue de la Ballastière, BP 231, F-33505 Libourne Cedex [Tālr. (33) 557 55 20 00; telekss 57 20 25; fakss (33) 557 55 20 59],

FEGA – Beneficencia, 8, E-28004 Madrid [Tālr. (34) 913 47 64 66; fakss (34) 913 47 64 65]

AGEA – Via Torino, 45, I-00184 Roma [Tālr. (39) 064 94 99 714; fakss (39) 064 94 99 761]

IVV – Instituto da Vinha e do Vinho, Rua Mouzinho da Silveira, n.o 5, P-1250-165 Lisboa [Tālr. (351) 21 350 67 00; fakss (351) 21 356 12 25]

Bundesanstalt für Landwirtschaft und Ernährung (BLE) – Deichmanns Aue 29, D-53179 Bonn (Tālr. (49) 228/68 45-33 86/34 79, fakss (49) 228/68 45-37 94)

----

III PIELIKUMS

5. pantā minētā adrese

----

----

KOMISIJAS REGULA (EK) Nr. 1737/2005

(2005. gada 21. oktobris)

par grozījumiem Regulā (EK) Nr. 1726/1999 attiecībā uz informācijas par darbaspēka izmaksām noteikšanu un iesūtīšanu

(Dokuments attiecas uz EEZ)

EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,

ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,

ņemot vērā Padomes 1999. gada 9. marta Regulu (EK) Nr. 530/1999 par ienākumu un darbaspēka izmaksu strukturālo statistiku (1), jo īpaši tās 11. panta ii) un iii) punktu,

tā kā:

IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.

1. pants

Regulas (EK) Nr. 1726/1999 pielikumus aizstāj ar šīs regulas pielikumu tekstu.

2. pants

Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.

Briselē, 2005. gada 21. oktobrī

Komisijas vārdā —

Komisijas loceklis

Joaquín ALMUNIA

----

(1)OV L 63, 12.3.1999., 6. lpp. Regulā grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1882/2003 (OV L 284, 31.10.2003., 1. lpp.).

(2)OV L 203, 3.8.1999., 28. lpp.

(3)OV L 229, 9.9.2000., 3. lpp.

----

I PIELIKUMS

MAINĪGO LIELUMU SARAKSTS

Darbaspēku izmaksu strukturālā statistika

Attiecībā uz tālāk uzskaitītajiem mainīgajiem lielumiem jāiesniedz A tabula vai visas trīs tabulas. Obligāta sniegšana ir apzīmēta ar “m”, fakultatīva – ar “o”. Pārsūtīšanas kodus, kas pieder kvalitatīvo mainīgo lielumu dažādajām kategorijām vai kvantitatīvo mainīgo lielumu lieluma klasēm, nosaka Statistikas birojs īstenošanas dokumentā.

Fakultatīvi dalībvalstis var reģistrēt vairāk detalizētus datus attiecībā uz šādiem mainīgajiem lielumiem (pārsūtīšana Statistikas birojam tikai pēc lūguma):

1. attēls

Darbaspēka izmaksas un to galvenās komponentes

2. attēls

Komponentes “Algas” sadalījums (D.11.)

3. attēls

Komponentes “Darba devēju sociālās iemaksas” sadalījums (D.12.)

----

(1)  C. tabula attiecas tikai uz valstīm ar NUTS 1 reģioniem.

(2)  Izņemot maksājumus darbinieku uzkrājumu shēmās.

(3)  Izņemot pabalstus pārcelšanās gadījumā.

----

II PIELIKUMS

MAINĪGO LIELUMU DEFINĪCIJAS

A.   DARBINIEKU SKAITS

Darbinieki ir visas personas neatkarīgi no viņu valsts piederības vai darba ilguma valstī, kurām ir tiešs darba līgums (formāls vai neformāla vienošanās) ar uzņēmumu vai vietējo vienību un kuras saņem atlīdzību neatkarīgi no veicamā darba veida, nostrādātajām stundām (pilna darba laika vai nepilna darba laika) un līguma laika (noteikts vai nenoteikts). Atlīdzība darbiniekiem var būt tādā veidā kā atalgojums, ieskaitot prēmijas, samaksa par gabaldarbu un darbu maiņās, pabalsti, pasākumu apmeklējumu maksa, dzeramnauda un balvas, komisija un atlīdzība natūrā.

Šī darbinieku definīcija aptver strādniekus, kalpotājus un vadības personālu privātajā un publiskajā sektorā saimnieciskās darbības jomās, kas klasificētas NACE 1.1. red. iedaļās C–K un M–O, uzņēmumos ar vismaz 10 darbiniekiem (1).

Nākamajā sarakstā ir aptverto darbinieku kategoriju ilustratīvi piemēri:

Šādas kategorijas būtu jāizslēdz:

Atsauce: EKS 1995, 11.12.–11.14.

A.1.   Kopējais darbinieku skaits

Šajā mainīgajā lielumā ietilpst pilnas slodzes darbinieki (A.11.), nepilnas slodzes darbinieki (A.12.) un mācekļi (A.13.).

Atsauce: USS, kods 16130 (darbinieku skaits)

A.11.   Pilna darba laika darbinieki (ieskaitot mācekļus)

Te ietilpst darbinieki (izņemot mācekļus), kuru pastāvīgais darba laiks ir tāds pats kā koplīgumā paredzētais vai parastais darba laiks, ko strādā uzņēmumā vai vietējā vienībā, pat ja šo darbinieku līguma darbības laiks ir īsāks par vienu gadu. Vajadzīgais darbinieku skaits ir mēneša vidējais pilnas slodzes darbinieku skaits, kas nodarbināti ziņotājā vienībā pārskata gada laikā.

A.12.   Nepilna darba laika darbinieki (izņemot mācekļus)

Te ietilpst darbinieki (izņemot mācekļus), kuru pastāvīgais darba laiks ir īsāks nekā koplīgumā paredzētais vai parastais darba laiks, ko strādā uzņēmumā vai vietējā vienībā vai nu katru dienu, vai katru nedēļu, vai katru mēnesi (puse dienas, trīs ceturtdaļas laika, četras piektdaļas laika utt.). Vajadzīgais darbinieku skaits ir mēneša vidējais nepilnas slodzes darbinieku skaits, kas nodarbināti ziņotājā vienībā pārskata gada laikā.

A.121.   Nepilna darba laika darbinieki, pārrēķinot pilna darba laika vienībās

Pārrēķināšana jāizdara vai nu tieši uzņēmumam vai vietējai vienībai, kas iesniedz atbildes, vai datu vācējai iestādei/valsts statistikas institūtam, pamatojoties uz parasto pilna darba laika darbinieku darba laiku šajā uzņēmumā/vietējā vienībā, izmantojot metodi, ko tas uzskata par vispiemērotāko. Vajadzīgais darbinieku skaits ir mēneša vidējais nepilnas slodzes darbinieku skaits (pārrēķināts pilna darba laika vienībās), kas nodarbināti ziņotājā vienībā pārskata gada laikā.

Atsauce: EKS 1995, 11.32.–11.34.

A.13.   Mācekļi

Te ietilpst visi pilna vai nepilna laika darbinieki, kas vēl pilnīgi nepiedalās ražošanas procesā un strādā vai nu pēc mācekļa līguma, vai tā, ka profesionālās izglītošanās īpatsvars ir lielāks nekā ražošanas īpatsvars. Vajadzīgais mācekļu skaits ir mēneša vidējais skaits, kas nodarbināti ziņotājā vienībā pārskata gada laikā.

A.131.   Nepilna darba laika mācekļi, pārrēķinot pilna darba laika vienībās

Pārrēķināšana jāizdara vai nu tieši uzņēmumam vai vietējai vienībai, kas iesniedz atbildes, vai datu vācējai iestādei/valsts statistikas institūtam, izmantojot metodi, ko tas uzskata par vispiemērotāko. Neieskaita laiku, kas pavadīts apmācībai uzņēmumā/vietējā vienībā vai izglītības iestādēs. Vajadzīgais mācekļu skaits ir mēneša vidējais nepilnas slodzes mācekļu skaits (pārrēķināts pilna darba laika vienībās), kas nodarbināti ziņotājā vienībā pārskata gada laikā (4).

Atsauces: EKS 1995, 11.32.–11.34.; USS: kods 16140 (A.11. + A.121. + A.131. atbilst USS mainīgajam lielumam “darbinieku skaits pilna darba laika vienībās”)

B.   FAKTISKI NOSTRĀDĀTĀS STUNDAS

Statistika aptver kopējo visu darbinieku nostrādāto stundu skaitu gada laikā. Kopējo nostrādāto stundu skaitu (B.1.) pilna darba laika darbiniekiem (B.11.), nepilna darba laika darbiniekiem (B.12.) un mācekļiem (B.13.) reģistrē atsevišķi.

Faktiski nostrādātais laiks ir visu to laikposmu summa, kas pavadīti preču un pakalpojumu ražošanas tiešām un papildu darbībām.

Faktiski nostrādātajās stundās ietilpst:

Faktiski nostrādātajā laikā neietilpst:

Atsauces: EKS 1995, 11.26.–11.29.; USS: kods 16150 (darbinieku nostrādāto stundu skaits)

C.   APMAKSĀTĀS STUNDAS

Šis mainīgais lielums attiecas uz apmaksāto stundu kopējo skaitu gadā. Kopējo apmaksāto stundu skaitu (C.1.) pilna darba laika darbiniekiem (C.11.), nepilna darba laika darbiniekiem (C.12.) un mācekļiem (C.13.) reģistrē atsevišķi.

Gada apmaksāto stundu skaitu nosaka kā:

Gadā nostrādāto stundu skaita un gadā apmaksāto stundu skaita aprēķināšana

Aprēķināšana jāizdara vai nu tieši uzņēmumiem vai vietējām vienībām, kas iesniedz atbildes, vai datu vācējām iestādēm/valsts statistikas institūtiem, izmantojot metodi, ko tie uzskata par vispiemērotāko. Turpmāk sniegtie piemēri rāda, kā iespējams aplēst nostrādātās stundas un apmaksātās stundas, izmantojot rīcībā esošo informāciju.

Gadā faktiski nostrādātās stundas pilnas slodzes darbiniekiem (B.11.)

Pieņemsim, ka ir pieejamas ziņas par tālāk minētajiem mainīgajiem:

Kopējais pilnas slodzes darbinieku nostrādāto stundu skaits (pirms korekcijas faktiski nenostrādāto dienu dēļ) rezultātā ir (A.11.) × (a + b). Ja atņemam kopējo faktiski nenostrādāto stundu skaitu gadā, kas izteikts kā (A.11.) × c × (d + e + f + g + h), iegūstam (B.11.) – pilnas slodzes darbinieku kopējās faktiski nostrādātās stundas gadā:

(B.11.) = (A.11.) × [(a+b) – c (d + e + f + g + h)].

Nepilnas slodzes darbinieku (B.12.) un mācekļu (B.13.) faktiski nostrādātās stundas gadā

Līdzīgus piemērus var izmantot, lai aprēķinātu nepilnas slodzes darbinieku un mācekļu nostrādātās stundas.

Pilnas slodzes darbinieku apmaksātās stundas gadā (C.11.)

Ja ir pieejamas ziņas par tālāk minētajiem mainīgajiem:

Pilnas slodzes darbinieku kopējo apmaksāto stundu skaitu gadā izsaka šāds vienādojums:

(C.11.) = (A.11.) × (a1 + b1).

Nepilnas slodzes darbinieku (C.12.) un mācekļu (C.13.) apmaksātās stundas gadā

Līdzīgus piemērus var izmantot, lai aprēķinātu nepilnas slodzes darbinieku un mācekļu apmaksātās stundas.

D.   DARBASPĒKA IZMAKSAS

Tās ir darbinieku nodarbināšanas kopējās izmaksas darba devējiem – šis jēdziens ir pieņemts Kopienā, un tas kopumā atbilst Starptautiskajā darbaspēka statistiķu konferencē (1966. gadā Ženēvā) pieņemtajai starptautiskajai definīcijai. Darbaspēka izmaksās ietilpst atlīdzība darbiniekiem darba algās naudā un natūrā, sociālās iemaksas, ko maksā darba devēji (D.1.), profesionālās izglītības izmaksas (D.2.), citi izdevumi (D.3.), nodokļi, kas saistīti ar nodarbinātību un ko uzskata par darbaspēka izmaksām (D.4.), un no kā atskaita saņemtās subsīdijas (D.5.). Izmaksas par personām, ko nodarbina pagaidu nodarbinātības aģentūras, attiecina uz tās aģentūras jomu, kurā tās tiek nodarbinātas (NACE 1. red., 74.50.), nevis uzņēmuma jomu, kurā tās faktiski strādā.

I pielikuma 1.–3. attēlā ir dots darbaspēka kopējo izmaksu sadalījums pa komponentēm.

