# Jurnalul Oficial C 179E/2013

| | ISSN 1977-1029
  doi:10.3000/19771029.CE2013.179.ron |
| --- | --- |
| Jurnalul Oficial
  al Uniunii Europene | C 179E |
| | |
| Ediţia în limba română | Comunicări şi informări | Anul 5625 iunie 2013 |

ISSN 1977-1029

doi:10.3000/19771029.CE2013.179.ron

Jurnalul Oficial

al Uniunii Europene

C 179E

Ediţia în limba română

Comunicări şi informări

Anul 5625 iunie 2013

---

| Informarea nr. | Cuprins | Pagina |
| --- | --- | --- |
| | III   Acte pregătitoare |
| | CONSILIU |
| 2013/C 179E/01 | Poziția (UE) nr. 6/2013 în primă lectură a Consiliului în vederea adoptării unei directive a Parlamentului European și a Consiliului de stabilire a standardelor pentru primirea solicitanților de protecție internațională (reformare)Adoptată de Consiliu la 6 iunie 2013 | 1 |
| 2013/C 179E/02 | Poziția (UE) nr. 7/2013 în primă lectură a Consiliului în vederea adoptării unei directive a Parlamentului European și a Consiliului privind procedurile comune de acordare și retragere a protecției internaționale (reformare)Adoptată de Consiliu la 6 iunie 2013 | 27 |

Informarea nr.

Cuprins

Pagina

III   Acte pregătitoare

CONSILIU

2013/C 179E/01

Poziția (UE) nr. 6/2013 în primă lectură a Consiliului în vederea adoptării unei directive a Parlamentului European și a Consiliului de stabilire a standardelor pentru primirea solicitanților de protecție internațională (reformare)Adoptată de Consiliu la 6 iunie 2013

1

2013/C 179E/02

Poziția (UE) nr. 7/2013 în primă lectură a Consiliului în vederea adoptării unei directive a Parlamentului European și a Consiliului privind procedurile comune de acordare și retragere a protecției internaționale (reformare)Adoptată de Consiliu la 6 iunie 2013

27

| RO | |
| --- | --- |

RO

---

III Acte pregătitoare

CONSILIU

| 25.6.2013 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | CE 179/1 |
| --- | --- | --- | --- |

25.6.2013

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

CE 179/1

---

POZIȚIA (UE) NR. 6/2013 ÎN PRIMĂ LECTURĂ A CONSILIULUI

în vederea adoptării unei directive a Parlamentului European și a Consiliului de stabilire a standardelor pentru primirea solicitanților de protecție internațională (reformare)

Adoptată de Consiliu la 6 iunie 2013

2013/C 179 E/01

PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 78 alineatul (2) litera (f),

având în vedere propunerea Comisiei Europene,

având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (1),

având în vedere avizul Comitetului Regiunilor (2),

hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (3),

întrucât:

| (1) | Sunt necesare mai multe schimbări de fond ale Directivei 2003/9/CE a Consiliului din 27 ianuarie 2003 de stabilire a standardelor minime pentru primirea solicitanților de azil în statele membre (4). Din motive de claritate, trebuie să se procedeze la reformarea directivei menționate. |
| --- | --- |

(1)

Sunt necesare mai multe schimbări de fond ale Directivei 2003/9/CE a Consiliului din 27 ianuarie 2003 de stabilire a standardelor minime pentru primirea solicitanților de azil în statele membre (4). Din motive de claritate, trebuie să se procedeze la reformarea directivei menționate.

| (2) | O politică comună în domeniul azilului, cuprinzând un sistem european comun de azil, este un element constitutiv al obiectivului Uniunii Europene de stabilire progresivă a unui spațiu de libertate, securitate și justiție deschis celor care, forțați de împrejurări, caută în mod legitim protecție în Uniune. O astfel de politică ar trebui să fie guvernată de principiul solidarității și al distribuirii echitabile a răspunderii între statele membre, inclusiv pe plan financiar. |
| --- | --- |

(2)

O politică comună în domeniul azilului, cuprinzând un sistem european comun de azil, este un element constitutiv al obiectivului Uniunii Europene de stabilire progresivă a unui spațiu de libertate, securitate și justiție deschis celor care, forțați de împrejurări, caută în mod legitim protecție în Uniune. O astfel de politică ar trebui să fie guvernată de principiul solidarității și al distribuirii echitabile a răspunderii între statele membre, inclusiv pe plan financiar.

| (3) | La reuniunea sa specială de la Tampere din 15 și 16 octombrie 1999, Consiliul European a convenit să acționeze pentru instituirea unui sistem european comun de azil, bazat pe aplicarea integrală și globală a Convenției de la Geneva privind statutul refugiaților din 28 iulie 1951, astfel cum a fost modificată prin Protocolul de la New York din 31 ianuarie 1967 (denumită în continuare „Convenția de la Geneva”), afirmând astfel principiul nereturnării. Prima fază a sistemului european comun de azil a fost realizată prin adoptarea instrumentelor juridice relevante, inclusiv a Directivei 2003/9/CE, prevăzute în tratate. |
| --- | --- |

(3)

La reuniunea sa specială de la Tampere din 15 și 16 octombrie 1999, Consiliul European a convenit să acționeze pentru instituirea unui sistem european comun de azil, bazat pe aplicarea integrală și globală a Convenției de la Geneva privind statutul refugiaților din 28 iulie 1951, astfel cum a fost modificată prin Protocolul de la New York din 31 ianuarie 1967 (denumită în continuare „Convenția de la Geneva”), afirmând astfel principiul nereturnării. Prima fază a sistemului european comun de azil a fost realizată prin adoptarea instrumentelor juridice relevante, inclusiv a Directivei 2003/9/CE, prevăzute în tratate.

| (4) | Cu ocazia reuniunii sale din 4 noiembrie 2004, Consiliul European a adoptat Programul de la Haga, stabilind astfel obiectivele care trebuiau realizate în domeniul libertății, securității și justiției în perioada 2005-2010. În acest sens, Programul de la Haga a invitat Comisia Europeană să încheie evaluarea instrumentelor din prima fază și să înainteze Parlamentului European și Consiliului instrumentele și măsurile aferente celei de a doua faze. |
| --- | --- |

(4)

Cu ocazia reuniunii sale din 4 noiembrie 2004, Consiliul European a adoptat Programul de la Haga, stabilind astfel obiectivele care trebuiau realizate în domeniul libertății, securității și justiției în perioada 2005-2010. În acest sens, Programul de la Haga a invitat Comisia Europeană să încheie evaluarea instrumentelor din prima fază și să înainteze Parlamentului European și Consiliului instrumentele și măsurile aferente celei de a doua faze.

| (5) | În cadrul reuniunii din 10-11 decembrie 2009, Consiliul European a adoptat Programul de la Stockholm care reiterează angajarea la obiectivul de a institui, până în 2012, un spațiu comun de protecție și solidaritate, bazat pe o procedură de azil comună și pe un statut uniform pentru cei care beneficiază de protecție internațională, în temeiul unor standarde de protecție înalte și al unor proceduri echitabile și eficiente. Programul de la Stockholm prevede, de asemenea, faptul că este esențial ca persoanele, indiferent de statul membru în care este depusă cererea de protecție internațională, să beneficieze de un tratament echivalent în ceea ce privește condițiile de primire. |
| --- | --- |

(5)

În cadrul reuniunii din 10-11 decembrie 2009, Consiliul European a adoptat Programul de la Stockholm care reiterează angajarea la obiectivul de a institui, până în 2012, un spațiu comun de protecție și solidaritate, bazat pe o procedură de azil comună și pe un statut uniform pentru cei care beneficiază de protecție internațională, în temeiul unor standarde de protecție înalte și al unor proceduri echitabile și eficiente. Programul de la Stockholm prevede, de asemenea, faptul că este esențial ca persoanele, indiferent de statul membru în care este depusă cererea de protecție internațională, să beneficieze de un tratament echivalent în ceea ce privește condițiile de primire.

| (6) | Resursele Fondului european pentru refugiați și ale Biroului European de Sprijin pentru Azil ar trebui mobilizate pentru a se acorda sprijinul corespunzător statelor membre în eforturile lor de punere în aplicare a standardelor stabilite în cea de a doua fază a sistemului european comun de azil, în special acelor state membre al căror sistem național de azil este supus unor presiuni deosebite și disproporționate, cauzate în special de situația lor geografică sau demografică. |
| --- | --- |

(6)

Resursele Fondului european pentru refugiați și ale Biroului European de Sprijin pentru Azil ar trebui mobilizate pentru a se acorda sprijinul corespunzător statelor membre în eforturile lor de punere în aplicare a standardelor stabilite în cea de a doua fază a sistemului european comun de azil, în special acelor state membre al căror sistem național de azil este supus unor presiuni deosebite și disproporționate, cauzate în special de situația lor geografică sau demografică.

| (7) | În lumina rezultatelor evaluărilor efectuate cu privire la punerea în aplicare a instrumentelor din prima fază, este oportună, în acest stadiu, confirmarea principiilor care stau la baza Directivei 2003/9/CE în vederea asigurării unor condiții de primire îmbunătățite pentru solicitanții de protecție internațională (denumiți în continuare „solicitanți”). |
| --- | --- |

(7)

În lumina rezultatelor evaluărilor efectuate cu privire la punerea în aplicare a instrumentelor din prima fază, este oportună, în acest stadiu, confirmarea principiilor care stau la baza Directivei 2003/9/CE în vederea asigurării unor condiții de primire îmbunătățite pentru solicitanții de protecție internațională (denumiți în continuare „solicitanți”).

| (8) | Pentru a asigura tratamentul egal al solicitanților în întreaga Uniune, prezenta directivă ar trebui să se aplice în decursul tuturor fazelor și tipurilor de proceduri ale cererilor de protecție internațională, în toate centrele de cazare a solicitanților, atât timp cât acestora li se permite să rămână pe teritoriul statelor membre în calitate de solicitanți. |
| --- | --- |

(8)

Pentru a asigura tratamentul egal al solicitanților în întreaga Uniune, prezenta directivă ar trebui să se aplice în decursul tuturor fazelor și tipurilor de proceduri ale cererilor de protecție internațională, în toate centrele de cazare a solicitanților, atât timp cât acestora li se permite să rămână pe teritoriul statelor membre în calitate de solicitanți.

| (9) | În aplicarea prezentei directive, statele membre ar trebui să depună eforturi pentru a asigura deplina conformitate cu principiile apărării interesului superior al copilului și unității familiei, în conformitate cu dispozițiile Cartei drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, ale Convenției Organizației Națiunilor Unite privind drepturile copilului din 1989 și respectiv ale Convenției europene pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale. |
| --- | --- |

(9)

În aplicarea prezentei directive, statele membre ar trebui să depună eforturi pentru a asigura deplina conformitate cu principiile apărării interesului superior al copilului și unității familiei, în conformitate cu dispozițiile Cartei drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, ale Convenției Organizației Națiunilor Unite privind drepturile copilului din 1989 și respectiv ale Convenției europene pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale.

| (10) | În ceea ce privește tratamentul persoanelor care intră în domeniul de aplicare al prezentei directive, statele membre trebuie să respecte anumite obligații care le revin în temeiul instrumentelor de drept internațional la care sunt părți. |
| --- | --- |

(10)

În ceea ce privește tratamentul persoanelor care intră în domeniul de aplicare al prezentei directive, statele membre trebuie să respecte anumite obligații care le revin în temeiul instrumentelor de drept internațional la care sunt părți.

| (11) | Este necesară adoptarea unor standarde pentru primirea solicitanților care să fie suficiente pentru a le garanta un nivel de trai demn și condiții de viață comparabile în toate statele membre. |
| --- | --- |

(11)

Este necesară adoptarea unor standarde pentru primirea solicitanților care să fie suficiente pentru a le garanta un nivel de trai demn și condiții de viață comparabile în toate statele membre.

| (12) | Armonizarea condițiilor de primire a solicitanților ar trebui să contribuie la limitarea mișcărilor secundare ale solicitanților, influențate de diversitatea condițiilor de primire. |
| --- | --- |

(12)

Armonizarea condițiilor de primire a solicitanților ar trebui să contribuie la limitarea mișcărilor secundare ale solicitanților, influențate de diversitatea condițiilor de primire.

| (13) | În vederea asigurării unui tratament egal între toți solicitanții de protecție internațională și a garantării coerenței cu acquis-ul actual al Uniunii în domeniul azilului, în special cu Directiva 2011/95/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 decembrie 2011 privind standardele referitoare la condițiile pe care trebuie să le îndeplinească resortisanții țărilor terțe sau apatrizii pentru a putea beneficia de protecție internațională, la un statut uniform pentru refugiați sau pentru persoanele eligibile pentru obținerea de protecție subsidiară și la conținutul protecției acordate (5), este necesară extinderea domeniului de aplicare al prezentei directive în scopul includerii persoanelor care solicită protecție subsidiară. |
| --- | --- |

(13)

În vederea asigurării unui tratament egal între toți solicitanții de protecție internațională și a garantării coerenței cu acquis-ul actual al Uniunii în domeniul azilului, în special cu Directiva 2011/95/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 decembrie 2011 privind standardele referitoare la condițiile pe care trebuie să le îndeplinească resortisanții țărilor terțe sau apatrizii pentru a putea beneficia de protecție internațională, la un statut uniform pentru refugiați sau pentru persoanele eligibile pentru obținerea de protecție subsidiară și la conținutul protecției acordate (5), este necesară extinderea domeniului de aplicare al prezentei directive în scopul includerii persoanelor care solicită protecție subsidiară.

| (14) | Primirea persoanelor cu nevoi speciale de primire ar trebui să fie o preocupare majoră a autorităților naționale pentru a asigura faptul că o astfel de primire este concepută special pentru a putea răspunde nevoilor speciale ale acestora în materie de primire. |
| --- | --- |

(14)

Primirea persoanelor cu nevoi speciale de primire ar trebui să fie o preocupare majoră a autorităților naționale pentru a asigura faptul că o astfel de primire este concepută special pentru a putea răspunde nevoilor speciale ale acestora în materie de primire.

| (15) | Măsura plasării în detenție a solicitanților ar trebui aplicată în conformitate cu principiul fundamental conform căruia o persoană nu ar trebui să fie supusă unei măsuri de detenție pentru unicul motiv că solicită protecție internațională, în special în conformitate cu obligațiile juridice internaționale ale statelor membre și cu articolul 31 din Convenția de la Geneva. Solicitanții pot fi plasați în detenție numai în condiții excepționale, foarte clar definite, prevăzute de prezenta directivă și respectând principiului necesității și proporționalității cu privire atât la modalitatea, cât și la scopul unei astfel de detenții. Un solicitant aflat în detenție ar trebui să aibă acces efectiv la garanțiile procedurale necesare, precum introducerea unei căi de atac în fața unei autorități judiciare naționale. |
| --- | --- |

(15)

Măsura plasării în detenție a solicitanților ar trebui aplicată în conformitate cu principiul fundamental conform căruia o persoană nu ar trebui să fie supusă unei măsuri de detenție pentru unicul motiv că solicită protecție internațională, în special în conformitate cu obligațiile juridice internaționale ale statelor membre și cu articolul 31 din Convenția de la Geneva. Solicitanții pot fi plasați în detenție numai în condiții excepționale, foarte clar definite, prevăzute de prezenta directivă și respectând principiului necesității și proporționalității cu privire atât la modalitatea, cât și la scopul unei astfel de detenții. Un solicitant aflat în detenție ar trebui să aibă acces efectiv la garanțiile procedurale necesare, precum introducerea unei căi de atac în fața unei autorități judiciare naționale.

| (16) | În ceea ce privește procedurile administrative referitoare la motivele de detenție, noțiunea de „atenție cuvenită” impune statelor membre, ca o condiție minimă, să facă pași concreți și semnificativi pentru a se asigura că timpul necesar pentru verificarea motivelor de detenție este cât mai scurt posibil, precum și că există o perspectivă reală pentru ca o astfel de verificare să fie realizată cu succes în cel mai scurt interval de timp. Detenția nu depășește timpul care este necesar în mod rezonabil pentru finalizarea procedurilor respective. |
| --- | --- |

(16)

În ceea ce privește procedurile administrative referitoare la motivele de detenție, noțiunea de „atenție cuvenită” impune statelor membre, ca o condiție minimă, să facă pași concreți și semnificativi pentru a se asigura că timpul necesar pentru verificarea motivelor de detenție este cât mai scurt posibil, precum și că există o perspectivă reală pentru ca o astfel de verificare să fie realizată cu succes în cel mai scurt interval de timp. Detenția nu depășește timpul care este necesar în mod rezonabil pentru finalizarea procedurilor respective.

| (17) | Motivele pentru detenție prevăzute în prezenta directivă nu aduc atingere altor motive de detenție, inclusiv motivelor de detenție din cadrul procedurilor penale, care sunt aplicabile în temeiul dreptului intern și care nu sunt legate de cererea pentru protecție internațională a unui resortisant al unei țări terțe sau a unui apatrid. |
| --- | --- |

(17)

Motivele pentru detenție prevăzute în prezenta directivă nu aduc atingere altor motive de detenție, inclusiv motivelor de detenție din cadrul procedurilor penale, care sunt aplicabile în temeiul dreptului intern și care nu sunt legate de cererea pentru protecție internațională a unui resortisant al unei țări terțe sau a unui apatrid.

| (18) | Solicitanții care se află în detenție ar trebui să primească un tratament care să respecte pe deplin demnitatea umană și primirea acestora ar trebui să fie concepută special pentru a răspunde nevoilor acestora în situația respectivă. În special, statele membre ar trebui să asigure aplicarea articolului 37 din Convenția Organizației Națiunilor Unite din 1989 privind drepturile copilului. |
| --- | --- |

(18)

Solicitanții care se află în detenție ar trebui să primească un tratament care să respecte pe deplin demnitatea umană și primirea acestora ar trebui să fie concepută special pentru a răspunde nevoilor acestora în situația respectivă. În special, statele membre ar trebui să asigure aplicarea articolului 37 din Convenția Organizației Națiunilor Unite din 1989 privind drepturile copilului.

| (19) | Pot exista cazuri în care nu este posibil, în practică, să se asigure imediat anumite garanții în materie de primire în detenție, de exemplu din cauza amplasamentului geografic sau a structurii specifice a centrului de detenție. Cu toate acestea, orice derogare de la garanțiile respective ar trebui să aibă un caracter temporar și ar trebui să se aplice numai în circumstanțele cuprinse în prezenta directivă. Derogările ar trebui să se aplice numai în circumstanțe excepționale și să fie justificate în mod corespunzător, ținând seama de circumstanțele fiecărui caz în parte, inclusiv de nivelul de gravitate al derogării aplicate, durata acesteia și impactul acesteia asupra solicitantului. |
| --- | --- |

(19)

Pot exista cazuri în care nu este posibil, în practică, să se asigure imediat anumite garanții în materie de primire în detenție, de exemplu din cauza amplasamentului geografic sau a structurii specifice a centrului de detenție. Cu toate acestea, orice derogare de la garanțiile respective ar trebui să aibă un caracter temporar și ar trebui să se aplice numai în circumstanțele cuprinse în prezenta directivă. Derogările ar trebui să se aplice numai în circumstanțe excepționale și să fie justificate în mod corespunzător, ținând seama de circumstanțele fiecărui caz în parte, inclusiv de nivelul de gravitate al derogării aplicate, durata acesteia și impactul acesteia asupra solicitantului.

| (20) | În vederea unei mai bune asigurări a integrității fizice și psihologice a solicitanților, detenția ar trebui să fie o ultimă soluție și poate fi aplicată numai după ce au fost examinate în mod corespunzător toate măsurile neprivative de libertate alternative detenției,. Orice măsură alternativă detenției trebuie să respecte drepturile fundamentale ale omului ale solicitanților. |
| --- | --- |

(20)

În vederea unei mai bune asigurări a integrității fizice și psihologice a solicitanților, detenția ar trebui să fie o ultimă soluție și poate fi aplicată numai după ce au fost examinate în mod corespunzător toate măsurile neprivative de libertate alternative detenției,. Orice măsură alternativă detenției trebuie să respecte drepturile fundamentale ale omului ale solicitanților.

| (21) | Pentru a asigura respectarea garanțiilor de procedură care constau în posibilitatea de a contacta organizații sau grupuri de persoane care acordă asistență juridică, este necesară furnizarea informațiilor privind organizațiile și grupurile de persoane respective. |
| --- | --- |

(21)

Pentru a asigura respectarea garanțiilor de procedură care constau în posibilitatea de a contacta organizații sau grupuri de persoane care acordă asistență juridică, este necesară furnizarea informațiilor privind organizațiile și grupurile de persoane respective.

| (22) | Atunci când iau decizii cu privire la condițiile de cazare, statele membre ar trebui să țină seama în mod corespunzător de interesul superior al copilului, precum și de situațiile speciale ale oricărui solicitant care depinde de membrii familiei sau de alte rude apropiate, cum ar fi frații/surorile minori/minore necăsătoriți/necăsătorite, care sunt prezenți/prezente deja în statul membru. |
| --- | --- |

(22)

Atunci când iau decizii cu privire la condițiile de cazare, statele membre ar trebui să țină seama în mod corespunzător de interesul superior al copilului, precum și de situațiile speciale ale oricărui solicitant care depinde de membrii familiei sau de alte rude apropiate, cum ar fi frații/surorile minori/minore necăsătoriți/necăsătorite, care sunt prezenți/prezente deja în statul membru.

| (23) | Pentru a promova autonomia solicitanților și a limita discrepanțele mari între statele membre, este esențial să se stabilească norme clare privind accesul solicitanților la piața muncii. |
| --- | --- |

(23)

Pentru a promova autonomia solicitanților și a limita discrepanțele mari între statele membre, este esențial să se stabilească norme clare privind accesul solicitanților la piața muncii.

| (24) | Pentru a asigura că sprijinul material acordat solicitanților respectă principiile prevăzute în prezenta directivă, este necesar ca statele membre să stabilească nivelul unui astfel de sprijin pe baza unor referințe relevante. Aceasta nu înseamnă că suma acordată ar trebui să fie aceeași ca pentru resortisanți. Statele membre pot aplica un tratament mai puțin favorabil solicitanților față de resortisanți, după cum se specifică în prezenta directivă. |
| --- | --- |

(24)

Pentru a asigura că sprijinul material acordat solicitanților respectă principiile prevăzute în prezenta directivă, este necesar ca statele membre să stabilească nivelul unui astfel de sprijin pe baza unor referințe relevante. Aceasta nu înseamnă că suma acordată ar trebui să fie aceeași ca pentru resortisanți. Statele membre pot aplica un tratament mai puțin favorabil solicitanților față de resortisanți, după cum se specifică în prezenta directivă.

| (25) | Este necesară limitarea posibilităților de abuz al sistemului de primire prin specificarea circumstanțelor în care condițiile de primire materială pentru solicitanți pot fi limitate sau retrase, garantând în același timp un nivel de trai demn pentru toți solicitanții. |
| --- | --- |

(25)

Este necesară limitarea posibilităților de abuz al sistemului de primire prin specificarea circumstanțelor în care condițiile de primire materială pentru solicitanți pot fi limitate sau retrase, garantând în același timp un nivel de trai demn pentru toți solicitanții.

| (26) | Ar trebui să fie asigurate eficiența sistemelor de primire naționale și cooperarea dintre statele membre în ceea ce privește primirea solicitanților. |
| --- | --- |

(26)

Ar trebui să fie asigurate eficiența sistemelor de primire naționale și cooperarea dintre statele membre în ceea ce privește primirea solicitanților.

| (27) | Ar trebui să fie încurajată coordonarea adecvată între autoritățile competente cu privire la primirea solicitanților și, prin urmare, ar trebui să fie favorizate relațiile armonioase între comunitățile locale și centrele de cazare. |
| --- | --- |

(27)

Ar trebui să fie încurajată coordonarea adecvată între autoritățile competente cu privire la primirea solicitanților și, prin urmare, ar trebui să fie favorizate relațiile armonioase între comunitățile locale și centrele de cazare.

| (28) | Statele membre ar trebui să poată prevedea sau menține dispoziții mai favorabile pentru resortisanții țărilor terțe și pentru apatrizii care solicită unui stat membru protecție internațională. |
| --- | --- |

(28)

Statele membre ar trebui să poată prevedea sau menține dispoziții mai favorabile pentru resortisanții țărilor terțe și pentru apatrizii care solicită unui stat membru protecție internațională.

| (29) | În acest sens, statele membre sunt invitate să aplice dispozițiile prezentei directive procedurilor de examinare a solicitărilor altor forme de protecție decât cea prevăzută în Directiva 2011/95/UE. |
| --- | --- |

(29)

În acest sens, statele membre sunt invitate să aplice dispozițiile prezentei directive procedurilor de examinare a solicitărilor altor forme de protecție decât cea prevăzută în Directiva 2011/95/UE.

| (30) | Punerea în aplicare a prezentei directive ar trebui evaluată periodic. |
| --- | --- |

(30)

Punerea în aplicare a prezentei directive ar trebui evaluată periodic.

| (31) | Întrucât obiectivul prezentei directive, și anume stabilirea unor standarde pentru primirea solicitanților în statele membre, nu poate fi suficient îndeplinit de statele membre și, prin urmare, datorită dimensiunilor sau efectelor prezentei directive, poate fi mai bine realizat la nivelul Uniunii, Uniunea poate adopta măsuri, în conformitate cu principiul subsidiarității menționat la articolul 5 al Tratatului privind Uniunea Europeană (TUE). În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este enunțat la articolul menționat, prezenta directivă nu depășește ceea ce este necesar pentru îndeplinirea acestui obiectiv. |
| --- | --- |

(31)

Întrucât obiectivul prezentei directive, și anume stabilirea unor standarde pentru primirea solicitanților în statele membre, nu poate fi suficient îndeplinit de statele membre și, prin urmare, datorită dimensiunilor sau efectelor prezentei directive, poate fi mai bine realizat la nivelul Uniunii, Uniunea poate adopta măsuri, în conformitate cu principiul subsidiarității menționat la articolul 5 al Tratatului privind Uniunea Europeană (TUE). În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este enunțat la articolul menționat, prezenta directivă nu depășește ceea ce este necesar pentru îndeplinirea acestui obiectiv.

| (32) | În conformitate cu Declarația politică comună a statelor membre și a Comisiei privind documentele explicative, din 28 septembrie 2011 (6), statele membre s-au angajat să anexeze, în cazuri justificate, la notificarea măsurilor lor de transpunere, unul sau mai multe documente care explică relația dintre componentele unei directive și părțile corespondente din instrumentele naționale de transpunere. În ceea ce privește prezenta directivă, organul legislativ consideră că transmiterea unor astfel de documente este justificată. |
| --- | --- |

(32)

În conformitate cu Declarația politică comună a statelor membre și a Comisiei privind documentele explicative, din 28 septembrie 2011 (6), statele membre s-au angajat să anexeze, în cazuri justificate, la notificarea măsurilor lor de transpunere, unul sau mai multe documente care explică relația dintre componentele unei directive și părțile corespondente din instrumentele naționale de transpunere. În ceea ce privește prezenta directivă, organul legislativ consideră că transmiterea unor astfel de documente este justificată.

| (33) | În conformitate cu articolele 1 și 2 și cu articolul 4a alineatul (1) din Protocolul nr. 21 privind poziția Regatului Unit și a Irlandei cu privire la spațiul de liberate, securitate și justiție, anexat la TUE și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE), și fără a aduce atingere articolului 4 din protocolul respectiv, Regatul Unit și Irlanda nu participă la adoptarea prezentei directive, nu are obligații în temeiul acesteia și nu face obiectul aplicării sale. |
| --- | --- |

(33)

În conformitate cu articolele 1 și 2 și cu articolul 4a alineatul (1) din Protocolul nr. 21 privind poziția Regatului Unit și a Irlandei cu privire la spațiul de liberate, securitate și justiție, anexat la TUE și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE), și fără a aduce atingere articolului 4 din protocolul respectiv, Regatul Unit și Irlanda nu participă la adoptarea prezentei directive, nu are obligații în temeiul acesteia și nu face obiectul aplicării sale.

| (34) | În conformitate cu articolele 1 și 2 ale Protocolului nr. 22 privind poziția Danemarcei, anexat la TUE și la TFUE, Danemarca nu participă la adoptarea prezentei directive, nu are obligații în temeiul acesteia și nu face obiectul aplicării sale. |
| --- | --- |

(34)

În conformitate cu articolele 1 și 2 ale Protocolului nr. 22 privind poziția Danemarcei, anexat la TUE și la TFUE, Danemarca nu participă la adoptarea prezentei directive, nu are obligații în temeiul acesteia și nu face obiectul aplicării sale.

| (35) | Prezenta directivă respectă drepturile fundamentale și principiile recunoscute în special de Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene. Prezenta directivă urmărește, în special, garantarea respectării depline a demnității umane și promovarea aplicării articolelor 1, 4, 6, 7, 18, 21, 24 și 47 din Cartă și trebuie să fie pusă în aplicare în mod corespunzător. |
| --- | --- |

(35)

Prezenta directivă respectă drepturile fundamentale și principiile recunoscute în special de Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene. Prezenta directivă urmărește, în special, garantarea respectării depline a demnității umane și promovarea aplicării articolelor 1, 4, 6, 7, 18, 21, 24 și 47 din Cartă și trebuie să fie pusă în aplicare în mod corespunzător.

| (36) | Obligația de a transpune prezenta directivă în dreptul intern ar trebui să se limiteze la dispozițiile care reprezintă o modificare de fond în raport cu Directiva 2003/9/CE. Obligația de a transpune dispozițiile neschimbate rezultă din directiva menționată. |
| --- | --- |

(36)

Obligația de a transpune prezenta directivă în dreptul intern ar trebui să se limiteze la dispozițiile care reprezintă o modificare de fond în raport cu Directiva 2003/9/CE. Obligația de a transpune dispozițiile neschimbate rezultă din directiva menționată.

| (37) | Prezenta directivă nu ar trebui să aducă atingere obligațiilor statelor membre privind termenul de transpunere în dreptul intern a directivei 2003/9/CE menționat în anexa II partea B, |
| --- | --- |

(37)

Prezenta directivă nu ar trebui să aducă atingere obligațiilor statelor membre privind termenul de transpunere în dreptul intern a directivei 2003/9/CE menționat în anexa II partea B,

ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:

CAPITOLUL I

OBIECTIV, DEFINIȚII ȘI DOMENIU DE APLICARE

Articolul 1

Obiectiv

Prezenta directivă are ca obiectiv stabilirea unor standarde pentru primirea solicitanților de protecție internațională (denumiți în continuare „solicitanți”) în statele membre.