D.1.   Atlīdzība darbiniekiem

Atlīdzību darbiniekiem definē kā kopējo atalgojumu naudā vai natūrā, kas darba devējam jāsamaksā darbiniekam par viņa paveikto darbu pārskata periodā. Tā tiek iedalīta šādi:

Atsauces: EKS 1995, 4.02. (kods D.1); USS: kods 13310 (personāla izmaksas)

D.11.   Algas

Algās ietilpst prēmijas, samaksa par gabaldarbu un darbu maiņās, pabalsti, pasākumu apmeklējumu maksa, dzeramnauda un balvas, komisija un atlīdzība natūrā. Tās reģistrē tajā periodā, kurā tiek darīts darbs. Tomēr īpašas prēmijas un citus ārkārtas maksājumus (13. algu, samaksu ar atpakaļejošu datumu utt.) ieraksta tad, kad tie jāizmaksā.

Pilns algu sadalījums pa komponentēm ir dots I pielikuma 2. attēlā.

Atsauces: EKS 1995, 4.03.–4.07. un 4.12.a) (kods D.11.); USS: kods 13320 (algas)

D.111.   Darba algas (izņemot algu mācekļiem)

D.1111.   Tieša atlīdzība, prēmijas un pabalsti

Tiešā atlīdzībā, prēmijās un pabalstos ieskaita darba ņēmēju sociālās iemaksas, ienākuma nodokli u. tml., pat tad, ja tos ietur darba devēji un darbinieka labā iemaksā tieši sociālās drošības shēmās, nodokļu iestādēs u. tml.

Prēmija ir darba devēja pasniegta balva vai izteikta atzinība. Ja darbinieks saņem prēmiju, netiek sagaidīts vai pieņemts, ka prēmija tiks izmantota kādu konkrētu izdevumu segšanai. Prēmiju apmērs un izmaksas reizes var būt darba devēja ziņā vai paredzētas darba vietas nolīgumos.

Pabalsts ir tiesības, kuras darba devējs piešķir darbiniekam un kuru nolūks ir segt konkrētus ar darbu nesaistītus izdevumus, kas radušies darbiniekam. Tas bieži tiek paredzēts darba vietas nolīgumos un parasti tiek izmaksāts piešķiršanas brīdī.

D.11111.   Tieša atlīdzība, prēmijas un pabalsti, ko maksā katrā samaksas periodā

Tas nozīmē atlīdzību regulāru naudas maksājumu veidā, ko gada laikā regulāri izmaksā par katru samaksas periodu. Vairumam darbinieku samaksas periods ir nedēļa vai mēnesis. Līdz ar to te nav pieskaitāmi maksājumi, kas tiek saņemti retāk (ik mēnesi regulāru nedēļas maksājumu gadījumā, reizi ceturksnī, pusgadā, gadā) vai īpašos gadījumos. Maksājumi darbinieku uzkrājumu shēmās iekļaujami nevis te, bet pie D.1112.

Šis mainīgais lielums konkrēti attiecas uz:

Citi šeit iekļaujamo maksājumu posteņu piemēri ir doti II pielikuma papildinājumā.

Mainīgais D.11111. attiecas uz bruto summām pirms nodokļu un darbinieku maksājamo sociālās drošības iemaksu atskaitīšanas.

D.11112.   Tieša atlīdzība, prēmijas un pabalsti, ko nemaksā katrā samaksas periodā

Visi maksājumi darbiniekiem, ko nemaksā regulāri par katru (nedēļas vai mēneša) samaksas periodu. Te pieskaitāmas prēmijas un pabalsti, kas tiek maksāti noteiktos periodos (piemēram, ik mēnesi regulāru nedēļas maksājumu gadījumā, reizi ceturksnī, pusgadā, gadā) un prēmijas, kas saistītas ar personisko vai kolektīva sniegumu. Te pieskaitāmi ārkārtas maksājumi darbiniekiem, kuri aiziet no uzņēmuma, ja vien šie maksājumi nav saistīti ar koplīgumu. Ja trūkst ziņu par varbūtēju saistību ar koplīgumu vai ja ir zināms par šādas saistības pastāvēšanu, ārkārtas maksājumi par aiziešanu tiek iekļauti nevis te, bet pie D.1223. Arī maksājumi darbinieku uzkrājumu shēmās iekļaujami pie D.1112., kas uz to attiecas.

Pie D.11112. piederošo maksājumu posteņu piemēri ir uzskaitīti II pielikuma papildinājumā.

Arī mainīgais D.11112. attiecas uz bruto summām pirms nodokļu un darbinieku maksājamo sociālās drošības iemaksu atskaitīšanas.

D.1112.   Maksājumi darbinieku uzkrājumu shēmās

Tas attiecas uz iemaksām darbinieku uzkrājumu shēmās (tādām kā uzņēmuma uzkrājumu shēmas).

Atsauce: EKS 1995, 4.03.i

D.1113.   Maksājumi par nenostrādātajām dienām

Atlīdzība, ko maksā par likumā noteiktajām, līgtajām vai brīvprātīgi piešķirtajām atvaļinājuma dienām un valsts svētku dienām vai citām dienām, kurās nestrādā. Piemēri doti II pielikuma papildinājumā.

D.1114.   Algas natūrā

Šis mainīgais lielums attiecas uz visu preču un pakalpojumu, ko dara pieejamus darbiniekiem ar uzņēmuma vai vietējās vienības starpniecību, vērtības novērtējumu. Te ietilpst uzņēmuma ražojumi, personāla dzīvesvietas, uzņēmuma automobiļi, akciju opcijas un daļu pirkuma shēmas. Ja ir pieejamas ziņas par iedzīvotāju ienākuma nodokli algai natūrā, to var izmantot par aptuvenu vērtību.

II pielikuma papildinājumā doti algas natūrā piemēri.

Atsauce: EKS 1995, 4.04., 4.05., 4.06. (kods D.11.)

D.11141.   Uzņēmuma ražojumi

Tos izsniedz par velti privātām vajadzībām vai pārdod personālam lētāk par pašizmaksu. Tie ir, piemēram, ēdiens un dzēriens (izņemot izdevumus par ēdnīcām un ēdiena talonus), ogles, gāze, elektrība, degviela, kurināmais, apkure, apavi un apģērbs (izņemot darba drēbes), mikrodatori utt.

Jāreģistrē neto cena uzņēmumam, t. i., to produktu izmaksas, kurus izsniedz par velti, vai starpība starp izmaksām un cenu, par kādu ražojumus pārdod personālam. Jāreģistrē arī atlīdzības maksājumi vai atlīdzība natūrā, kas nav izņemta.

D.11142.   Personāla dzīvesvietas

Tas attiecas uz uzņēmuma izdevumiem, sniedzot darbiniekiem palīdzību ar mitekli, to starpā: izdevumi par mājvietu, kas pieder uzņēmumam (izdevumi par mājvietas uzturēšanu un pārvaldīšanu un nodokļi un apdrošināšana attiecībā uz šādām mājvietām), kā arī aizdevumi ar pazeminātām procentu likmēm mājvietu celtniecībai vai iegādei, ko veic personāls (starpība starp procentu maksājumiem pēc tirgus likmēm un piešķirto likmi), darbiniekiem piešķirtie pabalsti un subsīdijas saistībā ar mājvietu, un iekārtošanos, bet izņemot pabalstus pārcelšanās gadījumā.

D.11143.   Uzņēmuma automobiļi

Uzņēmuma automobiļi vai uzņēmuma izmaksas par uzņēmuma automobiļiem, ko piešķir darbiniekiem privātām vajadzībām. Te ieskaitāmas ekspluatācijas neto izmaksas, ko sedz uzņēmums (ikgadējās nomas maksas un procentu maksājumi – amortizācija, apdrošināšana, uzturēšana un remonts, kā arī turēšana autostāvvietā). Nav jāieskaita kapitālizdevumi, kas saistīti ar transportlīdzekļu iegādi, un ienākumi no transportlīdzekļu tālākpārdošanas.

Vērtība aprēķināma, balstoties uz uzņēmumos pieejamo informāciju, piemēram, ierakstiem par attiecīgā veida transportlīdzekļu parku, vidējās transportlīdzekļa vērtības novērtējumu un novērtējumu par daļu, kas attiecas uz gadījumiem, kad transportlīdzekļus privāti lieto darbinieki.

D.11144.   Akciju opcijas un daļu pirkuma shēmas

Šis fakultatīvais mainīgais attiecas uz visu veidu maksājumiem natūrā, kas saistīti ar atlīdzību, kuras pamatā ir akcijas. Pie šās kategorijas pieder akciju opcijas, daļu pirkuma shēmas un citi pašu kapitāla instrumenti, kas var rasties nākotnē. Šādu instrumentu raksturīga iezīme ir tas, ka norēķināšanās notiek ar akcijām, t. i., tie reprezentē pašu kapitāla instrumentu pāreju no uzņēmuma/vietējās vienības uz darbinieku. Atlīdzības veidi, uz kuriem attiecas D11144., ir identiski tiem, uz kuriem attiecas virsraksts Starptautisko finanšu pārskatu 2. standarta “Maksājumi, kuru pamatā ir akcijas” iedaļa “Maksājumi pašu kapitālā darījumos, kuru pamatā ir akcijas”.

Akciju pirkumu shēmās parasti daļas pāriet no darba devēja uzņēmuma uz darbiniekiem. Pāreja notiek tagadnē (piešķiršanas datums), un tās pamatā ir cena, kas zemāka par šodienas tirgus cenu (“bāzes cena”). Uzņēmuma izmaksas ir vienādas ar akciju summas un starpības starp tirgus cenu un bāzes cenu reizinājumu.

Akciju opciju shēmās parasti tiek nodota tiesība pirkt darba devēja uzņēmuma akcijas ne agrāk kā precīzi noteiktā brīdī nākotnē (garantēšanas datums) pēc izdevīgas “bāzes cenas”, kas jau noteikta tagadējā brīdī (piešķiršanas datums). Darbinieki izmantos šo tiesību tikai tad, ja tirgus cena garantēšanas datumā vai vēlāk pārsniegs “bāzes cenu”. Uzņēmuma izmaksas arī te ir vienādas ar akciju summas un starpības starp tirgus cenu un “bāzes cenu” reizinājumu. Gan darbaspēka izmaksu statistikā, gan grāmatvedībā izmaksas tiek attiecinātas uz “garantēšanas periodu”, kas ir laiks no piešķiršanas datuma līdz garantēšanas datumam, un sadalītas pa visu šo periodu. Garantēšanas periodā šīs vērtības nav precīzi zināmas, tādēļ tās jānovērtē.

Ideālā gadījumā mainīgā lieluma D.11144. novērtējumu pārskata gadā varētu iegūt, izmantojot vadlīnijas Starptautisko finanšu pārskatu 2. standarta iedaļā “Maksājumi, kuru pamatā ir akcijas”. Ja šāds novērtējums nav iegūstams, var ņemt vērtības, kas atbilst grāmatvedības standartiem vai dalībvalsts nodokļu tiesību aktiem, ja vien tajos ietverti D.11144. pašu kapitāla instrumenti un tie attiecas uz Darbaspēka izmaksu apsekojuma pārskata periodu.

Maksājumi, kas izdarīti, lai izveidotu īpašu fondu darbiniekiem uzņēmuma akciju pirkšanai, pat ja tiem šādi aktīvi nav tūlītēji pieejami, ir jāsamazina par tiem piemērojamo nodokļu atbrīvojumu summu. Norēķini naudā par atlīdzību, kuras pamatā ir akcijas, kā SAR (akciju cenas pacelšanas tiesības), ietilpst nevis mainīgajā D.11144., bet gan D.11112.

D.11145.   Citi

Tas attiecas jo īpaši uz netiešajiem pabalstiem, ko sedz darba devējs:

Visi šie izdevumi attiecas uz iepriekš uzskaitīto kultūras, sporta un izklaides ēku un iekārtu sīkiem remontiem un regulāru uzturēšanu. Darba algas, ko uzņēmums izmaksā tieši šo dienestu un iestādījumu personālam, pozīcijā D.11145. nereģistrē.

D.112.   Mācekļu darba algas

Sk. D.11.

D.12.   Darba devēju sociālās iemaksas

Šis mainīgais lielums atbilst summai, kas vienāda ar darba devēja sociālajām iemaksām, lai saviem darbiniekiem nodrošinātu tiesības uz sociālajiem pabalstiem. Darba devēju sociālās iemaksas var būt faktiskas vai aprēķinātas.

Pilns darba devēju sociālo iemaksu sadalījums pa komponentēm ir dots I pielikuma 3. attēlā.

Atsauces: EKS 1995, 4.08. (kods D.12.); USS: kods 13330 (sociālās nodrošināšanas izmaksas)

D.121.   Darba devēju faktiskās sociālās iemaksas (izņemot mācekļus)

Tās veido maksājumi, ko darba devēji maksā apdrošinātājiem (sociālās drošības fondi un tādas privāti fondētās shēmas kā ar profesiju saistītas pensiju shēmas) par labu saviem darbiniekiem. Minētajos maksājumos ietilpst likumā noteiktas, konvencionālas, līgtas un brīvprātīgas iemaksas par apdrošināšanu pret sociālajiem riskiem vai vajadzībām. Darba devēju faktiskās sociālās iemaksas reģistrē par laiku, kurā darbu veic.

Piemēri ir doti II pielikuma papildinājumā.

Atsauce: EKS 1995, 4.09. (kods D.121.) un 4.12.b

D.1211.   Ar likumu noteiktas sociālās drošības iemaksas

Iemaksas, ko darba devējs maksā sociālās drošības iestādēm un kas ar likumu padarīti obligāti. Šo iemaksu apjomu reģistrē bez jebkādām subsīdijām. Tajos ietilpst:

D.1212.   Uz koplīguma pamata maksātas, līgtas un brīvprātīgas sociālās drošības iemaksas, ko maksā darba devējs

Tās ir visas iemaksas, ko darba devējs maksā sociālās drošības shēmās papildus iemaksām, kuras saskaņā ar likumu ir obligātas. Jāņem vērā visi nodokļu atvieglojumi, ko var piemērot. Tajos ietilpst:

D.122.   Darba devēju aprēķinātās sociālās iemaksas (izņemot mācekļus)

Darba devēju aprēķinātās sociālās iemaksas ir vajadzīgas, lai iegūtu pilnīgus darbaspēka izmaksu rādījumus laikā, kad darbs tiek darīts. Tie atbilst faktiski izmaksātajiem nefondētajiem sociālajiem pabalstiem.

Nefondētos sociālos pabalstus darba devēji maksā tieši saviem darbiniekiem vai bijušajiem darbiniekiem un citām tiesīgām personām, neiesaistot sociālās drošības fondu, apdrošināšanas uzņēmumu vai neatkarīgu pensijas fondu un neveidojot īpašu fondu vai atsevišķu rezervi šim nolūkam. Tā vietā pabalstus maksā no to darba devēju pašu resursiem, kuri piedalās nefondētās shēmās. Tas, ka atsevišķus sociālos pabalstus darba devēji maksā tieši, nevis ar sociālās drošības fondu vai citu apdrošinātāju starpniecību, nekādā veidā nemazina to sociālās labklājības pabalsta nozīmi. D.122. var būt īpaši svarīgs, ja darba devējs nav tirgus ražotājs (valsts sektors).

D.122. apmēru nosaka, atsaucoties uz darba devēju nākotnes pienākumiem sniegt sociālos pabalstus. Ideāls avots D.122. aprēķināšanai darba devējiem, kuri piedalās nefondētās sociālās apdrošināšanas shēmās, ir novērtējumi, kuru pamatā ir apdrošināšanas matemātikas apsvērumi. Ja šādi apdrošināšanas matemātikas novērtējumi nav iegūstami, piemēro citas aplēšu metodes. Dažas valstis, piemēram, par D.122. novērtējumu izmanto faktiski izmaksātos nefondētos sociālos pabalstus, no kuriem atņem darbinieku sociālās iemaksas.

Mainīgajā lielumā D.122. jo sevišķi ietilpst aprēķinātās darba devēju sociālās iemaksas pensijām un veselības aprūpei. Tas arī ietver summu, kas pēc vērtības vienāda ar algām, ko darba devēji uz laiku turpina maksāt savu darbinieku slimības, grūtniecības, darba traumas, darbnespējas, atlaišanas utt. gadījumā, ja tādu summu var nošķirt.

Piemēri ir doti II pielikuma papildinājumā.

Atsauce: EKS 1995, 4.10. (kods D.122.) un 4.12.c

D.1221.   Garantēta atlīdzība slimības gadījumā

Šajā mainīgajā lielumā ietilpst summas, ko darba devējs maksā tieši darbiniekiem, lai saglabātu atlīdzību attiecībā uz slimību, grūtniecību vai nelaimes gadījumu darbā ar nolūku kompensēt ienākumu zudumu, atskaitot jebkuru atlīdzinājumu no sociālās drošības iestādēm.

D.1222.   Darba devēju aprēķinātās sociālās iemaksas pensijām un veselības aprūpei

komponente aptver aprēķinātos maksājumus nefondētās pensiju un veselības aprūpes shēmās, it sevišķi valsts sektorā. Dažās Eiropas valstīs darba devēji valsts sektorā piedalās nefondēto pensiju shēmās vai nu visiem darbiniekiem, vai īpašām grupām (“ierēdņiem”). Šādos gadījumos darba devējs nerada īpašas rezerves un neakumulē aktīvus pensiju izmaksām nākotnē. Attiecībā uz šādiem darbiniekiem jāņem vērā aprēķinātie darba devēju maksājumi pensiju un veselības aprūpes shēmās.

D.1223.   Maksājumi darbiniekiem, kas aiziet no uzņēmuma

Šī komponente atspoguļo atlaistajiem darbiniekiem faktiski izmaksātās summas (atlaišanas pabalsts un kompensācija paziņojuma vietā), ja šīs izmaksas ir saistītas ar koplīgumu vai jā nav zināms par šādas saistības pastāvēšanu. Maksājumi, kas nav saistīti ar koplīgumu, tiek iekļauti D.11112.

Maksājumi darbiniekiem, aizejot pensijā, piemēram, kā daļa no viņu tiesībām uz pensiju, nav iekļaujami D.1223.

D.1224.   Citas aprēķinātās sociālās iemaksas

Šis postenis attiecas uz visām citām darba devēja aprēķinātajām sociālajām iemaksām, kas citur nav minētas, tādām kā mācību stipendijas darbiniekiem un viņu ģimenes locekļiem vai garantēta atlīdzība saīsināta darba laika gadījumā. Pēdējā ir tieši darba devēja maksājumi darbiniekiem, lai saglabātu atlīdzību saīsināta darba laika gadījumā, no kuriem atņem atmaksu, ko darba devējam maksā sociālās drošības iestādes.

D.123.   Darba devēju sociālās iemaksas par mācekļiem

Šis mainīgais lielums ir par mācekļiem faktiski izmaksātās summas un aprēķinātās izmaksas. Aprēķinātās sociālās iemaksas par mācekļiem, ja tādas ir, parasti ir sīkas.

Atsauce: EKS 1995, 4.09. (kods D.121.), 4.10. (kods D.122.) un 4.12.b

D.2.   Profesionālās izglītības izmaksas, ko sedz darba devējs

Pie tām pieder: izdevumi par profesionālās izglītības pakalpojumiem un līdzekļiem (arī par mācekļiem, taču ne viņu algas), sīki remontdarbi un ēku un ierīču uzturēšana, izņemot personāla izmaksas; izdevumi par piedalīšanos kursos; samaksa pasniedzējiem, kas nav no uzņēmuma; izdevumi par mācību līdzekļiem un instrumentiem, ko izmanto mācībās; summas, ko uzņēmums maksā profesionālās izglītības organizācijām, utt. Jāatskaita subsīdijas, kas saistītas ar profesionālo izglītību.

Atsauce: EKS 1995, Starppatēriņš

D.3.   Citi darba devēja maksātie izdevumi

Pie tiem jo īpaši pieder:

Piemēri doti II pielikuma papildinājumā.

Atsauce: EKS 1995, Starppatēriņš

D.4.   Nodokļi, ko maksā darba devējs

Šis mainīgais lielums ir visi nodokļi, ko aprēķina pēc darba algu saraksta vai nodarbinātības. Šie nodokļi uzskatāmi par darbaspēka izmaksām.

Mainīgajā lielumā D.4. ietilpst arī soda nodokļi, ko dažās Eiropas valstīs darba devēji maksā par to, ka nodarbina pārāk maz invalīdu, un tamlīdzīgi nodokļi vai nodevas.

Atsauce: EKS 1995, 4.23.c (kods D.29.)

D.5.   Darba devēja saņemtās subsīdijas

Tās ir visas summas, ko saņem kā vispārējas subsīdijas, lai atmaksātu daļu vai visas tiešās atlīdzības izmaksas, bet kas nav paredzētas, lai segtu sociālās drošības vai profesionālās izglītības izmaksas. Tajās neieskaita atlīdzinājumu, ko darba devējam izmaksā sociālās drošības iestādes vai papildapdrošināšanas fondi.

Atsauce: EKS 1995, 4.37.a (kods D.39.)

----

(1)NACE 1.1. red. L iedaļa tiek aptverta fakultatīvi. Arī darbinieku atspoguļošana uzņēmumos ar mazāk nekā 10 darbiniekiem ir fakultatīva. NACE 1.1. red. saimnieciskās darbības jomu pārsūtes kodus, valsti vai reģionu saskaņā ar spēkā esošo NUTS klasifikāciju un uzņēmumu lieluma klases nosaka Statistikas birojs ar īstenošanas dokumentu.

(2)  Lai izvairītos no dubultas uzskaites, nodarbinātības aģentūru nodarbināto personu nostrādātās stundas ieskaitāmas NACE nodarbinātības aģentūras kategorijā (NACE 1.1. red. 74.50), nevis NACE tā uzņēmuma kategorijā, kurā viņi faktiski strādā.

(3)  Neklātienes darbinieks ir persona, kas piekrīt strādāt konkrētam uzņēmumam vai piegādāt noteiktu daudzumu preču, vai sniegt noteiktus pakalpojumus konkrētam uzņēmumam saskaņā ar iepriekšēju vienošanos vai līgumu ar attiecīgo uzņēmumu, bet kam darba vieta nav tajā (ESA-95: 11.13.g). Var aprēķināt neklātienes darbinieku faktiski nostrādātās stundas.

(4)  Tikpat labi vidējo vērību var balstīt uz darbinieku nedēļas (vai dienas) skaitu pārskata gadā. Ir pieļaujams izmantot arī vidējo vērtību, kas balstīta uz ceturkšņa datiem par darbiniekiem.

(5)  Neapmaksātas stundas, kas nostrādātas kā “faktiski nostrādāto stundu” komponente, bieži ir jāaprēķina, piemēram, pēc mājsaimniecību apsekojumu datiem.

II pielikuma papildinājums

Ilustrējoši piemēri atsevišķu darbaspēka izmaksu posteņu klasifikācijai

D.11111.:   Tieša atlīdzība, prēmijas un pabalsti, ko maksā katrā samaksas periodā

Maksājumiem, kas pieder pie darbaspēka izmaksu posteņa D.11111., ir tālāk aprakstītās īpašības.

Piemēri: Maksājumi, kas pieder pie mainīgā lieluma D.11111.

D.11112.:   Tieša atlīdzība, prēmijas un pabalsti, ko nemaksā katrā samaksas periodā

Maksājumiem, kas pieder pie darbaspēka izmaksu posteņa D.11112., ir tālāk aprakstītās īpašības.

Piemēri: Maksājumi, kas pieder pie mainīgā lieluma D.11112.

D.1113.:   Maksājumi par nenostrādātajām dienām

Piemēri: Maksājumi, kas pieder pie mainīgā lieluma D.1113.

D.1114.:   Algas natūrā un to komponentes

Piemēri: Algas, kas ietilpst mainīgajā lielumā D.1114.

D.121.:   Darba devēja faktiskās sociālās iemaksas

Piemēri: Maksājumi, kas pieder pie mainīgā lieluma D.121.

D.122.:   Darba devēja aprēķinātās sociālās iemaksas

Piemēri: Maksājumi, kas pieder pie mainīgā lieluma D.122.

D.2.:   Profesionālās izglītības izmaksas, ko sedz darba devējs

Piemēri: Maksājumi, kas pieder pie mainīgā lieluma D.2.

D.3.:   Citas izmaksas, ko sedz darba devējs

Piemēri: Maksājumi, kas pieder pie mainīgā lieluma D.3.

----

III PIELIKUMS

DATU PĀRSŪTĪŠANA, IESKAITOT SADALĪJUMU PĒC SAIMNIECISKĀS DARBĪBAS VEIDIEM, UZŅĒMUMA LIELUMA UN VALSTS VAI REĢIONA

Jāiesniedz trīs datnes, kas atbilst A, B un C tabulai:

C tabula nav vajadzīga valstīm, kur NUTS 1 sakrīt ar valsts līmeni. I pielikumā uzskaitīto mainīgo lielumu apakškopai ir vajadzīga tikai A tabula. Šie mainīgie ir atzīmēti I pielikumā.

Ieraksta identifikācija

Ierakstus šķiro pēc identifikācijas sekvences, kurā ir šādi elementi:

Pārsūtīšanas kodus

nosaka Statistikas birojs īstenošanas dokumentā.

Konfidencialitātes apzīmējums

Atsevišķie ieraksti, kurus pārsūta A, B un C tabulai, sastāv no ekstrapolētiem datiem, piem., populācijas novērtējumiem. Ja tas stingri nepieciešams, atsevišķus ierakstus var apzīmēt par “konfidenciāliem”. A, B vai C tabulā var rasties konfidencialitātes pārkāpums, ja ir niecīgs uzņēmumu vai vietējo vienību skaits populācijā atsevišķam ierakstam, kas attiecas uz konkrētu saimniecisko darbību, lieluma klasi vai reģionu. Skaidrs, ka risks ir lielāks, ja atsevišķs ieraksts attiecas uz vienu vai divām lielām vienībām. Tāpat konfidencialitātes pārkāpuma risks var būt augstāks B un C tabulā tādēļ, ka ir papildu sadalījums attiecīgi pēc lieluma klases un reģiona. Konfidenciālu ierakstu identificēšanai izmantojami divi kodi:

Mainīgie lielumi

Prasītie mainīgie lielumi ir definēti I pielikumā. Skaitļi ierakstāmi bez tukšumiem, punktiem un komatiem (piemēram, pareizi ir 13967; nepareizi ir šādi: 13 967, 13.967 vai 13,967).