Articolul 2

Definiții

În sensul prezentei directive:

| (a) | „cerere de protecție internațională” înseamnă o cerere de protecție internațională, astfel cum este definită la articolul 2 litera (h) din Directiva 2011/95/UE; |
| --- | --- |

(a)

„cerere de protecție internațională” înseamnă o cerere de protecție internațională, astfel cum este definită la articolul 2 litera (h) din Directiva 2011/95/UE;

| (b) | „solicitant” înseamnă un resortisant al unei țări terțe sau un apatrid care a făcut o cerere de protecție internațională, cu privire la care nu s-a pronunțat încă o hotărâre definitivă; |
| --- | --- |

(b)

„solicitant” înseamnă un resortisant al unei țări terțe sau un apatrid care a făcut o cerere de protecție internațională, cu privire la care nu s-a pronunțat încă o hotărâre definitivă;

| (c) | „membrii familiei” înseamnă, în măsura în care familia era deja constituită în țara de origine, următorii membri ai familiei solicitantului, care sunt prezenți în același stat membru, în legătură cu cererea de protecție internațională:






  — | soțul/soția solicitantului sau partenerul(a) său(sa) necăsătorit(ă) cu care se află într-o relație stabilă, atunci când dreptul sau practica statului membru în cauză tratează cuplurile necăsătorite într-un mod comparabil cu cel al cuplurilor căsătorite, în temeiul dreptului său privind resortisanții țărilor terțe; |
| --- | --- | --- |

(c)

„membrii familiei” înseamnă, în măsura în care familia era deja constituită în țara de origine, următorii membri ai familiei solicitantului, care sunt prezenți în același stat membru, în legătură cu cererea de protecție internațională:

—

soțul/soția solicitantului sau partenerul(a) său(sa) necăsătorit(ă) cu care se află într-o relație stabilă, atunci când dreptul sau practica statului membru în cauză tratează cuplurile necăsătorite într-un mod comparabil cu cel al cuplurilor căsătorite, în temeiul dreptului său privind resortisanții țărilor terțe;

| — | copiii minori ai cuplurilor menționate la prima liniuță sau ai solicitantului, cu condiția să fie necăsătoriți, indiferent dacă sunt născuți din căsătorie, din afara căsătoriei sau dacă au fost adoptați, în conformitate cu legislația internă; |
| --- | --- |

—

copiii minori ai cuplurilor menționate la prima liniuță sau ai solicitantului, cu condiția să fie necăsătoriți, indiferent dacă sunt născuți din căsătorie, din afara căsătoriei sau dacă au fost adoptați, în conformitate cu legislația internă;

| — | tatăl, mama, sau alt adult răspunzător pentru solicitant în temeiul dreptului sau al practicii naționale din statul membru în cauză, în cazul în care solicitantul este minor și necăsătorit; |
| --- | --- |

—

tatăl, mama, sau alt adult răspunzător pentru solicitant în temeiul dreptului sau al practicii naționale din statul membru în cauză, în cazul în care solicitantul este minor și necăsătorit;

| (d) | „minor” înseamnă un resortisant al unei țări terțe sau un apatrid cu vârsta sub 18 ani; |
| --- | --- |

(d)

„minor” înseamnă un resortisant al unei țări terțe sau un apatrid cu vârsta sub 18 ani;

| (e) | „minor neînsoțit” înseamnă un minor, care sosește pe teritoriul statelor membre neînsoțit de un adult responsabil pentru acesta în temeiul dreptului sau al practicii statului membru în cauză, și cât timp nu este efectiv în întreținerea unei astfel de persoane; definiția include un minor care este lăsat neînsoțit după intrarea sa pe teritoriul statelor membre; |
| --- | --- |

(e)

„minor neînsoțit” înseamnă un minor, care sosește pe teritoriul statelor membre neînsoțit de un adult responsabil pentru acesta în temeiul dreptului sau al practicii statului membru în cauză, și cât timp nu este efectiv în întreținerea unei astfel de persoane; definiția include un minor care este lăsat neînsoțit după intrarea sa pe teritoriul statelor membre;

| (f) | „condiții de primire” înseamnă ansamblul măsurilor luate de statele membre în favoarea solicitanților, în conformitate cu prezenta directivă; |
| --- | --- |

(f)

„condiții de primire” înseamnă ansamblul măsurilor luate de statele membre în favoarea solicitanților, în conformitate cu prezenta directivă;

| (g) | „condiții materiale de primire” înseamnă condițiile de primire incluzând cazarea, hrana și îmbrăcămintea, furnizate în natură sau sub formă de alocații financiare sau tichete, ori printr-o combinație a acestor trei elemente, precum și o alocație zilnică; |
| --- | --- |

(g)

„condiții materiale de primire” înseamnă condițiile de primire incluzând cazarea, hrana și îmbrăcămintea, furnizate în natură sau sub formă de alocații financiare sau tichete, ori printr-o combinație a acestor trei elemente, precum și o alocație zilnică;

| (h) | „detenție” înseamnă orice măsură de izolare a unui solicitant de către un stat membru într-un loc determinat, în care solicitantul este lipsit de libertatea de circulație; |
| --- | --- |

(h)

„detenție” înseamnă orice măsură de izolare a unui solicitant de către un stat membru într-un loc determinat, în care solicitantul este lipsit de libertatea de circulație;

| (i) | „centru de cazare” înseamnă orice loc utilizat pentru cazarea colectivă a solicitanților; |
| --- | --- |

(i)

„centru de cazare” înseamnă orice loc utilizat pentru cazarea colectivă a solicitanților;

| (j) | „reprezentant” înseamnă o persoană sau o organizație numită de organele competente pentru a asista și a reprezenta un minor neînsoțit în procedurile prevăzute de prezenta directivă, în scopul de a asigura interesul superior al copilului și de a exercita, dacă este cazul, capacitatea juridică pentru minor. În cazul în care o organizație este numită în calitate de reprezentant, aceasta desemnează o persoană responsabilă de îndeplinirea sarcinilor de reprezentant în ceea ce privește minorul neînsoțit, în conformitate cu prezenta directivă; |
| --- | --- |

(j)

„reprezentant” înseamnă o persoană sau o organizație numită de organele competente pentru a asista și a reprezenta un minor neînsoțit în procedurile prevăzute de prezenta directivă, în scopul de a asigura interesul superior al copilului și de a exercita, dacă este cazul, capacitatea juridică pentru minor. În cazul în care o organizație este numită în calitate de reprezentant, aceasta desemnează o persoană responsabilă de îndeplinirea sarcinilor de reprezentant în ceea ce privește minorul neînsoțit, în conformitate cu prezenta directivă;

| (k) | „solicitant cu nevoi speciale de primire” înseamnă o persoană vulnerabilă, în conformitate cu articolul 21, care are nevoie de garanții speciale pentru a beneficia de drepturi și a-și îndeplini obligațiile în conformitate cu prezenta directivă. |
| --- | --- |

(k)

„solicitant cu nevoi speciale de primire” înseamnă o persoană vulnerabilă, în conformitate cu articolul 21, care are nevoie de garanții speciale pentru a beneficia de drepturi și a-și îndeplini obligațiile în conformitate cu prezenta directivă.

Articolul 3

Domeniul de aplicare

(1)   Prezenta directivă se aplică tuturor resortisanților țărilor terțe și apatrizilor care depun o cerere de de protecție internațională pe teritoriul unui stat membru, inclusiv la frontiera, în apele teritoriale sau în zonele de tranzit ale unui stat membru,cât timp aceștia sunt autorizați să rămână pe teritoriul respectiv în calitate de solicitanți, precum și membrilor familiilor acestora, în cazul în care sunt incluși în cererea de protecție internațională respectivă, în conformitate cu dreptul intern.

(2)   Prezenta directivă nu se aplică cererilor de azil diplomatic sau teritorial prezentate reprezentanțelor statelor membre.

(3)   Prezenta directivă nu este aplicabilă atunci când se aplică Directiva 2001/55/CE a Consiliului din 20 iulie 2001 privind standardele minime pentru acordarea protecției temporare, în cazul unui aflux masiv de persoane deplasate și măsurile de promovare a unui echilibru între eforturile statelor membre pentru primirea acestor persoane și suportarea consecințelor acestei primiri (7).

(4)   Statele membre pot decide să aplice prezenta directivă procedurilor de examinare a solicitărilor unor alte forme de protecție decât cea care decurge din Directiva 2011/95/UE.

Articolul 4

Dispoziții mai favorabile

Statele membre pot adopta sau menține dispoziții mai favorabile cu privire la condițiile de primire a solicitanților și a rudelor apropiate ale solicitantului care se află în același stat membru, atunci când depind de acesta sau din motive umanitare, în măsura în care dispozițiile respective sunt compatibile cu prezenta directivă.

CAPITOLUL II

DISPOZIȚII GENERALE PRIVIND CONDIȚIILE DE PRIMIRE

Articolul 5

Informarea

(1)   Statele membre informează solicitanții, într-un termen rezonabil, care să nu depășească cincisprezece zile de la data depunerii cererii de protecție internațională, cel puțin despre avantajele de care pot beneficia și despre obligațiile pe care trebuie să le respecte cu privire la condițiile de primire.

Statele membre se asigură că solicitanților le sunt furnizate informații despre organizațiile sau grupurile de persoane care acordă asistență juridică specifică și despre organizațiile care îi pot ajuta sau informa cu privire la condițiile de primire disponibile, inclusiv îngrijirile medicale.

(2)   Statele membre se asigură că informațiile prevăzute la alineatul (1) sunt furnizate în scris și într-o limbă pe care solicitanții o înțeleg sau se presupune în mod rezonabil că o înțeleg. După caz, informațiile respective pot fi furnizate și oral.

Articolul 6

Documente

(1)   Statele membre se asigură că solicitanții primesc, într-un termen de trei zile de la depunerea unei cereri de protecție internațională, un document emis pe numele lor, care să ateste statutul acestora de solicitant sau care să ateste că sunt autorizați să rămână pe teritoriul statului membru cât timp cererea lor este în așteptare sau în curs de examinare.

În cazul în care titularul nu este liber să circule pe întreg teritoriul sau pe o parte a teritoriului statelor membre, documentul atestă, de asemenea, acest lucru.

(2)   Statele membre pot exclude aplicarea prezentului articol atunci când solicitantul este în detenție și în timpul examinării unei cereri de protecție internațională prezentate la frontieră sau în cadrul unei proceduri de stabilire a dreptului solicitantului de azil de a intra pe teritoriul unui stat membru. În cazuri specifice, în timpul examinării cererii de protecție internațională, statele membre pot furniza solicitanților alte documente echivalente cu documentul menționat la alineatul (1).

(3)   Documentul menționat la alineatul (1) nu atestă neapărat identitatea solicitantului.

(4)   Statele membre adoptă măsurile necesare pentru a furniza solicitanților documentul menționat la alineatul (1), care trebuie să fie valid în toată perioada în care aceștia sunt autorizați să rămână pe teritoriul statului membru în cauză.

(5)   Statele membre pot furniza solicitanților un document de călătorie, atunci când aceștia trebuie să fie prezenți în alt stat din motive umanitare grave.

(6)   Statele membre nu impun solicitanților o documentație inutilă sau disproporționată sau o altă cerință administrativă înainte de a le acorda drepturile care le revin în temeiul prezentei directive, pentru unicul motiv că solicită protecție internațională.

Articolul 7

Șederea și libertatea de circulație

(1)   Solicitanții pot circula liber pe teritoriul statului membru gazdă sau în interiorul unei zone care le-a fost stabilită de acest stat membru. Zona stabilită nu aduce atingere sferei inalienabile a vieții private și oferă suficientă libertate de acțiune pentru a garanta accesul la toate avantajele prevăzute de prezenta directivă.

(2)   Statele membre pot stabili locul reședinței solicitantului, din motive de interes public sau de ordin public sau, după caz, în vederea examinării rapide și a monitorizării eficiente a cererii de protecție internațională a acestuia.

(3)   Statele membre pot prevedea că, pentru a beneficia de condițiile materiale ale primirii, solicitanții trebuie să-și aibă efectiv reședința într-un loc determinat, stabilit de statele membre. Deciziile respective, care pot fi cu caracter general, sunt adoptate de la caz la caz și se întemeiază pe dreptul intern.

(4)   Statele membre prevăd posibilitatea de a acorda solicitanților de azil o autorizație temporară de a părăsi locul de reședință prevăzut la alineatele (2) și (3) și/sau zona care le-a fost atribuită, prevăzută la alineatul (1). Deciziile se iau de la caz la caz, obiectiv și imparțial și sunt motivate în cazul în care sunt negative.

Solicitantul nu trebuie să ceară o autorizație pentru a se prezenta în fața autorităților și instanțelor, în cazul în care prezența sa este necesară.

(5)   Statele membre cer solicitanților de azil să le comunice autorităților competente adresa lor și să le notifice orice schimbare de adresă în cel mai scurt timp.

Articolul 8

Detenția

(1)   Statele membre nu plasează o persoană în detenție pentru unicul motiv că aceasta este un solicitant în conformitate cu Directiva .../.../UE a Parlamentului European și a Consiliului din ... privind privind procedurile comune de acordare și retragere a protecției internaționale (8)
   (9).

(2)   Atunci când se dovedește a fi necesar și pe baza analizei individuale a fiecărui caz în parte, statele membre pot plasa un solicitant în detenție, în cazul în care nu se pot aplica efectiv măsuri mai puțin coercitive.

(3)   Un solicitant poate fi plasat în detenție numai în următoarele situații:

| (a) | pentru a stabili sau verifica identitatea sau cetățenia acestuia; |
| --- | --- |

(a)

pentru a stabili sau verifica identitatea sau cetățenia acestuia;

| (b) | pentru a stabili elementele pe care se bazează solicitarea de protecție internațională, care nu ar putea fi obținute fără a se lua măsura detenției, în special în cazul în care există un risc de sustragere a solicitantului; |
| --- | --- |

(b)

pentru a stabili elementele pe care se bazează solicitarea de protecție internațională, care nu ar putea fi obținute fără a se lua măsura detenției, în special în cazul în care există un risc de sustragere a solicitantului;

| (c) | pentru a decide, în cadrul unei proceduri, asupra dreptului solicitantului de a intra pe teritoriu; |
| --- | --- |

(c)

pentru a decide, în cadrul unei proceduri, asupra dreptului solicitantului de a intra pe teritoriu;

| (d) | în cazul în care acesta este plasat în detenție, supus procedurii de returnare, în temeiul Directivei 2008/115/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 decembrie 2008 privind standardele și procedurile comune aplicabile în statele membre pentru returnarea resortisanților țărilor terțe aflați în situație de ședere ilegală (10), în vederea pregătirii returnării și/sau a desfășurării procesului de îndepărtare și în cazul în care statul membru respectiv poate demonstra, pe baza unor criterii obiective, inclusiv faptul că acesta a avut deja posibilitatea să aibă acces la procedura de azil, că există motive întemeiate să se creadă că acesta introduce solicitarea de protecție internațională numai pentru a întârzia sau a submina executarea deciziei de returnare; |
| --- | --- |

(d)

în cazul în care acesta este plasat în detenție, supus procedurii de returnare, în temeiul Directivei 2008/115/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 decembrie 2008 privind standardele și procedurile comune aplicabile în statele membre pentru returnarea resortisanților țărilor terțe aflați în situație de ședere ilegală (10), în vederea pregătirii returnării și/sau a desfășurării procesului de îndepărtare și în cazul în care statul membru respectiv poate demonstra, pe baza unor criterii obiective, inclusiv faptul că acesta a avut deja posibilitatea să aibă acces la procedura de azil, că există motive întemeiate să se creadă că acesta introduce solicitarea de protecție internațională numai pentru a întârzia sau a submina executarea deciziei de returnare;

| (e) | în cazul în care necesară din rațiuni de protejare a securitatății naționale sau a ordinii publice; |
| --- | --- |

(e)

în cazul în care necesară din rațiuni de protejare a securitatății naționale sau a ordinii publice;

| (f) | în conformitate cu articolul 28 din Regulamentul (UE) nr. .../... al Parlamentului European și al Consiliului din ... de stabilire a criteriilor și mecanismelor de determinare a statului membru responsabil de examinarea unei cereri de protecție internațională prezentate într-unul dintre statele membre de către un resortisant al unei țări terțe sau de către un apatrid (11)
   (12). |
| --- | --- |

(f)

în conformitate cu articolul 28 din Regulamentul (UE) nr. .../... al Parlamentului European și al Consiliului din ... de stabilire a criteriilor și mecanismelor de determinare a statului membru responsabil de examinarea unei cereri de protecție internațională prezentate într-unul dintre statele membre de către un resortisant al unei țări terțe sau de către un apatrid (11)
   (12).

Motivele de detenție se prevăd în dreptul intern.

(4)   Statele membre se asigură că normele referitoare la alternativele la măsura detenției, precum prezentarea cu regularitate în fața autorităților, depunerea unei garanții financiare sau obligația de a rămâne într-un loc determinat, sunt prevăzute în dreptul intern.

Articolul 9

Garanții pentru solicitanții aflați în detenție

(1)   Un solicitant se plasează în detenție pentru o perioadă cât mai scurtă posibil și este menținut în detenție numai atât timp cât sunt aplicabile motivele prevăzute la articolul 8 alineatul (3).

Procedurile administrative relevante în contextul motivelor de detenție prevăzute la articolul 8 alineatul (3) sunt executate cu atenția cuvenită. Întârzierile aferente procedurilor administrative care nu se pot imputa solicitantului nu pot justifica o continuare a detenției.

(2)   Măsura plasării în detenție a solicitanților se dispune în scris de către autoritățile judiciare sau administrative. Ordinul de plasare în detenție precizează motivele în fapt și în drept pe care se întemeiază.

(3)   În cazul în care detenția se dispune de către autoritățile administrative, statele membre asigură o cale de atac judiciară rapidă privind legalitatea plasării în detenție, care să fie desfășurată din oficiu și/sau la cererea solicitantului. În cazul desfășurării din oficiu, o astfel de cale de atac se soluționează cât mai repede posibil de la începutul detenției. În cazul desfășurării la cererea solicitantului, acesta se soluționează cât mai rapid posibil după lansarea procedurii relevante. În acest scop, statele membre definesc în dreptul intern termenul în care se desfășoară calea de atac judiciară din oficiu și/sau calea de atac judiciară la cererea solicitantului.

În cazul în care, în urma exercitării căii de atac judiciare, se hotărăște că plasarea în detenție este ilegală, solicitantul în cauză este eliberat imediat.

(4)   Solicitanților aflați în detenție li se comunică imediat în scris, într-o limbă pe care o înțeleg sau se presupune în mod rezonabil că o înțeleg, motivele detenției și procedurile prevăzute în dreptul intern pentru contestarea ordinului de detenție, precum și posibilitatea de a solicita asistență juridică și reprezentare gratuite.

(5)   Plasarea în detenție face obiectul unei revizuiri de către o autoritate judiciară, la intervale rezonabile de timp, din oficiu și/sau la cererea solicitantului în cauză, în special ori de câte ori durata acesteia este prelungită, când apar circumstanțe relevante sau noi informații care ar putea afecta legalitatea detenției.

(6)   În cazurile de revizuire judiciară a ordinului de plasare în detenție, prevăzute la alineatul (3) statele membre asigură accesul solicitanților la asistență juridică și reprezentare gratuite. Aceasta include, cel puțin, pregătirea documentelor procedurale necesare și participarea la audiere în fața autorităților judiciare în numele solicitantului.

Asistența juridică și reprezentarea gratuite se acordă de către persoane calificate corespunzător, asfel cum este admis sau permis în dreptul intern, ale căror interese nu intră în conflict sau nu ar putea eventual intra în conflict cu cele ale solicitanților.

(7)   De asemenea, statele membre pot prevedea acordarea de asistență juridică și reprezentare gratuite:

| (a) | numai acelor persoane care nu dispun de resurse suficiente; și/sau |
| --- | --- |

(a)

numai acelor persoane care nu dispun de resurse suficiente; și/sau

| (b) | numai prin serviciile acordate de către consilieri juridici sau alți consilieri special desemnați în dreptul intern pentru a acorda asistență solicitanților și pentru a-i reprezenta. |
| --- | --- |

(b)

numai prin serviciile acordate de către consilieri juridici sau alți consilieri special desemnați în dreptul intern pentru a acorda asistență solicitanților și pentru a-i reprezenta.

(8)   Statele membre pot, de asemenea:

| (a) | impune limite pecuniare și/sau termene pentru acordarea de asistență juridică și reprezentare gratuite, cu condiția ca acestea să nu restricționeze în mod arbitrar accesul la asistență juridică și reprezentare; |
| --- | --- |

(a)

impune limite pecuniare și/sau termene pentru acordarea de asistență juridică și reprezentare gratuite, cu condiția ca acestea să nu restricționeze în mod arbitrar accesul la asistență juridică și reprezentare;

| (b) | prevedea, în ceea ce privește onorariile și alte costuri, ca solicitanții de azil să nu beneficieze de un tratament mai favorabil decât tratamentul acordat în general resortisanților proprii în chestiuni referitoare la asistența juridică. |
| --- | --- |

(b)

prevedea, în ceea ce privește onorariile și alte costuri, ca solicitanții de azil să nu beneficieze de un tratament mai favorabil decât tratamentul acordat în general resortisanților proprii în chestiuni referitoare la asistența juridică.

(9)   Statele membre pot cere rambursarea integrală sau parțială a costrilor acordate în cazul și în momentul în care situația financiară a solicitantului se îmbunătățește considerabil sau în cazul în care hotărârea de acordare a acestor costuri a fost luată pe baza unor informații false furnizate de solicitant.

(10)   Procedurile de acces la asistența juridică și reprezentare se stabilesc în dreptul intern.

Articolul 10

Condițiile de detenție

(1)   Detenția solicitanților se efectuează, de regulă, în centre specializate de detenție. În situația în care un stat membru nu poate furniza cazare într-un centru specializat de detenție și este obligat să recurgă la cazarea în cadrul unui penitenciar, solicitantul aflat în detenție este separat de deținuții obișnuiți și se aplică condițiile de detenție prevăzute în prezenta directivă.

De regulă, solicitanții aflați în detenție sunt separați de alți resortisanți din țări terțe care nu au depus o cerere de protecție internațională.

În situația în care solicitanții aflați în detenție nu pot fi separați de alți resortisanți din țări terțe, statul membru respectiv asigură aplicarea condițiilor de detenție prevăzute în prezenta directivă.

(2)   Solicitanții aflați în detenție trebuie să aibă acces la spații deschise.

(3)   Statele membre asigură că reprezentanții Înaltului Comisariat al Națiunilor Unite pentru Refugiați (ICNUR) au posibilitatea să comunice cu solicitanții și să-i viziteze în condiții care respectă viața privată. Acest lucru se aplică, de asemenea, organizațiilor care activează în numele ICNUR pe teritoriul statului membru în cauză, în temeiul unui acord cu statul respectiv.

(4)   Statele membre se asigură că membrii familiei, consilierii juridici și reprezentanții organizațiilor neguvernamentale relevante recunoscute de statul membru respectiv au posibilitatea să comunice cu solicitanții și să-i viziteze în condiții care respectă viața privată. Pot fi impuse limitări ale accesului în centrul de detenție numai atunci când acestea reprezintă, în temeiul dreptului intern, o necesitate obiectivă din motive de securitate, ordine publică sau gestionare administrativă a centrului de detenție, cu condiția ca acestea să nu restrângă drastic sau să împiedice accesul.

(5)   Statele membre asigură faptul că solicitanților aflați în detenție le sunt comunicate în mod sistematic informații care explică normele aplicabile în centrul respectiv și care privesc drepturile și obligațiile acestora într-o limbă pe care o înțeleg sau se presupune, în mod rezonabil, că o înțeleg. În cazuri justificate în mod corespunzător și pentru o perioadă rezonabilă și cât mai scurtă posibil, statele membre pot deroga de la această obligație atunci când solicitantul se află în detenție într-un post de frontieră sau într-o zonă de tranzit. Această derogare nu se aplică în cazurile prevăzute la articolul 43 din Directiva .../.../UE (13).

Articolul 11

Detenția persoanelor vulnerabile și a solicitanților cu nevoi speciale de primire

(1)   Sănătatea, inclusiv sănătatea mintală, a solicitanților aflați în detenție care sunt persoane vulnerabile constituie o preocupare principală a autorităților naționale.

În cazul în care persoane vulnerabile sunt plasate în detenție, statele membre asigură că acestea sunt monitorizate în mod regulat și beneficiază de sprijinul corespunzător, ținând seama de situația lor individuală, inclusiv de starea lor de sănătate.

(2)   Minorii se plasează în detenție numai ca o măsură la care se recurge în ultimă instanță și după ce s-a stabilit că nu s-ar putea aplica efectiv măsuri alternative mai puțin coercitive. O astfel de plasare în detenție se aplică pe cea mai scurtă perioadă de timp și se depun toate eforturile pentru a-i elibera pe minorii aflați în detenție și a-i plasa în centre de cazare adecvate pentru minori.

Interesul superior al minorului, astfel cum este prevăzut la articolul 23 alineatul (2), prevalează.

În cazul în care minorii sunt plasați în detenție, aceștia au posibilitatea de a participa la activități de agrement, inclusiv la joacă și la activități recreative adaptate vârstei lor.

(3)   Minorii neînsoțiți sunt plasați în detenție numai în situații excepționale. Se depun toate eforturile pentru a-i elibera cât mai rapid posibil pe minorii neînsoțiți aflați în detenție.

Minorii neînsoțiți nu sunt niciodată plasați în detenție în penitenciar.

În măsura posibilului, minorilor neînsoțiți li se oferă cazare în instituții dotate cu personal și cu facilități care țin seama de nevoile unor persoane de vârsta lor.

În cazul detenției minorilor neînsoțiți, statele membre asigură că acestora li se oferă cazare separată de adulți.

(4)   Familiile aflate în detenție beneficiază de cazare separată, fiindu-le garantat un nivel adecvat de intimitate.

(5)   În cazul plasării în detenție a femeilor solicitante, statele membre se asigură că acestora li se oferă cazare separată de bărbații solicitanți, cu excepția cazurilor în care aceștia din urmă aparțin aceleiași familii și toate persoanele vizate și-au dat consimțământul.

De asemenea, se pot aplica excepții de la primul paragraf în ceea ce privește utilizarea spațiilor comune destinate activităților recreative sau sociale, inclusiv servirea meselor.

(6)   În cazuri justificate în mod corespunzător și pentru o perioadă rezonabilă și cât mai scurtă posibil, statele membre pot deroga de la alineatul (2) al treilea paragraf, alineatul (4) și alineatul (5) primul paragraf, atunci când solicitantul este plasat în detenție într-un punct de frontieră sau într-o zonă de tranzit, cu excepția cazurilor prevăzute la articolul 43 din Directiva .../.../UE (14).

Articolul 12

Familiile

Statele membre iau măsurile necesare pentru a menține, pe cât posibil, unitatea familiei care este prezentă pe teritoriul lor, în cazul în care solicitanții primisc locuință de la statul membru respectiv. Astfel de măsuri se pun în aplicare cu acordul solicitantului.

Articolul 13

Examene medicale

Statele membre pot impune solicitanților să se supună unui examen medical, din motive de sănătate publică.

Articolul 14

Școlarizarea și educația minorilor

(1)   Statele membre acordă copiilor minori ai solicitanților și solicitanților minori accesul la sistemul educațional, în condiții similare celor prevăzute pentru resortisanții săi proprii, cât timp nu se execută o măsură de expulzare a acestora sau a părinților lor. Educația poate fi furnizată în centrele de cazare.

Statele membre pot stipula că acest acces trebuie să fie limitat la sistemul educațional de stat.

Statele membre nu pot interzice accesul la studiile secundare, pentru singurul motiv că minorul a ajuns la vârsta majoratului.

(2)   Accesul la sistemul educațional nu poate fi amânat cu mai mult de trei luni de la data la care a fost prezentată cererea de protecție internațională de către minor sau în numele acestuia.

Minorii beneficiază de cursuri de pregătire, inclusiv de cursuri de limbă, atunci când acestea sunt necesare în vederea facilitării accesului și participării acestora în sistemul de educație, astfel cum este prevăzut la alineatul (1).

(3)   În cazul în care accesul la sistemul educațional prevăzut la alineatul (1) nu este posibil din cauza situației specifice a minorului, statul membru respectiv propune alte modalități de educație în conformitate cu legislația și practicile naționale.

Articolul 15

Ocuparea forței de muncă

(1)   Statele membre se asigură că solicitanții au acces la piața muncii în cel mult 9 luni de la data la care s-a depus cererea de protecție internațională dacă autoritatea competentă nu a luat o hotărâre în primă instanță și dacă întârzierea nu poate fi atribuită solicitantului.

(2)   Statele membre decid în ce condiții se acordă solicitantului accesul la piața muncii, în conformitate cu dreptul lor intern, asigurând în același timp accesul efectiv al solicitanților pe piața muncii.

Din motive legate de politicile privind piața forței de muncă, statele membre pot acorda prioritate cetățenilor Uniunii și resortisanților statelor părți la Acordul privind Spațiul Economic European, precum și resortisanților din țările terțe care au reședință legală.

(3)   Accesul la piața muncii nu poate fi refuzat în perioada exercitării căilor de atac, atunci când acțiunea împotriva unei decizii negative adoptate printr-o procedură normală are efect suspensiv, până la notificarea unei decizii de respingere a căii de atac.

Articolul 16

Formarea profesională

Statele membre pot autoriza accesul solicitanților la formarea profesională, indiferent dacă aceștia au sau nu acces la piața muncii.

Accesul la o formare profesională în legătură cu un contract de muncă depinde de posibilitatea solicitantului de a avea acces la piața muncii, în conformitate cu articolul 15.

Articolul 17

Normele generale privind condițiile materiale de primire și îngrijirile medicale

(1)   Statele membre se asigură că solicitanții de azil au acces la condițiile materiale de primire din momentul prezentării cererii lor de protecție internațională.

(2)   Statele membre asigură prin condițiile materiale de primire un nivel de trai pentru solicitanți, care garantează subzistența acestora și protejează sănătatea fizică și mintală a acestora.

Statele membre se asigură că nivelul de trai respectiv este garantat în cazul persoanelor vulnerabile, în conformitate cu articolul 21, precum și în cazul persoanelor aflate în detenție.

(3)   Statele membre pot subordona acordarea în totalitate sau parțială a condițiilor materiale de primire și a îngrijirilor medicale condiției ca solicitanții să nu dispună de mijloace suficiente pentru a avea un nivel de trai adecvat pentru sănătate și pentru asigurarea subzistenței acestora.

(4)   Statele membre pot pretinde solicitanților să suporte sau să contribuie la costul condițiilor materiale de primire și al îngrijirilor medicale prevăzute în prezenta directivă, în conformitate cu alineatul (3), în cazul în care aceștia au resurse suficiente, de exemplu, în cazul în care aceștia au muncit o perioadă rezonabilă.

În cazul în care se dovedește că un solicitant dispunea de resurse suficiente pentru a-și acoperi condițiile materiale de primire și îngrijirile medicale la data la care nevoile respective de bază i-au fost acoperite, statele membre îi pot cere rambursarea.

(5)   Atunci când statele membre oferă condițiile materiale de primire sub formă de alocații financiare sau de tichete, valoarea acestora se fixează pe baza nivelului (nivelurilor) stabilit(e) de statul membru în cauză fie prin lege, fie în practică, pentru a asigura un nivel de trai adecvat pentru resortisanți. În acest sens, statele membre pot aplica un tratament mai puțin favorabil solicitanților în comparație cu resortisanții, în special atunci când sprijinul material se acordă parțial în natură sau atunci când nivelul (nivelurile) respectiv(e), aplicat(e) resortisanților, are/au scopul de a garanta un nivel de trai mai bun decât cel prevăzut pentru solicitanți în temeiul prezentei directive.

Articolul 18

Modalitățile condițiilor materiale de primire

(1)   Atunci când cazarea se acordă în natură, aceasta trebuie să fie sub una din următoarele forme sau într-o combinație a acestora:

| (a) | localuri folosite pentru cazarea solicitanților pe durata examinării cererii de protecție internațională depuse la frontieră sau în zonele de tranzit; |
| --- | --- |

(a)

localuri folosite pentru cazarea solicitanților pe durata examinării cererii de protecție internațională depuse la frontieră sau în zonele de tranzit;

| (b) | centre de cazare oferind un nivel de trai adecvat; |
| --- | --- |

(b)

centre de cazare oferind un nivel de trai adecvat;

| (c) | case, apartamente, hoteluri private sau alte localuri adaptate pentru cazarea solicitanților. |
| --- | --- |

(c)

case, apartamente, hoteluri private sau alte localuri adaptate pentru cazarea solicitanților.

(2)   Fără a aduce atingere condițiilor specifice de detenție prevăzute la articolele 10 și 11, în legătură cu formele de cazare prevăzute la alineatul (1) literele (a), (b) și (c) de la prezentul articol, statele membre se asigură că:

| (a) | solicitanților li se garantează protecția vieții lor de familie; |
| --- | --- |

(a)

solicitanților li se garantează protecția vieții lor de familie;

| (b) | solicitanții au posibilitatea de a comunica cu rudele lor, cu consilierii juridici, cu reprezentanții ICNUR și cu organizații sau organisme naționale, internaționale și neguvernamentale relevante; |
| --- | --- |

(b)

solicitanții au posibilitatea de a comunica cu rudele lor, cu consilierii juridici, cu reprezentanții ICNUR și cu organizații sau organisme naționale, internaționale și neguvernamentale relevante;

| (c) | membrii familiei, consilierii juridici și reprezentanții ICNUR și ai organizațiilor neguvernamentale relevante care sunt recunoscute de statul membru în cauză au acces pentru a le acorda asistență solicitanților menționați. Nu se pot impune limite unui astfel de acces decât pentru motive de securitate a localurilor respective și a solicitanților. |
| --- | --- |

(c)

membrii familiei, consilierii juridici și reprezentanții ICNUR și ai organizațiilor neguvernamentale relevante care sunt recunoscute de statul membru în cauză au acces pentru a le acorda asistență solicitanților menționați. Nu se pot impune limite unui astfel de acces decât pentru motive de securitate a localurilor respective și a solicitanților.

(3)   Statele membre iau în considerare problemele specifice legate de sex și vârstă, precum și situația persoanelor vulnerabile, în ceea ce privește solicitanții din interiorul localurilor și centrelor de cazare prevăzute la alineatul (1) literele (a) și (b).