Trūkstošie (vai nulles) mainīgie ir kodējami saskaņā ar šiem noteikumiem:

Mainīgie, kas attiecas uz darbinieku skaitu, darba laiku un statistisko vienību skaitu izsakāmi absolūtā izteiksmē, t. i., dodot pilnus skaitļus (ne decimāldaļās, desmitos, tūkstošos, miljonos utt.).

Mainīgie, kas attiecas uz izdevumiem, izsakāmi attiecīgās valsts valūtā. Eurozonas valstīm skaitļus izsaka EUR. Vienībām, ko izmanto katrā valstī, jābūt identiskām attiecībā uz visiem mainīgajiem, un tās izsakāmas absolūtā izteiksmē, t. i., dodot pilnus skaitļus (ne decimāldaļās, desmitos, tūkstošos, miljonos utt.).

Pārsūtīšana

Dalībvalstis nosūta Komisijai (Statistikas birojam) datus un metadatus, kas pieprasīti šajā regulā, elektroniskā formā atbilstīgi Statistikas biroja piedāvātajam datu apmaiņas standartam. Statistikas birojs dara pieejamu detalizētu dokumentāciju saistībā ar apstiprinātajiem standartiem un sniedz pamatnostādnes par minēto standartu īstenošanu atbilstīgi šās regulas prasībām.

----

(1)  Ja atsevišķs ieraksts ir apzīmēts par konfidenciālu, Statistikas birojs veic attiecīgus pasākumus, lai aizsargātu A, B un C tabulām iesūtīto datu konfidencialitāti.

----

----

KOMISIJAS REGULA (EK) Nr. 1738/2005

(2005. gada 21. oktobris),

ar ko groza Regulu (EK) Nr. 1916/2000 attiecībā uz informācijas par izpeļņas struktūru definēšanu un nosūtīšanu

(Dokuments attiecas uz EEZ)

EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,

ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,

ņemot vērā Padomes 1999. gada 9. marta Regulu (EK) Nr. 530/1999 par strukturālo statistiku attiecībā uz izpeļņu un par darbaspēka izmaksām (1), un īpaši tās 11. panta ii) un iii) punktu,

tā kā:

IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.

1. pants

Regulas (EK) Nr. 1916/2000 pielikumus aizstāj ar šīs regulas pielikumu tekstu.

2. pants

Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.

Briselē, 2005. gada 21. oktobrī

Komisijas vārdā —

Komisijas loceklis

Joaquín ALMUNIA

----

(1)OV L 63, 12.3.1999., 6. lpp. Regulā grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1882/2003 (OV L 284, 31.10.2003., 1. lpp.).

(2)OV L 229, 9.9.2000., 3. lpp.

(3)OV L 203, 3.8.1999., 28. lpp.

----

I PIELIKUMS

RĀDĪTĀJU SARAKSTS

1.   Informācija par vietējo vienību, kurai piederīgi izlasē ietvertie darbinieki

1.1.   Vietējās vienības ģeogrāfiskā atrašanās vieta (NUTS-1)

1.2.   Uzņēmuma, kam pieder vietējā vienība, lielums

1.3.   Galvenā vietējās vienības ekonomiskā darbība (NACE 1.1. red.)

1.4.   Ekonomiskās un finanšu kontroles veids

1.5.   Samaksas koplīgums

1.6.   Kopējais darbinieku skaits vietējā vienībā pārskata mēnesī (neobligāti)

1.7.   Vietējās vienības piederība uzņēmumu grupai (neobligāti)

2.   Informācija par katra izlases darbinieka individuālajām pazīmēm pārskata mēnesī

2.1.   Dzimums

2.2.   Vecums

2.3.   Nodarbošanās (ISCO-88 (COM))

2.4.   Vadītāja vai pārraudzītāja amats (neobligāti)

2.5.   Augstākais veiksmīgi pabeigtais izglītības un mācību līmenis (ISCED 97)

2.6.   Darba stāžs uzņēmumā

2.7.   Darba līgumā noteiktais darba laiks (pilna vai nepilna slodze)

2.7.1.   Pilnas slodzes darbinieka parasto darba stundu daļa

2.8.   Darba līguma veids

2.9.   Pilsonība (neobligāti)

3.   Informācija par katra izlases darbinieka darba laikposmiem

3.1.   Nedēļu skaits pārskata gadā, uz kurām attiecas gada bruto izpeļņa

3.2.   Pārskata mēnesī samaksāto stundu skaits

3.2.1.   Pārskata mēnesī samaksāto virsstundu skaits

3.3.   Atvaļinājuma dienas gadā

3.4.   Citas samaksātas prombūtnes dienas gadā (neobligāti)

4.   Informācija par katra izlases darbinieka izpeļņu (skatīt arī attēlu tālāk)

4.1.   Gada bruto izpeļņa pārskata gadā

4.1.1.   Gada prēmijas un pabalsti, kas nav maksāti katrā maksājumu laikposmā

4.1.2.   Gada samaksa natūrā (neobligāti)

4.2.   Bruto izpeļņa pārskata mēnesī

4.2.1.   Ar virsstundām saistītā izpeļņa

4.2.2.   Īpaša samaksa par maiņu darbu

4.2.3.   Obligātās sociālās iemaksas un nodokļi, ko darba devējs maksā par darbinieku (neobligāti)

4.2.3.1.   Obligātās sociālās nodrošināšanas iemaksas (neobligāti)

4.2.3.2.   Nodokļi (neobligāti)

4.3.   Vidējā stundas bruto izpeļņa pārskata mēnesī

5.   Ekstrapolācijas koeficienti

5.1.   Ekstrapolācijas koeficients vietējai vienībai

5.2.   Ekstrapolācijas koeficients darbiniekiem

Neobligāti dalībvalstis var apkopot sīkāku informāciju par 2.8. rādītāja kategorijām.

Tās var arī apkopot datus par šādām 3.4. rādītāja sastāvdaļām: slimības atvaļinājuma dienas gadā un profesionālo mācību dienas gadā (datus nosūta Eiropas Kopienu Statistikas birojam tikai pēc pieprasījuma).

IAS izpeļņas rādītāji

----

II PIELIKUMS

RĀDĪTĀJU DEFINĪCIJAS

1.   Informācija par vietējo vienību, kurai piederīgi izlasē ietvertie darbinieki

Strukturālās statistikas apkopojuma par izpeļņu pamatā ir vietējās vienības un uzņēmumi, kas definēti Padomes Regulā (EEK) Nr. 696/93 (1), un tas sniedz informāciju par darbiniekiem uzņēmumos ar 10 un vairāk darbiniekiem, uzņēmumus klasificējot pēc lieluma un galvenās darbības jomas. Informācija par darbiniekiem uzņēmumos, kuros ir mazāk par 10 darbiniekiem, ir neobligāta. Statistika ietver visas darbības, kas definētas vispārējās saimniecības nozaru klasifikācijas Eiropas Kopienās (še turpmāk – “NACE 1.1. red.”) C–K un M–O iedaļā, uzņēmumos ar vismaz 10 darbiniekiem (2).

1.1.   Statistikas vienības ģeogrāfiskā atrašanās vieta (NUTS-1)

Reģions, kur atrodas vietējā vienība, jāklasificē saskaņā ar teritoriālo statistikas vienību nomenklatūru (NUTS, 1. līmenis).

Dažādo NUTS kategoriju nosūtīšanas kodus norādīs īstenošanas dokumentā, ko izplatīs Eiropas Kopienu Statistikas birojs.

1.2.   Uzņēmuma, kam pieder vietējā vienība, lielums

Uzņēmuma lielums pēc darbinieku skaita jāklasificē šādās grupās: 1–9, 10–49, 50–249, 250–499, 500–999, 1 000 vai vairāk darbinieku. Lieluma grupa 1–9 ir neobligāta.

Iepriekš minēto dažādo lieluma grupu nosūtīšanas kodus norādīs īstenošanas dokumentā, ko izplatīs Eiropas Kopienu Statistikas birojs.

1.3.   Galvenā vietējās vienības ekonomiskā darbība (NACE 1.1. red.)

Galvenā vietējās vienības ekonomiskā darbība jākodē NACE 1.1. red. divu ciparu līmenī (nodaļu līmenis).

Dažādo NACE kategoriju nosūtīšanas kodus norādīs īstenošanas dokumentā, ko izplatīs Eiropas Kopienu Statistikas birojs.

1.4.   Uzņēmuma ekonomiskās un finanšu kontroles veids

Attiecībā uz šo rādītāju izšķir tikai kategorijas “valsts kontrole” un “privāta kontrole”. Pirmā kategorija attiecas uz katru uzņēmumu, uz kuru valsts iestādēm tieši vai netieši var būt dominējoša ietekme uzņēmuma īpašumtiesību, finanšu līdzdalības šajā uzņēmumā vai reglamentējošu noteikumu dēļ. Uzskata, ka valsts iestādēm ir dominējoša ietekme (vai kontrole), ja šīs iestādes tieši vai netieši:

Otro kategoriju definē analogi. Līdzsvarotas valsts un privātās īpašumtiesības (50/50 “kopīga kontrole”) ir ļoti reti sastopamas praksē. Tāpēc šos gadījumus nekodēs atsevišķi un, tādiem parādoties, tos iekļaus kategorijā “privāta kontrole”.

Divu 1.4. rādītāja kategoriju nosūtīšanas kodus norādīs īstenošanas dokumentā, ko izplatīs Eiropas Kopienu Statistikas birojs.

1.5.   Samaksas koplīgums

Samaksas koplīgumus, kas aptver lielāko darbinieku daļu statistikas vienībā, var iekļaut vienā no tālāk minētajām kategorijām. Ja nepastāv samaksas koplīgums, arī tas ir jānorāda. Kategorijas ir šādas:

Ja ietverti vairāk nekā 50 % vietējās vienības darbinieku, jāizvēlas viena no iepriekš minētajām kategorijām (atbilde “jā”). Vienlaikus var atbilst vairākas kategorijas.

Tā vietā, lai tieši jautātu par koplīguma veidu, vienībai var jautāt, kādi kolektīvi noteikumi tiek piemēroti, un, ņemot vērā atbildes, noteikt koplīguma veidu.

Iepriekš minētos 1.5. rādītāja kategoriju nosūtīšanas kodus norādīs īstenošanas dokumentā, ko izplatīs Eiropas Kopienu Statistikas birojs.

1.6.   Darbinieku skaits vietējā vienībā (neobligāti)

Šis rādītājs atspoguļo kopējo darbinieku skaitu pārskata mēnesī (piemēram, 1. vai 31. oktobrī) un ietver visus darbiniekus, ieskaitot mācekļus, praktikantus, kuri saņem atlīdzību, un studentus.

1.7.   Vietējās vienības piederība uzņēmumu grupai (neobligāti)

Tas ir binārs rādītājs (“jā”/“nē”) un norāda, vai vietējā vienība pieder uzņēmumu grupai. Abu kategoriju nodošanas kodus Eiropas Kopienu Statistikas birojs norāda īstenošanas dokumentā.

Uzņēmumu grupa ir statistikas vienība, kas definēta Regulā (EEK) Nr. 696/93. Uzņēmumu grupa jāskata pasaules līmenī. Lielākoties vietējā vienība pieder uzņēmumam, ko nekontrolē valsts grupa vai ārvalstu grupa. Ja vietējā vienība pieder uzņēmumu grupai, tas parasti ir labi zināms. Respondentiem var sniegt praktisku palīdzību ar norādījumu par to, vai attiecīgā uzņēmuma pārskats ir pilnīgi konsolidēts ar uzņēmumu grupas pārskatu.

2.   Informācija par katra izlases darbinieka individuālajām pazīmēm pārskata mēnesī

Darbinieki ir visas tās personas neatkarīgi no valsts piederības vai valstī nostrādātā laika posma, kurām ir tiešs darba līgums (oficiāls vai neoficiāls līgums) ar uzņēmumu vai vietējo vienību un kuras saņem atlīdzību neatkarīgi no veiktā darba veida, nostrādāto stundu skaita (pilna vai nepilna slodze) un līguma ilguma (noteikts vai nenoteikts ilgums). Darbiniekiem atlīdzību maksā algas veidā, ieskaitot prēmijas, samaksu par gabaldarbu un samaksu par maiņu darbu, pabalstus, honorārus, naudas balvas, komisijas maksas un atlīdzību natūrā. Izlasē iekļauj darbiniekus, kas pārskata mēnesī faktiski ir saņēmuši atlīdzību. Darbinieki, kas pārskata mēnesī nav saņēmuši atlīdzību, jāizslēdz.