(4)   Statele membre iau măsurile corespunzătoare pentru a preveni agresiunile și violența de gen, inclusiv violența sexuală și hărțuirea în interiorul localurilor și centrelor de cazare prevăzute la alineatul (1) literele (a) și (b).

(5)   Statele membre se asigură, în măsura posibilului, că solicitanții adulți dependenți, cu nevoi speciale de primire, sunt cazați împreună cu rude adulte apropiate care sunt deja prezente în același stat membru și care răspund de aceștia, în conformitate cu dreptul sau cu practica statului membru în cauză.

(6)   Statele membre se asigură că solicitanții de azil nu sunt transferați de la un loc de cazare la altul decât atunci când este absolut necesar. Statele membre dau posibilitatea solicitanților de a-și informa consilierii juridici cu privire la transferul lor la o nouă adresă.

(7)   Persoanele care lucrează în centrele de cazare au o formare profesională corespunzătoare și au obligația de a respecta normele privind confidențialitatea prevăzute în dreptul intern în ceea ce privește informațiile la care au acces datorită muncii lor.

(8)   Statele membre pot implica solicitanții de azil în gestionarea resurselor materiale și a unor aspecte nemateriale ale vieții din centrul de cazare, prin intermediul unui comitet sau consiliu consultativ reprezentativ al persoanelor cazate în centrul respectiv.

(9)   În cazuri justificate în mod corespunzător, în ceea ce privește condițiile materiale de primire, statele membre pot stabili, cu titlu excepțional, și alte forme decât cele prevăzute în prezentul articol, pentru o perioadă rezonabilă, cât mai scurtă posibil, atunci când:

| (a) | este necesară o evaluare a nevoilor speciale ale solicitantului, în conformitate cu articolul 22; |
| --- | --- |

(a)

este necesară o evaluare a nevoilor speciale ale solicitantului, în conformitate cu articolul 22;

| (b) | capacitățile de cazare disponibile în mod obișnuit sunt temporar epuizate. |
| --- | --- |

(b)

capacitățile de cazare disponibile în mod obișnuit sunt temporar epuizate.

Astfel de condiții diferite satisfac, în oricare dintre cazuri, nevoile de bază.

Articolul 19

Îngrijirile medicale

(1)   Statele membre se asigură că solicitanții primesc îngrijirile medicale necesare, care includ, cel puțin, îngrijirile de urgență și tratamentul de bază al bolilor și al afecțiunilor mintale grave.

(2)   Statele membre acordă asistența medicală sau de alt tip necesară solicitanților cu nevoi speciale de primire, inclusiv îngrijirea corespunzătoare a sănătății mintale, dacă este cazul.

CAPITOLUL III

LIMITAREA SAU RETRAGEREA BENEFICIULUI CONDIȚIILOR MATERIALE DE PRIMIRE

Articolul 20

Limitarea sau retragerea beneficiului condițiilor materiale de primire

(1)   Statele membre pot limita sau retrage, în cazuri excepționale și justificate corespunzător, beneficiul condițiilor materiale de primire atunci când un solicitant:

| (a) | părăsește locul de reședință stabilit de autoritatea competentă, fără să o fi informat pe aceasta sau fără să fi obținut permisiunea acesteia, în cazul în care o astfel de permisiune este necesară; |
| --- | --- |

(a)

părăsește locul de reședință stabilit de autoritatea competentă, fără să o fi informat pe aceasta sau fără să fi obținut permisiunea acesteia, în cazul în care o astfel de permisiune este necesară;

| (b) | nu-și respectă obligația de a se prezenta autorităților, nu răspunde solicitărilor de a furniza informații sau nu participă la întâlnirile personale în legătură cu procedura de azil, într-un termen rezonabil stabilit de dreptul intern; sau |
| --- | --- |

(b)

nu-și respectă obligația de a se prezenta autorităților, nu răspunde solicitărilor de a furniza informații sau nu participă la întâlnirile personale în legătură cu procedura de azil, într-un termen rezonabil stabilit de dreptul intern; sau

| (c) | a depus o cerere ulterioară, astfel cum este definită în articolul 2 litera (q) din Directiva .../.../UE (15). |
| --- | --- |

(c)

a depus o cerere ulterioară, astfel cum este definită în articolul 2 litera (q) din Directiva .../.../UE (15).

Pentru cazurile (a) și (b), atunci când solicitantul este găsit sau se prezintă de bună voie autorităților competente, se ia o decizie motivată în mod corespunzător, fondată pe motivele dispariției acestuia, în ceea ce privește restabilirea beneficiului acordării anumitor sau tuturor condițiilor materiale de primire care au fost retrase sau limitate.

(2)   Statele membre pot, de asemenea, limita condițiile materiale de primire atunci când pot stabili că solicitantul de azil, fără a avea un motiv justificabil, nu a introdus o cerere de protecție internațională cât mai devreme posibil/de îndată ce a avut posibilitatea de a face acest lucru după sosirea în statul membru respectiv.

(3)   Statele membre pot limita sau retrage condițiile materiale de primire atunci când un solicitant de azil a ascuns faptul că dispune de resurse financiare și, prin urmare, a beneficiat în mod necorespunzător de condițiile materiale de primire.

(4)   Statele membre pot stabili sancțiunile aplicabile încălcărilor grave ale regulilor centrelor de cazare sau comportamentului deosebit de violent.

(5)   Deciziile de limitare sau de retragere a beneficiului condițiilor materiale de primire sau a sancțiunilor menționate la alineatele (1) (2), (3) și (4) de la prezentul articol se iau, de la caz la caz, obiectiv și imparțial și sunt motivate. Deciziile respective sunt fondate pe situația particulară a persoanei în cauză, în special în cazul persoanelor menționate la articolul 21, ținând cont de principiul proporționalității. Statele membre asigură în orice situație accesul la îngrijiri medicale în conformitate cu articolul 19 și garantează un nivel de trai demn tuturor solicitanților.

(6)   Statele membre se asigură că nu sunt limitate sau retrase condițiile materiale de primire înainte de adoptarea unei decizii în conformitate cu alineatul (5).

CAPITOLUL IV

DISPOZIȚII PRIVIND PERSOANELE VULNERABILE

Articolul 21

Principiu general

În dreptul intern care transpune prezenta directivă, statele membre țin seama de situația specială a persoanelor vulnerabile, precum minorii, minorii neînsoțiți, persoanele cu handicap, persoanele în vârstă, femeile însărcinate, părinții singuri cu copii minori, victimele traficului de persoane, persoanele care suferă de afecțiuni grave, persoanele cu afecțiuni mintale și persoanele care au fost supuse torturilor, violurilor sau altor forme grave de violență psihologică, fizică sau sexuală, cum ar fi victimele mutilării genitale a femeilor.

Articolul 22

Evaluarea nevoilor speciale de primire ale persoanelor vulnerabile

(1)   În vederea punerii în aplicare eficiente a articolului 21, statele membre evaluează dacă solicitantul este un solicitant cu nevoi speciale de primire. Statele membre indică,de asemenea, natura acestor nevoi.

Respectiva evaluare este inițiată într-un termen rezonabil de la depunerea cererii de protecție internațională și poate fi integrată în procedurile naționale existente. Statele membre se asigură, de asemenea, că aceste nevoie speciale de primire sunt satisfăcute, în conformitate cu dispozițiile prezentei directive, în cazul în care acestea sunt constatate într-o etapă ulterioară a procedurii de azil.

Statele membre se asigură că sprijinul acordat solicitanților cu nevoi speciale de primire în conformitate cu prezenta directivă ia în considerare nevoile speciale de primire ale acestora pe toată durata procedurii de azil și monitorizează corespunzător situația acestora.

(2)   Evaluarea prevăzută la alineatul (1) trebuie să nu se prezinte sub forma unei proceduri administrative.

(3)   Se poate considera că numai persoanele vulnerabile, în conformitate cu articolul 21, au nevoi de primire speciale și, prin urmare, acestea beneficiază de sprijinul specific prevăzut în conformitate cu prezenta directivă.

(4)   Evaluarea prevăzută la alineatul (1) nu aduce atingere evaluării nevoilor de protecție internațională în temeiul Directivei 2011/95/UE.

Articolul 23

Minorii

(1)   Interesul superior al copilului reprezintă un considerent primordial pentru statele membre, cu ocazia transpunerii dispozițiilor prezentei directive referitoare la minori. Statele membre asigură un nivel de trai adecvat pentru dezvoltarea fizică, mintală, spirituală, morală și socială a minorului.

(2)   În cadrul analizei interesului superior al copilului, statele membre acordă o atenție deosebită următorilor factori:

| (a) | posibilitatea de reîntregire a familiei; |
| --- | --- |

(a)

posibilitatea de reîntregire a familiei;

| (b) | bunăstarea și dezvoltarea socială a minorului, ținând cont, în special, de apartenența sa; |
| --- | --- |

(b)

bunăstarea și dezvoltarea socială a minorului, ținând cont, în special, de apartenența sa;

| (c) | considerente privind siguranța și securitatea, în special atunci când există riscul ca minorul respectiv să fie victimă a traficului de persoane; |
| --- | --- |

(c)

considerente privind siguranța și securitatea, în special atunci când există riscul ca minorul respectiv să fie victimă a traficului de persoane;

| (d) | opiniile minorului, în acord cu vârsta și maturitatea acestuia. |
| --- | --- |

(d)

opiniile minorului, în acord cu vârsta și maturitatea acestuia.

(3)   Statele membre se asigură că minorii au posibilitatea de a participa la activități de agrement, inclusiv la joacă și la activități recreative adaptate vârstei lor, în interiorul localurilor și centrelor de cazare prevăzute la articolul 18 alineatul (1) literele (a) și (b), precum și la activități în aer liber.

(4)   Statele membre asigură minorilor care au fost victime ale oricărei forme de abuz, neglijență, exploatare, tortură, tratamente crude, inumane și degradante sau ale unor conflicte armate, accesul la servicii de reabilitare; ele asigură acordarea pentru victime a îngrijirilor de sănătate mintală adecvate și după caz, a asistenței calificate.

(5)   Statele membre se asigură că copiii minori ai solicitanților sau solicitanții minori sunt cazați cu părinții lor, cu frații/surorile minori/minore necăsătoriți/necăsătorite sau cu membrul adult al familiei responsabil pentru aceștia, prin lege sau prin practica statului membru în cauză, cu condiția ca acest lucru să fie în interesul superior al minorilor respectivi.

Articolul 24

Minorii neînsoțiți

(1)   Statele membre adoptă cât mai repede posibil măsurile necesare pentru a asigura că un reprezentant îl reprezintă pe minorul neînsoțit sau îi acordă asistență pentru a-i permite acestuia să beneficieze de drepturile și să își respecte obligațiile prevăzute în prezenta directivă. Minorul neînsoțit este informat imediat de numirea reprezentantului. Reprezentantul își îndeplinește sarcinile în conformitate cu principiul interesului superior al copilului, astfel cum este prevăzut la articolul 23 alineatul (2) și dispune de expertiza necesară în acest scop. În vederea asigurării bunăstării și dezvoltării sociale a minorului, prevăzute la articolul 23 alineatul (2) litera (b), persoana desemnată ca reprezentant este schimbată numai atunci când este necesar. Organizațiile sau persoanele ale căror interese intră în conflict sau ar putea eventual intra în conflict cu cele ale minorului neînsoțit nu sunt eligibile pentru a deveni reprezentanți.

Autoritățile competente evaluează periodic situația acestor minori, inclusiv disponibilitatea mijloacelor necesare pentru reprezentarea minorului neînsoțit.

(2)   Minorii neînsoțiți care prezintă o cerere de protecție internațională sunt plasați, de la data la care sunt admiși pe teritoriul respectiv până în momentul în care trebuie să părăsească statul membru în care a fost prezentată sau este examinată cererea de protecție internațională:

| (a) | cu membrii adulți ai familiilor lor; |
| --- | --- |

(a)

cu membrii adulți ai familiilor lor;

| (b) | într-o familie gazdă; |
| --- | --- |

(b)

într-o familie gazdă;

| (c) | în centre de cazare specializate pentru primirea minorilor; |
| --- | --- |

(c)

în centre de cazare specializate pentru primirea minorilor;

| (d) | în alte locuri de cazare adecvate pentru minori. |
| --- | --- |

(d)

în alte locuri de cazare adecvate pentru minori.

Statele membre pot plasa minorii neînsoțiți în vârstă de minimum 16 ani în centre de cazare destinate solicitanților adulți, dacă acest lucru este în interesul lor superior, astfel cum se prevede la articolul 23 alineatul (2).

Pe cât posibil, frații și surorile din aceeași familie sunt ținuți împreună, ținând cont de interesul superior al minorului în cauză și, în special, de vârsta și gradul de maturitate al acestuia. În cazul minorilor neînsoțiți, schimbările de rezidență sunt limitate pe cât posibil.

(3)   Statele membre încep căutarea membrilor familiei minorului neînsoțit, dacă este cazul, cu ajutorul organizațiilor internaționale sau al altor organizații relevante, cât mai repede posibil după introducerea cererii de protecție internațională, protejând în același timp interesul superior al minorului. În cazurile în care integritatea fizică sau viața unui minor sau a apropiaților săi ar putea fi amenințate, în special în cazul în care au rămas în țara de origine, colectarea, prelucrarea și difuzarea informațiilor privind persoanele respective trebuie să fie făcute confidențial, pentru a evita punerea în pericol a siguranței acestora.

(4)   Personalul care se ocupă de minorii neînsoțiți a avut și continuă să beneficieze de o formare profesională corespunzătoare, ținând cont de nevoile acestora și are obligația de respectare a normelor privind confidențialitatea prevăzute în dreptul intern în ceea ce privește informațiile la care are acces datorită muncii sale.

Articolul 25

Victimele torturii sau violenței

(1)   Statele membre se asigură că persoanele care au suferit torturi, violuri sau alte forme de violență gravă, primesc tratamentul necesar pentru prejudiciile cauzate de astfel de acte, în special accesul la un tratament sau la îngrijiri medicale și psihologice adecvate.

(2)   Personalul care se ocupă de victime ale torturii, ale violurilor sau ale altor forme grave de violență trebuie să fi beneficiat, continuă să beneficieze de pregătire profesională corespunzătoare în ceea ce privește nevoile acestora și are obligația de a respecta normele de confidențialitate prevăzute în dreptul intern în legătură cu informațiile la care are acces datorită muncii sale.

CAPITOLUL V

CĂI DE ATAC

Articolul 26

Căi de atac

(1)   Statele membre se asigură că deciziile cu privire la acordarea, retragerea sau reducerea avantajelor prevăzute în prezenta directivă sau deciziile adoptate în temeiul articolului 7 care afectează în mod individual solicitanții pot face obiectul unei căi de atac în cadrul procedurilor prevăzute în dreptul intern. Cel puțin în ultimă instanță, este prevăzută posibilitatea unor căi de atac, în fapt și în drept, în fața unei autorități judiciare.

(2)   În cazurile unor căi de atac în fața unei autorități judiciare, astfel cum este prevăzut la alineatul (1), statele membre se asigură că asistența juridică și reprezentarea gratuite sunt puse la dispoziție la cerere, în măsura în care un astfel de ajutor este necesar pentru a asigura accesul efectiv la justiție. Aceasta include, cel puțin, pregătirea documentelor procedurale necesare și participarea la audiere în fața autorităților judiciare în numele solicitantului.

Asistența juridică și reprezentarea gratuite se acordă de către persoanele calificate în mod adecvat, admise sau autorizate în temeiul dreptului intern și ale căror interese nu se află în conflict și nu ar putea fi potențial în conflict cu cele ale solicitantului.

(3)   De asemenea, statele membre pot prevedea acordarea de asistență juridică si reprezentare gratuite:

| (a) | numai acelor persoane cărora le lipsesc resursele/care nu dispun de resurse suficiente; și/sau |
| --- | --- |

(a)

numai acelor persoane cărora le lipsesc resursele/care nu dispun de resurse suficiente; și/sau

| (b) | numai prin serviciile acordate de către consilieri juridici sau alți consilieri special desemnați în dreptul intern pentru a acorda asistență solicitanților și pentru a-i reprezenta. |
| --- | --- |

(b)

numai prin serviciile acordate de către consilieri juridici sau alți consilieri special desemnați în dreptul intern pentru a acorda asistență solicitanților și pentru a-i reprezenta.

Statele membre pot să prevadă că nu se acordă asistență juridică și reprezentare gratuite dacă căile de apel sunt considerate de către o autoritate competentă ca neavând nicio perspectivă concretă de succes. În acest caz, statele membre se asigură că asistența juridică și reprezentarea nu sunt restricționate în mod arbitrar și că accesul efectiv al solicitantului la justiție nu este obstrucționat.

(4)   Statele membre pot, de asemenea:

| (a) | impune limite pecuniare și/sau termene pentru acordarea de asistență juridică și reprezentare gratuite, cu condiția ca acestea să nu restricționeze în mod arbitrar accesul la asistență juridică și reprezentare; |
| --- | --- |

(a)

impune limite pecuniare și/sau termene pentru acordarea de asistență juridică și reprezentare gratuite, cu condiția ca acestea să nu restricționeze în mod arbitrar accesul la asistență juridică și reprezentare;

| (b) | prevedea, în ceea ce privește onorariile și alte costuri, că solicitanții de azil nu beneficiază de un tratament mai favorabil decât tratamentul acordat în general resortisanților proprii în chestiuni referitoare la asistența juridică. |
| --- | --- |

(b)

prevedea, în ceea ce privește onorariile și alte costuri, că solicitanții de azil nu beneficiază de un tratament mai favorabil decât tratamentul acordat în general resortisanților proprii în chestiuni referitoare la asistența juridică.

(5)   Statele membre pot cere rambursarea integrală sau parțială a costurilor acordate în cazul și în momentul în care situația financiară a solicitantului se îmbunătățește considerabil sau în cazul în care hotărârea de acordare a acestor prestații a fost luată pe baza unor informații false furnizate de solicitant.

(6)   Procedurile de acces la asistența juridică și reprezentare se stabilesc în dreptul intern.

CAPITOLUL VI

MĂSURI PENTRU CREȘTEREA EFICIENȚEI SISTEMULUI DE PRIMIRE

Articolul 27

Autoritățile competente

Fiecare stat membru informează Comisia cu privire la autoritățile responsabile cu îndeplinirea obligațiilor care decurg din prezenta directivă. Statele membre informează Comisia cu privire la orice schimbări privind identitatea acestor autorități.

Articolul 28

Sistemul de orientare, de monitorizare și control

(1)   Statele membre se asigură că sunt stabilite mecanisme relevante pentru a garanta orientarea, monitorizarea și controlul corespunzătoare ale condițiilor de primire, respectând structura constituțională a acestora.

(2)   Statele membre comunică informațiile relevante Comisiei, utilizând formularul din anexa I, până la ... (16) cel târziu.

Articolul 29

Personalul și resursele

(1)   Statele membre iau măsurile necesare pentru ca autoritățile și alte organizații care pun în aplicare prezenta directivă să beneficieze de formarea de bază necesară, ținând cont de nevoile solicitanților de ambele sexe.

(2)   Statele membre alocă resursele necesare în legătură cu dreptul intern de punere în aplicare a prezentei directive.

CAPITOLUL VII

DISPOZIȚII FINALE

Articolul 30

Rapoarte

Până la ... (17), Comisia prezintă Parlamentului European și Consiliului un raport privind aplicarea prezentei directive și propune, după caz, modificările necesare.

Până la ... (16), statele membre transmit Comisiei orice informație necesară pentru pregătirea raportului.

După prezentarea primului raport, Comisia prezintă, cel puțin o dată la cinci ani, un raport Parlamentului European și Consiliului privind aplicarea prezentei directive.

Articolul 31

Transpunere

(1)   Statele membre adoptă actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma articolelor 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 30 și anexei I până la ... (18) cel târziu. Statele membre comunică de îndată Comisiei textele acestor acte.

Atunci când statele membre adoptă dispozițiile respective, ele cuprind o referire la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea referire la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei referiri. De asemenea, ele conțin o mențiune în sensul că trimiterile, efectuate în cuprinsul actelor cu putere de lege și al actelor administrative în vigoare, la directiva abrogată prin prezenta directivă se înțeleg ca trimiteri la prezenta directivă. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri și modul în care se formulează această mențiune.

(2)   Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre textele dispozițiilor principale de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.

Articolul 32

Abrogare

Directiva 2003/9/CE se abrogă pentru statele membre care au obligații în temeiul prezentei directive cu efect de la ... (19), fără să aducă atingere obligațiilor statelor membre privind termenele de transpunere în dreptul intern a directivei stabilite în anexa II partea B.

Trimiterile la directiva abrogată se înțeleg ca trimiteri la prezenta directivă și se citesc în conformitate cu tabelul de corespondență din anexa III.

Articolul 33

Intrare în vigoare și aplicare

Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării sale în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

Articolele 13 și 29 se aplică de la ... (20).

Articolul 34

Destinatari

Prezenta directivă se adresează statelor membre, în conformitate cu tratatele.

Adoptat la,

Pentru Parlamentul European

Președintele

...

Pentru Consiliu

Președintele

...

---

(1)  JO C 317, 23.12.2009, p. 110 și JO C 24, 28.1.2012, p. 80.

1

(2)  JO C 79, 27.3.2010, p. 58.

2

(3)  Poziția Parlamentului European din 7 mai 2009 (JO C 212 E, 5.8.2010, p. 348) și Poziția Consiliului în primă lectură din 6 iunie 2013. Poziția Parlamentului European din ... (nepublicată încă în Jurnalul Oficial) și Decizia Consiliului din ....

3

(4)  JO L 31, 6.2.2003, p. 18.

4

(5)  JO L 337, 20.12.2011, p. 9.

5

(6)  JO C 369, 17.12.2011, p. 14.

6

(7)  JO L 212, 7.8.2001, p. 12.

7

(8)  doc. 8260/13.

8

(9)  JO L ....

9

(10)  JO L 348, 24.12.2008, p. 98.

10

(11)  doc. 15605/12.

11

(12)  JO L ....

12

(13)  doc. 8260/13.

13

(14)  doc. 8260/13.

14

(15)  doc. 8260/13.

15

(16)  36 de luni de la data intrării în vigoare a prezentei directive.

16

(17)  48 de luni de la data intrării în vigoare a prezentei directive.

17

(18)  24 de luni de la data intrării în vigoare a prezentei directive.

18

(19)  Ziua următoare expirării a 24 de luni de la data intrării în vigoare a prezentei directive.

19

(20)  Ziua următoare expirării a 24 de luni de la data intrării în vigoare a prezentei directive.

20

---

ANEXA I

Formular de raportare cu privire la informațiile care trebuie transmise anual de statele membre, în conformitate cu articolul 28 alineatul (2)

După data menționată la articolul 28 alineatul (2), informațiile care trebuie transmise de către statele membre se retrimit Comisiei în cazul în care există schimbări de fond în dreptul sau practica națională, în urma cărora informațiile furnizate anterior nu mai sunt de actualitate.

| 1. | În temeiul articolului 2 litera (k) și al articolului 22, vă rugăm să explicați diferitele etape pentru identificarea persoanelor cu nevoi speciale de primire, precizând momentul identificării și consecințele acesteia asupra satisfacerii unor astfel de nevoi, în special în cazul minorilor neînsoțiți, al victimelor torturii, violurilor sau altor forme grave de violență psihologică, fizică sau sexuală și al victimelor traficului de persoane. |
| --- | --- |

1.

În temeiul articolului 2 litera (k) și al articolului 22, vă rugăm să explicați diferitele etape pentru identificarea persoanelor cu nevoi speciale de primire, precizând momentul identificării și consecințele acesteia asupra satisfacerii unor astfel de nevoi, în special în cazul minorilor neînsoțiți, al victimelor torturii, violurilor sau altor forme grave de violență psihologică, fizică sau sexuală și al victimelor traficului de persoane.

| 2. | Vă rugăm să furnizați informații complete privind tipul, natura și formatul documentelor prevăzute la articolul 6. |
| --- | --- |

2.

Vă rugăm să furnizați informații complete privind tipul, natura și formatul documentelor prevăzute la articolul 6.

| 3. | Cu referire la articolul 15, vă rugăm să precizați în ce măsură accesul pe piața muncii este supus unor condiții specifice pentru solicitanții de azil și să descrieți în detaliu astfel de restricții. |
| --- | --- |

3.

Cu referire la articolul 15, vă rugăm să precizați în ce măsură accesul pe piața muncii este supus unor condiții specifice pentru solicitanții de azil și să descrieți în detaliu astfel de restricții.

| 4. | Cu referire la articolul 2 litera (g), vă rugăm să descrieți modul în care sunt oferite condiții materiale de primire (și anume, condițiile materiale de primire oferite în natură, în bani, în tichete sau printr-o combinație a elementelor respective) și să indicați nivelul alocației zilnice oferite solicitanților. |
| --- | --- |

4.

Cu referire la articolul 2 litera (g), vă rugăm să descrieți modul în care sunt oferite condiții materiale de primire (și anume, condițiile materiale de primire oferite în natură, în bani, în tichete sau printr-o combinație a elementelor respective) și să indicați nivelul alocației zilnice oferite solicitanților.

| 5. | Acolo unde este necesar, cu referire la articolul 17 alineatul (5), vă rugăm să explicați punctul (punctele) de referință aplicate în dreptul sau în practica națională în vederea stabilirii nivelului asistenței financiare oferite solicitanților. În măsura în care se aplică un tratament mai puțin favorabil solicitanților în comparație cu resortisanții, vă rugăm să explicați motivele care stau la baza acestuia. |
| --- | --- |

5.

Acolo unde este necesar, cu referire la articolul 17 alineatul (5), vă rugăm să explicați punctul (punctele) de referință aplicate în dreptul sau în practica națională în vederea stabilirii nivelului asistenței financiare oferite solicitanților. În măsura în care se aplică un tratament mai puțin favorabil solicitanților în comparație cu resortisanții, vă rugăm să explicați motivele care stau la baza acestuia.

---

ANEXA II

Partea A

Directiva abrogată

(menționată la articolul 32)

| Directiva 2003/9/CE a Consiliului | (JO L 31, 6.2.2003, p. 18) |
| --- | --- |

Directiva 2003/9/CE a Consiliului

(JO L 31, 6.2.2003, p. 18)

Partea B

Termen de transpunere în dreptul intern

(menționat la articolul 32)

| Directiva | Termen de transpunere |
| --- | --- |
| 2003/9/CE | 6 februarie 2005 |

Directiva

Termen de transpunere

2003/9/CE

6 februarie 2005

---

ANEXA III

Tabel de corespondență

| Directiva 2003/9/CE | Prezenta Directivă |
| --- | --- |
| Articolul 1 | Articolul 1 |
| Articolul 2 fraza introductivă | Articolul 2 fraza introductivă |
| Articolul 2 litera (a) | — |
| Articolul 2 litera (b) | — |
| — | Articolul 2 litera (a) |
| Articolul 2 litera (c) | Articolul 2 litera (b) |
| Articolul 2 litera (d) fraza introductivă | Articolul 2 litera (c) fraza introductivă |
| Articolul 2 litera (d) punctul (i) | Articolul 2 litera (c) prima liniuță |
| Articolul 2 litera (d) punctul (ii) | Articolul 2 litera (c) a doua liniuță |
| — | Articolul 2 litera (c) a treia liniuță |
| Articolul 2 literele (e), (f) și (g) | — |
| — | Articolul 2 litera (d) |
| Articolul 2 litera (h) | Articolul 2 litera (e) |
| Articolul 2 litera (i) | Articolul 2 litera (f) |
| Articolul 2 litera (j) | Articolul 2 litera (g) |
| Articolul 2 litera (k) | Articolul 2 litera (h) |
| Articolul 2 litera (l) | Articolul 2 litera (i) |
| — | Articolul 2 litera (j) |
| — | Articolul 2 litera (k) |
| Articolul 3 | Articolul 3 |
| Articolul 4 | Articolul 4 |
| Articolul 5 | Articolul 5 |
| Articolul 6 alineatele (1)-(5) | Articolul 6 alineatele (1)-(5) |
| — | Articolul 6 alineatul (6) |
| Articolul 7 alineatele (1) și (2) | Articolul 7 alineatele (1) și (2) |
| Articolul 7 alineatul (3) | — |
| Articolul 7 alineatele (4)-(6) | Articolul 7 alineatele (3)-(5) |
| — | Articolul 8 |
| — | Articolul 9 |
| — | Articolul 10 |
| — | Articolul 11 |
| Articolul 8 | Articolul 12 |
| Articolul 9 | Articolul 13 |
| Articolul 10 alineatul (1) | Articolul 14 alineatul (1) |
| Articolul 10 alineatul (2) | Articolul 14 alineatul (2) primul paragraf |
| — | Articolul 14 alineatul (2) al doilea paragraf |
| Articolul 10 alineatul (3) | Articolul 14 alineatul (3) |
| Articolul 11 alineatul (1) | — |
| — | Articolul 15 alineatul (1) |
| Articolul 11 alineatul (2) | Articolul 15 alineatul (2) |
| Articolul 11 alineatul (3) | Articolul 15 alineatul (3) |
| Articolul 11 alineatul (4) | — |
| Articolul 12 | Articolul 16 |
| Articolul 13 alineatele (1)-(4) | Articolul 17 alineatele (1)-(4) |
| Articolul 13 alineatul (5) | — |
| — | Articolul 17 alineatul (5) |
| Articolul 14 alineatul (1) | Articolul 18 alineatul (1) |
| Articolul 14 alineatul (2) primul paragraf fraza introductivă literele (a) și (b) | Articolul 18 alineatul (2) fraza introductivă literele (a) și (b) |
| Articolul 14 alineatul (7) | Articolul 18 alineatul (2) litera (c) |
| — | Articolul 18 alineatul (3) |
| Articolul 14 alineatul (2) al doilea paragraf | Articolul 18 alineatul (4) |
| Articolul 14 alineatul (3) | — |
| — | Articolul 18 alineatul (5) |
| Articolul 14 alineatul (4) | Articolul 18 alineatul (6) |
| Articolul 14 alineatul (5) | Articolul 18 alineatul (7) |
| Articolul 14 alineatul (6) | Articolul 18 alineatul (8) |
| Articolul 14 alineatul (8) primul paragraf fraza introductivă prima liniuță | Articolul 18 alineatul (9) primul paragraf fraza introductivă litera (a) |
| Articolul 14 alineatul (8) primul paragraf a doua liniuță | — |
| Articolul 14 alineatul (8) primul paragraf a treia liniuță | Articolul 18 alineatul (9) primul paragraf litera (b) |
| Articolul 14 alineatul (8) primul paragraf a patra liniuță | — |
| Articolul 14 alineatul (8) al doilea paragraf | Articolul 18 alineatul (9) al doilea paragraf |
| Articolul 15 | Articolul 19 |
| Articolul 16 alineatul (1) fraza introductivă | Articolul 20 alineatul (1) fraza introductivă |
| Articolul 16 alineatul (1) litera (a) primul paragraf, prima, a doua și a treia liniuță | Articolul 20 alineatul (1) primul paragraf literele (a), (b) și (c) |
| Articolul 16 alineatul (1) litera (a) al doilea paragraf | Articolul 20 alineatul (1) al doilea paragraf |
| Articolul 16 alineatul (1) litera (b) | — |
| Articolul 16 alineatul (2) | — |
| — | Articolul 20 alineatele (2) și (3) |
| Articolul 16 alineatele (3)-(5) | Articolul 20 alineatele (4)-(6) |
| Articolul 17 alineatul (1) | Articolul 21 |
| Articolul 17 alineatul (2) | — |
| — | Articolul 22 |
| Articolul 18 alineatul (1) | Articolul 23 alineatul (1) |
| — | Articolul 23 alineatele (2) și (3) |
| Articolul 18 alineatul (2) | Articolul 23 alineatul (4) |
| — | Articolul 23 alineatul (5) |
| Articolul 19 | Articolul 24 |
| Articolul 20 | Articolul 25 alineatul (1) |
| — | Articolul 25 alineatul (2) |
| Articolul 21 alineatul (1) | Articolul 26 alineatul (1) |
| — | Articolul 26 alineatele (2)-(5) |
| Articolul 21 alineatul (2) | Articolul 26 alineatul (6) |
| Articolul 22 | — |
| — | Articolul 27 |
| Articolul 23 | Articolul 28 alineatul (1) |
| — | Articolul 28 alineatul (2) |
| Articolul 24 | Articolul 29 |
| Articolul 25 | Articolul 30 |
| Articolul 26 | Articolul 31 |
| — | Articolul 32 |
| Articolul 27 | Articolul 33 primul paragraf |
| — | Articolul 33 al doilea paragraf |
| Articolul 28 | Articolul 34 |
| — | Anexa I |
| — | Anexa II |
| — | Anexa III |