Darbiniekus definē kā strādniekus un garīgā darba darītājus, kā arī vadošo personālu privātajā vai valsts sektorā NACE 1.1. red. C–K un M–O iedaļā klasificētajās ekonomiskajās darbībās uzņēmumos ar vismaz 10 darbiniekiem (3).

Šajā sarakstā sniegti ilustratīvi piemēri darbinieku kategorijām, kas tiek iekļautas:

Jāizslēdz šādas kategorijas:

2.1.   Dzimums

Abu kategoriju nosūtīšanas kodus Eiropas Kopienu Statistikas birojs norāda īstenošanas dokumentā.

2.2.   Vecums

Šeit jānorāda tikai dzimšanas gads. Vecumu aprēķina kā apsekojuma pārskata gada un dzimšanas gada starpību.

2.3.   Nodarbošanās pārskata mēnesī (ISCO-88 (COM))

Nodarbošanās jākodē saskaņā ar Starptautisko standarta nodarbošanās klasifikāciju (1988. gada redakcija) (ISCO-88 (COM)) divu ciparu un, ja iespējams, trīs ciparu līmenī. Būtiska informācija nodarbošanās noteikšanai parasti ir darbinieka amata nosaukums un tā galveno darba pienākumu apraksts.

Praktikantus vai studentus ar darba līgumu un mācekļus klasificē nodarbošanās veidā, uz kuru attiecas viņu mācekļa laiks vai prakse. Brigadierus arī klasificē nodarbošanās veidā, kurā viņi veic pārraudzību.

To, kādi ir 2.3. rādītāja kategoriju nosūtīšanas kodi, Eiropas Kopienu Statistikas birojs norāda īstenošanas dokumentā.

2.4.   Vadītāja vai pārraudzītāja amats (neobligāti)

Šis binārais rādītājs (kategorijas “jā”/“nē”) norāda, vai darbiniekam ir vadītāja vai pārraudzītāja funkcijas. Vārds “vadītājs” nav identisks “pārraudzītājam”, jo daži vadītāji nepārrauga citus darbiniekus. Turklāt darbinieki, kuriem nav “pārraudzītāja” amata, nepieder vienīgi ISCO-88 (COM) 1. pamatgrupai (likumdevēji, valsts vecākās amatpersonas, un vadītāji). Daudziem darbiniekiem, kas kodēti 2. grupā (vecākie speciālisti) un 3. grupā (speciālisti), var būt pārraudzības pienākumi. Pārraudzītāja amats var būt visās ISCO-88 (COM) grupās, ieskaitot strādniekus.

Vadītāja funkcijas ir saistītas ar uzņēmumu vai iestāžu politikas un darbības noteikšanu, formulēšanu, īstenošanu, vadīšanu vai konsultēšanu. Tās bieži ietver pārraudzības pienākumus.

Uzskata, ka personai ir pārraudzītāja amats, ja tā pārrauga vismaz vienas personas darbu (izņemot mācekļus). Parasti tādai personai var būt “brigadiera” vai “pārrauga” amata nosaukums/darba apraksts kopā ar nodarbošanās nosaukumu.

Abu kategoriju nosūtīšanas kodus Eiropas Kopienu Statistikas birojs norāda īstenošanas dokumentā.

2.5.   Augstākais veiksmīgi pabeigtais izglītības vai mācību līmenis (ISCED 97)

Šis rādītājs attiecas uz vispārējo, profesionālo vai augstāko izglītību, kuru darbinieks ir ieguvis saskaņā ar Starptautisko standartizēto izglītības klasifikāciju (1997. gada redakcija) (ISCED 97). Vārdkopa “veiksmīgi pabeigts līmenis” ir jāsaista ar apliecības vai diploma iegūšanu, ja veic sertifikāciju. Gadījumos, kad sertifikāciju neveic, veiksmīga pabeigšana ir jāsaista ar pilnu apmeklējumu.

Jāizšķir šādi ISCED 97 līmeņi:

2.6.   Darba stāžs uzņēmumā

Kopējais darba stāžs pārskata mēnesī ir jānorāda kā pabeigto darba gadu skaits. Jebkurš laika moments pārskata mēnesī var būt noteiktais termiņš (piemēram, 1. vai 31. oktobris). Kopējais darba stāžs atbilst periodam, kopš darbinieks sācis strādāt uzņēmumā, kas var būt bijis citā vietējā vienībā. Darba stāža pārtraukumi netiks atskaitīti. Ja uzņēmumi ir apvienojušies vai notikusi īpašumtiesību pāreja, darba stāžs ir jāatspoguļo saskaņā ar uzņēmuma veikto uzskaiti.

To, kādas ir 2.6. rādītāja lieluma klases un to nodošanas kodi, Eiropas Kopienu Statistikas birojs norāda īstenošanas dokumentā.

2.7.   Darba līgumā noteiktais darba laiks (pilna vai nepilna slodze)

Pilnas slodzes darbinieki ir tie, kuru parastais darba laiks ir tāds pats kā koplīgumā paredzētais vai parastais darba laiks, ko strādā attiecīgajā vietējā vienībā, pat ja šo darbinieku līgums noslēgts uz laiku, kas ir īsāks par vienu gadu. Nepilnas slodzes darbinieki ir tie, kuri strādā mazāk stundu, par pilnas slodzes darbinieku parasto darba laiku.

To, kādi ir 2.7. rādītāja abu kategoriju nosūtīšanas kodi, Eiropas Kopienu Statistikas birojs norāda īstenošanas dokumentā.

2.7.1.   Pilnas slodzes darbinieka parasto darba stundu daļa

Pilnas slodzes darbiniekam šī daļa vienmēr ir 100 %. Nepilnas slodzes darbiniekam līgumā noteiktās nostrādātās stundas jāizsaka procentos no pilnas slodzes darbinieka vietējā vienībā parasti nostrādāto stundu skaita (darbā, kas ir līdzvērtīgs nepilnas slodzes darbinieka darbam).

2.8.   Darba līguma veids

Par darba līguma veidu vajadzīga šāda informācija:

Neierobežota ilguma darba līgums ir tāds līgums starp darbinieku un darba devēju, kurā iepriekš nav nolīgts faktiskais līguma ilgums.

Darba līgumu uzskata par pagaidu jeb noteikta ilguma darba līgumu, ja darba devēja un darbinieka nodoms ir bijis līguma ilgumu saistīt ar dažiem nosacījumiem, tādiem kā noteikts darba pabeigšanas grafiks, kāda uzdevuma izpilde vai cita pašlaik aizstājama darbinieka atgriešanās darbā. Šajā kategorijā ietilpst praktikanti un studenti, kuriem maksā par darbu.

Mācekļa laika līgumi ir īpaši noteikta ilguma līgumi, kas sagatavoti starp darba devēju un mācekli. Līguma mērķis ir nodrošināt māceklim praktiskās pieredzes iegūšanu konkrētā jomā.

To, kādi ir 2.8. rādītāja triju kategoriju nosūtīšanas kodi, Eiropas Kopienu Statistikas birojs norāda īstenošanas dokumentā.

2.9.   Pilsonība (neobligāti)

Pilsonību definē kā katras personas juridisko valsts piederību, un pilsonis ir persona, kas ir valstij juridiski piederīga no dzimšanas vai pēc naturalizācijas, vai pēc deklarācijas, optācijas, laulībām vai citā veidā.

Jāizvēlas viena no šādām kategorijām:

To, kādi ir 2.9. rādītāja triju kategoriju nosūtīšanas kodi, Eiropas Kopienu Statistikas birojs norāda īstenošanas dokumentā.

3.   Informācija par katra izlases darbinieka darba laikposmiem

Šādus rādītājus, kas attiecas uz laiku, izmanto samaksāto stundu skaita aprēķināšanai. Samaksātās stundas definē kā:

3.1.   Nedēļu skaits, uz kurām attiecas gada bruto izpeļņa

3.1. rādītājs attiecas uz darbinieka darba laiku, par ko gadā faktiski ir samaksāts un kam jāatbilst faktiskajai gada bruto izpeļņai (4.1. rādītājs). To izmanto, lai ekstrapolētu faktisko gada bruto izpeļņu un gada prēmijas, un pabalstus, ja darbinieks ir nostrādājis mazāk par pilnu gadu, proti, mazāk par 52 nedēļām.

Nepilnas slodzes darbiniekus jāuzskata par pilnas slodzes darbiniekiem neatkarīgi no nostrādātajām stundām. Ja nepilnas slodzes darbiniekam samaksāts par visu gadu, jānorāda “52” nedēļas. Ja nepilnas slodzes darbiniekam samaksāts par 6 mēnešiem, jānorāda “26” nedēļas.

3.2.   Pārskata mēnesī samaksāto stundu skaits

Šeit jānorāda nevis parasta darba mēneša stundu skaits, bet gan pārskata mēnesī faktiski samaksāto stundu skaits. Faktiski samaksātās stundas ietver visas darba devēja par mēnesi samaksātās parasti nostrādātās stundas un virsstundas. Nestrādātās, bet samaksātās stundas uzskaita kā “samaksātās stundas” (piemēram, ikgadējais atvaļinājums, valsts svētki, samaksāts slimības atvaļinājums, samaksātas profesionālās mācības, samaksāts īpašs atvaļinājums u. c.).

3.2. rādītājam jāsaskan ar pārskata mēneša bruto izpeļņu (4.2. rādītājs). Tas nozīmē, ka stundas, par kurām darba devējs maksājis pēc pazeminātas likmes par prombūtnes laikposmiem, neņem vērā.

Ja samaksātās stundas darbiniekam ietekmē prombūtne, par kuru nemaksā, tās jākoriģē, lai noteiktu samaksātās stundas visam mēnesim. Ja, piemēram, ir pieejama informācija par to, ka 20 % no pārskata mēneša darbiniekam reģistrēta kā prombūtne, par kuru nemaksā, 3.2. rādītāju reizinās ar korekcijas koeficientu 1,25.

3.2.1.   Pārskata mēnesī samaksāto virsstundu skaits

Virsstundas ietver tās stundas, kas nostrādātas papildus parastajām vai nolīgtajām stundām. Ja, piemēram, četras stundas ir samaksātas par likmi, kas ir 1,5 reizes lielāka par parasto likmi, ieraksta 4, nevis 6. Jāietver tikai tās virsstundas, kas atbilst 4.2.1. rādītājā norādītajai maksai par virsstundām. Šā iemesla dēļ 3.2.1. rādītājam jāsaskan ar virsstundu izpeļņu pārskata mēnesī (4.2.1. rādītājs). Brīvo laiku, kas ir nesamaksāto darba laikposmu kompensācija, un laiku komandējumā neuzskata par virsstundām.

Korekcijas procedūra, kuru piemēro 3.2. rādītājam, attiecas arī uz 3.2.1. rādītāju, kas ir 3.2. rādītāja sastāvdaļa. Ja, piemēram, zināms, ka 20 % no pārskata mēneša darbiniekam bijusi prombūtne, par ko nemaksā, 3.2.1. rādītājs jāreizina ar korekcijas koeficientu 1,25.

3.3.   Atvaļinājuma dienas gadā

Tas, izsakot dienās, attiecas uz ikgadējā samaksātā atvaļinājuma dienu kopējo skaitu, izņemot slimības atvaļinājumu un valsts svētkus. Tas attiecas uz visu parastā samaksātā atvaļinājuma dienu kopsummu gadā, to skaitā dienām, kas darbiniekam piešķirtas vecuma, īpašu uzdevumu izpildes, darba stāža u. c. iemeslu dēļ.

Zināms, ka daudzi darba devēji nespēj norādīt darbinieka faktiski izmantoto atvaļinājuma dienu skaitu gadā. Šā iemesla dēļ 3.3. rādītājs attiecas uz atvaļinājuma tiesībām gadā, kas uzskatāmas par aizvietotāju faktiski izmantotajam atvaļinājumam gadā.

Par atvaļinājumu neuzskata:

Salīdzināšanas vajadzībām viena darba nedēļa atbilst piecām dienām. Sestdienas un svētdienas nav jāietver. Piemēram, ja pilnas slodzes darbiniekam parasti ir tiesības uz piecu nedēļu atvaļinājumu, tas atbilst 25 dienām.

Pretstatā tam nepilnas slodzes darbiniekam, kas strādā 60 % no parasta pilnas slodzes darbinieka stundām (2.7.1. rādītājs), piecu nedēļu atvaļinājuma tiesības nozīmē tikai tiesības uz 15 “pilnām” atvaļinājuma dienām.

3.4.   Citas samaksātas prombūtnes dienas gadā (neobligāti)

Šo rādītāju atkal izsaka dienās. Tas ietver, piemēram:

Tajā neietilpst samaksātas dienas, kuras uzskata par ekvivalentām faktiski nostrādātajām dienām, piemēram, tādas samaksātas dienas gadā, kuras darbinieks pavadījis profesionālajās mācībās.

4.   Informācija par katra izlases darbinieka izpeļņu

Visos šajos rādītājos par gada, mēneša un stundas izpeļņu iekļaujami tikai tie darbinieki, kas faktiski saņēmuši atlīdzību pārskata mēnesī. Darbinieki, kas nav saņēmuši atlīdzību pārskata mēnesī, ir jāizslēdz.