Directiva 2003/9/CE

Prezenta Directivă

Articolul 1

Articolul 1

Articolul 2 fraza introductivă

Articolul 2 fraza introductivă

Articolul 2 litera (a)

—

Articolul 2 litera (b)

—

—

Articolul 2 litera (a)

Articolul 2 litera (c)

Articolul 2 litera (b)

Articolul 2 litera (d) fraza introductivă

Articolul 2 litera (c) fraza introductivă

Articolul 2 litera (d) punctul (i)

Articolul 2 litera (c) prima liniuță

Articolul 2 litera (d) punctul (ii)

Articolul 2 litera (c) a doua liniuță

—

Articolul 2 litera (c) a treia liniuță

Articolul 2 literele (e), (f) și (g)

—

—

Articolul 2 litera (d)

Articolul 2 litera (h)

Articolul 2 litera (e)

Articolul 2 litera (i)

Articolul 2 litera (f)

Articolul 2 litera (j)

Articolul 2 litera (g)

Articolul 2 litera (k)

Articolul 2 litera (h)

Articolul 2 litera (l)

Articolul 2 litera (i)

—

Articolul 2 litera (j)

—

Articolul 2 litera (k)

Articolul 3

Articolul 3

Articolul 4

Articolul 4

Articolul 5

Articolul 5

Articolul 6 alineatele (1)-(5)

Articolul 6 alineatele (1)-(5)

—

Articolul 6 alineatul (6)

Articolul 7 alineatele (1) și (2)

Articolul 7 alineatele (1) și (2)

Articolul 7 alineatul (3)

—

Articolul 7 alineatele (4)-(6)

Articolul 7 alineatele (3)-(5)

—

Articolul 8

—

Articolul 9

—

Articolul 10

—

Articolul 11

Articolul 8

Articolul 12

Articolul 9

Articolul 13

Articolul 10 alineatul (1)

Articolul 14 alineatul (1)

Articolul 10 alineatul (2)

Articolul 14 alineatul (2) primul paragraf

—

Articolul 14 alineatul (2) al doilea paragraf

Articolul 10 alineatul (3)

Articolul 14 alineatul (3)

Articolul 11 alineatul (1)

—

—

Articolul 15 alineatul (1)

Articolul 11 alineatul (2)

Articolul 15 alineatul (2)

Articolul 11 alineatul (3)

Articolul 15 alineatul (3)

Articolul 11 alineatul (4)

—

Articolul 12

Articolul 16

Articolul 13 alineatele (1)-(4)

Articolul 17 alineatele (1)-(4)

Articolul 13 alineatul (5)

—

—

Articolul 17 alineatul (5)

Articolul 14 alineatul (1)

Articolul 18 alineatul (1)

Articolul 14 alineatul (2) primul paragraf fraza introductivă literele (a) și (b)

Articolul 18 alineatul (2) fraza introductivă literele (a) și (b)

Articolul 14 alineatul (7)

Articolul 18 alineatul (2) litera (c)

—

Articolul 18 alineatul (3)

Articolul 14 alineatul (2) al doilea paragraf

Articolul 18 alineatul (4)

Articolul 14 alineatul (3)

—

—

Articolul 18 alineatul (5)

Articolul 14 alineatul (4)

Articolul 18 alineatul (6)

Articolul 14 alineatul (5)

Articolul 18 alineatul (7)

Articolul 14 alineatul (6)

Articolul 18 alineatul (8)

Articolul 14 alineatul (8) primul paragraf fraza introductivă prima liniuță

Articolul 18 alineatul (9) primul paragraf fraza introductivă litera (a)

Articolul 14 alineatul (8) primul paragraf a doua liniuță

—

Articolul 14 alineatul (8) primul paragraf a treia liniuță

Articolul 18 alineatul (9) primul paragraf litera (b)

Articolul 14 alineatul (8) primul paragraf a patra liniuță

—

Articolul 14 alineatul (8) al doilea paragraf

Articolul 18 alineatul (9) al doilea paragraf

Articolul 15

Articolul 19

Articolul 16 alineatul (1) fraza introductivă

Articolul 20 alineatul (1) fraza introductivă

Articolul 16 alineatul (1) litera (a) primul paragraf, prima, a doua și a treia liniuță

Articolul 20 alineatul (1) primul paragraf literele (a), (b) și (c)

Articolul 16 alineatul (1) litera (a) al doilea paragraf

Articolul 20 alineatul (1) al doilea paragraf

Articolul 16 alineatul (1) litera (b)

—

Articolul 16 alineatul (2)

—

—

Articolul 20 alineatele (2) și (3)

Articolul 16 alineatele (3)-(5)

Articolul 20 alineatele (4)-(6)

Articolul 17 alineatul (1)

Articolul 21

Articolul 17 alineatul (2)

—

—

Articolul 22

Articolul 18 alineatul (1)

Articolul 23 alineatul (1)

—

Articolul 23 alineatele (2) și (3)

Articolul 18 alineatul (2)

Articolul 23 alineatul (4)

—

Articolul 23 alineatul (5)

Articolul 19

Articolul 24

Articolul 20

Articolul 25 alineatul (1)

—

Articolul 25 alineatul (2)

Articolul 21 alineatul (1)

Articolul 26 alineatul (1)

—

Articolul 26 alineatele (2)-(5)

Articolul 21 alineatul (2)

Articolul 26 alineatul (6)

Articolul 22

—

—

Articolul 27

Articolul 23

Articolul 28 alineatul (1)

—

Articolul 28 alineatul (2)

Articolul 24

Articolul 29

Articolul 25

Articolul 30

Articolul 26

Articolul 31

—

Articolul 32

Articolul 27

Articolul 33 primul paragraf

—

Articolul 33 al doilea paragraf

Articolul 28

Articolul 34

—

Anexa I

—

Anexa II

—

Anexa III

---

EXPUNERE DE MOTIVE A CONSILIULUI

I.   INTRODUCERE

La 7 iunie 2011, Consiliul a primit din partea Comisiei o propunere modificată de directivă a Parlamentului European și a Consiliului de stabilire a standardelor pentru primirea solicitanților de azil (reformare) (11214/11). Comisia și-a modificat propunerea inițială de reformare a Directivei privind condițiile de primire din 9 decembrie 2008 (16913/1/08 REV1), ținând seama de poziția în primă lectură a Parlamentului European votată la 7 mai 2009 (9333/09) și de opiniile exprimate în cadrul Consiliului.

În scopul evitării întârzierilor, Parlamentul European și-a stabilit poziția de negociere cu privire la propunerea modificată a Comisiei analizând propunerea modificată în lumina poziției sale în primă lectură cu privire la propunerea inițială.

La 16 iulie 2009, Comitetul Economic și Social European a adoptat un aviz privind propunerea inițială a Comisiei (SOC/332 - CESE 1209/2009). Comitetul a decis la 26-27 octombrie 2011 să nu elaboreze un nou aviz privind propunerea modificată. Comitetul Regiunilor a adoptat un aviz privind propunerea inițială cu ocazia ședinței sale plenare din 6-7 octombrie 2009 (CdR 90/2009 fin) și a decis, la 18 octombrie 2011, să nu emită un aviz privind propunerea modificată, ci să informeze Consiliul cu privire la opiniile sale, sub forma unei scrisori adresate Secretarului General al Consiliului (18840/11).

Cu ocazia reuniunii sale din 25-26 octombrie 2012, Consiliul a confirmat un acord politic cu privire la propunerea modificată (14112/1/12 REV1).

În conformitate cu Protocolul nr. 21 privind poziția Regatului Unit și a Irlandei cu privire la spațiul de libertate, securitate și justiție, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Regatul Unit și Irlanda nu participă la adoptarea versiunii reformate a Directivei privind condițiile de primire. Danemarca nu participă la adoptarea versiunii reformate a Directivei privind condițiile de primire, care nu este obligatorie pentru aceasta și nu i se aplică, în conformitate cu Protocolul privind poziția Danemarcei.

II.   OBIECTIVUL PROPUNERII

Directiva privind condițiile de primire stabilește standarde pentru primirea solicitanților de protecție internațională. Versiunea reformată a Directivei privind condițiile de primire face parte dintr-o serie de propuneri legislative în domeniul azilului înaintate de către Comisie ca urmare a angajamentului Consiliului European de instituire a unui sistem european comun de azil până în 2012.

Obiectivele versiunii reformate a Directivei privind condițiile de primire sunt acelea de a garanta condiții adecvate și comparabile de primire în statele membre cărora li se aplică directiva, de a respecta drepturile fundamentale ținând cont de jurisprudența în evoluție a Curții de Justiție a Uniunii Europene și a Curții Europene a Drepturilor Omului și de a asigura coerența cu alte instrumente în domeniul azilului.

III.   ANALIZA POZIȚIEI CONSILIULUI ÎN PRIMĂ LECTURĂ

A.   
  Observații de ordin general

Pe baza propunerii modificate a Comisiei, Parlamentul European și Consiliul au derulat negocieri în vederea încheierii unui acord la momentul poziției Consiliului în primă lectură. Textul poziției Consiliului reflectă pe deplin compromisul la care s-a ajuns între cei doi colegislatori. Compromisul asigură standarde mai înalte și mai armonizate de primire a solicitanților de protecție internațională, în special pentru persoanele vulnerabile cu nevoi speciale de primire. În același timp, compromisul reflectă nevoia unor norme care să permită o punere în aplicare efectivă, dată fiind diversitatea sistemelor și a normelor juridice naționale capabile să combată abuzurile din cadrul procesului de azil. De asemenea, compromisul vizează evitarea oricăror sarcini administrative și financiare inutile pentru statele membre.

B.   
  Puncte-cheie

Textul de compromis reflectat în poziția Consiliului în primă lectură adaptează directiva în vigoare (1) în ceea ce privește următoarele aspecte-cheie:

1.   Definiția membrilor familiei și a domiciliului comun

Textul de compromis reflectat în poziția în primă lectură conferă coerență între diferitele instrumente de azil prin alinierea definiției membrilor familiei cu definiția din versiunea reformată a Directivei privind standardele minime (2). Față de definiția din Directiva privind condițiile de primire în vigoare, care se referă la soțul/soția sau partenerul necăsătorit și copiii necăsătoriți, definiția este extinsă pentru a include tatăl, mama sau un alt adult care răspunde de un anumit solicitant, cu condiția ca acesta din urmă să fie minor și necăsătorit.

În plus, poziția Consiliului în primă lectură conține noi dispoziții în legătură cu domiciliul comun. În primul rând, statele membre trebuie să se asigure, în măsura posibilului, că solicitanții adulți dependenți, cu nevoi speciale de primire, sunt cazați împreună cu rude adulte apropiate care sunt deja prezente în același stat membru și care răspund de aceștia, în conformitate cu legea sau cu practica națională a statului membru în cauză. În al doilea rând, statele membre trebuie să se asigure că copiii minori ai solicitanților sau solicitanții minori sunt cazați cu părinții lor sau cu adultul care răspunde de aceștia sau cu frații/surorile lor necăsătorite, cu condiția ca acest lucru să fie în interesul superior al minorilor respectivi.

2.   Detenția

Textul de compromis reflectat în poziția în primă lectură introduce un cadru legislativ extins care reglementează detenția solicitanților de protecție internațională. Acest cadru include norme privind temeiurile de detenție, garanțiile pentru solicitanții aflați în detenție, condițiile de detenție, precum și privind detenția persoanelor vulnerabile și a persoanelor cu nevoi speciale de primire.

2.1   Temeiuri de detenție

Lista de temeiuri de detenție a fost întocmită având în vedere dreptul internațional și jurisprudența Curții Europene de Justiție și a Curții Europene a Drepturilor Omului, ținând seama de nevoia statelor membre de a combate cu eficacitate solicitările abuzive. Lista conține temeiurile de detenție incluse în recomandarea Consiliului Europei, completată cu o trimitere la detenție, astfel cum este definită în Regulamentul de la Dublin. În plus, poziția Consiliului conține un temei de detenție pentru persoanele care sunt plasate în detenție ca urmare a unei proceduri de returnare în temeiul Directivei privind returnarea (3), în vederea pregătirii returnării și/sau a desfășurării procesului de îndepărtare. În astfel de cazuri, statele membre trebuie să justifice, pe baza unor criterii obiective, inclusiv faptul că solicitantul deținut a avut deja ocazia de a accesa procedura de azil, că există temeiuri rezonabile pentru a crede că solicitantul a introdus respectiva cerere doar pentru a amâna sau a împiedica aplicarea deciziei de returnare.

2.2.   Garanții pentru solicitanții de azil aflați în detenție

Având în vedere sistemele juridice naționale diferite, textul de compromis reflectat în poziția în primă lectură conține o dispoziție conform căreia statele membre trebuie să asigure un control jurisdicțional rapid privind legalitatea detenției dispuse de către autoritățile administrative, care poate fi desfășurat ex officio sau la cererea solicitantului de protecție internațională. În situația unui control ex officio, acesta trebuie să fie decis cât mai rapid cu putință, încă de la începutul perioadei de detenție. În situația unui control la cererea solicitantului, legalitatea detenției trebuie să facă obiectul unui control asupra căruia urmează să se decidă cât mai rapid, după lansarea procedurii relevante. Statele membre trebuie să definească, în dreptul intern, o perioadă în care trebuie să se desfășoare controalele.

În vederea garantării dreptului la o cale de atac eficientă, solicitanților de protecție internațională aflați în detenție trebuie să li se comunice imediat, în scris, motivele de detenție, procedurile prevăzute în dreptul intern pentru contestarea ordinului de plasare în detenție, precum și posibilitatea de a solicita asistență juridică și reprezentare gratuite. Acest lucru trebuie să fie făcut într-o limbă pe care solicitantul o înțelege sau pe care se presupune în mod rezonabil că o înțelege.

În final, în ceea ce privește accesul la asistență juridică și reprezentare gratuite, poziția în primă lectură aliniază textul Directivei privind condițiile de primire cu textul Directivei privind procedurile de azil în vigoare (4), însă fără a efectua un test de verificare a temeiului pentru a evalua dacă asistența juridică și reprezentarea gratuite trebuie puse la dispoziție, ținând seama de probabilitatea de reușită a controlului. Se specifică în continuare că asistența juridică și reprezentarea gratuite trebuie să fie acordate de către persoane calificate corespunzător, astfel cum este admis sau permis în dreptul intern, ale căror interese nu intră în conflict cu cele ale solicitanților de protecție internațională.

2.3   Condițiile de detenție

Dispozițiile privind condițiile de detenție definesc drepturile solicitanților de protecție internațională care sunt plasați în detenție, ținând seama de practica în domeniul azilului. În acest context, solicitanții sunt, de regulă, plasați în detenție în centre speciale de primire. De asemenea, în măsura posibilului, solicitanții trebuie să fie separați de alți resortisanți din țări terțe. Dacă solicitanții sunt plasați în detenție în cadrul unui penitenciar, aceștia trebuie să fie întotdeauna separați de infractori. Indiferent de condițiile de detenție, solicitanții își păstrează drepturile prevăzute de directivă, inclusiv dreptul la intimitate în momentul în care comunică cu reprezentanți sau cu membri ai familiei.

2.4   Detenția persoanelor vulnerabile și a persoanelor cu nevoi speciale de primire

Compromisul reflectat în poziția în primă lectură conține dispoziții specifice în ceea ce privește detenția persoanelor vulnerabile și a persoanelor cu nevoi speciale de primire. Sănătatea, inclusiv sănătatea mintală, a solicitanților aflați în detenție care sunt persoane vulnerabile trebuie să constituie o preocupare principală a autorităților naționale. În plus, în cazul în care persoane vulnerabile sunt plasate în detenție, statele membre trebuie să asigure că acestea sunt monitorizate în mod periodic și beneficiază de sprijinul corespunzător, ținând seama de situația lor individuală, inclusiv de starea lor de sănătate.

În conformitate cu Convenția Națiunilor Unite privind drepturile copilului, se prevede că minorii pot fi plasați în detenție numai ca o măsură de ultimă instanță și că minorii neînsoțiți pot fi plasați în detenție doar în situații excepționale și niciodată în cadrul unui penitenciar.

3.   Accesul la piața forței de muncă:

Textul de compromis reflectat în poziția în primă lectură reduce termenul pentru accesul solicitanților de protecție internațională la piața forței de muncă de la douăsprezece la nouă luni. Accesul acordat cu trei luni mai devreme se bazează pe două considerente care se contrabalansează: pe de o parte, considerentul că un acces mai rapid ajută solicitantul să devină independent din punct de vedere economic mai curând - reducând astfel riscul exploatării sale pe piața neagră și scăzând nevoia de sprijin public - și, de asemenea, că accesul timpuriu le permite să se integreze mai eficient în societatea gazdă; pe de altă parte, considerentul că este posibil ca accesul timpuriu la piața muncii să determine migranții economici care nu se califică pentru protecția internațională să încerce să exploateze sistemul de azil.

4.   Condițiile materiale de primire

Textul de compromis reflectat în poziția în primă lectură prevede că, în situațiile în care statele membre acordă solicitanților de protecție internațională condiții materiale de primire sub formă de alocații financiare sau de tichete, valoarea acestora trebuie să fie fixată pe baza nivelului (nivelurilor) stabilite de statul membru în cauză, fie prin lege, fie în practică, pentru a asigura un nivel de trai adecvat pentru resortisanți. Se specifică în continuare că statele membre pot aplica un tratament mai puțin favorabil solicitanților de azil în comparație cu resortisanții, în special atunci când sprijinul material se acordă parțial în natură sau atunci când nivelul (nivelurile) menționat(e) mai sus, aplicat(e) resortisanților, are/au scopul de a garanta un nivel de trai mai bun decât cel prevăzut pentru solicitanții de protecție internațională.

În plus, poziția în primă lectură prevede un regim adaptat de limitare și retragere a condițiilor materiale de primire. Statele membre trebuie să ofere solicitanților de protecție internațională un nivel de trai demn. De asemenea, statele membre pot limita sau, în cazuri excepționale și justificate corespunzător, retrage condițiile materiale de primire atunci când un solicitant își abandonează reședința, nu raportează în mod corespunzător sau atunci când acesta a depus o nouă cerere. Mai mult, limitarea condițiilor materiale de primire rămâne posibilă atunci când o persoană nu a depus cererea în cel mai scurt timp cu putință. În final, astfel cum prevede directiva în vigoare (în momentul de față), statele membre au posibilitatea de a limita sau de a retrage condițiile materiale de primire dacă un solicitant a ascuns faptul că dispune de resurse financiare.

5.   Persoane vulnerabile cu nevoi speciale de primire

Textul de compromis reflectat în poziția în primă lectură prevede obligația statelor membre de a evalua nevoile speciale de primire ale persoanelor vulnerabile. Victimele mutilărilor genitale feminine sunt adăugate la lista neexhaustivă a categoriilor de persoane vulnerabile. În plus, în vederea evitării eventualelor sarcini administrative inutile, se prevede că nu este necesar ca o astfel de evaluare să ia forma unei proceduri administrative și că statele membre pot integra evaluarea în procedurile naționale existente.

6.   Asistența juridică și reprezentarea gratuite

Solicitanții de protecție internațională au dreptul de acces la o cale de atac eficace în momentul în care contestă deciziile referitoare la acordarea, retragerea sau reducerea indemnizațiilor, precum și deciziile referitoare la reședință și la libertatea de circulație. În acele cazurile respective, condițiile de acordare a asistenței juridice și a reprezentării gratuite sunt aceleași ca în cazul controlului ordinului de plasare în detenție, cu excepția faptului că statele membre pot prevedea că asistența juridică și reprezentarea gratuite nu se acordă dacă o autoritate competentă consideră respectiva cale de atac ca neavând nicio perspectivă concretă de succes.

7.   Alte chestiuni importante

Alte chestiuni importante din cadrul poziției Consiliului în primă lectură în legătură cu care Consiliul și Parlamentul European au ajuns la un compromis se referă la:

| — | specificarea calificărilor „reprezentantului” pentru a permite minorilor neînsoțiți să beneficieze pe deplin de drepturile lor și pentru a respecta obligațiile prevăzute în Directiva privind condițiile de primire. |
| --- | --- |

—

specificarea calificărilor „reprezentantului” pentru a permite minorilor neînsoțiți să beneficieze pe deplin de drepturile lor și pentru a respecta obligațiile prevăzute în Directiva privind condițiile de primire.

| — | Statele membre nu pot condiționa acordarea condițiilor de primire de o documentație inutilă și disproporționată și nici de alte cerințe administrative. |
| --- | --- |

—

Statele membre nu pot condiționa acordarea condițiilor de primire de o documentație inutilă și disproporționată și nici de alte cerințe administrative.

| — | Statele membre trebuie ofere solicitanților de protecție internațională îngrijirile medicale necesare, care trebuie să includă, cel puțin, îngrijirile de urgență și tratamentul de bază al bolilor și al afecțiunilor mintale grave. Se specifică în continuare să statele membre trebuie să acorde asistență medicală sau de alt tip necesară solicitanților cu nevoi speciale de primire, inclusiv îngrijirea corespunzătoare a sănătății mintale, dacă este cazul. |
| --- | --- |

—

Statele membre trebuie ofere solicitanților de protecție internațională îngrijirile medicale necesare, care trebuie să includă, cel puțin, îngrijirile de urgență și tratamentul de bază al bolilor și al afecțiunilor mintale grave. Se specifică în continuare să statele membre trebuie să acorde asistență medicală sau de alt tip necesară solicitanților cu nevoi speciale de primire, inclusiv îngrijirea corespunzătoare a sănătății mintale, dacă este cazul.

| — | Statele membre trebuie să înceapă căutarea membrilor familiei minorului neînsoțit, după caz, cu ajutorul organizațiilor internaționale sau al altor organizații competente, cât mai repede posibil după introducerea cererii de protecție internațională, protejând în același timp interesul superior al minorului. |
| --- | --- |

—

Statele membre trebuie să înceapă căutarea membrilor familiei minorului neînsoțit, după caz, cu ajutorul organizațiilor internaționale sau al altor organizații competente, cât mai repede posibil după introducerea cererii de protecție internațională, protejând în același timp interesul superior al minorului.

| — | Statele membre trebuie să se asigure că persoanele care au suferit torturi, violuri sau alte forme de violență gravă primesc tratamentul necesar, în special accesul la un tratament sau la îngrijiri medicale și psihologice corespunzătoare. În plus, cei care lucrează cu astfel de persoane trebuie să fi beneficiat și să continue să beneficieze de formare corespunzătoare și au obligația de a respecta normele de confidențialitate. |
| --- | --- |

—

Statele membre trebuie să se asigure că persoanele care au suferit torturi, violuri sau alte forme de violență gravă primesc tratamentul necesar, în special accesul la un tratament sau la îngrijiri medicale și psihologice corespunzătoare. În plus, cei care lucrează cu astfel de persoane trebuie să fi beneficiat și să continue să beneficieze de formare corespunzătoare și au obligația de a respecta normele de confidențialitate.

| — | Statele membre trebuie să înainteze informațiile referitoare la punerea în aplicare a directivei pentru a permite Comisiei să monitorizeze punerea sa în aplicare. |
| --- | --- |

—

Statele membre trebuie să înainteze informațiile referitoare la punerea în aplicare a directivei pentru a permite Comisiei să monitorizeze punerea sa în aplicare.

IV.   CONCLUZIE

Poziția Consiliului în primă lectură reflectă compromisul convenit în cadrul negocierilor dintre Consiliu și Parlamentul European, facilitat de Comisie. Acest compromis este confirmat prin scrisoarea președintelui Comisiei pentru libertăți civile, justiție și afaceri interne (LIBE) din Parlamentul European adresată președintelui Comitetului Reprezentanților Permanenți (13885/12). În această scrisoare, președintele Comisiei LIBE a menționat că va recomanda membrilor Comisiei LIBE și, ulterior, plenului, să accepte poziția în primă lectură a Consiliului fără amendamente, în a doua lectură a Parlamentului European, sub rezerva verificării acesteia de către experții juriști-lingviști din ambele instituții. Prin modificarea Directivei privind condițiile de primire, Uniunea Europeană instituie un alt element esențial pentru crearea sistemului european comun de azil.

---

(1)  Directiva 2003/9/CE a Consiliului de stabilire a standardelor minime pentru primirea solicitanților de azil în statele membre (JO L 31, 6.2.2003, p. 18).

(2)  Directiva 2011/95/UE a Parlamentului European și a Consiliului privind standardele referitoare la condițiile pe care trebuie să le îndeplinească resortisanții țărilor terțe sau apatrizii pentru a putea beneficia de protecție internațională, la un statut uniform pentru refugiați sau pentru persoanele eligibile pentru obținerea de protecție subsidiară și la conținutul protecției acordate (JO L 337, 20.12.2011, p. 9).

(3)  Directiva 2008/115/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind standardele și procedurile comune aplicabile în statele membre pentru returnarea resortisanților țărilor terțe aflați în situație de ședere ilegală (JO L 348, 24.12.2008, p. 98).

(4)  Directiva 2005/85/CE a Consiliului privind standardele minime cu privire la procedurile din statele membre de acordare și retragere a statutului de refugiat (JO L 326, 13.12.2005, p. 13).

---

| 25.6.2013 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | CE 179/27 |
| --- | --- | --- | --- |

25.6.2013

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

CE 179/27

---

POZIȚIA (UE) NR. 7/2013 ÎN PRIMĂ LECTURĂ A CONSILIULUI

în vederea adoptării unei directive a Parlamentului European și a Consiliului privind procedurile comune de acordare și retragere a protecției internaționale (reformare)

Adoptată de Consiliu la 6 iunie 2013

2013/C 179 E/02

PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 78 alineatul (2) litera (d),

având în vedere propunerea Comisiei Europene,

având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (1),

având în vedere avizul Comitetului Regiunilor (2),

hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (3),

întrucât:

| (1) | Directiva 2005/85/CE a Consiliului din 1 decembrie 2005 privind standardele minime cu privire la procedurile din statele membre de acordare și retragere a statutului de refugiat (4) trebuie să facă obiectul mai multor modificări substanțiale. Din motive de claritate, ar trebui să se procedeze la reformarea directivei menționate. |
| --- | --- |

(1)

Directiva 2005/85/CE a Consiliului din 1 decembrie 2005 privind standardele minime cu privire la procedurile din statele membre de acordare și retragere a statutului de refugiat (4) trebuie să facă obiectul mai multor modificări substanțiale. Din motive de claritate, ar trebui să se procedeze la reformarea directivei menționate.

| (2) | O politică comună în domeniul azilului, inclusiv un sistem european comun de azil, este un element constitutiv al obiectivului Uniunii Europene de a institui în mod progresiv un spațiu de libertate, securitate și justiție deschis celor care, forțați de împrejurări, solicită în mod legitim protecție în Uniune. Această politică ar trebui să fie guvernată de principiul solidarității și partajării echitabile a responsabilității, inclusiv a implicațiilor sale financiare, între statele membre. |
| --- | --- |

(2)

O politică comună în domeniul azilului, inclusiv un sistem european comun de azil, este un element constitutiv al obiectivului Uniunii Europene de a institui în mod progresiv un spațiu de libertate, securitate și justiție deschis celor care, forțați de împrejurări, solicită în mod legitim protecție în Uniune. Această politică ar trebui să fie guvernată de principiul solidarității și partajării echitabile a responsabilității, inclusiv a implicațiilor sale financiare, între statele membre.

| (3) | Consiliul European, la întrunirea sa specială de la Tampere din 15-16 octombrie 1999, a convenit să acționeze pentru instituirea unui sistem european comun de azil, bazat pe aplicarea deplină și globală a Convenției de la Geneva privind statutul refugiaților din 28 iulie 1951, astfel cum a fost modificată prin Protocolul de la New York din 31 ianuarie 1967 („Convenția de la Geneva”), afirmând astfel principiul nereturnării, asigurându-se că nicio persoană nu este retrimisă într-o zonă unde există riscul de a fi persecutată. |
| --- | --- |

(3)

Consiliul European, la întrunirea sa specială de la Tampere din 15-16 octombrie 1999, a convenit să acționeze pentru instituirea unui sistem european comun de azil, bazat pe aplicarea deplină și globală a Convenției de la Geneva privind statutul refugiaților din 28 iulie 1951, astfel cum a fost modificată prin Protocolul de la New York din 31 ianuarie 1967 („Convenția de la Geneva”), afirmând astfel principiul nereturnării, asigurându-se că nicio persoană nu este retrimisă într-o zonă unde există riscul de a fi persecutată.

| (4) | Concluziile de la Tampere prevăd că sistemul european comun de azil ar trebui să includă, pe termen scurt, standarde comune pentru o procedură de azil echitabilă și eficace în statele membre și, pe termen lung, norme ale Uniunii care să conducă la o procedură de azil comună în Uniune. |
| --- | --- |

(4)

Concluziile de la Tampere prevăd că sistemul european comun de azil ar trebui să includă, pe termen scurt, standarde comune pentru o procedură de azil echitabilă și eficace în statele membre și, pe termen lung, norme ale Uniunii care să conducă la o procedură de azil comună în Uniune.

| (5) | Prima fază a sistemului european comun de azil s-a încheiat prin adoptarea instrumentelor juridice relevante prevăzute în tratate, inclusiv a Directivei 2005/85/CE care a fost o primă măsură referitoare la procedurile de azil. |
| --- | --- |

(5)

Prima fază a sistemului european comun de azil s-a încheiat prin adoptarea instrumentelor juridice relevante prevăzute în tratate, inclusiv a Directivei 2005/85/CE care a fost o primă măsură referitoare la procedurile de azil.

| (6) | Consiliul European, cu ocazia reuniunii sale din 4 noiembrie 2004, a adoptat Programul de la Haga, care stabilește obiectivele ce trebuie puse în aplicare în spațiul de libertate, securitate și justiție în perioada 2005-2010. În acest sens, Programul de la Haga a invitat Comisia Europeană să finalizeze evaluarea instrumentelor juridice aferente primei faze și să transmită Parlamentului European și Consiliului instrumentele și măsurile corespunzătoare celei de-a doua faze. În conformitate cu Programul de la Haga, obiectivul care trebuie urmărit pentru crearea sistemului european comun de azil este instituirea unei proceduri comune de azil și a unui statut uniform, valabil în întreaga Uniune. |
| --- | --- |

(6)

Consiliul European, cu ocazia reuniunii sale din 4 noiembrie 2004, a adoptat Programul de la Haga, care stabilește obiectivele ce trebuie puse în aplicare în spațiul de libertate, securitate și justiție în perioada 2005-2010. În acest sens, Programul de la Haga a invitat Comisia Europeană să finalizeze evaluarea instrumentelor juridice aferente primei faze și să transmită Parlamentului European și Consiliului instrumentele și măsurile corespunzătoare celei de-a doua faze. În conformitate cu Programul de la Haga, obiectivul care trebuie urmărit pentru crearea sistemului european comun de azil este instituirea unei proceduri comune de azil și a unui statut uniform, valabil în întreaga Uniune.

| (7) | În Pactul european privind imigrația și azilul, adoptat la 16 octombrie 2008, Consiliul European a arătat că există în continuare diferențe considerabile între statele membre în ceea ce privește acordarea protecției și a lansat invitația de a se lua noi inițiative, inclusiv o propunere de instituire a unei proceduri unice de azil, care să includă garanții comune, pentru a finaliza instituirea unui sistem european comun de azil, prevăzut în Programul de la Haga. |
| --- | --- |

(7)

În Pactul european privind imigrația și azilul, adoptat la 16 octombrie 2008, Consiliul European a arătat că există în continuare diferențe considerabile între statele membre în ceea ce privește acordarea protecției și a lansat invitația de a se lua noi inițiative, inclusiv o propunere de instituire a unei proceduri unice de azil, care să includă garanții comune, pentru a finaliza instituirea unui sistem european comun de azil, prevăzut în Programul de la Haga.

| (8) | Consiliul European, cu ocazia reuniunii sale din 10-11 decembrie 2009, a adoptat Programul de la Stockholm care a reconfirmat angajamentul pentru obiectivul de a institui până în 2012 un spațiu comun de protecție și solidaritate, bazat pe o procedură de azil comună și pe un statut uniform pentru cei cărora li s-a acordat protecție internațională, în temeiul unor standarde ridicate de protecție și al unor proceduri echitabile și eficiente. Programul de la Stockholm a afirmat că persoanelor care au nevoie de protecție internațională trebuie să li se asigure accesul la proceduri de azil sigure și eficiente din punct de vedere juridic. În conformitate cu Programul de la Stockholm, persoanelor ar trebui să li se ofere același tratament în ceea ce privește măsurile procedurale și determinarea statutului indiferent de statul membru în care îșidepun cererea de azil. Obiectivul este de a oferi un tratament identic și aceleași rezultate pentru cazuri similare. |
| --- | --- |