Turklāt, ja darbinieka bruto izpeļņu pārskata mēnesī (4.2. rādītājs) ietekmē nesamaksāta prombūtne (slimības, grūtniecības vai mācību atvaļinājuma dēļ utt.) un to nevar pienācīgi koriģēt, lai iegūtu uzticamu novērtējumu par darbinieka izpeļņu pilnā mēnesī, šis darbinieks arī ir jāizslēdz.

Darbinieku ekstrapolācijas koeficientam (5.2. rādītājs) ir noteikti jāattiecas uz tiem izlases darbiniekiem, par kuru mēneša bruto izpeļņu var sniegt pareizu novērtējumu.

4.1.   Gada bruto izpeļņa pārskata gadā

Gada bruto izpeļņa ietver atalgojumu naudā un natūrā, kas samaksāts pārskata gadā pirms nodokļu atskaitījumiem un sociālā nodrošinājuma iemaksām, ko maksā algotais darbinieks un ko ietur darba devējs.

Galvenā gada un mēneša izpeļņas atšķirība – gada izpeļņa nav tikai katrā maksājumu laikposmā darbiniekam samaksātā tiešās atlīdzības, prēmiju un pabalstu summa. Tādējādi gada izpeļņa parasti pārsniedz summu, kuru iegūst, reizinot ar 12 “standarta mēneša paketi”.

“Standarta mēneša pakete” ietver tās prēmijas un pabalstus, kurus maksā katrā maksājumu laikposmā, pat ja šo “regulāro” prēmiju un pabalstu summa atšķiras, bet neietver prēmijas un pabalstus, kurus nemaksā katrā maksājumu laikposmā. Turklāt mēneša izpeļņā neņem vērā samaksu natūrā. Tomēr gada izpeļņa ietver arī visus “nestandarta maksājumus”, proti, maksājumus, kurus nemaksā katrā maksājumu laikposmā (4.1.1. rādītājs), un samaksu natūrā (4.1.2. rādītājs).

Dati 4.1. rādītājam jāsniedz par visiem darbiniekiem, kuriem var iesniegt mēneša bruto izpeļņas datus (4.2. rādītājs), proti, dati 4.1. rādītājam nav jāsniedz par darbiniekiem, kuriem nevar veikt mēneša bruto izpeļņas novērtējumu. Šos darbiniekus izslēgs no izlases.

Nav svarīgi, vai darbinieka izpeļņa vienmēr attiecas uz visu gadu. Dažiem darbiniekiem būs prombūtnes laikposmi, par kuriem nemaksā, vai arī gada laikā tie būs sākuši strādāt uzņēmumā vai aizgājuši no tā. Jānorāda faktiskā bruto izpeļņa pārskata gadā. Ja 3.1. rādītājs (to nedēļu skaits, uz kurām attiecas gada izpeļņa) ir mazāks par 52 nedēļām, 3.1. rādītāju izmantos, lai ekstrapolētu 4.1. rādītāju un tā sastāvdaļas.

4.1.1.   Gada prēmijas un pabalsti, kas nav maksāti par katru maksājumu laikposmu

Šis rādītājs ietver maksājumus, kas nav maksāti par katru maksājumu laikposmu:

4.1.2.   Gada samaksa natūrā (neobligāti)

Šis rādītājs attiecas uz visu to preču un pakalpojumu vērtības novērtējumu, kurus uzņēmums vai vietējā vienība ir nodevusi darbinieku rīcībā pārskata gadā. Uzņēmuma ražojumi, personāla dzīvesvietas, uzņēmuma automobiļi, akciju iespēju līgumi un akciju pirkšanas shēmas tiek ietvertas. Ja ir pieejama informācija par personas algas un atalgojuma natūrā aplikšanu ar nodokli, to var izmantot kā aizvietotāju.

Ja 3.1. rādītājs ir mazāks par 52 nedēļām, 4.1.2. rādītājs nav jākoriģē.

4.2.   Bruto izpeļņa pārskata mēnesī

Šis rādītājs ietver atlīdzību naudā, kas samaksāta pārskata mēnesī pirms nodokļu atskaitījumiem un sociālā nodrošinājuma iemaksām, ko maksā algotais darbinieks un ko ietur darba devējs. 4.2. rādītājam jāsaskan ar pārskata mēnesī samaksāto stundu skaitu (3.2. rādītājs).

Ietver šādas sastāvdaļas:

Neietver šādas sastāvdaļas:

Ja darbinieka mēneša bruto izpeļņu ietekmē prombūtne, par kuru nemaksā (slimības, grūtniecības vai mācību atvaļinājuma u. c. dēļ vai tāpēc, ka darbinieks sāka strādāt uzņēmumā vai aizgāja no tā pārskata mēnesī), izpeļņu pienācīgi koriģē, lai iegūtu darbinieka izpeļņas novērtējumu visā mēnesī. Ja nevar koriģēt darbinieka izpeļņu, lai novērtētā summa atbilstu visa mēneša izpeļņai, darbinieks ir jāizslēdz no izlases.

4.2.1.   Ar virsstundām saistītā izpeļņa

Summas, kas samaksātas par virsstundām. Jāņem vērā visa likme, nevis tikai piemaksas sastāvdaļa, ko pieskaita parastajai stundas tarifa likmei. 4.2.1. radītājam jāsaskan ar 3.2.1. rādītāju (pārskata mēnesī samaksāto virsstundu skaits).

4.2.2.   Īpaša samaksa par maiņu darbu

Tas attiecas uz īpašām piemaksām par maiņu darbu, nakts darbu vai darbu nedēļas nogalē, ja šo darbu neuzskata par virsstundām. Iekļaujamā summa ir piemaksas elements vai papildsamaksa, nevis kopējā samaksa par šādu maiņu darbu.

4.2.3.   Obligātās sociālās iemaksas un nodokļi, ko darba devējs maksā par darbinieku (neobligāti)

Šis rādītājs attiecas uz obligātajām sociālajām iemaksām un nodokļiem, ko darba devējs maksā par darbinieku, valsts iestādēm pārskata mēnesī. Šī informācija ir vajadzīga, lai iegūtu katra darbinieka mēneša neto izpeļņu (skatīt attēlu “Izpeļņas rādītāji” I pielikuma beigās).

Ja darbinieka mēneša izpeļņu ietekmē nesamaksāta prombūtne, 4.2.3. rādītājs (kopā ar tā apakšsastāvdaļām 4.2.3.1. un 4.2.3.2.) jākoriģē, lai iegūtu novērtētos atskaitījumus visam mēnesim.

4.2.3.1.   Obligātās sociālās nodrošināšanas iemaksas (neobligāti)

Tas attiecas uz darbinieku sociālā nodrošinājuma iemaksu summu, kas noteikta likumā vai koplīgumā un ko ietur darba devējs.

4.2.3.2.   Nodokļi (neobligāti)

Tas attiecas uz visu darbinieka izpeļņas nodokļu summu, ko ietur darba devējs pārskata mēnesī un ko tas par darbinieku maksā nodokļu iestādēm.

4.3.   Vidējā stundas bruto izpeļņa pārskata mēnesī

Jānorāda darbiniekam samaksātā vidējā stundas bruto izpeļņa pārskata mēnesī. Šim skaitlim ir jāsaskan ar vidējo stundas bruto izpeļņu, kas atvasināta no bruto izpeļņas pārskata mēnesī (4.2. rādītājs) un ko dala ar šajā mēnesī samaksāto stundu skaitu (3.2. rādītājs).

5.   Ekstrapolācijas koeficienti

Datus izpeļņas struktūras apsekojumam parasti vāc, izmatojot divu pakāpju izlases metodi. Šajā gadījumā visu vietējo vienību populāciju [kopu] vispirms sadala divās apakškopās, kas nepārklājas (slāņi), un vietējo vienību izlasi veido no katra slāņa. Pēc tam no katras vietējās vienības veido darbinieku izlasi.

5.1. ekstrapolācijas koeficients ir nepieciešams, lai, pamatojoties uz savāktajiem datiem par izlasē iekļautajām vietējām vienībām, izdarītu secinājumus par visu attiecīgā slāņa vietējo vienību kopu. Analogi, pamatojoties uz izlasē iekļauto darbinieku datiem, ar 5.2. ekstrapolācijas koeficientu var izdarīt secinājumus par visu šā slāņa darbinieku kopu.

Parasti, ja nolemj izņemt mikrodatus par atsevišķu uzņēmumu vai atsevišķu darbinieku (iemesls nav svarīgs) vai tie nav pieejami, ekstrapolācijas koeficienti ir jāpārrēķina, izmantojot piemērotas metodes, piemēram, kalibrēšanu, lai attiecīgi koriģētu sākotnējo vietējo vienību un darbinieku novērtējumu.

5.1.   Ekstrapolācijas koeficients vietējai vienībai

5.1. ekstrapolācijas koeficientu katrai vietējai vienībai aprēķina katrā izlases slānī. Tas ļauj noteikt vietējo vienību skaitu slānī, kuru pārstāv katra vietējā vienība izlasē. Šā iemesla dēļ 5.1. radītājs (vismaz pirms piemēro kādu metodi vietējo vienību pārvērtēšanai) ir koeficients, ar kuru jāreizina vietējo vienību skaits izlasē, lai iegūtu visu attiecīgā slāņa vietējo vienību kopas novērtējumu.

Ja nolemj, ka vietējo vienību jāizņem no izlases (nav atbildes, aptvēruma kļūda, vēlreizēja sadale slāņos u. c.), 5.1. ekstrapolācijas koeficients jāpārrēķina, lai ņemtu vērā izslēgtās vietējās vienības.

5.2.   Ekstrapolācijas koeficients darbiniekiem

Ekstrapolācijas koeficientu darbiniekiem aprēķina katrai vietējai vienībai izlasē. 5.2. radītājs (vismaz pirms piemēro kādu metodi darbinieku sākotnējo novērtējumu pārvērtēšanai) ir koeficients, ar kuru jāreizina darbinieku skaits izlasē, lai iegūtu attiecīgā slāņa kopas novērtējumu.

Svarīgi, lai no vietējās vienības izveidotais darbinieku skaits izlasē būtu vienāds ar to darbinieku skaitu, kas pārskata mēnesī saņēma atlīdzību par visu mēnesi. Ja jāizslēdz daži izlasē iekļautie darbinieki, kuriem pārskata mēnesī ir prombūtnes laikposmi, par kuriem nemaksā, 5.2. ekstrapolācijas koeficients ir jāpārrēķina, lai ņemtu vērā izslēgtos darbiniekus.

----

(1)OV L 76, 30.3.1993., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1882/2003.

(2)NACE 1.1. red. L iedaļas ietveršana ir neobligāta. To uzņēmumu ietveršana, kuros ir mazāk par 10 darbiniekiem, arī ir neobligāta.

(3)NACE 1.1. red. L iedaļas ietveršana ir neobligāta. To uzņēmumu ietveršana, kuros ir mazāk par 10 darbiniekiem, arī ir neobligāta.

(4)  Lai izvairītos no dubultās uzskaites, stundas, kuras nostrādājušas nodarbinātības aģentūru nodarbinātās personas, jāiekļauj nodarbinātības aģentūras NACE kategorijā (NACE 1.1. red., 74.50), nevis tā uzņēmuma NACE kategorijā, kurā tie faktiski strādā.

(5)  Darbinieks, kas strādā ārpus uzņēmuma, ir persona, kas piekrīt strādāt konkrētam uzņēmumam vai piegādāt noteiktu daudzumu preču, vai sniegt noteiktus pakalpojumus konkrētam uzņēmumam saskaņā ar iepriekšēju nolīgumu vai līgumu ar attiecīgo uzņēmumu, bet kas nav šīs personas darba vieta (Eiropas nacionālo un reģionālo kontu sistēma Kopienā, EKS 95: 11.13.g).

----

III PIELIKUMS

REZULTĀTU NOSŪTĪŠANA

Individuālie dati par katru vietējo vienību un katru darbinieku jāsniedz divu veidu mikrodatu kopās:

Datu kopas par darbiniekiem ir jāsaista ar datu kopām par vietējām vienībām ar kodu, kas neatklāj uzņēmuma identitāti. Tas varētu būt jebkurš skaitlis vai pastāvošs kods, ja vien to pašu kodu izmanto gan vietējo vienību, gan darbinieku datu kopās. Papildus tam, lai viegli identificētu darbinieku, katram darbiniekam izmanto kodu, kas neļauj identificēt personu.

Rādītāji

Visas pozīcijas A un B datu kopās ir pilnībā jāaizpilda. Tur jābūt ierakstiem visās individuālajās pozīcijās, ieskaitot neobligātos radītājus (skatīt tālāk). Neaizpildītas pozīcijas nav pieļaujamas.

Obligātie rādītāji

Attiecībā uz obligātajiem radītājiem jāsniedz pilnīga informācija par visām mikrodatu kopām. Citādi norādītie ekstrapolācijas koeficienti nebūs piemēroti visiem rādītajiem.