(8)

Consiliul European, cu ocazia reuniunii sale din 10-11 decembrie 2009, a adoptat Programul de la Stockholm care a reconfirmat angajamentul pentru obiectivul de a institui până în 2012 un spațiu comun de protecție și solidaritate, bazat pe o procedură de azil comună și pe un statut uniform pentru cei cărora li s-a acordat protecție internațională, în temeiul unor standarde ridicate de protecție și al unor proceduri echitabile și eficiente. Programul de la Stockholm a afirmat că persoanelor care au nevoie de protecție internațională trebuie să li se asigure accesul la proceduri de azil sigure și eficiente din punct de vedere juridic. În conformitate cu Programul de la Stockholm, persoanelor ar trebui să li se ofere același tratament în ceea ce privește măsurile procedurale și determinarea statutului indiferent de statul membru în care îșidepun cererea de azil. Obiectivul este de a oferi un tratament identic și aceleași rezultate pentru cazuri similare.

| (9) | Resursele Fondului european pentru refugiați și ale Biroului European de Sprijin pentru Azil (BESA) ar trebui mobilizate în vederea sprijinirii în mod adecvat a eforturilor depuse de statele membre pentru punerea în aplicare a standardelor stabilite în a doua fază a sistemului european comun de azil, în special de statele membre ale căror sisteme de azil fac obiectul unor presiuni specifice și disproporționate, în principal din cauza poziției lor geografice sau a situației lor demografice. |
| --- | --- |

(9)

Resursele Fondului european pentru refugiați și ale Biroului European de Sprijin pentru Azil (BESA) ar trebui mobilizate în vederea sprijinirii în mod adecvat a eforturilor depuse de statele membre pentru punerea în aplicare a standardelor stabilite în a doua fază a sistemului european comun de azil, în special de statele membre ale căror sisteme de azil fac obiectul unor presiuni specifice și disproporționate, în principal din cauza poziției lor geografice sau a situației lor demografice.

| (10) | La momentul punerii în aplicare a prezentei directive, statele membre ar trebui să ia în considerare orientările relevante elaborate de BESA. |
| --- | --- |

(10)

La momentul punerii în aplicare a prezentei directive, statele membre ar trebui să ia în considerare orientările relevante elaborate de BESA.

| (11) | Pentru a asigura o evaluare exhaustivă și eficientă a necesităților de protecție internațională ale solicitanților, în sensul Directivei 2011/95/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 decembrie 2011 privind standardele referitoare la condițiile pe care trebuie să le îndeplinească resortisanții țărilor terțe sau apatrizii pentru a putea beneficia de protecție internațională, la un statut uniform pentru refugiați sau pentru persoanele eligibile pentru obținerea de protecție subsidiară și la conținutul protecției acordate (5), cadrul Uniunii privind procedurile de acordare și de retragere a protecției internaționale ar trebui să se bazeze pe conceptul procedurii unice. |
| --- | --- |

(11)

Pentru a asigura o evaluare exhaustivă și eficientă a necesităților de protecție internațională ale solicitanților, în sensul Directivei 2011/95/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 decembrie 2011 privind standardele referitoare la condițiile pe care trebuie să le îndeplinească resortisanții țărilor terțe sau apatrizii pentru a putea beneficia de protecție internațională, la un statut uniform pentru refugiați sau pentru persoanele eligibile pentru obținerea de protecție subsidiară și la conținutul protecției acordate (5), cadrul Uniunii privind procedurile de acordare și de retragere a protecției internaționale ar trebui să se bazeze pe conceptul procedurii unice.

| (12) | Obiectivul principal al prezentei directive este de a a dezvolta în continuare standarde pentru procedurile din statele membre de acordare și retragere a protecției internaționale, în vederea instituirii unei proceduri comune de azil în Uniune. |
| --- | --- |

(12)

Obiectivul principal al prezentei directive este de a a dezvolta în continuare standarde pentru procedurile din statele membre de acordare și retragere a protecției internaționale, în vederea instituirii unei proceduri comune de azil în Uniune.

| (13) | Apropierea normelor privind procedurile de acordare și retragere a protecției internaționale ar trebui să contribuie la limitarea circulației secundare a solicitanților de protecție internațională între statele membre, în cazul în care această circulație se datorează diferențelor de cadru juridic, și la crearea de condiții echivalente pentru aplicarea Directivei 2011/95/UE în statele membre. |
| --- | --- |

(13)

Apropierea normelor privind procedurile de acordare și retragere a protecției internaționale ar trebui să contribuie la limitarea circulației secundare a solicitanților de protecție internațională între statele membre, în cazul în care această circulație se datorează diferențelor de cadru juridic, și la crearea de condiții echivalente pentru aplicarea Directivei 2011/95/UE în statele membre.

| (14) | Statele membre ar trebui să aibă competența de a prevedea sau de a menține dispoziții mai favorabile pentru resortisanții țărilor terțe sau pentru apatrizii care solicită unui stat membru protecție internațională, atunci când se consideră că o astfel de cerere se bazează pe faptul că respectiva persoană are nevoie de protecție internațională în sensul Directivei 2011/95/UE. |
| --- | --- |

(14)

Statele membre ar trebui să aibă competența de a prevedea sau de a menține dispoziții mai favorabile pentru resortisanții țărilor terțe sau pentru apatrizii care solicită unui stat membru protecție internațională, atunci când se consideră că o astfel de cerere se bazează pe faptul că respectiva persoană are nevoie de protecție internațională în sensul Directivei 2011/95/UE.

| (15) | Cu privire la tratamentul persoanelor care intră sub incidența domeniului de aplicare a prezentei directive, statele membre sunt ținute de obligațiile care decurg din instrumentele de drept internațional la care sunt parte. |
| --- | --- |

(15)

Cu privire la tratamentul persoanelor care intră sub incidența domeniului de aplicare a prezentei directive, statele membre sunt ținute de obligațiile care decurg din instrumentele de drept internațional la care sunt parte.

| (16) | Este esențial ca deciziile privind toate cererile de protecție internațională să fie luate pe baza faptelor și, în primul rând, de autorități al căror personal are cunoștințe corespunzătoare sau a beneficiat de formarea necesară în materie de protecție internațională. |
| --- | --- |

(16)

Este esențial ca deciziile privind toate cererile de protecție internațională să fie luate pe baza faptelor și, în primul rând, de autorități al căror personal are cunoștințe corespunzătoare sau a beneficiat de formarea necesară în materie de protecție internațională.

| (17) | Pentru a asigura faptul că cererile de protecție internațională sunt analizate și deciziile aferente sunt luate în mod obiectiv și imparțial, este necesar ca specialiștii care acționează în cadrul procedurilor prevăzute de prezenta directivă să își desfășoare activitățile respectând întru totul principiile deontologice. |
| --- | --- |

(17)

Pentru a asigura faptul că cererile de protecție internațională sunt analizate și deciziile aferente sunt luate în mod obiectiv și imparțial, este necesar ca specialiștii care acționează în cadrul procedurilor prevăzute de prezenta directivă să își desfășoare activitățile respectând întru totul principiile deontologice.

| (18) | Este atât în interesul statelor membre, cât și al solicitanților de protecție internațională să se ia o decizie cât de repede posibil cu privire la cererile de protecție internațională fără a aduce atingere unei examinări adecvate și complete. |
| --- | --- |

(18)

Este atât în interesul statelor membre, cât și al solicitanților de protecție internațională să se ia o decizie cât de repede posibil cu privire la cererile de protecție internațională fără a aduce atingere unei examinări adecvate și complete.

| (19) | Pentru a scurta durata generală a procedurii în anumite cazuri, statele membre ar trebui să aibă flexibilitatea, în conformitate cu nevoile lor naționale, de a acorda prioritate examinării oricărei cereri prin examinarea sa înaintea altor cereri făcute anterior, fără derogare de la termenele, principiile și garanțiile procedurale aplicabile în mod normal. |
| --- | --- |

(19)

Pentru a scurta durata generală a procedurii în anumite cazuri, statele membre ar trebui să aibă flexibilitatea, în conformitate cu nevoile lor naționale, de a acorda prioritate examinării oricărei cereri prin examinarea sa înaintea altor cereri făcute anterior, fără derogare de la termenele, principiile și garanțiile procedurale aplicabile în mod normal.

| (20) | În circumstanțe bine definite, atunci când este probabil ca o cerere să nu fie fondată sau atunci când există preocupări serioase privind securitatea națională sau ordinea publică, statele membre ar trebui să poată să accelereze procedura de examinare, în special prin introducerea unor termene mai scurte dar rezonabile pentru anumite etape procedurale, fără a aduce atingere efectuării unei examinări adecvate și complete și accesului efectiv al solicitantului la principiile și garanțiile de bază prevăzute de prezenta directivă. |
| --- | --- |

(20)

În circumstanțe bine definite, atunci când este probabil ca o cerere să nu fie fondată sau atunci când există preocupări serioase privind securitatea națională sau ordinea publică, statele membre ar trebui să poată să accelereze procedura de examinare, în special prin introducerea unor termene mai scurte dar rezonabile pentru anumite etape procedurale, fără a aduce atingere efectuării unei examinări adecvate și complete și accesului efectiv al solicitantului la principiile și garanțiile de bază prevăzute de prezenta directivă.

| (21) | Atât timp cât un solicitant poate demonstra un motiv întemeiat, lipsa documentelor la intrare sau utilizarea unor documente falsificate nu ar trebui să determine per se recurgerea automată la procedurile la frontieră sau accelerate. |
| --- | --- |

(21)

Atât timp cât un solicitant poate demonstra un motiv întemeiat, lipsa documentelor la intrare sau utilizarea unor documente falsificate nu ar trebui să determine per se recurgerea automată la procedurile la frontieră sau accelerate.

| (22) | De asemenea, este atât în interesul statelor membre, cât și în cel al solicitanților să se asigure o recunoaștere corectă a necesităților de protecție internațională încă din primă instanță. În acest scop, solicitanților ar trebui să li se furnizeze în primă instanță, gratuit, informații juridice și procedurale, luând în considerare situațiile lor personale. Furnizarea unor astfel de informații ar trebui, inter alia, să permită solicitanților să înțeleagă mai bine procedura, ajutându-i, astfel, să respecte obligațiile relevante. Ar fi disproporționat să se ceară statelor membre să furnizeze aceste informații numai prin intermediul avocaților calificați. Prin urmare, statele membre ar trebui să aibă posibilitatea de a utiliza cele mai potrivite mijloace pentru furnizarea acestor informații, cum ar fi prin intermediul organizațiilor neguvernamentale sau al specialiștilor din cadrul autorităților guvernamentale sau al serviciilor specializate ale statului. |
| --- | --- |

(22)

De asemenea, este atât în interesul statelor membre, cât și în cel al solicitanților să se asigure o recunoaștere corectă a necesităților de protecție internațională încă din primă instanță. În acest scop, solicitanților ar trebui să li se furnizeze în primă instanță, gratuit, informații juridice și procedurale, luând în considerare situațiile lor personale. Furnizarea unor astfel de informații ar trebui, inter alia, să permită solicitanților să înțeleagă mai bine procedura, ajutându-i, astfel, să respecte obligațiile relevante. Ar fi disproporționat să se ceară statelor membre să furnizeze aceste informații numai prin intermediul avocaților calificați. Prin urmare, statele membre ar trebui să aibă posibilitatea de a utiliza cele mai potrivite mijloace pentru furnizarea acestor informații, cum ar fi prin intermediul organizațiilor neguvernamentale sau al specialiștilor din cadrul autorităților guvernamentale sau al serviciilor specializate ale statului.

| (23) | În procedurile privind căile de atac, sub rezerva anumitor condiții, solicitanții ar trebui să beneficieze de asistență juridică gratuită și de reprezentare gratuită din partea unor persoane competente în materie în temeiul legislației interne. În plus, în toate stadiile procedurii, solicitanții ar trebui să aibă dreptul de a consulta, pe cheltuială proprie, consilieri juridici sau alt tip de consilieri autorizați sau acceptați în acest scop în conformitate cu legislația internă. |
| --- | --- |

(23)

În procedurile privind căile de atac, sub rezerva anumitor condiții, solicitanții ar trebui să beneficieze de asistență juridică gratuită și de reprezentare gratuită din partea unor persoane competente în materie în temeiul legislației interne. În plus, în toate stadiile procedurii, solicitanții ar trebui să aibă dreptul de a consulta, pe cheltuială proprie, consilieri juridici sau alt tip de consilieri autorizați sau acceptați în acest scop în conformitate cu legislația internă.

| (24) | Noțiunea de ordine publică poate acoperi, inter alia, o condamnare pentru comiterea unei infracțiuni grave. |
| --- | --- |

(24)

Noțiunea de ordine publică poate acoperi, inter alia, o condamnare pentru comiterea unei infracțiuni grave.

| (25) | În interesul unei corecte recunoașteri a acelor persoane care au nevoie de protecție ca refugiați în sensul articolului 1 din Convenția de la Geneva sau ca persoane eligibile pentru obținerea de protecție subsidiară, fiecare solicitant ar trebui să aibă acces efectiv la proceduri, posibilitatea de a coopera și de a comunica în mod adecvat cu autoritățile competente, astfel încât să poată prezenta faptele relevante ale cazului său, precum și garanții procedurale suficiente pentru a-și putea susține cazul în toate etapele procedurii. În plus, pe parcursul procedurii în cadrul căreia este examinată o cerere de protecție internațională, în mod normal, solicitantul ar trebui să beneficieze cel puțin de dreptul de a rămâne pe teritoriu până când autoritatea decizională adoptă o decizie, de acces la serviciile unui interpret pentru a-și prezenta argumentele în cazul în care este intervievat de autorități, de posibilitatea de a comunica cu un reprezentant al Înaltului Comisariat al Organizației Națiunilor Unite pentru Refugiați (ICNUR) și cu organizațiile care oferă consultanță sau consiliere solicitanților de protecție internațională, de dreptul la notificarea corectă a unei decizii și de o motivare a deciziei respective în drept și în fapt; de posibilitatea de a consulta un consilier juridic sau un alt tip de consilier; de dreptul de a fi informat despre situația sa juridică în momente decisive din cursul procedurii, într-o limbă pe care o înțelege sau se presupune în mod rezonabil că o înțelege și, în cazul unei decizii negative, de dreptul la o cale de atac efectivă în fața unei instanțe judecătorești. |
| --- | --- |

(25)

În interesul unei corecte recunoașteri a acelor persoane care au nevoie de protecție ca refugiați în sensul articolului 1 din Convenția de la Geneva sau ca persoane eligibile pentru obținerea de protecție subsidiară, fiecare solicitant ar trebui să aibă acces efectiv la proceduri, posibilitatea de a coopera și de a comunica în mod adecvat cu autoritățile competente, astfel încât să poată prezenta faptele relevante ale cazului său, precum și garanții procedurale suficiente pentru a-și putea susține cazul în toate etapele procedurii. În plus, pe parcursul procedurii în cadrul căreia este examinată o cerere de protecție internațională, în mod normal, solicitantul ar trebui să beneficieze cel puțin de dreptul de a rămâne pe teritoriu până când autoritatea decizională adoptă o decizie, de acces la serviciile unui interpret pentru a-și prezenta argumentele în cazul în care este intervievat de autorități, de posibilitatea de a comunica cu un reprezentant al Înaltului Comisariat al Organizației Națiunilor Unite pentru Refugiați (ICNUR) și cu organizațiile care oferă consultanță sau consiliere solicitanților de protecție internațională, de dreptul la notificarea corectă a unei decizii și de o motivare a deciziei respective în drept și în fapt; de posibilitatea de a consulta un consilier juridic sau un alt tip de consilier; de dreptul de a fi informat despre situația sa juridică în momente decisive din cursul procedurii, într-o limbă pe care o înțelege sau se presupune în mod rezonabil că o înțelege și, în cazul unei decizii negative, de dreptul la o cale de atac efectivă în fața unei instanțe judecătorești.

| (26) | În vederea asigurării unui acces efectiv la procedura de examinare, funcționarii care vin în primul rând în contact cu persoane care solicită protecție internațională, în special aceia care desfășoară activități de supraveghere a frontierelor terestre sau maritime sau care efectuează controale la frontieră, ar trebui să primească informații relevante și să beneficieze de formarea necesară privind modul de recunoaștere și de tratare a cererilor de protecție internațională inter alia ținând seama în mod adecvat de orientările relevante elaborate de BESA. Aceștia ar trebui să poată furniza resortisanților țărilor terțe sau apatrizilor care sunt prezenți pe teritoriu, inclusiv la frontieră, în apele teritoriale sau în zonele de tranzit ale statelor membre, și care solicită protecție internațională, informațiile relevante referitoare la locul și modalitățile de prezentare a cererilor de protecție internațională. Atunci când respectivele persoane se află în apele teritoriale ale unui stat membru, acestea ar trebui debarcate, iar cererile lor ar trebui analizate în conformitate cu prezenta directivă. |
| --- | --- |

(26)

În vederea asigurării unui acces efectiv la procedura de examinare, funcționarii care vin în primul rând în contact cu persoane care solicită protecție internațională, în special aceia care desfășoară activități de supraveghere a frontierelor terestre sau maritime sau care efectuează controale la frontieră, ar trebui să primească informații relevante și să beneficieze de formarea necesară privind modul de recunoaștere și de tratare a cererilor de protecție internațională inter alia ținând seama în mod adecvat de orientările relevante elaborate de BESA. Aceștia ar trebui să poată furniza resortisanților țărilor terțe sau apatrizilor care sunt prezenți pe teritoriu, inclusiv la frontieră, în apele teritoriale sau în zonele de tranzit ale statelor membre, și care solicită protecție internațională, informațiile relevante referitoare la locul și modalitățile de prezentare a cererilor de protecție internațională. Atunci când respectivele persoane se află în apele teritoriale ale unui stat membru, acestea ar trebui debarcate, iar cererile lor ar trebui analizate în conformitate cu prezenta directivă.

| (27) | Dat fiind faptul că resortisanții țărilor terțe și apatrizii care și-au exprimat dorința de a solicita protecție internațională sunt solicitanți de protecție internațională, aceștia ar trebui să se conformeze obligațiilor și ar trebui să beneficieze de drepturi în temeiul prezentei directive și al Directivei .../.../UE a Parlamentului European și a Consiliului din ... de stabilire a standardelor pentru primirea solicitanților de protecție internațională (6)
   (7). În acest sens, statele membre ar trebui să înregistreze cât mai rapid posibil faptul că respectivele persoane sunt solicitanți de protecție internațională. |
| --- | --- |

(27)

Dat fiind faptul că resortisanții țărilor terțe și apatrizii care și-au exprimat dorința de a solicita protecție internațională sunt solicitanți de protecție internațională, aceștia ar trebui să se conformeze obligațiilor și ar trebui să beneficieze de drepturi în temeiul prezentei directive și al Directivei .../.../UE a Parlamentului European și a Consiliului din ... de stabilire a standardelor pentru primirea solicitanților de protecție internațională (6)
   (7). În acest sens, statele membre ar trebui să înregistreze cât mai rapid posibil faptul că respectivele persoane sunt solicitanți de protecție internațională.

| (28) | Pentru a facilita accesul la procedura de examinare la punctele de trecere a frontierei și în locurile de reținere, ar trebui să se furnizeze informații cu privire la posibilitatea de a solicita protecție internațională. Ar trebui să se asigure, prin intermediul serviciilor de interpretare, comunicarea de bază necesară pentru a permite autorităților competente să înțeleagă dacă persoanele doresc să solicite protecție internațională. |
| --- | --- |

(28)

Pentru a facilita accesul la procedura de examinare la punctele de trecere a frontierei și în locurile de reținere, ar trebui să se furnizeze informații cu privire la posibilitatea de a solicita protecție internațională. Ar trebui să se asigure, prin intermediul serviciilor de interpretare, comunicarea de bază necesară pentru a permite autorităților competente să înțeleagă dacă persoanele doresc să solicite protecție internațională.

| (29) | Este posibil ca anumiți solicitanți să necesite garanții procedurale speciale, din cauza, inter alia, a vârstei, a sexului, a orientării sexuale, a identității sexuale, a unui handicap, a unei boli grave, a unor afecțiuni sau tulburări mentale sau ca urmare a torturii, violului sau altor forme grave de violență psihologică, fizică sau sexuală. Statele membre ar trebui să depună eforturi pentru a identifica solicitanții care au nevoie de garanții procedurale speciale înainte de luarea unei decizii în primă instanță. Respectivii solicitanți ar trebui să beneficieze de sprijinul corespunzător inclusiv de timp suficient, în vederea creării condițiilor necesare pentru a avea un acces efectiv la proceduri și pentru a prezenta elementele necesare pentru motivarea cererii lor de protecție internațională. |
| --- | --- |

(29)

Este posibil ca anumiți solicitanți să necesite garanții procedurale speciale, din cauza, inter alia, a vârstei, a sexului, a orientării sexuale, a identității sexuale, a unui handicap, a unei boli grave, a unor afecțiuni sau tulburări mentale sau ca urmare a torturii, violului sau altor forme grave de violență psihologică, fizică sau sexuală. Statele membre ar trebui să depună eforturi pentru a identifica solicitanții care au nevoie de garanții procedurale speciale înainte de luarea unei decizii în primă instanță. Respectivii solicitanți ar trebui să beneficieze de sprijinul corespunzător inclusiv de timp suficient, în vederea creării condițiilor necesare pentru a avea un acces efectiv la proceduri și pentru a prezenta elementele necesare pentru motivarea cererii lor de protecție internațională.

| (30) | În situația în care nu poate fi furnizat sprijin adecvat unui solicitant cu nevoi procedurale speciale în cadrul unor proceduri accelerate sau la frontieră, un astfel de solicitant ar trebui exclus de la respectivele proceduri. Nevoile procedurale speciale de natură să împiedice aplicarea procedurilor accelerate sau la frontieră ar trebui să însemne, de asemenea, faptul că solicitantului i se asigură garanții suplimentare în cazul în care calea sa de atac nu are un efect suspensiv automat, în vederea eficientizării căii sale de atac în contextul său particular. |
| --- | --- |

(30)

În situația în care nu poate fi furnizat sprijin adecvat unui solicitant cu nevoi procedurale speciale în cadrul unor proceduri accelerate sau la frontieră, un astfel de solicitant ar trebui exclus de la respectivele proceduri. Nevoile procedurale speciale de natură să împiedice aplicarea procedurilor accelerate sau la frontieră ar trebui să însemne, de asemenea, faptul că solicitantului i se asigură garanții suplimentare în cazul în care calea sa de atac nu are un efect suspensiv automat, în vederea eficientizării căii sale de atac în contextul său particular.

| (31) | Măsurile naționale referitoare la identificarea și documentarea simptomelor și a semnelor de tortură sau a altor acte grave de violență fizică sau psihologică, inclusiv acte de violență sexuală, în proced urile reglementate de prezenta directivă pot să se bazeze, inter alia, pe Manualul privind mijloacele eficiente de anchetare și de colectare a probelor privind tortura și alte pedepse sau tratamente crude, inumane sau degradante (Protocolul de la Istanbul). |
| --- | --- |

(31)

Măsurile naționale referitoare la identificarea și documentarea simptomelor și a semnelor de tortură sau a altor acte grave de violență fizică sau psihologică, inclusiv acte de violență sexuală, în proced urile reglementate de prezenta directivă pot să se bazeze, inter alia, pe Manualul privind mijloacele eficiente de anchetare și de colectare a probelor privind tortura și alte pedepse sau tratamente crude, inumane sau degradante (Protocolul de la Istanbul).

| (32) | În vederea asigurării unei egalități reale între cererile depuse de femei și cele depuse de bărbați, procedurile de examinare ar trebui să acorde atenție egalității dintre sexe. În special, interviurile personale ar trebui să fie organizate astfel încât să permită atât solicitanților femei, cât și solicitanților bărbați, să vorbească despre experiențele lor anterioare în cazuri care implică persecuția pe motive legate de sex. Complexitatea plângerilor care au legătură cu egalitatea dintre sexe ar trebui luată în considerare în mod corespunzător în procedurile bazate pe conceptul de țară terță sigură, pe conceptul de țară de origine sigură sau pe noțiunea de cereri ulterioare. |
| --- | --- |

(32)

În vederea asigurării unei egalități reale între cererile depuse de femei și cele depuse de bărbați, procedurile de examinare ar trebui să acorde atenție egalității dintre sexe. În special, interviurile personale ar trebui să fie organizate astfel încât să permită atât solicitanților femei, cât și solicitanților bărbați, să vorbească despre experiențele lor anterioare în cazuri care implică persecuția pe motive legate de sex. Complexitatea plângerilor care au legătură cu egalitatea dintre sexe ar trebui luată în considerare în mod corespunzător în procedurile bazate pe conceptul de țară terță sigură, pe conceptul de țară de origine sigură sau pe noțiunea de cereri ulterioare.

| (33) | Interesul superior al copilului ar trebui să fie o prioritate a statelor membre atunci când aplică prezenta directivă, în conformitate cu Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene („Carta”) și cu Convenția Națiunilor Unite privind Drepturile Copilului din 1989. În evaluarea interesului superior al copilului, statele membre ar trebui, în special, să țină seama în mod adecvat de bunăstarea și dezvoltarea socială a minorului, inclusiv de mediul său de proveniență. |
| --- | --- |

(33)

Interesul superior al copilului ar trebui să fie o prioritate a statelor membre atunci când aplică prezenta directivă, în conformitate cu Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene („Carta”) și cu Convenția Națiunilor Unite privind Drepturile Copilului din 1989. În evaluarea interesului superior al copilului, statele membre ar trebui, în special, să țină seama în mod adecvat de bunăstarea și dezvoltarea socială a minorului, inclusiv de mediul său de proveniență.

| (34) | Procedurile de examinare a nevoilor de protecție internațională ar trebui să permită autorităților competente să efectueze o analiză riguroasă a cererilor de protecție internațională. |
| --- | --- |

(34)

Procedurile de examinare a nevoilor de protecție internațională ar trebui să permită autorităților competente să efectueze o analiză riguroasă a cererilor de protecție internațională.

| (35) | Atunci când, în cadrul prelucrării unei cereri, solicitantul este percheziționat, acea percheziție ar trebui să fie efectuată de o persoană de același sex. Acest lucru nu ar trebui să aducă atingere unei percheziții efectuate, din motive de securitate, în temeiul legislației interne. |
| --- | --- |

(35)

Atunci când, în cadrul prelucrării unei cereri, solicitantul este percheziționat, acea percheziție ar trebui să fie efectuată de o persoană de același sex. Acest lucru nu ar trebui să aducă atingere unei percheziții efectuate, din motive de securitate, în temeiul legislației interne.

| (36) | În cazul în care solicitantul depune o cerere ulterioară fără a aduce noi probe sau argumente, ar fi disproporționat ca statele membre să fie obligate să desfășoare o nouă procedură completă de examinare. În aceste cazuri, statele membre ar trebui să poată respinge o cerere ca fiind inadmisibilă în conformitate cu principiul res judicata. |
| --- | --- |

(36)

În cazul în care solicitantul depune o cerere ulterioară fără a aduce noi probe sau argumente, ar fi disproporționat ca statele membre să fie obligate să desfășoare o nouă procedură completă de examinare. În aceste cazuri, statele membre ar trebui să poată respinge o cerere ca fiind inadmisibilă în conformitate cu principiul res judicata.

| (37) | În ceea ce privește implicarea personalului unei alte autorități decât autoritatea decizională în desfășurarea în timp rezonabil a interviurilor referitoare la fondul cererii, noțiunea de „în timp rezonabil”, ar trebui evaluată comparativ cu termenele prevăzute la articolul 31. |
| --- | --- |

(37)

În ceea ce privește implicarea personalului unei alte autorități decât autoritatea decizională în desfășurarea în timp rezonabil a interviurilor referitoare la fondul cererii, noțiunea de „în timp rezonabil”, ar trebui evaluată comparativ cu termenele prevăzute la articolul 31.

| (38) | Multe cereri de protecție internațională se fac la frontieră sau într-o zonă de tranzit a unui stat membru înainte de adoptarea unei decizii cu privire la intrarea solicitantului. Statele membre ar trebui să aibă posibilitatea de a prevedea proceduri de examinare a admisibilității și/sau a conținutului care să permită luarea unei decizii în acele locuri, în circumstanțe bine definite, referitoare la asmenea cereri. |
| --- | --- |

(38)

Multe cereri de protecție internațională se fac la frontieră sau într-o zonă de tranzit a unui stat membru înainte de adoptarea unei decizii cu privire la intrarea solicitantului. Statele membre ar trebui să aibă posibilitatea de a prevedea proceduri de examinare a admisibilității și/sau a conținutului care să permită luarea unei decizii în acele locuri, în circumstanțe bine definite, referitoare la asmenea cereri.

| (39) | Atunci când se stabilește dacă există o situație de incertitudine în țara de origine a unui solicitant, statele membre ar trebui să se asigure că obțin informații precise și actualizate din partea surselor relevante precum BESA, ICNUR, Consiliul Europei și alte organizații internaționale relevante. Statele membre ar trebui să se asigure că orice amânare a încheierii procedurii este în deplină conformitate cu obligațiile pe care și le-au asumat în temeiul Directivei 2011/95/UE și al articolului 41 din Cartă, fără a aduce atingere eficienței și echității procedurilor din prezenta directivă. |
| --- | --- |

(39)

Atunci când se stabilește dacă există o situație de incertitudine în țara de origine a unui solicitant, statele membre ar trebui să se asigure că obțin informații precise și actualizate din partea surselor relevante precum BESA, ICNUR, Consiliul Europei și alte organizații internaționale relevante. Statele membre ar trebui să se asigure că orice amânare a încheierii procedurii este în deplină conformitate cu obligațiile pe care și le-au asumat în temeiul Directivei 2011/95/UE și al articolului 41 din Cartă, fără a aduce atingere eficienței și echității procedurilor din prezenta directivă.

| (40) | Un element esențial pentru aprecierea temeiniciei unei cereri de protecție internațională este siguranța solicitantului în țara sa de origine. În cazul în care o țară terță poate fi considerată drept o țară de origine sigură, statele membre ar trebui să aibă posibilitatea de a o desemna ca atare și de a presupune că aceasta este sigură pentru un anumit solicitant, cu excepția cazului în care solicitantul prezintă elemente în sens contrar. |
| --- | --- |

(40)

Un element esențial pentru aprecierea temeiniciei unei cereri de protecție internațională este siguranța solicitantului în țara sa de origine. În cazul în care o țară terță poate fi considerată drept o țară de origine sigură, statele membre ar trebui să aibă posibilitatea de a o desemna ca atare și de a presupune că aceasta este sigură pentru un anumit solicitant, cu excepția cazului în care solicitantul prezintă elemente în sens contrar.

| (41) | Dat fiind nivelul de armonizare atins privind obținerea statutului de refugiat sau de persoane eligibile pentru obținerea de protecție subsidiară de către resortisanții țărilor terțe sau de apatrizi, ar trebui stabilite criterii comune pentru desemnarea țărilor terțe ca țări de origine sigure. |
| --- | --- |

(41)

Dat fiind nivelul de armonizare atins privind obținerea statutului de refugiat sau de persoane eligibile pentru obținerea de protecție subsidiară de către resortisanții țărilor terțe sau de apatrizi, ar trebui stabilite criterii comune pentru desemnarea țărilor terțe ca țări de origine sigure.

| (42) | Desemnarea unei țări terțe ca țară de origine sigură în sensul prezentei directive nu poate constitui o garanție absolută de siguranță pentru resortisanții țării respective. Prin natura sa, evaluarea pe care se bazează desemnarea poate lua în considerare numai situația civilă, juridică și politică generală din țara respectivă, precum și dacă cei care comit acte de persecuție, de tortură sau aplică tratamente ori pedepse inumane sau degradante fac efectiv obiectul sancțiunilor atunci când se stabilește că sunt responsabili de aceste fapte în țara respectivă. Din acest motiv, este important ca, atunci când un solicitant arată că există motive valabile pentru ca țara să nu fie sigură în cazul său particular, desemnarea respectivei țări ca țară sigură să nu mai poată fi considerată pertinentă în ceea ce îl privește. |
| --- | --- |

(42)