Neobligātie rādītāji

Tie jākodē, stingri ievērojot šādus noteikumus.

Nulles vērtības

“0” jāizmanto tikai tiem rādītājiem, kuriem nulles vērtība dažkārt patiešām ir iespējama (piemēram, kad darbiniekam nav virsstundu pārskata mēnesī).

IAS radītāju kategorijas

I pielikumā norādītie IAS rādītāji ir kvalitatīvi vai kvantitatīvi rādītāji. Lielākā daļa rādītāju, kas attiecas uz vietējo vienību un darbinieku individuālajām pazīmēm ir kvalitatīvi rādītāji. Šie IAS rādītāji ir saistīti ar ierobežotu kategoriju skaitu.

Kvantitatīvie IAS rādītāji ir skaitļu rādītāji (darbinieku skaits, stundu, dienu vai nedēļu skaits) vai ar izpeļņu saistīti rādītāji.

Kvalitatīvo IAS rādītāju kategorijas, kā arī kvantitatīvo IAS radītāju lielumu klases Eiropas Kopienu Statistikas birojs norāda īstenošanas dokumentā.

A un B datu kopu saturs

Rādītāju saturu un secību A un B datu kopās, kā arī izmantojamos kodus noteiks atsevišķos dokumentos.

Datu kopās jābūt vienai ailei katram rādītājam. Ciparu rādītāji jāizsaka absolūtā izteiksmē, proti, jānorāda apaļi skaitļi (nevis decimālskaitļi vai desmiti, simti, tūkstoši, miljoni utt.). Tomēr precizitātes labad 4.3., 5.1. un 5.2. rādītāja vērtība jānorāda līdz diviem cipariem aiz komata.

Viens ciparu rādītājs ir atšķirīgs. Tas ir “pilnas slodzes darbinieka parasto stundu daļa” (2.7.1. rādītājs), kas jāizsaka procentos un līdz diviem cipariem aiz komata, piemēram, 43,27.

Ja ciparu rādītāji attiecas uz naudas vērtībām (piemēram, stundas, mēneša, gada izpeļņa un prēmijas, nodokļi, sociālā nodrošinājuma iemaksas, samaksa natūrā), tie jāizsaka attiecīgās valsts valūtas vienībās.

Nosūtīšana

Dalībvalstīm jānosūta šajā regulā noteiktie dati un metadati Komisijai (Eiropas Kopienu Statistikas birojam) elektroniskā formā atbilstoši Eiropas Kopienu Statistikas biroja ierosinātajam savstarpējās apmaiņas standartam. Eiropas Kopienu Statistikas birojs sniegs sīku dokumentāciju attiecībā uz apstiprināto(-ajiem) standartu(-iem) un pamatnostādnes par to, kā īstenot šo(-s) standartu(-us) atbilstoši šīs regulas prasībām.

----

----

KOMISIJAS REGULA (EK) Nr. 1739/2005

(2005. gada 21. oktobris),

ar kuru nosaka dzīvnieku veselības prasības attiecībā uz cirka dzīvnieku pārvietošanu starp dalībvalstīm

(Dokuments attiecas uz EEZ)

EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,

ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,

ņemot vērā Padomes 1992. gada 13. jūlija Direktīvu 92/65/EEK, ar ko paredz dzīvnieku veselības prasības attiecībā uz tādu dzīvnieku, spermas, olšūnu un embriju tirdzniecību un importu Kopienā, uz kuriem neattiecas dzīvnieku veselības prasības, kas paredzētas īpašos Kopienas noteikumos, kuri minēti Direktīvas 90/425/EEK A(I) pielikumā (1), un jo īpaši tās 23. pantu,

tā kā:

IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.

1. pants

Priekšmets un darbības joma

Atkāpjoties no Direktīvas 92/65/EEK II nodaļā noteiktā, ar šo regulu nosaka dzīvnieku veselības prasības, ko piemēro, pārvietojot cirka dzīvniekus starp dalībvalstīm.

Noteikumus par cirkiem analoģiski piemēro uzvedumiem ar dzīvniekiem.

Šo regulu piemēro, neskarot:

2. pants

Definīcijas

Šajā regulā izmanto šādas definīcijas:

3. pants

Pārvietošana starp dalībvalstīm

Cirks var pārcelties uz citu dalībvalsti tikai tad, ja tas reģistrēts atbilstīgi 4. panta prasībām un ja ievēro 8., 9. un 10. pantā noteikto.

4. pants

Cirku reģistrēšana

1.   Vismaz 40 darba dienas pirms cirks pirmo reizi pārvietojas uz citu dalībvalsti, cirka uzņēmējam jāiesniedz rakstisks reģistrācijas pieteikums dalībvalsts kompetentajai iestādei, kurā cirks juridiski reģistrēts vai dalībvalstī, kur tas atrodas.

2.   Pēc 1. punktā minētā pieteikuma saņemšanas kompetentā iestāde veic nepieciešamās atbilstības pārbaudes attiecībā uz šajā regulā noteiktajām dzīvnieku veselības prasībām.

3.   Ja 2. punktā minētās prasības ir ievērotas, kompetentā iestāde izsniedz:

4.   Kompetentā iestāde pastāvīgi reģistrē visus dokumentus, kas izdoti atbilstīgi 3. punktam.

5. pants

Dzīvnieku reģistrs

4. panta 3. punkta b) apakšpunktā minētajam cirka dzīvnieku reģistram jāatbilst paraugam I pielikumā, un tajā jābūt 4. panta 3. punkta a) apakšpunktā minētajam reģistrācijas numuram. Valsts pilnvarotam veterinārārstam pirms izdošanas jāapzīmogo un jāparaksta katra lappuse.

6. pants

Viesizrāžu reģistrācija

4. panta 3. punkta c) apakšpunktā minētajai viesizrāžu reģistrācijai jāatbilst paraugam II pielikumā, un tai ir jābūt 4. panta 3. punkta a) apakšpunktā minētajam reģistrācijas numuram. Valsts veterinārārstam jāparaksta un jāapzīmogo ikviens ieraksts vēl pirms jebkuras pārvietošanas darbības, kas minētas 9. pantā.

7. pants

Dzīvnieku pases

1.   Saskaņā ar 4. pantu kompetentā iestāde katram cirka dzīvniekam, kas nav minēts šā panta 2., 3. un 4. punktā, izdod pasi atbilstoši paraugam III pielikumā.

2.   Saskaņā ar 4. pantu kompetentā iestāde cirka putniem un grauzējiem izsniedz kopīgu pasi atbilstīgi paraugam IV pielikumā.

3.   Cirka suņiem, kaķiem un baltajiem seskiem jāatbilst noteikumiem par dzīvnieku veselību un pasēm, kā paredzēts Regulā (EK) Nr. 998/2003.

4.   Cirka zirgu dzimtas dzīvniekiem jāatbilst noteikumiem par dzīvnieku veselību un pasēm, kā paredzēts Lēmumā 93/623/EEK.

8. pants

Cirka uzņēmēja pienākumi

1.   Pirms cirks pārceļas uz citu dalībvalsti, cirka uzņēmējs gādā, lai:

2.   Cirka uzņēmējam jāgādā, lai visi cirka dzīvnieki tiktu turēti tā, lai tie nenonāk tiešā vai netiešā saskarsmē ar citiem dzīvniekiem, kas nav minēti šajā regulā.

3.   Cirka uzņēmējam jāgādā, lai visa 4. panta 3. punkta b) un c) apakšpunktā minētajos reģistros apkopotā informācija tiktu saglabāta vismaz piecus gadus.

9. pants

Prasības par cirka pārvietošanos starp dalībvalstīm

1.   Pirms cirks pārvietojas uz citu dalībvalsti, tās dalībvalsts valsts pilnvarotais veterinārārsts, no kuras izbrauc, veic šādas darbības:

2.   Ja visi 1. punktā minētie noteikumi ir ievēroti, valsts pilnvarots veterinārārsts, parakstot un apzīmogojot pēdējo aili 4. panta 3. punkta c) apakšpunktā minētajā viesizrāžu vietā, apliecina, ka cirkam ir atļauts nākamo 10 dienu laikā pārvietoties.

10. pants

Informācija par cirka pārvietošanos starp dalībvalstīm

1.   Cirka uzņēmējs tās dalībvalsts kompetentajai iestādei, no kuras izbrauc, vismaz 48 stundas pirms cirka pārvietošanās no vienas dalībvalsts uz citu sniedz attiecīgo informāciju, lai TRACES aizpildītu Kopienas tirdzniecības sertifikātu.

2.   Dalībvalsts, no kuras cirks izbrauc, kompetentā iestāde, izmantojot TRACES sistēmu, ziņo par pārvietošanos mērķa dalībvalsts kompetentajai iestādei un jebkurai citai kompetentajai iestādei tranzīta dalībvalstī.

3.   Kopienas tirdzniecības sertifikāta paraugā atbilstīgi Regulai (EK) Nr. 599/2004 I.31. punktā par dzīvnieku/produktu identificēšanu jānorāda cirka dzīvnieku suga un pases numurs un II daļā ir jāpiemin šī regula.

11. pants

Stāšanās spēkā

Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

To piemēro no 2007. gada 1. janvāra.

Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.

Briselē, 2005. gada 21. oktobrī

Komisijas vārdā —

Komisijas loceklis

Markos KYPRIANOU

----

(1)OV L 268, 14.9.1992., 54. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2004/68/EK (OV L 139, 30.4.2004., 320. lpp.); labotais variants OV L 226, 25.6.2004., 128. lpp.

(2)OV 121, 29.7.1964., 1977./64. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1/2005 (OV L 3, 5.1.2005., 1. lpp.).

(3)OV L 46, 19.2.1991., 19. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Lēmumu 2004/554/EK (OV L 248, 22.7.2004., 1. lpp.).

(4)OV L 224, 18.8.1990., 29. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2002/33/EK (OV L 315, 19.11.2002., 14. lpp.).

(5)OV L 146, 13.6.2003., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 1193/2005 (OV L 194, 26.7.2005., 4. lpp.).

(6)OV L 298, 3.12.1993., 45. lpp. Lēmumā grozījumi izdarīti ar Lēmumu 2000/68/EK (OV L 23, 28.1.2000., 72. lpp.).

(7)OV L 61, 3.3.1997., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 1332/2005 (OV L 215, 19.8.2005., 1. lpp.).

(8)OV L 94, 31.3.2004., 63. lpp. Lēmumā jaunākie grozījumi izdarīti ar Lēmumu 2005/515/EK (OV L 187, 19.7.2005., 29. lpp.).

(9)OV L 94, 31.3.2004., 44. lpp.

----

I PIELIKUMS

Cirka dzīvnieku vai dresūras dzīvnieku reģistrs (saskaņā ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 1739/2005) (1)

----

(1)  Reģistram jābūt veidotam kā grāmatai, kuras lappuses nav nomaināmas. Šim nolūkam valsts veterinārārstam pirms tās izsniegšanas katra lappuse ir jāparaksta un jāapzīmogo. Tā jāsaglabā vismaz piecus gadus.

----

II PIELIKUMS

CIRKA vai DRESŪRAS NUMURU VIESIZRĀŽU VIETAS REĢISTRĀCIJA (saskaņā ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 1739/2005)

----

III PIELIKUMS

CIRKA DZĪVNIEKU vai DRESŪRAS NUMURA DZĪVNIEKU PASES

----

IV PIELIKUMS

PASE CIRKAM vai UZVEDUMAM AR DZĪVNIEKIEM PUTNIEM UN GRAUZĒJIEM

----

----

KOMISIJAS DIREKTĪVA 2005/72/EK

(2005. gada 21. oktobris),

ar kuru groza Padomes Direktīvu 91/414/EEK, lai iekļautu kā aktīvās vielas hlorpirifosu, hlorpirifosmetilu, mankocebu, manebu un metiramu

(Dokuments attiecas uz EEZ)

EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,

ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,

ņemot vērā Padomes 1991. gada 15. jūlija Direktīvu 91/414/EEK par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū (1), un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,

tā kā:

IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.

1. pants

Direktīvas 91/414/EEK I pielikumu groza, kā noteikts šīs direktīvas pielikumā.

2. pants

Vēlākais, līdz 2006. gada 31. decembrim dalībvalstis pieņem un publicē normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis nekavējoties dara zināmus Komisijai minēto tiesību aktu noteikumus un minēto tiesību aktu un šīs direktīvas korelācijas tabulu.

Dalībvalstis piemēro šos noteikumus no 2007. gada 1. janvāra.

Dalībvalstis, pieņemot šos noteikumus vai to oficiālas publikācijas gadījumā, pievieno atsauci uz šo direktīvu. Dalībvalstis nosaka, kā izdarīt šādas atsauces.

3. pants

1.   Ja nepieciešams, dalībvalstis līdz 2006. gada 31. decembrim saskaņā ar Direktīvu 91/414/EEK groza vai atsauc pašreizējās atļaujas augu aizsardzības līdzekļiem, kas kā aktīvo vielu satur hlorpirifosu, hlorpirifosmetilu, mankocebu, manebu vai metiramu. Līdz šim termiņam tās jo īpaši pārliecinās, ka ir izpildīti minētās direktīvas I pielikuma nosacījumi attiecībā uz hlorpirifosu, hlorpirifosmetilu, mankocebu, manebu un metiramu, izņemot tos nosacījumus, kas noteikti attiecīgo aktīvo vielu ieraksta B daļā, un ka atļaujas turētājam ir dokumentācija vai piekļuve dokumentācijai atbilstīgi minētās direktīvas II pielikuma prasībām saskaņā ar tās 13. panta nosacījumiem.

2.   Atkāpjoties no 1. punkta, par katru atļauto augu aizsardzības līdzekli, kas satur hlorpirifosu, hlorpirifosmetilu, mankocebu, manebu vai metiramu kā vienīgo vai vienu no vairākām aktīvajām vielām, kuras iekļautas Direktīvas 91/414/EEK I pielikuma sarakstā vēlākais līdz 2006. gada 30. jūnijam, dalībvalstis veic produkta pārvērtēšanu saskaņā ar vienotajiem principiem, kuri noteikti Direktīvas 91/414/EEK VI pielikumā, pamatojoties uz dokumentāciju, kas atbilst minētās direktīvas III pielikuma prasībām, un ņemot vērā minētās direktīvas I pielikuma ieraksta B daļu, kas attiecas uz hlorpirifosu, hlorpirifosmetilu, mankocebu, manebu un uz metiramu. Pamatojoties uz šo novērtējumu, dalībvalstis nosaka, vai augu aizsardzības līdzeklis atbilst nosacījumiem, kas izklāstīti Direktīvas 91/414/EEK 4. panta 1. punkta b), c), d) un e) apakšpunktā.

Pēc tam, kad tas ir konstatēts, dalībvalstis rīkojas šādi:

4. pants

Šī direktīva stājas spēkā 2006. gada 1. jūlijā.

5. pants

Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

Briselē, 2005. gada 21. oktobrī

Komisijas vārdā —

Komisijas loceklis

Markos KYPRIANOU

----

(1)OV L 230, 19.8.1991., 1 lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2005/396/EK (OV L 70, 16.3.2005., 1. lpp.).

(2)OV L 366, 15.12.1992., 10. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 2266/2000 (OV L 259, 13.10.2000., 10. lpp.).

(3)OV L 107, 28.4.1994., 8. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 2230/95 (OV L 225, 22.9.1995., 1. lpp.).

----

PIELIKUMS

Direktīvas 91/414/EK I pielikumā tabulas beigās pievieno šādus ierakstus:

----

(1)  Sīkāka informācija par aktīvās vielas identitāti un tās specifikācija ir sniegta pārskata ziņojumā.

----

II Tiesību akti, kuru publicēšana nav obligāta

Padome

----

DALĪBVALSTU VALDĪBU PĀRSTĀVJU LĒMUMS

(2005. gada 14. oktobris),

ar ko ieceļ Eiropas Kopienu Tiesas ģenerāladvokātu

(2005/741/EK, Euratom)

EIROPAS KOPIENU DALĪBVALSTU VALDĪBU PĀRSTĀVJI,

ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 223. pantu, kā arī Protokola par Eiropas Kopienu Tiesas Statūtiem 5., 7. un 8. pantu,

ņemot vērā Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 139. pantu,

tā kā:

Pēc Francis JACOBS kunga atkāpšanās no amata būtu jāieceļ ģenerāladvokāts uz atlikušo amata pilnvaru laiku,

IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.

1. pants

Ar šo Eleanor SHARPSTON kundze tiek iecelta par Eiropas Kopienu Tiesas ģenerāladvokāti laikposmam no dienas, kad viņa nodod zvērestu, līdz 2009. gada 6. oktobrim.

2. pants

Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

Briselē, 2005. gada 14. oktobrī

Priekšsēdētājs

J. GRANT

----

Komisija

----

KOMISIJAS LĒMUMS

(2005. gada 19. oktobris),

ar ko groza Lēmumu 2003/858/EK attiecībā uz to teritoriju sarakstu, no kurām atļauts Eiropas Kopienā (EK) ievest audzēšanai paredzētas dažu sugu dzīvas zivis, to ikrus un gametas

(izziņots ar dokumenta numuru K(2005) 3964)

(Dokuments attiecas uz EEZ)

(2005/742/EK)

EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,

ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,

ņemot vērā Padomes 1991. gada 28. janvāra Direktīvu 91/67/EEK, kura attiecas uz dzīvnieku veselības nosacījumiem, ar ko reglamentē akvakultūras dzīvnieku un produktu laišanu tirgū (1), un jo īpaši tās 19. panta 1. punktu,

tā kā:

IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

1. pants

Lēmuma 2003/858/EK I pielikumu aizstāj ar šā lēmuma pielikumu.

2. pants

Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.

Briselē, 2005. gada 19. oktobrī

Komisijas vārdā —

Komisijas loceklis

Markos KYPRIANOU

----

(1)OV L 46, 19.2.1991., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 806/2003 (OV L 122, 16.5.2003., 1. lpp.).

(2)OV L 324, 11.12.2003., 37. lpp. Lēmumā jaunākie grozījumi izdarīti ar Lēmumu 2004/914/EK (OV L 385, 29.12.2004., 60. lpp.).

----

I PIELIKUMS

“I PIELIKUMS

Teritorijas, no kurām atļauts ievest Eiropas Kopienā (EK) audzēšanai paredzētas dažu sugu dzīvas zivis, to ikrus un gametas

----

(1)  Bez ierobežojumiem, ja piezīmes nav. Ja valstij vai teritorijai ir atļauts eksportēt atsevišķu sugu zivis un/vai to ikrus vai gametas, suga jāprecizē un/vai šajā ailē jāpievieno attiecīga piezīme, piemēram, “tikai ikri”.

(2)  Pagaidu kods, kas neietekmē valsts galīgo apzīmējumu, kuru piešķirs pēc tam, kad būs noslēgušās sarunas, kas pašreiz notiek Apvienoto Nāciju Organizācijā.”

----

----

KOMISIJAS LĒMUMS

(2005. gada 19. oktobris),

ar ko ļauj dalībvalstīm pagarināt termiņu pagaidu atļaujām, kas piešķirtas par jaunajām aktīvajām vielām boskalīdu, indoksakarbu, spinosadu un kodolu poliedrozes vīrusu Spodoptera exigua

(izziņots ar dokumenta numuru K(2005) 4002)

(Dokuments attiecas uz EEZ)

(2005/743/EK)

EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,

ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,

ņemot vērā Padomes 1991. gada 15. jūlija Direktīvu 91/414/EEK par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū (1), un jo īpaši tās 8. panta 1. punkta ceturto daļu,

tā kā:

IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

1. pants

Dalībvalstis var pagarināt termiņu pagaidu atļaujām par augu aizsardzības līdzekļiem, kuru sastāvā ir boskalīds, indoksakarbs, spinosads vai kodolu poliedrozes vīruss Spodoptera exigua, par laika posmu, kas nepārsniedz divdesmit četrus mēnešus no šā lēmuma pieņemšanas dienas.

2. pants

Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.

Briselē, 2005. gada 19. oktobrī

Komisijas vārdā —

Komisijas loceklis

Markos KYPRIANOU

----

(1)OV L 230, 19.8.1991., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2005/34/EK (OV L 125, 18.5.2005., 5. lpp.).

(2)OV L 92, 9.4.2002., 34. lpp.

(3)OV L 176, 20.6.1998., 34. lpp.

(4)OV L 64, 11.3.2000., 24. lpp.

(5)OV L 351, 23.12.1997., 67. lpp.

----

----

KOMISIJAS LĒMUMS

(2005. gada 21. oktobris),

ar ko nosaka profilakses prasības attiecībā uz A tipa H5N1 apakštipa gripas vīrusa izraisītu ļoti patogēno putnu gripu pret slimību uzņēmīgiem putniem, kas tiek turēti dalībvalstu zooloģiskajos dārzos

(izziņots ar dokumenta numuru K(2005) 4197)

(Dokuments attiecas uz EEZ)

(2005/744/EK)

EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,

ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,

ņemot vērā Padomes 1990. gada 26. jūnija Direktīvu 90/425/EEK par veterinārajām un zootehniskajām pārbaudēm, kas piemērojamas Kopienā iekšējā tirdzniecībā ar noteiktiem dzīviem dzīvniekiem un produktiem, lai izveidotu iekšējo tirgu (1), un jo īpaši tās 10. panta 4. punktu,

tā kā:

IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

1. pants

Šajā lēmumā paredzēti noteikumi, lai mazinātu A tipa H5N1 apakštipa gripas vīrusa izraisītas ļoti patogēnās putnu gripas (turpmāk “putnu gripa”) izplatību no savvaļā mītošiem putniem uz zooloģiskajos dārzos turētiem putniem. Atkarībā no konkrētās epidemioloģiskās situācijas minētos noteikumus jo īpaši attiecina uz to, lai novērstu savvaļā mītošu putnu, jo īpaši ūdensputnu, tiešu un netiešu saskari ar zooloģiskajos dārzos turētiem pret slimību uzņēmīgiem putniem.

2. pants

Šajā lēmumā izmanto turpmāk minētās definīcijas:

3. pants

Dalībvalstis, ņemot vērā I pielikumā noteiktos kritērijus un riska faktorus, veic piemērotus un īstenojamus pasākumus, lai mazinātu risku, ka putnu gripu no savvaļas putniem varētu pārnest uz zooloģiskajos dārzos turētiem pret slimību uzņēmīgiem putniem.

4. pants

Ievērojot II pielikumā noteiktās prasības un pamatojoties uz riska novērtējumu, dalībvalstis var nolemt vakcinēt pret putnu gripu zooloģiskajos dārzos turētus pret slimību uzņēmīgus putnus, kurus varētu apdraudēt putnu gripas infekcija.

5. pants

1.   Dalībvalstis, kas plāno veikt vakcināciju, kā noteikts 4. pantā, iesniedz Komisijai un oficiāli iesniedz Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgajai komitejai zooloģiskajos dārzos turētu pret slimību uzņēmīgu putnu vakcinācijas programmu.

2.   Vakcinācijas programmā, kas minēta 1. punktā, jāietver vismaz šāda detalizēta informācija:

6. pants

Dalībvalstis nekavējoties veic pasākumus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šo lēmumu. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.

7. pants

Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.

Briselē, 2005. gada 21. oktobrī

Komisijas vārdā —

Komisijas loceklis

Markos KYPRIANOU

----

(1)OV L 224, 18.8.1990., 29. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2002/33/EK (OV L 315, 19.11.2002., 14. lpp.).

(2)OV L 167, 22.6.1992., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar 2003. gada Pievienošanās aktu.

(3)OV L 268, 14.9.1992., 54. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2004/68/EK (OV L 226, 25.6.2004., 128. lpp.).

(4)OV L 94, 9.4.1999., 24. lpp.

(5)OV L 274, 20.10.2005., 105. lpp. Lēmumā jaunākie grozījumi izdarīti ar Lēmumu (EK) Nr. 745/2005/EK (Sk. šo 79. lpp. OV).

----

I PIELIKUMS

Kritēriji un riska faktori, kas jāņem vērā, piemērojot 3. pantā izklāstītos pasākumus konkrētos zooloģiskajos dārzos

----

II PIELIKUMS

PRASĪBAS VAKCINĀCIJAS IZMANTOŠANAI

----

----

KOMISIJAS LĒMUMS

(2005. gada 21. oktobris),

ar kuru groza Lēmumu 2005/734/EK, ar ko nosaka biodrošības pasākumus, lai mazinātu risku, ka ļoti patogēno putnu gripu, ko izraisa A tipa H5N1 apakštipa gripas vīruss, no savvaļas putniem varētu pārnest uz mājputniem un citiem nebrīvē turētiem putniem, un ar ko paredz agrīnas konstatācijas sistēmu īpaši apdraudētos apgabalos

(izziņots ar dokumenta numuru K(2005) 4199)

(Dokuments attiecas uz EEZ)

(2005/745/EK)

EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,

ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,

ņemot vērā Padomes 1990. gada 26. jūnija Direktīvu 90/425/EEK par veterinārajām un zootehniskajām pārbaudēm, kas piemērojamas Kopienā iekšējā tirdzniecībā ar noteiktiem dzīviem dzīvniekiem un produktiem, lai izveidotu iekšējo tirgu (1), un jo īpaši tās 10. panta 4. punktu,

tā kā:

IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

1. pants

Lēmumu 2005/734/EK groza šādi.

2. pants

Dalībvalstis nekavējoties veic vajadzīgos pasākumus, lai izpildītu šo lēmumu, un šos pasākumus publicē. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.

3. pants

Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.

Briselē, 2005. gada 21. oktobrī

Komisijas vārdā —

Komisijas loceklis

Markos KYPRIANOU

----

(1)OV L 224, 18.8.1990., 29. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2002/33/EEK (OV L 315, 19.11.2002., 14. lpp.).

(2)OV L 274, 20.10.2005., 95. lpp.

(3)OV L 274, 20.10.2005., 105. lpp.

----