Desemnarea unei țări terțe ca țară de origine sigură în sensul prezentei directive nu poate constitui o garanție absolută de siguranță pentru resortisanții țării respective. Prin natura sa, evaluarea pe care se bazează desemnarea poate lua în considerare numai situația civilă, juridică și politică generală din țara respectivă, precum și dacă cei care comit acte de persecuție, de tortură sau aplică tratamente ori pedepse inumane sau degradante fac efectiv obiectul sancțiunilor atunci când se stabilește că sunt responsabili de aceste fapte în țara respectivă. Din acest motiv, este important ca, atunci când un solicitant arată că există motive valabile pentru ca țara să nu fie sigură în cazul său particular, desemnarea respectivei țări ca țară sigură să nu mai poată fi considerată pertinentă în ceea ce îl privește.

| (43) | Statele membre ar trebui să examineze pe fond toate cererile, și anume să evalueze dacă solicitantul respectiv îndeplinește condițiile necesare pentru a obține protecție internațională în conformitate cu Directiva 2011/95/UE, cu excepția cazului în care prezenta directivă cuprinde dispoziții contrare, în special atunci când se poate presupune în mod rezonabil că o altă țară ar efectua examinarea sau ar asigura protecție suficientă. Statele membre ar trebui, în special, să nu aibă obligația de a evalua pe fond o cerere de protecție internațională atunci când o primă țară de azil a acordat solicitantului statutul de refugiat sau o protecție suficientă în alt mod și solicitantul va fi readmis în acea țară. |
| --- | --- |

(43)

Statele membre ar trebui să examineze pe fond toate cererile, și anume să evalueze dacă solicitantul respectiv îndeplinește condițiile necesare pentru a obține protecție internațională în conformitate cu Directiva 2011/95/UE, cu excepția cazului în care prezenta directivă cuprinde dispoziții contrare, în special atunci când se poate presupune în mod rezonabil că o altă țară ar efectua examinarea sau ar asigura protecție suficientă. Statele membre ar trebui, în special, să nu aibă obligația de a evalua pe fond o cerere de protecție internațională atunci când o primă țară de azil a acordat solicitantului statutul de refugiat sau o protecție suficientă în alt mod și solicitantul va fi readmis în acea țară.

| (44) | De asemenea, statele membre ar trebui să nu aibă obligația de a evalua pe fond o cerere de protecție internațională în cazul în care se poate presupune în mod rezonabil că solicitantul, datorită unei legături suficiente cu o țară terță astfel cum este definită de legislația internă, va cere protecție în respectiva țară terță, și în cazul în care există motive să se considere că solicitantul va fi admis sau readmis în țara respectivă. Statele membre ar trebui să acționeze în acest mod numai atunci când solicitantul în cauză ar fi în siguranță în respectiva țară terță. Pentru a se evita circulația secundară a solicitanților, ar trebui stabilite principii comune pentru luarea în considerare sau desemnarea de către statele membre a țărilor terțe ca sigure. |
| --- | --- |

(44)

De asemenea, statele membre ar trebui să nu aibă obligația de a evalua pe fond o cerere de protecție internațională în cazul în care se poate presupune în mod rezonabil că solicitantul, datorită unei legături suficiente cu o țară terță astfel cum este definită de legislația internă, va cere protecție în respectiva țară terță, și în cazul în care există motive să se considere că solicitantul va fi admis sau readmis în țara respectivă. Statele membre ar trebui să acționeze în acest mod numai atunci când solicitantul în cauză ar fi în siguranță în respectiva țară terță. Pentru a se evita circulația secundară a solicitanților, ar trebui stabilite principii comune pentru luarea în considerare sau desemnarea de către statele membre a țărilor terțe ca sigure.

| (45) | Pe de altă parte, cu privire la anumite țări terțe europene, care respectă standarde foarte înalte în ceea ce privește drepturile omului și protecția refugiaților, statelor membre ar trebui să li se permită să nu examineze sau să nu examineze în totalitate cererile de protecție internațională ale solicitanților care intră pe teritoriul lor din respectivele țări terțe europene. |
| --- | --- |

(45)

Pe de altă parte, cu privire la anumite țări terțe europene, care respectă standarde foarte înalte în ceea ce privește drepturile omului și protecția refugiaților, statelor membre ar trebui să li se permită să nu examineze sau să nu examineze în totalitate cererile de protecție internațională ale solicitanților care intră pe teritoriul lor din respectivele țări terțe europene.

| (46) | În situația în care statele membre aplică conceptele de țară sigură de la caz la caz sau desemnează țări ca fiind sigure prin adoptarea de liste în acest sens, acestea ar trebui să țină seama, inter alia, de orientările și manualele operaționale și de informațiile privind țările de origine și activitățile,inclusiv de metodologia privind raportul de informare referitor la țara de origine al BESA menționate în Regulamentul (UE) nr. 439/2010 al Parlamentului European și al Consiliului din 19 mai 2010 privind înființarea unui Birou European de Sprijin pentru Azil (8). |
| --- | --- |

(46)

În situația în care statele membre aplică conceptele de țară sigură de la caz la caz sau desemnează țări ca fiind sigure prin adoptarea de liste în acest sens, acestea ar trebui să țină seama, inter alia, de orientările și manualele operaționale și de informațiile privind țările de origine și activitățile,inclusiv de metodologia privind raportul de informare referitor la țara de origine al BESA menționate în Regulamentul (UE) nr. 439/2010 al Parlamentului European și al Consiliului din 19 mai 2010 privind înființarea unui Birou European de Sprijin pentru Azil (8).

| (47) | Pentru facilitarea schimbului periodic de informații cu privire la aplicarea națională a conceptelor de țară de origine sigură, de țară terță sigură și de țară terță europeană sigură, precum și o reexaminare periodică de către Comisie a utilizării acestor concepte de către statele membre și pentru pregătirea unei eventuale armonizări suplimentare în viitor, statele membre ar trebui să notifice sau să informeze periodic Comisia referitor la țările terțe cărora li se aplică aceste concepte. Comisia ar trebui să informeze în mod periodic Parlamentul European cu privire la rezultatul acestor reexaminări. |
| --- | --- |

(47)

Pentru facilitarea schimbului periodic de informații cu privire la aplicarea națională a conceptelor de țară de origine sigură, de țară terță sigură și de țară terță europeană sigură, precum și o reexaminare periodică de către Comisie a utilizării acestor concepte de către statele membre și pentru pregătirea unei eventuale armonizări suplimentare în viitor, statele membre ar trebui să notifice sau să informeze periodic Comisia referitor la țările terțe cărora li se aplică aceste concepte. Comisia ar trebui să informeze în mod periodic Parlamentul European cu privire la rezultatul acestor reexaminări.

| (48) | Pentru a asigura aplicarea corectă a conceptelor de țară sigură în baza unor informații actualizate, statele membre ar trebui să efectueze reexaminări periodice ale situației din respectivele state pe baza unei serii de surse de informație, inclusiv, în special, informații din partea altor state membre, BESA, ICNUR, Consiliul Europei și alte organizații internaționale relevante. Atunci când statele membre devin conștiente de o schimbare semnificativă a situației drepturilor omului dintr-o țară desemnată de către acestea ca fiind sigură, statele membre ar trebui să se asigure că se efectuează o reexaminare a respectivei situații cât mai curând posibil, și, dacă este necesar, să reexamineze desemnarea respectivei țări ca fiind sigură. |
| --- | --- |

(48)

Pentru a asigura aplicarea corectă a conceptelor de țară sigură în baza unor informații actualizate, statele membre ar trebui să efectueze reexaminări periodice ale situației din respectivele state pe baza unei serii de surse de informație, inclusiv, în special, informații din partea altor state membre, BESA, ICNUR, Consiliul Europei și alte organizații internaționale relevante. Atunci când statele membre devin conștiente de o schimbare semnificativă a situației drepturilor omului dintr-o țară desemnată de către acestea ca fiind sigură, statele membre ar trebui să se asigure că se efectuează o reexaminare a respectivei situații cât mai curând posibil, și, dacă este necesar, să reexamineze desemnarea respectivei țări ca fiind sigură.

| (49) | În ceea ce privește retragerea statutului de refugiat sau de protecție subsidiară, statele membre ar trebui să se asigure că persoanele care beneficiază de protecție internațională sunt informate în mod corespunzător despre o posibilă reexaminare a statutului lor și au posibilitatea să își prezinte punctul de vedere înainte ca autoritățile să adopte o decizie motivată de a le retrage statutul. |
| --- | --- |

(49)

În ceea ce privește retragerea statutului de refugiat sau de protecție subsidiară, statele membre ar trebui să se asigure că persoanele care beneficiază de protecție internațională sunt informate în mod corespunzător despre o posibilă reexaminare a statutului lor și au posibilitatea să își prezinte punctul de vedere înainte ca autoritățile să adopte o decizie motivată de a le retrage statutul.

| (50) | În conformitate cu un principiu fundamental al dreptului Uniunii, deciziile adoptate cu privire la o cerere de protecție internațională, deciziile referitoare la refuzul de a redeschide examinarea unei cereri după încheierea sa și deciziile cu privire la retragerea statutului de refugiat sau a protecției subsidiare sunt supuse unei căi de atac eficacee în fața unei instanțe judecătorești. |
| --- | --- |

(50)

În conformitate cu un principiu fundamental al dreptului Uniunii, deciziile adoptate cu privire la o cerere de protecție internațională, deciziile referitoare la refuzul de a redeschide examinarea unei cereri după încheierea sa și deciziile cu privire la retragerea statutului de refugiat sau a protecției subsidiare sunt supuse unei căi de atac eficacee în fața unei instanțe judecătorești.

| (51) | În conformitate cu articolul 72 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE), prezenta directivă nu afectează exercitarea responsabilităților care le revin statelor membre cu privire la menținerea ordinii publice și la apărarea securității interne. |
| --- | --- |

(51)

În conformitate cu articolul 72 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE), prezenta directivă nu afectează exercitarea responsabilităților care le revin statelor membre cu privire la menținerea ordinii publice și la apărarea securității interne.

| (52) | Directiva 95/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 24 octombrie 1995 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și libera circulație a acestor date (9) reglementează prelucrarea datelor cu caracter personal efectuată în statele membre în temeiul prezentei directive. |
| --- | --- |

(52)

Directiva 95/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 24 octombrie 1995 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și libera circulație a acestor date (9) reglementează prelucrarea datelor cu caracter personal efectuată în statele membre în temeiul prezentei directive.

| (53) | Prezenta directivă nu se aplică procedurilor dintre statele membre reglementate de Regulamentul (UE) nr. .../... al Parlamentului European și al Consiliului din ... de stabilire a criteriilor și a mecanismelor de determinare a statului membru responsabil de examinarea unei cereri de protecție internațională prezentate într-unul dintre statele membre de către un resortisant al unei țări terțe sau un apatrid (10)
   (11). |
| --- | --- |

(53)

Prezenta directivă nu se aplică procedurilor dintre statele membre reglementate de Regulamentul (UE) nr. .../... al Parlamentului European și al Consiliului din ... de stabilire a criteriilor și a mecanismelor de determinare a statului membru responsabil de examinarea unei cereri de protecție internațională prezentate într-unul dintre statele membre de către un resortisant al unei țări terțe sau un apatrid (10)
   (11).

| (54) | Prezenta directivă ar trebui să li se aplice solicitanților cărora li se aplică Regulamentul (UE) nr. .../... (12), în plus și fără a aduce atingere dispozițiilor respectivului regulament. |
| --- | --- |

(54)

Prezenta directivă ar trebui să li se aplice solicitanților cărora li se aplică Regulamentul (UE) nr. .../... (12), în plus și fără a aduce atingere dispozițiilor respectivului regulament.

| (55) | Punerea în aplicare a prezentei directive ar trebui să fie evaluată la intervale regulate. |
| --- | --- |

(55)

Punerea în aplicare a prezentei directive ar trebui să fie evaluată la intervale regulate.

| (56) | Deoarece obiectivele prezentei directive, și anume stabilirea unor proceduri comune de acordare și retragere a protecției internaționale, nu pot fi realizate în mod satisfăcător de către statele membre și, în consecință, având în vedere amploarea și efectele prezentei directive, pot fi realizate mai bine la nivelul Uniunii, aceasta poate adopta măsuri, în conformitate cu principiul subsidiarității, astfel cum este prevăzut la articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană (TUE). În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este enunțat în articolul respectiv, prezenta directivă nu depășește ceea ce este necesar pentru atingerea acestor obiective. |
| --- | --- |

(56)

Deoarece obiectivele prezentei directive, și anume stabilirea unor proceduri comune de acordare și retragere a protecției internaționale, nu pot fi realizate în mod satisfăcător de către statele membre și, în consecință, având în vedere amploarea și efectele prezentei directive, pot fi realizate mai bine la nivelul Uniunii, aceasta poate adopta măsuri, în conformitate cu principiul subsidiarității, astfel cum este prevăzut la articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană (TUE). În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este enunțat în articolul respectiv, prezenta directivă nu depășește ceea ce este necesar pentru atingerea acestor obiective.

| (57) | În conformitate cu Declarația politică comună a statelor membre și a Comisiei privind documentele explicative din 28 septembrie 2011 (13), statele membre s-au angajat să însoțească, în cazurile justificate, notificarea măsurilor lor de transpunere cu unul sau mai multe documente care să explice relația dintre componentele unei directive și părțile corespunzătoare din instrumentele naționale de transpunere. În ceea ce privește prezenta directivă, legiuitorul consideră că este justificată transmiterea unor astfel de documente. |
| --- | --- |

(57)

În conformitate cu Declarația politică comună a statelor membre și a Comisiei privind documentele explicative din 28 septembrie 2011 (13), statele membre s-au angajat să însoțească, în cazurile justificate, notificarea măsurilor lor de transpunere cu unul sau mai multe documente care să explice relația dintre componentele unei directive și părțile corespunzătoare din instrumentele naționale de transpunere. În ceea ce privește prezenta directivă, legiuitorul consideră că este justificată transmiterea unor astfel de documente.

| (58) | În conformitate cu articolele 1, 2 și articolul 4a alineatul (1) din Protocolul nr. 21 privind poziția Regatului Unit și a Irlandei referitor la spațiul de libertate, securitate și justiție, anexat la TUE și la TFUE, și fără a aduce atingere articolului 4 din respectivul protocol, Regatul Unit și Irlanda nu participă la adoptarea prezentei directive, nu au obligații în temeiul acesteia și nu fac obiectul aplicării sale. |
| --- | --- |

(58)

În conformitate cu articolele 1, 2 și articolul 4a alineatul (1) din Protocolul nr. 21 privind poziția Regatului Unit și a Irlandei referitor la spațiul de libertate, securitate și justiție, anexat la TUE și la TFUE, și fără a aduce atingere articolului 4 din respectivul protocol, Regatul Unit și Irlanda nu participă la adoptarea prezentei directive, nu au obligații în temeiul acesteia și nu fac obiectul aplicării sale.

| (59) | În conformitate cu articolele 1 și 2 din Protocolul nr. 22 privind poziția Danemarcei, anexat la TUE și la TFUE, Danemarca nu participă la adoptarea prezentei directive, nu are obligații în temeiul acesteia și nu face obiectul aplicării sale. |
| --- | --- |

(59)

În conformitate cu articolele 1 și 2 din Protocolul nr. 22 privind poziția Danemarcei, anexat la TUE și la TFUE, Danemarca nu participă la adoptarea prezentei directive, nu are obligații în temeiul acesteia și nu face obiectul aplicării sale.

| (60) | Prezenta directivă respectă drepturile fundamentale și principiile recunoscute de Cartă. În special, prezenta directivă urmărește să asigure respectarea deplină a demnității umane și promovarea aplicării articolelor 1, 4, 18, 19, 21, 23, 24 și 47 din Cartă și trebuie pusă în aplicare în mod corespunzător. |
| --- | --- |

(60)

Prezenta directivă respectă drepturile fundamentale și principiile recunoscute de Cartă. În special, prezenta directivă urmărește să asigure respectarea deplină a demnității umane și promovarea aplicării articolelor 1, 4, 18, 19, 21, 23, 24 și 47 din Cartă și trebuie pusă în aplicare în mod corespunzător.

| (61) | Obligația de a transpune prezenta directivă în legislația internă ar trebui să se limiteze la acele dispoziții care reprezintă o modificări substanțiale în raport cu Directiva 2005/85/CE. Obligația de a transpune dispozițiile neschimbate rezultă din directiva respectivă. |
| --- | --- |

(61)

Obligația de a transpune prezenta directivă în legislația internă ar trebui să se limiteze la acele dispoziții care reprezintă o modificări substanțiale în raport cu Directiva 2005/85/CE. Obligația de a transpune dispozițiile neschimbate rezultă din directiva respectivă.

| (62) | Prezenta directivă nu ar trebui să aducă atingere obligațiilor statelor membre privind termenul de transpunere în legislația internă a Directivei 2005/85/CE prevăzut în anexa II partea B, |
| --- | --- |

(62)

Prezenta directivă nu ar trebui să aducă atingere obligațiilor statelor membre privind termenul de transpunere în legislația internă a Directivei 2005/85/CE prevăzut în anexa II partea B,

ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ,

CAPITOLUL I

DISPOZIȚII GENERALE

Articolul 1

Scop

Scopul prezentei directive este de a stabili proceduri comune de acordare și retragere a protecției internaționale în temeiul Directivei 2011/95/UE.

Articolul 2

Definiții

În sensul prezentei directive:

| (a) | „Convenția de la Geneva” înseamnă Convenția din 28 iulie 1951 privind statutul refugiaților, astfel cum a fost modificată prin Protocolul de la New York din 31 ianuarie 1967; |
| --- | --- |

(a)

„Convenția de la Geneva” înseamnă Convenția din 28 iulie 1951 privind statutul refugiaților, astfel cum a fost modificată prin Protocolul de la New York din 31 ianuarie 1967;

| (b) | „cerere de protecție internațională” sau „cerere” înseamnă cererea depusă de un resortisant al unei țări terțe sau de un apatrid în scopul obținerii protecției din partea unui stat membru, care poate fi înțeleasă ca solicitarea statutului de refugiat sau de protecție subsidiară, și prin care nu se solicită în mod explicit alt tip de protecție care se află în afara domeniului de aplicare al Directivei 2011/95/UE și care poate fi cerut separat; |
| --- | --- |

(b)

„cerere de protecție internațională” sau „cerere” înseamnă cererea depusă de un resortisant al unei țări terțe sau de un apatrid în scopul obținerii protecției din partea unui stat membru, care poate fi înțeleasă ca solicitarea statutului de refugiat sau de protecție subsidiară, și prin care nu se solicită în mod explicit alt tip de protecție care se află în afara domeniului de aplicare al Directivei 2011/95/UE și care poate fi cerut separat;

| (c) | „solicitant” înseamnă un resortisant al unei țări terțe sau un apatrid care a depus o cerere de protecție internațională cu privire la care nu a fost adoptată încă o decizie finală; |
| --- | --- |

(c)

„solicitant” înseamnă un resortisant al unei țări terțe sau un apatrid care a depus o cerere de protecție internațională cu privire la care nu a fost adoptată încă o decizie finală;

| (d) | „solicitant care necesită garanții procedurale speciale” înseamnă un solicitant a cărui capacitate de a beneficia de drepturile și de a-și îndeplini obligațiile prevăzute de prezenta directivă este limitată din cauza unor circumstanțe individuale; |
| --- | --- |

(d)

„solicitant care necesită garanții procedurale speciale” înseamnă un solicitant a cărui capacitate de a beneficia de drepturile și de a-și îndeplini obligațiile prevăzute de prezenta directivă este limitată din cauza unor circumstanțe individuale;

| (e) | „decizie finală” înseamnă o decizie de acordare sau nu a statutului de refugiat sau de protecție subsidiară resortisantului unei țări terțe sau apatridului în temeiul Directivei 2011/95/UE și care nu mai este susceptibilă de a fi supusă niciunei căi de atac în cadrul capitolului V din prezenta directivă, indiferent dacă respectiva cale de atac are sau nu ca efect de a permite solicitanților să rămână pe teritoriul statelor membre în cauză până la soluționarea acesteia; |
| --- | --- |

(e)

„decizie finală” înseamnă o decizie de acordare sau nu a statutului de refugiat sau de protecție subsidiară resortisantului unei țări terțe sau apatridului în temeiul Directivei 2011/95/UE și care nu mai este susceptibilă de a fi supusă niciunei căi de atac în cadrul capitolului V din prezenta directivă, indiferent dacă respectiva cale de atac are sau nu ca efect de a permite solicitanților să rămână pe teritoriul statelor membre în cauză până la soluționarea acesteia;

| (f) | „autoritate decizională” înseamnă orice organism cvasi-judiciar sau administrativ dintr-un stat membru responsabil de examinarea cererilor de protecție internațională și având competența de a hotărî în primă instanță în astfel de cazuri; |
| --- | --- |

(f)

„autoritate decizională” înseamnă orice organism cvasi-judiciar sau administrativ dintr-un stat membru responsabil de examinarea cererilor de protecție internațională și având competența de a hotărî în primă instanță în astfel de cazuri;

| (g) | „refugiat” înseamnă un resortisant al unei țări terțe sau un apatrid care îndeplinește cerințele menționate la articolul 2 litera (d) din Directiva 2011/95/UE; |
| --- | --- |

(g)

„refugiat” înseamnă un resortisant al unei țări terțe sau un apatrid care îndeplinește cerințele menționate la articolul 2 litera (d) din Directiva 2011/95/UE;

| (h) | „persoană eligibilă pentru obținerea de protecție subsidiară” înseamnă un resortisant al unei țări terțe sau un apatrid care îndeplinește cerințele menționate la articolul 2 litera (f) din Directiva 2011/95/UE; |
| --- | --- |

(h)

„persoană eligibilă pentru obținerea de protecție subsidiară” înseamnă un resortisant al unei țări terțe sau un apatrid care îndeplinește cerințele menționate la articolul 2 litera (f) din Directiva 2011/95/UE;

| (i) | „protecție internațională” înseamnă statutul de refugiat sau statutul de protecție subsidiară astfel cum este definit la literele (j) și (k); |
| --- | --- |

(i)

„protecție internațională” înseamnă statutul de refugiat sau statutul de protecție subsidiară astfel cum este definit la literele (j) și (k);

| (j) | „statut de refugiat” înseamnă recunoașterea, de către un stat membru, a unui resortisant al unei țări terțe sau a unui apatrid ca refugiat; |
| --- | --- |

(j)

„statut de refugiat” înseamnă recunoașterea, de către un stat membru, a unui resortisant al unei țări terțe sau a unui apatrid ca refugiat;

| (k) | „statut de protecție subsidiară” înseamnă recunoașterea, de către un stat membru, a unui resortisant al unei țări terțe sau a unui apatrid ca persoană eligibilă pentru obținerea de protecție subsidiară; |
| --- | --- |

(k)

„statut de protecție subsidiară” înseamnă recunoașterea, de către un stat membru, a unui resortisant al unei țări terțe sau a unui apatrid ca persoană eligibilă pentru obținerea de protecție subsidiară;

| (l) | „minor” înseamnă un resortisant al unei țări terțe sau un apatrid care nu a împlinit vârsta de 18 ani; |
| --- | --- |

(l)

„minor” înseamnă un resortisant al unei țări terțe sau un apatrid care nu a împlinit vârsta de 18 ani;

| (m) | „minor neînsoțit” înseamnă un minor neînsoțit, astfel cum este definit la articolul 2 litera (l) din Directiva 2011/95/UE; |
| --- | --- |

(m)

„minor neînsoțit” înseamnă un minor neînsoțit, astfel cum este definit la articolul 2 litera (l) din Directiva 2011/95/UE;

| (n) | „reprezentant” înseamnă o persoană sau o organizație desemnată de organismele competente pentru a asista și a reprezenta un minor neînsoțit în procedurile prevăzute în prezenta directiva în vederea asigurării interesului superior al copilului și a exercitării, dacă este cazul, a capacității juridice a minorului. Atunci când o organizație este desemnată reprezentant, aceasta desemnează o persoană responsabilă de îndeplinirea îndatoririlor de reprezentant în ceea ce privește minorul neînsoțit, în conformitate cu prezenta directivă; |
| --- | --- |

(n)

„reprezentant” înseamnă o persoană sau o organizație desemnată de organismele competente pentru a asista și a reprezenta un minor neînsoțit în procedurile prevăzute în prezenta directiva în vederea asigurării interesului superior al copilului și a exercitării, dacă este cazul, a capacității juridice a minorului. Atunci când o organizație este desemnată reprezentant, aceasta desemnează o persoană responsabilă de îndeplinirea îndatoririlor de reprezentant în ceea ce privește minorul neînsoțit, în conformitate cu prezenta directivă;

| (o) | „retragerea protecției internaționale” înseamnă decizia prin care o autoritate competentă revocă, pune capăt sau refuză să reînnoiască statutul de refugiat sau de protecție subsidiară al unei persoane în conformitate cu Directiva 2011/95/UE; |
| --- | --- |

(o)

„retragerea protecției internaționale” înseamnă decizia prin care o autoritate competentă revocă, pune capăt sau refuză să reînnoiască statutul de refugiat sau de protecție subsidiară al unei persoane în conformitate cu Directiva 2011/95/UE;

| (p) | „a rămâne în statul membru” înseamnă a rămâne pe teritoriul, inclusiv la frontieră sau în zonele de tranzit, al statului membru în care a fost depusă sau este examinată cererea de protecție internațională; |
| --- | --- |

(p)

„a rămâne în statul membru” înseamnă a rămâne pe teritoriul, inclusiv la frontieră sau în zonele de tranzit, al statului membru în care a fost depusă sau este examinată cererea de protecție internațională;

| (q) | „cerere ulterioară” înseamnă o cerere suplimentară de protecție internațională depusă după adoptarea unei decizii finale privind cererea anterioară, inclusiv cazurile în care solicitantul și-a retras în mod explicit cererea și cazurile în care autoritatea decizională a respins o cerere în urma retragerii implicite a acesteia în conformitate cu articolul 28 alineatul (1). |
| --- | --- |

(q)

„cerere ulterioară” înseamnă o cerere suplimentară de protecție internațională depusă după adoptarea unei decizii finale privind cererea anterioară, inclusiv cazurile în care solicitantul și-a retras în mod explicit cererea și cazurile în care autoritatea decizională a respins o cerere în urma retragerii implicite a acesteia în conformitate cu articolul 28 alineatul (1).

Articolul 3

Domeniul de aplicare

(1)   Prezenta directivă se aplică tuturor cererilor de protecție internațională depuse pe teritoriul statelor membre, inclusiv la frontieră, în apele teritoriale sau în zonele de tranzit ale statelor membre, precum și retragerii protecției internaționale.

(2)   Prezenta directivă nu se aplică cererilor privind azilul diplomatic sau teritorial depuse la reprezentanțele statelor membre.

(3)   Statele membre pot hotărî să aplice prezenta directivă procedurilor prin care se decide asupra unor cereri de orice fel de protecție care se află în afara domeniului de aplicare al Directivei 2011/95/UE.

Articolul 4

Autorități responsabile

(1)   Statele membre desemnează pentru toate procedurile o autoritate decizională care răspunde de examinarea corespunzătoare a cererilor în conformitate cu prezenta directivă. Statele membre se asigură că autoritatea dispune de mijloacele corespunzătoare, inclusiv suficient personal competent, pentru îndeplinirea sarcinilor sale în conformitate cu prezenta directivă.

(2)   Statele membre pot prevedea că o altă autoritate decât cea menționată la alineatul (1) este responsabilă pentru:

| (a) | prelucrarea cazurilor în temeiul Regulamentului (UE) nr. .../... (14); și |
| --- | --- |

(a)

prelucrarea cazurilor în temeiul Regulamentului (UE) nr. .../... (14); și

| (b) | acordarea sau refuzarea permisiunii de a intra în cadrul procedurii prevăzute la articolul 43, sub rezerva condițiilor prevăzute la articolul respectiv, și pe baza avizului motivat al autorității decizionale. |
| --- | --- |

(b)

acordarea sau refuzarea permisiunii de a intra în cadrul procedurii prevăzute la articolul 43, sub rezerva condițiilor prevăzute la articolul respectiv, și pe baza avizului motivat al autorității decizionale.

(3)   Statele membre se asigură că personalul autorității decizionale menționat la alineatul (1) este format în mod corespunzător. În acest scop, statele membre asigură cursuri de formare relevantă care includ elementele enumerate la articolul 6 alineatul (4) literele (a)-(e) din Regulamentul (UE) nr. 439/2010. De asemenea, statele membre iau în considerare formarea relevantă instituită și dezvoltată de Biroul European de Sprijin pentru Azil (BESA). Persoanele care intervievează solicitanții în temeiul prezentei directive trebuie, de asemenea, să fi obținut cunoștințe generale referitoare la probleme care ar putea afecta capacitatea solicitantului de a fi supus unui interviu, precum indicii că solicitantul ar fi putut fi supus torturii în trecut.

(4)   În cazul în care o autoritate este desemnată în conformitate cu alineatul (2), statele membre se asigură că personalul autorității respective are cunoștințele corespunzătoare sau beneficiază de formarea necesară pentru îndeplinirea obligațiilor ce le revin atunci când este pusă în aplicare prezenta directivă.

(5)   Cererile de protecție internațională depuse într-un stat membru și adresate autorităților altui stat membru care efectuează controale la frontieră sau controale privind imigrația sunt tratate de statul membru pe teritoriul căruia este depusă cererea.

Articolul 5

Dispoziții mai favorabile

Statele membre pot institui sau menține standarde mai favorabile privind procedurile de acordare și retragere a protecției internaționale, în măsura în care standardele în cauză sunt compatibile cu prezenta directivă.

CAPITOLUL II

PRINCIPII FUNDAMENTALE ȘI GARANȚII

Articolul 6

Accesul la procedură

(1)   Atunci când o persoană înaintează o cerere de protecție internațională unei autorități competente, în temeiul dreptului național, să înregistreze astfel de cereri, înregistrarea are loc în cel mult trei zile lucrătoare de la depunerea cererii.

Dacă cererea de protecție internațională este înaintată altor autorități susceptibile să primească astfel de cereri, dar care nu sunt competente să le înregistreze în temeiul legislației interne, statele membre se asigură că înregistrarea are loc în decurs de 6 zile lucrătoare de la depunerea cererii.

Statele membre se asigură că respectivele autorități susceptibile să primească cereri de protecție internațională, precum poliția și polițiștii de frontieră, autoritățile competente în materie de imigrație și personalul din locurile de reținere, au informațiile relevante și că personalul acestora beneficiază de nivelul necesar de formare corespunzător sarcinilor și responsabilităților lor, precum și că primesc instrucțiuni pentru a informa solicitanții cu privire la locul și modalitatea de depunere a cererilor de protecție internațională.

(2)   Statele membre se asigură că persoana care a solicitat protecție internațională are posibilitatea efectivă de a depune cererea sa în cel mai scurt timp posibil. În situația în care solicitantul nu își depune cererea, statele membre pot aplica articolul 28 în mod corespunzător.

(3)   Fără a aduce atingere alineatului (2), statele membre pot solicita ca cererile de protecție internațională să fie depuse personal și/sau într-un loc desemnat.

(4)   În pofida alineatului (3), se consideră că s-a depus o cerere de protecție internațională din momentul în care un formular trimis de solicitant sau, în situația în care se prevede astfel în legislația internă, un raport oficial a parvenit autorităților competente ale statului membru vizat.

(5)   În cazul în care cererile simultane de protecție internațională din partea unui număr mare de resortisanți ai unor țări terțe sau de apatrizi fac, în practică, foarte dificilă respectarea termenului prevăzut la alineatul (1), statele membre pot să prevadă ca termenul să fie prelungit la 10 zile lucrătoare.

Articolul 7

Cererile depuse în numele persoanelor aflate în întreținere sau al minorilor

(1)   Statele membre iau măsuri pentru ca fiecare persoană majoră având capacitate juridică să aibă dreptul de a depune o cerere de protecție internațională în nume propriu.

(2)   Statele membre pot prevedea că o cerere se poate depune de un solicitant în numele persoanelor aflate în întreținerea sa. În astfel de cazuri, statele membre se asigură că persoanele majore aflate în întreținerea solicitantului își dau consimțământul ca cererea să fie depusă în numele lor, în caz contrar, aceste persoane având posibilitatea de a depune o cerere în nume propriu.

Consimțământul trebuie să fie dat la momentul depunerii cererii sau cel târziu la momentul intervievării persoanei majore aflate în întreținerea solicitantului. Înainte de solicitarea consimțământului, fiecare persoană majoră aflată în întreținere este informată în mod individual cu privire la consecințele procedurale ale depunerii cererii în numele lui și la dreptul său de a depune o cerere separată de protecție internațională.

(3)   Statele membre se asigură că un minor are dreptul să depună o cerere de protecție internațională fie în nume propriu, în cazul în care are capacitatea juridică de a acționa în cadrul procedurilor conform legislației statului membru în cauză, fie prin intermediul părinților săi, al altor persoane majore care sunt membri ai familiei sale sau al altei persoane majore care este responsabilă pentru el, în temeiul legii sau al practicilor naționale din statul membru în cauză, fie prin intermediul unui reprezentant.

(4)   Statele membre se asigură că organismele corespunzătoare menționate la articolul 10 din Directiva 2008/115/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 decembrie 2008 privind standardele și procedurile comune aplicabile în statele membre pentru returnarea resortisanților țărilor terțe aflați în situație de ședere ilegală (15) au dreptul să depună o cerere de protecție internațională în numele unui minor neînsoțit dacă, pe baza unei evaluări individuale a situației personale a acestuia, organismele respective sunt de părere că minorul s-ar putea să aibă nevoie de protecție în temeiul Directivei 2011/95/UE.

(5)   Statele membre pot stabili în cadrul legislației interne:

| (a) | cazurile în care un minor poate depune o cerere în nume propriu; |
| --- | --- |

(a)

cazurile în care un minor poate depune o cerere în nume propriu;

| (b) | cazurile în care cererea unui minor neînsoțit trebuie depusă de un reprezentant desemnat în conformitate cu articolul 25 alineatul (1) litera (a); |
| --- | --- |

(b)

cazurile în care cererea unui minor neînsoțit trebuie depusă de un reprezentant desemnat în conformitate cu articolul 25 alineatul (1) litera (a);

| (c) | cazurile în care depunerea unei cereri de protecție internațională este considerată ca reprezentând și depunerea unei cereri de protecție internațională pentru orice minor necăsătorit. |
| --- | --- |

(c)

cazurile în care depunerea unei cereri de protecție internațională este considerată ca reprezentând și depunerea unei cereri de protecție internațională pentru orice minor necăsătorit.

Articolul 8

Informarea și consilierea la locurile de reținere și la punctele de trecere a frontierei

(1)   În situația în care există indicații cu privire la faptul că resortisanți ai țărilor terțe sau apatrizi ținuți în locuri de reținere sau care se află la puncte de trecere a frontierei, inclusiv în zonele de tranzit, la frontierele externe, ar dori să introducă o cerere de protecție internațională, statele membre le furnizează informații cu privire la posibilitatea de a face acest lucru. În respectivele locuri de reținere și puncte de trecere a frontierei, statele membre fac aranjamente pentru asigurarea de interpretare în măsura în care este necesar pentru facilitarea accesului la procedura de azil referitoare la protecția internațională.

(2)   Statele membre se asigură că organizațiile și persoanele care oferă consultanță și consiliere solicitanților au acces efectiv la solicitanții aflați la punctele de trecere a frontierei, inclusiv în zonele de tranzit, la frontierele externe. Statele membre pot să prevadă norme care să reglementeze prezența unor astfel de organizații și persoane la respectivele puncte de trecere a frontierei și în special ca accesul să facă obiectul unui acord cu autoritățile competente ale statelor membre. Se pot impune limite asupra accesului numai în situația în care, în temeiul legislației interne, acestea sunt necesare în mod obiectiv pentru asigurarea securității, a ordinii publice sau a gestionării administrative a punctelor respective de trecere a frontierei, cu condiția ca acestea să nu restrângă drastic sau să nu facă imposibil accesul.

Articolul 9

Dreptul de a rămâne în statul membru în timpul examinării cererii

(1)   Solicitanților li se permite să rămână în statul membru, numai în scopul procedurii, până la adoptarea unei decizii de către autoritatea decizională în conformitate cu procedurile în primă instanță prevăzute la capitolul III. Prezentul drept de a rămâne în statul membru nu constituie un drept de a primi permis de ședere.

(2)   Statele membre pot prevedea excepții de la această normă numai în cazul în care o persoană depune o cerere ulterioară menționată la articolul 41 sau în cazul în care vor preda sau, după caz, extrăda o persoană fie către un alt stat membru, în temeiul obligațiilor care decurg dintr-un mandat european de arestare (16) sau din alte considerente, fie către o țară terță, fie către o instanță penală internațională.

(3)   Un stat membru poate extrăda un solicitant către o țară terță în temeiul alineatului (2) numai în cazul în care autoritățile competente sunt convinse că o decizie de extrădare nu va duce la o returnare directă sau indirectă, încălcându-se astfel obligațiile internaționale și față de Uniune ale statului membru respectiv.

Articolul 10

Cerințe privind examinarea cererilor

(1)   Statele membre se asigură ca cererile de protecție internațională să nu fie respinse sau excluse de la examinare pe unicul motiv că nu au fost depuse în cel mai scurt termen.

(2)   Atunci când examinează cererile de protecție internațională, autoritatea decizională determină mai întâi dacă solicitanții îndeplinesc condițiile pentru a obține statutul de refugiat și, în caz contrar, dacă solicitanții sunt eligibili pentru protecție subsidiară.

(3)   Statele membre se asigură că autoritatea decizională hotărăște în legătură cu cererile de protecție internațională după o examinare corespunzătoare. În acest scop, statele membre se asigură că:

| (a) | cererile sunt examinate și deciziile sunt adoptate în mod individual, obiectiv și imparțial; |
| --- | --- |

(a)

cererile sunt examinate și deciziile sunt adoptate în mod individual, obiectiv și imparțial;

| (b) | se obțin informații precise și actualizate din surse diferite, cum ar fi BESA, ICNUR și organizații internaționale relevante pentru apărarea drepturilor omului, cu privire la situația generală existentă în țările de origine ale solicitanților și, acolo unde este necesar, în țările pe care aceștia le-au tranzitat, iar aceste informații sunt puse la dispoziția personalului care examinează cererile și adoptă deciziile; |
| --- | --- |

(b)

se obțin informații precise și actualizate din surse diferite, cum ar fi BESA, ICNUR și organizații internaționale relevante pentru apărarea drepturilor omului, cu privire la situația generală existentă în țările de origine ale solicitanților și, acolo unde este necesar, în țările pe care aceștia le-au tranzitat, iar aceste informații sunt puse la dispoziția personalului care examinează cererile și adoptă deciziile;

| (c) | personalul care examinează cererile și adoptă deciziile cunoaște standardele relevante aplicabile în domeniul legislației privind azilul și refugiații; |
| --- | --- |

(c)

personalul care examinează cererile și adoptă deciziile cunoaște standardele relevante aplicabile în domeniul legislației privind azilul și refugiații;

| (d) | personalul care examinează cererile și adoptă deciziile are posibilitatea, de fiecare dată când consideră necesar, să consulte experți cu privire la cu anumite aspecte, cum ar fi cele medicale, culturale, religioase, legate de copii sau privind egalitatea între sexe. |
| --- | --- |

(d)

personalul care examinează cererile și adoptă deciziile are posibilitatea, de fiecare dată când consideră necesar, să consulte experți cu privire la cu anumite aspecte, cum ar fi cele medicale, culturale, religioase, legate de copii sau privind egalitatea între sexe.

(4)   Autoritățile menționate la capitolul V au acces, prin autoritatea decizională, prin solicitant sau în alt mod, la informațiile generale menționate la alineatul 3 litera (b), care sunt necesare pentru îndeplinirea sarcinilor ce le revin.

(5)   Statele membre adoptă norme privind traducerea documentelor relevante pentru examinarea cererilor.

Articolul 11

Cerințe cu privire la decizia autorității decizionale

(1)   Statele membre se asigură că deciziile privind cererile de protecție internațională se comunică în scris.

(2)   De asemenea, statele membre se asigură că, în cazul respingerii unei cereri referitoare la statutul de refugiat și/sau de protecție subsidiară, decizia este motivată în fapt și în drept și se comunică în scris informații despre posibilitățile de a ataca o decizia negativă.

Statele membre nu sunt obligate să comunice în scris, cu privire la o decizie, informații despre modul în care poate fi contestată o decizie negativă atunci când solicitantul a fost informat într-o etapă anterioară fie în scris, fie printr-un mijloc electronic la care acesta are acces.

(3)   În sensul articolului 7 alineatul (2) și atunci când cererea se întemeiază pe aceleași motive, statele membre pot adopta o singură decizie privind toate persoanele aflate în întreținere cu excepția cazului în care această modalitate ar duce la divulgarea situației personale a unui solicitant care i-ar putea pune în pericol interesele, în special în cazurile care implică persecuție pe motive legate de sex, orientare sexuală, identitate sexuală și/sau vârstă. În astfel de cazuri se adoptă o decizie separată pentru persoana vizată.

Articolul 12

Garanțiile acordate solicitanților

(1)   Cu privire la procedurile prevăzute la capitolul III, statele membre se asigură că toți solicitanții de protecție internațională beneficiază de următoarele garanții:

| (a) | sunt informați, într-o limbă pe care o înțeleg sau pe care se presupune în mod rezonabil că o înțeleg, despre procedura de urmat și despre drepturile și obligațiile lor în cursul procedurii, precum și despre posibilele consecințe ale nerespectării acestor obligații și ale lipsei de cooperare cu autoritățile. Sunt informați despre termene, despre mijloacele pe care le au la dispoziție pentru a-și îndeplini obligația de a prezenta elementele menționate la articolul 4 din Directiva 2011/95/UE, precum și despre consecințele unei retrageri explicite sau implicite a cererii. Respectivele informații li se comunică în timp util pentru a le permite să își exercite drepturile garantate de prezenta directivă și să se conformeze obligațiilor prezentate la articolul 13; |
| --- | --- |

(a)

sunt informați, într-o limbă pe care o înțeleg sau pe care se presupune în mod rezonabil că o înțeleg, despre procedura de urmat și despre drepturile și obligațiile lor în cursul procedurii, precum și despre posibilele consecințe ale nerespectării acestor obligații și ale lipsei de cooperare cu autoritățile. Sunt informați despre termene, despre mijloacele pe care le au la dispoziție pentru a-și îndeplini obligația de a prezenta elementele menționate la articolul 4 din Directiva 2011/95/UE, precum și despre consecințele unei retrageri explicite sau implicite a cererii. Respectivele informații li se comunică în timp util pentru a le permite să își exercite drepturile garantate de prezenta directivă și să se conformeze obligațiilor prezentate la articolul 13;

| (b) | beneficiază, atunci când este necesar, de serviciile unui interpret pentru a prezenta autorităților competente argumentele lor. Statele membre consideră că este necesar să se furnizeze serviciile unui interpret cel puțin atunci când solicitantul trebuie să fie intervievat, astfel cum se menționează la articolele 14, 15, 16, 17 și 34 și, în lipsa unor astfel de servicii, comunicarea nu poate fi asigurată. În acest caz și în alte cazuri în care autoritățile competente doresc să îl intervieveze pe solicitant, serviciile respective se plătesc din fonduri publice; |
| --- | --- |

(b)

beneficiază, atunci când este necesar, de serviciile unui interpret pentru a prezenta autorităților competente argumentele lor. Statele membre consideră că este necesar să se furnizeze serviciile unui interpret cel puțin atunci când solicitantul trebuie să fie intervievat, astfel cum se menționează la articolele 14, 15, 16, 17 și 34 și, în lipsa unor astfel de servicii, comunicarea nu poate fi asigurată. În acest caz și în alte cazuri în care autoritățile competente doresc să îl intervieveze pe solicitant, serviciile respective se plătesc din fonduri publice;

| (c) | nu li se refuză posibilitatea de a comunica cu ICNUR sau cu orice altă organizație care oferă consultanță juridică sau alt tip de consiliere solicitanților în conformitate cu statului membru respectiv; |
| --- | --- |

(c)

nu li se refuză posibilitatea de a comunica cu ICNUR sau cu orice altă organizație care oferă consultanță juridică sau alt tip de consiliere solicitanților în conformitate cu statului membru respectiv;

| (d) | ei și, dacă este cazul, consilierii lor juridici sau alți consilieri în conformitate cu articolul 23 alineatul (1), au acces la informațiile menționate la articolul 10 alineatul (3) litera (b) și la informațiile furnizate de experții menționați la articolul 10 alineatul (3) litera (d), atunci când autoritatea decizională a luat în considerare aceste informații în scopul adoptării unei decizii cu privire la cererea lor; |
| --- | --- |

(d)

ei și, dacă este cazul, consilierii lor juridici sau alți consilieri în conformitate cu articolul 23 alineatul (1), au acces la informațiile menționate la articolul 10 alineatul (3) litera (b) și la informațiile furnizate de experții menționați la articolul 10 alineatul (3) litera (d), atunci când autoritatea decizională a luat în considerare aceste informații în scopul adoptării unei decizii cu privire la cererea lor;

| (e) | li se comunică într-un termen rezonabil decizia adoptată de autoritatea decizională cu privire la cerere pe care au depus-o. În cazul în care un consilier juridic sau un alt consilier îl reprezintă în mod legal pe solicitant, statele membre îi pot comunica acestuia decizia, în loc să o comunice solicitantului; |
| --- | --- |

(e)

li se comunică într-un termen rezonabil decizia adoptată de autoritatea decizională cu privire la cerere pe care au depus-o. În cazul în care un consilier juridic sau un alt consilier îl reprezintă în mod legal pe solicitant, statele membre îi pot comunica acestuia decizia, în loc să o comunice solicitantului;

| (f) | sunt informați despre rezultatul deciziei adoptate de autoritatea decizională într-o limbă pe care o înțeleg sau pe care se presupune în mod rezonabil că o înțeleg în cazul în care nu sunt asistați sau reprezentați de un consilier juridic sau alt consilier. Informațiile comunicate includ date despre modul cum pot contesta o decizie negativă în conformitate cu dispozițiile articolului 11 alineatul (2). |
| --- | --- |

(f)

sunt informați despre rezultatul deciziei adoptate de autoritatea decizională într-o limbă pe care o înțeleg sau pe care se presupune în mod rezonabil că o înțeleg în cazul în care nu sunt asistați sau reprezentați de un consilier juridic sau alt consilier. Informațiile comunicate includ date despre modul cum pot contesta o decizie negativă în conformitate cu dispozițiile articolului 11 alineatul (2).

(2)   Cu privire la procedurile prevăzute la capitolul V, statele membre se asigură că toți solicitanții beneficiază de garanții echivalente cu cele menționate la alineatul (1) literele (b), (c), (d) și (e ).

Articolul 13

Obligațiile solicitanților

(1)   Statele membre impun solicitanților obligația de a coopera cu autoritățile competente pentru stabilirea identității lor și a altor elemente menționate la articolul 4 alineatul (2) din Directiva 2011/95/UE. Statele membre pot impune solicitanților alte obligații de a coopera cu autoritățile competente în măsura în care aceaste obligații sunt necesare pentru prelucrarea cererii.

(2)   În special, statele membre pot prevedea că:

| (a) | solicitanții trebuie să informeze autoritățile competente despre prezența lor sau să se prezinte în fața acestora în persoană, fie imediat, fie la o dată precizată; |
| --- | --- |

(a)

solicitanții trebuie să informeze autoritățile competente despre prezența lor sau să se prezinte în fața acestora în persoană, fie imediat, fie la o dată precizată;

| (b) | solicitanții trebuie să predea documentele aflate în posesia lor care au relevanță pentru examinarea cererii, cum ar fi, de exemplu, pașaportul; |
| --- | --- |

(b)

solicitanții trebuie să predea documentele aflate în posesia lor care au relevanță pentru examinarea cererii, cum ar fi, de exemplu, pașaportul;

| (c) | solicitanții trebuie să informeze autoritățile competente despre reședința sau adresa lor actuală, precum și despre orice modificare a acestora, în cel mai scurt termen posibil. Statele membre pot adopta dispoziții conform cărora solicitantul trebuie să accepte primirea oricărei comunicări la cea mai recentă reședință sau adresă pe care a indicat-o în mod corespunzător; |
| --- | --- |

(c)

solicitanții trebuie să informeze autoritățile competente despre reședința sau adresa lor actuală, precum și despre orice modificare a acestora, în cel mai scurt termen posibil. Statele membre pot adopta dispoziții conform cărora solicitantul trebuie să accepte primirea oricărei comunicări la cea mai recentă reședință sau adresă pe care a indicat-o în mod corespunzător;

| (d) | autoritățile competente pot efectua o percheziție a solicitantului și a obiectelor pe care le are asupra sa. Fără a aduce atingere niciunei percheziții efectuate din motive de securitate, o percheziție a persoanei solicitantului în temeiul prezentei directive se efectuează de o persoană de același sex cu respectarea deplină a principiilor demnității umane și integrității fizice și mentale; |
| --- | --- |

(d)

autoritățile competente pot efectua o percheziție a solicitantului și a obiectelor pe care le are asupra sa. Fără a aduce atingere niciunei percheziții efectuate din motive de securitate, o percheziție a persoanei solicitantului în temeiul prezentei directive se efectuează de o persoană de același sex cu respectarea deplină a principiilor demnității umane și integrității fizice și mentale;

| (e) | autoritățile competente pot fotografia solicitantul; și |
| --- | --- |

(e)

autoritățile competente pot fotografia solicitantul; și

| (f) | autoritățile competente pot înregistra declarațiile orale ale solicitantului, cu condiția ca acesta să fi fost informat în prealabil. |
| --- | --- |

(f)

autoritățile competente pot înregistra declarațiile orale ale solicitantului, cu condiția ca acesta să fi fost informat în prealabil.

Articolul 14

Interviul personal

(1)   Înainte de adoptarea unei decizii de către autoritatea decizională, solicitantului i se dă posibilitatea de a avea un interviu personal cu privire la cererea sa de protecție internațională cu o persoană competentă în temeiul legislației interne să efectueze acest interviu. Interviurile personale cu privire la fondul cererii de protecție internațională sunt efectuate întotdeauna de către personalul autorității decizionale. Prezentul paragraf nu aduce atingere articolului 42 alineatul (2) litera (b).

În cazul în care un număr mare de resortisanți ai unor țări terțe sau de apatrizi solicită simultan protecție internațională, ceea ce în practică nu permite autorității decizionale să efectueze într-un timp rezonabil interviurile cu privire la fondul fiecărei cereri, statele membre pot să prevadă implicarea temporară a personalului unei alte autorități în efectuarea acestor interviuri. În astfel de cazuri, personalul acestei alte autorități beneficiază în prealabil de formarea relevantă, care include elementele enumerate la articolul 6 alineatul (4) literele (a)-(e) din Regulamentul (UE) nr. 439/2010. Persoanele care efectuează interviurile personale cu solicitanții în temeiul prezentei directive vor fi obținut, de asemenea, informații generale referitoare la probleme care ar putea afecta capacitatea solicitantului de a fi supus unui interviu, precum indicii că solicitantul ar fi putut fi supus torturii în trecut.

Atunci când o persoană a depus o cerere de protecție internațională în numele persoanelor aflate în întreținerea sa, fiecărei persoane majore aflate în întreținere i se dă posibilitatea de a participa la un interviu personal.

Statele membre pot determina în legislația internă cazurile în care unui minor i se oferă posibilitatea unui interviu personal.

(2)   Interviul personal privind fondul cererii poate fi omis în cazul în care:

| (a) | autoritatea decizională este în măsură să adopte o decizie pozitivă în ceea ce privește statutul de refugiat pe baza probelor disponibile; sau |
| --- | --- |

(a)

autoritatea decizională este în măsură să adopte o decizie pozitivă în ceea ce privește statutul de refugiat pe baza probelor disponibile; sau

| (b) | autoritatea decizională consideră că solicitantul nu poate sau nu este în măsură să fie intervievat din cauza unor circumstanțe durabile independente de voința sa. Atunci când există îndoieli, autoritatea decizională consultă un profesionist în domeniul medical pentru a stabili dacă starea care face ca solicitantul să nu poată sau să nu fie în măsură să fie intervievat este temporară sau are caracter de durată. |
| --- | --- |

(b)

autoritatea decizională consideră că solicitantul nu poate sau nu este în măsură să fie intervievat din cauza unor circumstanțe durabile independente de voința sa. Atunci când există îndoieli, autoritatea decizională consultă un profesionist în domeniul medical pentru a stabili dacă starea care face ca solicitantul să nu poată sau să nu fie în măsură să fie intervievat este temporară sau are caracter de durată.

În cazul în care nu se efectuează un interviu personal în temeiul literei (b), sau, după caz, cu persoana aflată în întreținere, se fac eforturi rezonabile pentru a permite solicitantului sau persoanei aflate în întreținere să prezinte noi informații.

(3)   Lipsa unui interviu personal în conformitate cu prezentul articol nu împiedică autoritatea decizională să adopte o decizie cu privire la o cerere de protecție internațională.

(4)   Lipsa unui interviu personal în temeiul alineatului (2) litera (b) nu trebuie să afecteze în mod negativ decizia autorității decizionale.

(5)   Independent de articolul 28 alineatul (1), statele membre, atunci când hotărăsc cu privire la o cerere de protecție internațională, pot ține seama de faptul că solicitantul nu s-a prezentat la interviul personal, cu excepția cazului în care a avut motive întemeiate de a nu se prezenta.

Articolul 15

Cerințe cu privire la interviul personal

(1)   Interviul personal are loc în mod normal fără prezența membrilor de familie, cu excepția cazului în care autoritatea decizională consideră necesară prezența altor membri de familie, în scopul unei examinări corespunzătoare.

(2)   Interviul personal are loc în condiții care asigură o confidențialitate corespunzătoare.

(3)   Statele membre iau măsuri corespunzătoare pentru a garanta că interviul personal are loc în condiții care îi permit solicitantului să prezinte toate motivele cererii sale. În acest scop, statele membre:

| (a) | se asigură că persoana care efectuează interviul este competentă pentru a ține seama de situația personală și generală în care se înscrie cererea, inclusiv de originea culturală, sexul, orientarea sexuală, identitatea sexuală sau de vulnerabilitatea solicitantului; |
| --- | --- |

(a)

se asigură că persoana care efectuează interviul este competentă pentru a ține seama de situația personală și generală în care se înscrie cererea, inclusiv de originea culturală, sexul, orientarea sexuală, identitatea sexuală sau de vulnerabilitatea solicitantului;

| (b) | în măsura posibilului, asigură efectuarea interviului cu solicitantul de către o persoană de același sex, dacă solicitantul cere acest lucru, cu excepția cazului în care autoritatea decizională are motive pentru a considera că solicitarea se bazează pe motive care nu au legătură cu dificultățile din partea solicitantului de a prezenta toate motivele solicitării sale; |
| --- | --- |

(b)

în măsura posibilului, asigură efectuarea interviului cu solicitantul de către o persoană de același sex, dacă solicitantul cere acest lucru, cu excepția cazului în care autoritatea decizională are motive pentru a considera că solicitarea se bazează pe motive care nu au legătură cu dificultățile din partea solicitantului de a prezenta toate motivele solicitării sale;

| (c) | aleg un interpret, capabil să asigure o comunicare corespunzătoare între solicitant și persoana care efectuează interviul. Comunicarea are loc în limba pe care o preferă solicitantul, cu excepția cazului în care există o altă limbă pe care o înțelege și în care poate comunica în mod clar. În măsura posibilului, statele membre pun la dispoziție un interpret de același sex, dacă solicitantul cere acest lucru, cu excepția cazului în care autoritatea decizională are motive pentru a considera că solicitarea se bazează pe motive care nu au legătură cu dificultățile din partea solicitantului de a prezenta toate motivele solicitării sale; |
| --- | --- |

(c)

aleg un interpret, capabil să asigure o comunicare corespunzătoare între solicitant și persoana care efectuează interviul. Comunicarea are loc în limba pe care o preferă solicitantul, cu excepția cazului în care există o altă limbă pe care o înțelege și în care poate comunica în mod clar. În măsura posibilului, statele membre pun la dispoziție un interpret de același sex, dacă solicitantul cere acest lucru, cu excepția cazului în care autoritatea decizională are motive pentru a considera că solicitarea se bazează pe motive care nu au legătură cu dificultățile din partea solicitantului de a prezenta toate motivele solicitării sale;

| (d) | se asigură că persoana care efectuează interviul privind fondul unei cereri de protecție internațională nu poartă uniformă militară sau uniforma autorităților de asigurare a respectării aplicării legii; |
| --- | --- |

(d)

se asigură că persoana care efectuează interviul privind fondul unei cereri de protecție internațională nu poartă uniformă militară sau uniforma autorităților de asigurare a respectării aplicării legii;

| (e) | se asigură că interviurile cu minori se efectuează într-o formă adaptată acestora. |
| --- | --- |

(e)

se asigură că interviurile cu minori se efectuează într-o formă adaptată acestora.

(4)   Statele membre pot adopta norme privind prezența unor părți terțe la interviul personal.

Articolul 16

Conținutul interviului personal

Atunci când efectuează interviul personal privind fondul unei cereri de protecție internațională, autoritatea decizională se asigură că solicitantul are în mod corespunzător posibilitatea de a prezenta elementele necesare pentru a-și susține cât mai complet posibil cererea în conformitate cu articolul 4 din Directiva 2011/95/UE. Aceasta include posibilitatea de a oferi o explicație referitoare la elementele care pot lipsi și/sau referitoare la incoerențele sau contradicțiile din declarațiile solicitantului.

Articolul 17

Întocmirea rapoartelor privind interviurile personale și înregistrarea acestora

(1)   Statele membre se asigură că fiecare interviu personal face obiectul fie al unui raport detaliat și faptic care conține toate elementele esențiale, fie al unei transcrieri.

(2)   Statele membre pot să prevadă înregistrarea audio sau audio-video a interviurilor personale. În cazul în care are loc o astfel de înregistrare, statele membre se asigură că înregistrarea sau o transcriere a interviului personal este pusă la dispoziție în legătură cu dosarul solicitantului.

(3)   Statele membre se asigură că solicitantul are posibilitatea să formuleze observații și/sau să ofere clarificări verbal și/sau în scris cu privire la orice erori de traducere sau neînțelegeri care apar în raport sau în transcriere, la încheierea interviului personal sau într-un anumit termen înainte de luarea unei decizii de către autoritatea decizională. În acest scop, statele membre se asigură că solicitantul este pe deplin informat cu privire la conținutul raportului sau al elementelor esențiale ale transcrierii, beneficiind de asistență din partea unui interpret, dacă este necesar. Apoi, statele membre cer solicitantului să confirme faptul că conținutul raportului sau transcrierea reflectă în mod corect interviul respectiv.

Atunci când interviul este înregistrat în conformitate cu alineatul (2) și înregistrarea este admisă ca probă în procedurile privind căile de atac menționate în capitolul V, statele membre nu trebuie să ceară solicitantului să confirme faptul că conținutul raportului sau transcrierea reflectă în mod corect interviul. Fără a aduce atingere articolului 16, atunci când statele membre prevăd atât o transcriere, cât și înregistrarea interviului personal, acestea pot să elimine dreptul solicitantului la comentarii și/sau la clarificări cu privire la transcriere.

(4)   În cazul în care solicitantul refuză să confirme faptul că conținutul raportului sau transcrierea reflectă în mod corect interviul personal, motivele refuzului se consemnează la dosarul solicitantului.

Un astfel de refuz nu împiedică autoritatea decizională să adopte o decizie cu privire la cererea acestuia.

(5)   Înainte de luarea unei decizii de către autoritatea decizională, solicitanților și consilierului său juridic sau altui consilier al său, astfel cum sunt definiți la articolul 23, au acces la raport sau la transcriere și, dacă este cazul, la înregistrarea acestuia.

În situația în care statele membre prevăd o transcriere și o înregistrare a interviului personal, statele membre nu trebuie să prevadă accesul la înregistrare în procedurile în primă instanță prevăzute la capitolul III. În astfel de cazuri, statele membre prevăd totuși accesul la înregistrare în cadrul procedurilor privind căile de atac menționate la capitolul V.

Fără a aduce atingere alineatului (3) din prezentul articol, atunci când cererea se examinează în conformitate cu articolul 31 alineatul (8), statele membre pot prevedea faptul că accesul la raport sau la transcrierea acestuia, și, după caz, la înregistrarea acestuia, se acordă în același moment în care se ia decizia.

Articolul 18

Examen medical

(1)   Atunci când autoritatea decizională consideră că este relevant pentru evaluarea cererii de protecție internațională, în conformitate cu articolul 4 din Directiva 2011/95/UE și sub rezerva consimțământului solicitantului, statele membre dispun un examen medical al solicitantului cu privire la semne ale unei persecuții sau vătămări grave suferite în trecut. Alternativ, statele membre pot prevedea ca solicitantul să se ocupe de un astfel de examen medical.

Examenele medicale menționate la primul paragraf se efectuează de profesioniști calificați în domeniul medical, iar rezultatul acestora se transmite autorității decizionale cât mai rapid posibil. Statele membre pot desemna profesioniștii din domeniul medical care pot efectua aceste examene medicale. Refuzul unui solicitant de a se supune unui astfel de examen medical nu împiedică autoritatea decizională să adopte o decizie cu privire la cererea de protecție internațională.

Examenele medicale efectuare în conformitate cu dispozițiile prezentului alineat se plătesc din fondurile publice.

(2)   Atunci când nu se efectuează niciun examen medical în conformitate cu alineatul (1), statele membre informează solicitanții că, din proprie inițiativă și pe cheltuiala proprie, pot să facă un examen medical cu privire la semne ale unei persecuții sau vătămări grave suferite în trecut.

(3)   Rezultatele examenelor medicale menționate la alineatele (1) și (2) sunt evaluate de autoritatea decizională în coroborare cu alte elemente ale cererii.

Articolul 19

Furnizarea gratuită de informații juridice și procedurale în procedurile în primă instanță

(1)   În procedurile în primă instanță prevăzute în capitolul III, statele membre se asigură că, la cerere, solicitanților li se furnizează gratuit informații juridice și procedurale, inclusiv, cel puțin, informații privind procedura luând în considerare situația personală a solicitantului. În eventualitatea unei decizii negative în primă instanță privind o cerere, statele membre furnizează la cerere și solicitanților informații în plus față de cele puse la dispoziție în conformitate cu articolul 11 alineatul (2) și articolul 12 alineatul (1) litera (f) pentru a clarifica motivele unei astfel de decizii și pentru a explica modul în care poate fi atacată.

(2)   Furnizarea gratuită de informații juridice și procedurale face obiectul condițiilor prevăzute la articolul 21.

Articolul 20

Asistența juridică gratuită și reprezentarea gratuită în procedurile privind căile de atac

(1)   Statele membre se asigură că asistența juridică gratuită și reprezentarea gratuită se acordă la cerere în procedurile privind căile de atac prevăzute în capitolul V. Acestea includ cel puțin pregătirea documentelor procedurale necesare și participarea la ședința de judecată în fața unei instanțe de fond în numele solicitantului.

(2)   Statele membre pot să acorde, de asemenea, asistență juridică gratuită și/sau reprezentare gratuită în procedurile în primă instanță prevăzute în capitolul III. În astfel de cazuri, nu se aplică articolul 19.

(3)   Statele membre pot să prevadă ca asistența juridică gratuită și reprezentarea gratuită să nu se acorde în cazul în care o instanță judecătorească sau o altă autoritate competentă consideră că o cale de atac exercitată de solicitant nu are perspective reale de succes.

În cazul în care o autoritate care nu este o instanță judecătorească adoptă o decizie de a nu acorda asistență juridică gratuită și reprezentare gratuită în temeiul prezentului alineat, statele membre se asigură că solicitantul are dreptul la o cale de atac efectivă împotriva acelei decizii înaintea unei instanțe judecătorești.

În aplicarea prezentului alineat, statul membru se asigură că nu se restricționează în mod arbitrar asistența juridică gratuită și reprezentarea gratuită și că nu se împiedică accesul efectiv la justiție al solicitantului.

(4)   Asistența juridică gratuită și reprezentarea gratuită fac obiectul condițiilor prevăzute la articolul 21.

Articolul 21

Condițiile furnizării gratuite de informații juridice și procedurale, precum și ale acordării asistenței juridice gratuite și a reprezentării gratuite

(1)   Statele membre pot să prevadă ca informațiile juridice și procedurale gratuite menționate la articolul 19 să fie furnizate de organizații neguvernamentale, de experți ai autorităților guvernamentale sau de servicii specializate ale statului.

Asistența juridică gratuită și reprezentarea gratuită menționate la articolul 20 sunt furnizate de astfel de persoane, astfel cum admite sau permite legislația internă

(2)   Statele membre pot să prevadă ca informațiile juridice și procedurale gratuite menționate la articolul 19 și acordarea asistenței juridice gratuite și a reprezentării gratuite menționate la articolul 20 se acordă:

| (a) | numai persoanelor care nu dispun de resurse suficiente; și/sau |
| --- | --- |

(a)

numai persoanelor care nu dispun de resurse suficiente; și/sau

| (b) | numai prin intermediul serviciilor furnizate de consilieri juridici sau alți consilieri special desemnați de legislația internă pentru a asista și reprezenta solicitanții. |
| --- | --- |

(b)

numai prin intermediul serviciilor furnizate de consilieri juridici sau alți consilieri special desemnați de legislația internă pentru a asista și reprezenta solicitanții.

Statele membre pot să prevadă ca asistența juridică gratuită și reprezentarea gratuită menționate la articolul 20 să se acorde numai pentru procedurile privind căile de atac în conformitate cu capitolul V în fața unei instanțe de fond, exceptând orice altă cale de atac judiciară sau administrativă prevăzută de legislația internă, inclusiv o reaudiere sau o reexaminare a unei căi de atac.

Statele membre pot, de asemenea, să prevadă faptul că asistența juridică gratuită și reprezentarea gratuită menționate la articolul 20 nu se acordă solicitanților care nu mai sunt prezenți pe teritoriul lor, în aplicarea articolului 41 alineatul (2) litera (c).

(3)   Statele membre pot prevedea norme privind modalitățile de depunere și prelucrare a cererilor de informații juridice și procedurale gratuite în temeiul articolului 19 și de asistență juridică gratuită și de reprezentare gratuită în temeiul articolului 20.

(4)   De asemenea, statele membre pot:

| (a) | să impună limite financiare și/sau termene pentru furnizarea gratuită a informațiilor juridice și procedurale menționate la articolul 19 și pentru acordarea asistenței juridice gratuite și a reprezentării gratuite menționate la articolul 20, cu condiția ca limitele respective să nu restrângă în mod arbitrar accesul la informațiile juridice și procedurale și la asistența juridică și la reprezentare; |
| --- | --- |

(a)

să impună limite financiare și/sau termene pentru furnizarea gratuită a informațiilor juridice și procedurale menționate la articolul 19 și pentru acordarea asistenței juridice gratuite și a reprezentării gratuite menționate la articolul 20, cu condiția ca limitele respective să nu restrângă în mod arbitrar accesul la informațiile juridice și procedurale și la asistența juridică și la reprezentare;

| (b) | să prevadă, în ceea ce privește onorariile și alte costuri, ca solicitanții de azil să nu beneficieze de un tratament mai favorabil decât tratamentul acordat în general resortisanților proprii în chestiuni referitoare la asistența juridică. |
| --- | --- |

(b)

să prevadă, în ceea ce privește onorariile și alte costuri, ca solicitanții de azil să nu beneficieze de un tratament mai favorabil decât tratamentul acordat în general resortisanților proprii în chestiuni referitoare la asistența juridică.

(5)   Statele membre pot cere rambursarea integrală sau parțială a costurilor acordate în cazul și în momentul în care situația financiară a solicitantului se îmbunătățește considerabil sau în cazul în care decizia de acordare a acestor costuri a fost luată pe baza unor informații false furnizate de solicitant.

Articolul 22

Dreptul la asistență juridică și la reprezentare în toate etapele procedurii

(1)   Solicitanților li se oferă posibilitatea efectivă de a consulta, pe propria cheltuială, un consilier juridic sau alt consilier, recunoscut ca atare sau autorizat în acest scop în conformitate cu legislația internă, în chestiuni referitoare la cererile lor de protecție internațională, în toate etapele procedurii, inclusiv după adoptarea unei decizii negative.

(2)   Statele membre pot permite organizațiilor neguvernamentale să acorde asistență juridică gratuită și/sau reprezentare solicitanților în procedurile prevăzute în capitolul III și capitolul V în conformitate cu legislația internă.

Articolul 23

Domeniul de aplicare a asistenței juridice și a reprezentării

(1)   Statele membre se asigură că un consilier juridic sau alt consilier recunoscut ca atare sau autorizat în acest scop de legislația internă și care asistă sau reprezintă un solicitant în temeiul legislației interne are acces la informațiile din dosarul solicitantului pe baza cărora este sau va fi luată o decizie.

Statele membre pot face o excepție în cazul în care divulgarea informațiilor sau a surselor ar periclita securitatea națională, securitatea organizațiilor sau a persoanei (persoanelor) care furnizează informațiile sau securitatea persoanei (persoanelor) la care se referă informațiile sau în cazul în care s-ar prejudicia ancheta aferentă examinării cererilor de protecție internațională de către autoritățile competente ale statelor membre sau relațiile internaționale ale statelor membre. În astfel de cazuri, statele membre:

| (a) | asigură accesul la respectivele informații sau surse autorităților menționate la capitolul V; și |
| --- | --- |

(a)

asigură accesul la respectivele informații sau surse autorităților menționate la capitolul V; și

| (b) | stabilesc în legislația internă proceduri care să garanteze faptul că dreptul la apărare al solicitantului este respectat. |
| --- | --- |

(b)

stabilesc în legislația internă proceduri care să garanteze faptul că dreptul la apărare al solicitantului este respectat.

În ceea ce privește litera (b), statele membre pot, în special, să permită accesul la respectivele informații sau surse consilierului juridic sau consilierului care a fost supus unui control de securitate în măsura în care informațiile sunt relevante pentru examinarea cererii sau pentru luarea unei decizii de retragere a protecției internaționale.

(2)   Statele membre se asigură că un consilier juridic sau alt consilier care asistă sau reprezintă un solicitant are acces la zone restricționate, precum centrele specializate de cazare pentru persoanele luate în custudie publică și zonele de tranzit, în scopul consultării cu solicitantul, în conformitate cu articolul 10 alineatul (4) și articolul 18 alineatul (2) literele (b) și (c) din Directiva .../.../UE (17).

(3)   Statele membre permit solicitantului să se prezinte la interviul personal însoțit de un consilier juridic sau de un alt consilier recunoscut ca atare sau autorizat în acest scop în temeiul legislației interne.

Statele membre pot, de asemenea, să stipuleze faptul că consilierul juridic sau alt consilier poate interveni numai la sfârșitul interviului personal.

(4)   Fără a aduce atingere prezentului articol și articolului 25 alineatul (1) litera (b), statele membre pot prevedea norme care să reglementeze prezența consilierilor juridici sau a altor consilieri la toate interviurile din cadrul procedurii.

Statele membre pot cere ca solicitantul să fie prezent la interviul personal chiar și atunci când acesta este reprezentat în conformitate cu legislația internă de un astfel de consilier juridic sau alt consilier și pot cere solicitantului să răspundă personal la întrebările adresate.

Fără a aduce atingere articolului 25 alineatul (1) litera (b), absența consilierului juridic sau a altui consilier nu împiedică autoritatea competentă să efectueze interviul personal cu solicitantul.

Articolul 24

Solicitanții care au nevoie de garanții procedurale speciale

(1)   Statele membre evaluează, într-un termen rezonabil după depunerea unei cereri de protecție internațională, dacă solicitantul este un solicitant care are nevoie de garanții procedurale speciale.

(2)   Evaluarea menționată la alineatul (1) poate fi integrată în procedurile naționale existente și/sau în evaluarea menționată la articolul 22 din Directiva .../.../UE (18) și nu este necesar să ia forma unei proceduri administrative.

(3)   Statele membre se asigură că, în situația în care au fost identificați solicitanți care au nevoie de garanții procedurale speciale, acestora li se furnizează sprijin adecvat pentru a li se permite să beneficieze de drepturile prevăzute de această directivă și să respecte obligațiile prevăzute de această directivă pe toată durata procedurii de azil.

În situația în care nu poate fi furnizat un astfel de sprijin adecvat în cadrul procedurilor menționate la articolul 31 alineatul (8) și la articolul 43, în special în situația în care statele membre consideră că solicitantul are nevoie de garanții procedurale speciale ca urmare a torturii, violului sau altor forme grave de violență psihologică, fizică sau sexuală, statele membre nu aplică sau încetează să aplice dispozițiile articolului 31 alineatul (8) și ale articolului 43. În situația în care statele membre aplică articolul 46 alineatul (6) solicitanților cărora nu li se pot aplica dispozițiile articolului 31 alineatul (8) și ale articolului 43 în temeiul prezentului paragraf, statele membre furnizează cel puțin garanțiile prevăzute la articolul 46 alineatul (7).

(4)   Statele membre se asigură că aceste necesități procedurale speciale sunt satisfăcute, în conformitate cu prezenta directivă, și dacă devin evidente într-un stadiu ulterior al procedurii, fără a reiniția în mod obligatoriu procedura.

Articolul 25

Garanții pentru minorii neînsoțiți

(1)   Cu privire la toate procedurile prevăzute de prezenta directivă și fără a aduce atingere dispozițiilor de la articolele 14, 15, 16, și 17, statele membre:

| (a) | iau măsuri de îndată ce este posibil pentru a asigura reprezentarea și asistarea minorului neînsoțit de către un reprezentant pentru a permite acestuia să beneficieze de drepturile și să își îndeplinească obligațiile prevăzute în prezenta directivă. Minorul neînsoțit este imediat informat cu privire la numirea reprezentantului. Reprezentantul își îndeplinește îndatoririle în conformitate cu principiul interesului superior al copilului și are expertiza necesară în acest sens. Persoana care acționează în calitate de reprezentant se schimbă numai dacă este necesar. Organizațiile sau persoanele ale căror interese intră în conflict sau ar putea intra în conflict cu cele ale minorilor neînsoțiți nu sunt eligibile pentru a deveni reprezentanți. Reprezentantul poate fi și reprezentantul menționat în Directiva .../.../UE (18); |
| --- | --- |

(a)

iau măsuri de îndată ce este posibil pentru a asigura reprezentarea și asistarea minorului neînsoțit de către un reprezentant pentru a permite acestuia să beneficieze de drepturile și să își îndeplinească obligațiile prevăzute în prezenta directivă. Minorul neînsoțit este imediat informat cu privire la numirea reprezentantului. Reprezentantul își îndeplinește îndatoririle în conformitate cu principiul interesului superior al copilului și are expertiza necesară în acest sens. Persoana care acționează în calitate de reprezentant se schimbă numai dacă este necesar. Organizațiile sau persoanele ale căror interese intră în conflict sau ar putea intra în conflict cu cele ale minorilor neînsoțiți nu sunt eligibile pentru a deveni reprezentanți. Reprezentantul poate fi și reprezentantul menționat în Directiva .../.../UE (18);

| (b) | se asigură că reprezentantului i se dă posibilitatea de a-l informa pe minorul neînsoțit despre semnificația și posibilele consecințe ale interviului personal și, după caz, despre modul în care trebuie să se pregătească pentru interviul personal. Statele membre se asigură că un reprezentant și/sau un consilier juridic sau un alt consilier admis sau autorizat în acest scop în temeiul legislației interne asistă la interviu și au posibilitatea să adreseze întrebări sau să formuleze observații, în cadrul stabilit de persoana care conduce interviul. |
| --- | --- |

(b)

se asigură că reprezentantului i se dă posibilitatea de a-l informa pe minorul neînsoțit despre semnificația și posibilele consecințe ale interviului personal și, după caz, despre modul în care trebuie să se pregătească pentru interviul personal. Statele membre se asigură că un reprezentant și/sau un consilier juridic sau un alt consilier admis sau autorizat în acest scop în temeiul legislației interne asistă la interviu și au posibilitatea să adreseze întrebări sau să formuleze observații, în cadrul stabilit de persoana care conduce interviul.

Statele membre pot cere ca minorul neînsoțit să fie prezent la interviul personal chiar dacă reprezentantul este prezent.

(2)   Statele membre pot să nu desemneze un reprezentant în cazul în care minorul neînsoțit după toate probabilitățile va împlini 18 ani înainte de adoptarea unei decizii în primă instanță

(3)   Statele membre se asigură că:

| (a) | în cazul în care un minor neînsoțit participă la un interviu personal referitor la cererea sa de protecție internațională în conformitate cu articolele 14, 15, 16, 17, și 34 interviul respectiv este efectuat de o persoană care are cunoștințele necesare privind nevoile speciale ale minorilor; |
| --- | --- |

(a)

în cazul în care un minor neînsoțit participă la un interviu personal referitor la cererea sa de protecție internațională în conformitate cu articolele 14, 15, 16, 17, și 34 interviul respectiv este efectuat de o persoană care are cunoștințele necesare privind nevoile speciale ale minorilor;

| (b) | un funcționar care are cunoștințele necesare privind nevoile speciale ale minorilor redactează decizia autorității decizionale cu privire la cererea de azil a unui minor neînsoțit. |
| --- | --- |

(b)

un funcționar care are cunoștințele necesare privind nevoile speciale ale minorilor redactează decizia autorității decizionale cu privire la cererea de azil a unui minor neînsoțit.

(4)   Informațiile juridice și procedurale menționate la articolul 19 sunt furnizate gratuit minorilor neînsoțiți și reprezentanților acestora și în cadrul procedurilor de retragere a protecției internaționale prevăzute în capitolul IV.

(5)   Statele membre pot recurge la examene medicale pentru a determina vârsta minorilor neînsoțiți în cadrul examinării unei cereri de protecție internațională în cazul în care, ca urmare a declarațiilor generale sau a altor indicii relevante, statele membre au îndoieli în legătură cu vârsta solicitantului. În cazul în care după aceea statele membre au încă îndoieli cu privire la vârsta solicitantului, acestea prezumă că solicitantul este minor.

Orice examen medical se efectuează cu respectarea deplină a demnității individuale, procedându-se la examinările cele mai puțin invazive și efectuate de profesioniști în domeniul medical calificați, care să permită, în măsura posibilului, un rezultat fiabil.

În cazurile în care se recurge la examene medicale, statele membre se asigură că:

| (a) | minorii neînsoțiți sunt informați, înainte de examinarea cererii lor de protecție internațională, într-o limbă pe care o înțeleg sau pe care se presupune în mod rezonabil că o înțeleg, despre posibilitatea determinării vârstei lor printr-un examen medical. Aceasta trebuie să cuprindă informații despre metoda de examinare și posibilele consecințe ale rezultatului examenului medical pentru examinarea cererii de protecție internațională, precum și despre consecințele refuzului minorului neînsoțit de a se supune examenului medical; |
| --- | --- |

(a)

minorii neînsoțiți sunt informați, înainte de examinarea cererii lor de protecție internațională, într-o limbă pe care o înțeleg sau pe care se presupune în mod rezonabil că o înțeleg, despre posibilitatea determinării vârstei lor printr-un examen medical. Aceasta trebuie să cuprindă informații despre metoda de examinare și posibilele consecințe ale rezultatului examenului medical pentru examinarea cererii de protecție internațională, precum și despre consecințele refuzului minorului neînsoțit de a se supune examenului medical;

| (b) | minorii neînsoțiți și/sau reprezentanții lor sunt de acord cu efectuarea unui examen medical în vederea determinării vârstei minorilor în cauză; și |
| --- | --- |

(b)

minorii neînsoțiți și/sau reprezentanții lor sunt de acord cu efectuarea unui examen medical în vederea determinării vârstei minorilor în cauză; și

| (c) | deciziade respingere a cererii de protecție internațională a unui minor neînsoțit care a refuzat să se supună examenului medical nu se întemeiază exclusiv pe acest refuz. |
| --- | --- |

(c)

deciziade respingere a cererii de protecție internațională a unui minor neînsoțit care a refuzat să se supună examenului medical nu se întemeiază exclusiv pe acest refuz.

Faptul că un minor neînsoțit a refuzat să se supună unui examen medical nu împiedică autoritatea decizională să adopte o deciziecu privire la cererea de protecție internațională.

(6)   Statele membre țin seama în primul rând de interesul superior al copilului atunci când pun în aplicare prezenta directivă.

În situația în care, în cursul procedurii de azil, statele membre identifică o persoană ca fiind minor neînsoțit, statele membre pot:

| (a) | să aplice sau să continue să aplice articolul 31 alineatul (8), numai dacă:






  (i) | solicitantul provine dintr-o țară care îndeplinește criteriile conform cărora această țară poate fi considerată o țară de origine sigură, în sensul prezentei directive; sau |
| --- | --- | --- |

(a)

să aplice sau să continue să aplice articolul 31 alineatul (8), numai dacă:

(i)

solicitantul provine dintr-o țară care îndeplinește criteriile conform cărora această țară poate fi considerată o țară de origine sigură, în sensul prezentei directive; sau

| (ii) | solicitantul a introdus o cerere de protecție internațională ulterioară care nu este inadmisibilă în conformitate cu articolul 40 alineatul (5); sau |
| --- | --- |

(ii)

solicitantul a introdus o cerere de protecție internațională ulterioară care nu este inadmisibilă în conformitate cu articolul 40 alineatul (5); sau

| (iii) | din motive întemeiate, solicitantul poate fi considerat un pericol pentru securitatea națională sau ordinea publică a statului membru sau solicitantul a fost expulzat forțat din motive grave de securitate publică sau ordine publică în conformitate cu legislația internă. |
| --- | --- |

(iii)

din motive întemeiate, solicitantul poate fi considerat un pericol pentru securitatea națională sau ordinea publică a statului membru sau solicitantul a fost expulzat forțat din motive grave de securitate publică sau ordine publică în conformitate cu legislația internă.

| (b) | să aplice sau să continue să aplice articolul 43, în conformitate cu articolele 8-11 din Directiva .../.../UE (19), numai dacă:






  (i) | solicitantul provine dintr-o țară care îndeplinește criteriile conform cărora această țară poate fi considerată o țară de origine sigură, în sensul prezentei directive; sau |
| --- | --- | --- |

(b)

să aplice sau să continue să aplice articolul 43, în conformitate cu articolele 8-11 din Directiva .../.../UE (19), numai dacă:

(i)

solicitantul provine dintr-o țară care îndeplinește criteriile conform cărora această țară poate fi considerată o țară de origine sigură, în sensul prezentei directive; sau

| (ii) | solicitantul a introdus o cerere ulterioară; sau |
| --- | --- |

(ii)

solicitantul a introdus o cerere ulterioară; sau

| (iii) | din motive întemeiate, solicitantul poate fi considerat un pericol pentru securitatea națională sau ordinea publică a statului membru sau solicitantul a fost a fost expulzat forțat din motive grave de securitate publică sau ordine publică în conformitate cu legislația internă; sau |
| --- | --- |

(iii)

din motive întemeiate, solicitantul poate fi considerat un pericol pentru securitatea națională sau ordinea publică a statului membru sau solicitantul a fost a fost expulzat forțat din motive grave de securitate publică sau ordine publică în conformitate cu legislația internă; sau

| (iv) | există motive serioase de a considera că o țară care nu este stat membru este o țară terță sigură pentru solicitant, în temeiul articolului 38; sau |
| --- | --- |

(iv)

există motive serioase de a considera că o țară care nu este stat membru este o țară terță sigură pentru solicitant, în temeiul articolului 38; sau

| (v) | solicitantul a indus în eroare autoritățile prezentând acte false; sau |
| --- | --- |

(v)

solicitantul a indus în eroare autoritățile prezentând acte false; sau

| (vi) | cu rea-credință, solicitantul a distrus sau îndepărtat acte de identitate sau documente de călătorie care ar fi contribuit la stabilirea identității sau a cetățeniei sale. |
| --- | --- |

(vi)

cu rea-credință, solicitantul a distrus sau îndepărtat acte de identitate sau documente de călătorie care ar fi contribuit la stabilirea identității sau a cetățeniei sale.

Statele membre pot aplica dispozițiile de la literele (v) și (vi) numai în cazuri individuale în care există motive întemeiate de a considera că solicitantul încearcă să ascundă elemente relevante care ar duce probabil la adoptarea unei decizii negative și cu condiția ca solicitantului să i se fi dat toate posibilitățile, ținând seama de necesitățile procedurale speciale ale minorilor neînsoțiți, de a-și justifica în mod corespunzător acțiunile menționate la punctele (v) și (vi), inclusiv prin consultarea reprezentantului său;

| (c) | să considere cererea ca fiind inadmisibilă, în conformitate cu articolul 33 alineatul (2) litera (c), dacă o țară care nu este stat membru este considerată țară terță sigură pentru solicitant în temeiul articolului 38, cu condiția ca acest lucru să fie în interesul superior al copilului; |
| --- | --- |

(c)

să considere cererea ca fiind inadmisibilă, în conformitate cu articolul 33 alineatul (2) litera (c), dacă o țară care nu este stat membru este considerată țară terță sigură pentru solicitant în temeiul articolului 38, cu condiția ca acest lucru să fie în interesul superior al copilului;

| (d) | să aplice procedura menționată la articolul 20 alineatul (3) atunci când reprezentantul minorului are pregătirea juridică în conformitate cu legislația internă. |
| --- | --- |

(d)

să aplice procedura menționată la articolul 20 alineatul (3) atunci când reprezentantul minorului are pregătirea juridică în conformitate cu legislația internă.

Fără a aduce atingere articolului 41, în aplicarea articolului 46 alineatul (6) minorilor neînsoțiți, statele membre oferă cel puțin garanțiile prevăzute la articolul 46 alineatul (7) în toate cazurile.

Articolul 26

Reținerea

(1)   Statele membre nu pot reține o persoană exclusiv pe motiv că aceasta solicită protecție internațională. Motivele și condițiile reținerii, precum și garanțiile aflate la dispoziția solicitanților de protecție internațională reținuți sunt conforme cu Directiva .../.../UE (20).

(2)   În cazul în care un solicitant de protecție internațională este reținut, statele membre se asigură că există posibilitatea unui control judiciar rapid, în conformitate cu Directiva .../.../UE (20).

Articolul 27

Procedura în cazul retragerii cererii

(1)   În măsura în care statele membre prevăd posibilitatea retragerii explicite a cererii în conformitate cu legislația internă, atunci când un solicitant își retrage în mod explicit cererea de protecție internațională, statele membre se asigură că autoritatea responsabilă cu determinarea adoptă o deciziefie în sensul încetării examinării cererii, fie al respingerii acesteia.

(2)   De asemenea, statele membre pot prevedea că autoritatea decizională poate decide încetarea examinării fără a adopta o decizie. În acest caz, statele membre trebuie să se asigure că autoritatea decizională consemnează această informație la dosarul solicitantului.

Articolul 28

Procedura în cazul retragerii implicite a cererii sau al renunțării implicite la aceasta

(1)   În cazul în care există motive serioase să se considere că un solicitant și-a retras implicit cererea sau că a renunțat implicit la aceasta, statele membre iau măsuri pentru ca autoritatea decizională să adopte o decizie fie în sensul încetării examinării, fie, cu condiția ca autoritatea decizională să considere cererea nefondată pe baza unei examinări corespunzătoare a fondului acesteia în conformitate cu articolul 4 din Directiva 2011/95/UE, al respingerii cererii.

Statele membre pot prezuma că solicitantul și-a retras implicit cererea de protecție internațională sau a renunțat implicit la aceasta, în special atunci când se stabilește că:

| (a) | solicitantul nu a dat curs cererilor de a furniza informații esențiale pentru cererea sa de azil în conformitate cu articolul 4 din Directiva 2011/95/UEsau nu s-a prezentat la interviul personal prevăzut la articolele 14, 15, 16 și 17 din prezenta directivă, cu excepția cazului în care solicitantul demonstrează într-un termen rezonabil că aceste situații se datorează unor circumstanțe independente de voința sa; |
| --- | --- |

(a)

solicitantul nu a dat curs cererilor de a furniza informații esențiale pentru cererea sa de azil în conformitate cu articolul 4 din Directiva 2011/95/UEsau nu s-a prezentat la interviul personal prevăzut la articolele 14, 15, 16 și 17 din prezenta directivă, cu excepția cazului în care solicitantul demonstrează într-un termen rezonabil că aceste situații se datorează unor circumstanțe independente de voința sa;

| (b) | solicitantul a fugit sau a părăsit fără permisiune locul în care locuia sau era reținut, fără a contacta autoritatea competentă într-un termen rezonabil, sau nu s-a conformat într-un termen rezonabil obligației de a se prezenta la autorități în mod regulat și altor obligații de comunicare, cu excepția cazului în care solicitantul demonstrează că acest lucru s-a datorat unor circumstanțe pe care nu le putea controla. |
| --- | --- |

(b)

solicitantul a fugit sau a părăsit fără permisiune locul în care locuia sau era reținut, fără a contacta autoritatea competentă într-un termen rezonabil, sau nu s-a conformat într-un termen rezonabil obligației de a se prezenta la autorități în mod regulat și altor obligații de comunicare, cu excepția cazului în care solicitantul demonstrează că acest lucru s-a datorat unor circumstanțe pe care nu le putea controla.

În scopul punerii în aplicare a prezentelor dispoziții, statele membre pot stabili termene sau orientări.

(2)   Statele membre se asigură că solicitantul care se prezintă din nou la autoritatea competentă după adoptarea deciziei de încetare menționate la alineatul (1) din prezentul articol are dreptul să solicite redeschiderea cazului său sau are dreptul să depună o nouă cerere care să nu facă obiectul procedurii prevăzute la articolele 40 și 41.

Statele membre pot prevedea un termen de cel puțin nouă luni după împlinirea căruia cazul solicitantului nu mai poate fi redeschis sau noua cerere poate fi tratată ca o cerere ulterioară și poate face obiectul procedurii menționate la articolele 40 și 41. Statele membre pot prevedea ca redeschiderea cazului să fie posibilă o singură dată.

Statele membre se asigură că o astfel de persoană nu este expulzată contrar principiului nereturnării.

Statele membre pot permite autorității decizionale să reia examinarea din stadiul în care a fost întreruptă.

(3)   Prezentul articol nu aduce atingere Regulamentului (UE) nr .../... (21).

Articolul 29

Rolul ICNUR

(1)   Statele membre autorizează ICNUR:

| (a) | să aibă acces la solicitanți, inclusiv la cei aflați în centrele specializate de cazare pentru persoanele luate în custudie publică, aflați la frontieră și în zonele de tranzit; |
| --- | --- |

(a)

să aibă acces la solicitanți, inclusiv la cei aflați în centrele specializate de cazare pentru persoanele luate în custudie publică, aflați la frontieră și în zonele de tranzit;

| (b) | să aibă acces la informații privind cererile individuale de protecție internațională, la desfășurarea procedurii și la deciziile adoptate, cu condiția ca solicitantul să fie de acord cu acest lucru; |
| --- | --- |

(b)

să aibă acces la informații privind cererile individuale de protecție internațională, la desfășurarea procedurii și la deciziile adoptate, cu condiția ca solicitantul să fie de acord cu acest lucru;

| (c) | să își prezinte opiniile, în îndeplinirea misiunii sale de supraveghere pe care i-o conferă articolul 35 din Convenția de la Geneva, în fața oricăror autorități competente, cu privire la cererile individuale de protecție internațională, în orice etapă a procedurii. |
| --- | --- |

(c)

să își prezinte opiniile, în îndeplinirea misiunii sale de supraveghere pe care i-o conferă articolul 35 din Convenția de la Geneva, în fața oricăror autorități competente, cu privire la cererile individuale de protecție internațională, în orice etapă a procedurii.

(2)   Alineatul (1) se aplică, de asemenea, unei organizații care activează în numele ICNUR pe teritoriul respectivului stat membru în temeiul unui acord cu acesta.

Articolul 30

Colectarea informațiilor cu privire la cazuri individuale

În scopul examinării cazurilor individuale, statele membre:

| (a) | nu divulgă informațiile cu privire la cererile individuale de protecție internațională sau faptul că a fost depusă o cerere, autorului (sau autorilor) presupus (presupuși) al (ai) persecuției sau vătămării grave; |
| --- | --- |

(a)

nu divulgă informațiile cu privire la cererile individuale de protecție internațională sau faptul că a fost depusă o cerere, autorului (sau autorilor) presupus (presupuși) al (ai) persecuției sau vătămării grave;

| (b) | nu obțin informații de la autorul (sau autorii) presupus (presupuși) al (ai) persecuției sau vătămării grave într-un mod care ar putea duce la informarea directă a acestuia (acestora) despre faptul că solicitantul în cauză a depus o cerere și care ar periclita integritatea fizică a solicitantului sau a persoanelor aflate în întreținerea acestuia sau libertatea și siguranța membrilor familiei sale care se află încă în țara de origine. |
| --- | --- |

(b)

nu obțin informații de la autorul (sau autorii) presupus (presupuși) al (ai) persecuției sau vătămării grave într-un mod care ar putea duce la informarea directă a acestuia (acestora) despre faptul că solicitantul în cauză a depus o cerere și care ar periclita integritatea fizică a solicitantului sau a persoanelor aflate în întreținerea acestuia sau libertatea și siguranța membrilor familiei sale care se află încă în țara de origine.

CAPITOLUL III

PROCEDURI ÎN PRIMĂ INSTANȚĂ

SECȚIUNEA I

Articolul 31

Procedura de examinare

(1)   Statele membre prelucrează cererile de protecție internațională în cadrul unei proceduri de examinare în conformitate cu principiile și garanțiile fundamentale din capitolul II.

(2)   Statele membre se asigură că procedura de examinare se încheie cât mai repede posibil, fără a aduce atingere unei examinări corespunzătoare și complete.

(3)   Statele membre se asigură că procedura de examinare se încheie în termen de șase luni de la depunerea cererii.

În situațiile în care o cerere face obiectul procedurii prevăzute în Regulamentul (UE) nr. .../... (22), termenul de șase luni începe din momentul în care se stabilește statul membru responsabil de examinarea cererii în conformitate cu respectivul regulament, iar solicitantul este pe teritoriul respectivului stat membru și a fost preluat de autoritatea competentă.

Statele membre pot prelungi termenul de șase luni prevăzut în prezentul alineat cu o nouă perioadă care nu depășește nouă luni, în cazul în care:

| (a) | procedura implică elemente complexe în fapt și /sau în drept; |
| --- | --- |

(a)

procedura implică elemente complexe în fapt și /sau în drept;

| (b) | un număr mare de resortisanți ai unei țări terțe sau apatrizi solicită simultan protecție internațională, ceea ce în practică face foarte dificilă încheierea procedurii în termenul de șase luni; |
| --- | --- |

(b)

un număr mare de resortisanți ai unei țări terțe sau apatrizi solicită simultan protecție internațională, ceea ce în practică face foarte dificilă încheierea procedurii în termenul de șase luni;

| (c) | întârzierea poate fi imputată în mod clar nerespectării de către solicitant a obligațiilor care îi revin în temeiul articolului 13. |
| --- | --- |

(c)

întârzierea poate fi imputată în mod clar nerespectării de către solicitant a obligațiilor care îi revin în temeiul articolului 13.

În mod excepțional, în împrejurări temeinic justificate, statele membre pot să depășească termenele prevăzute la prezentul alineat cu maxim trei luni, atunci când este necesar pentru a asigura o examinare adecvată și completă a cererii de protecție internațională.

(4)   Fără a aduce atingere dispozițiilor articolelor 13 și 18 din Directiva 2011/95/UE, statele membre pot amâna încheierea procedurii de examinare în cazul în care nu se poate aștepta în mod rezonabil de la autoritatea decizională să ia o decizie în termenele prevăzute la alineatul (3) din cauza unei situații nesigure în țara de origine, care se estimează că este temporară. Într-un astfel de caz, statele membre:

| (a) | reexaminează situația în respectiva țară de origine cel puțin la fiecare șase luni; |
| --- | --- |

(a)

reexaminează situația în respectiva țară de origine cel puțin la fiecare șase luni;

| (b) | informează, într-un termen rezonabil, solicitanții vizați cu privire la motivele amânării; |
| --- | --- |

(b)

informează, într-un termen rezonabil, solicitanții vizați cu privire la motivele amânării;

| (c) | informează, într-un termen rezonabil, Comisia cu privire la amânarea procedurilor pentru respectiva țară de origine. |
| --- | --- |

(c)

informează, într-un termen rezonabil, Comisia cu privire la amânarea procedurilor pentru respectiva țară de origine.

(5)   În orice caz, statele membre încheie procedura de examinare într-un termen de maxim 21 de luni de la depunerea cererii.

(6)   Statele membre se asigură că, în cazul în care nu se poate lua o decizieîn termen de șase luni, solicitantul respectiv:

| (a) | este informat despre întârziere; și |
| --- | --- |

(a)

este informat despre întârziere; și

| (b) | primește, la cerere, informații privind motivele întârzierii și termenul în care se preconizează adoptarea unei deciziicu privire la cererea sa. |
| --- | --- |

(b)

primește, la cerere, informații privind motivele întârzierii și termenul în care se preconizează adoptarea unei deciziicu privire la cererea sa.

(7)   Statele membre pot acorda prioritate examinării unei cereri de protecție internațională în conformitate cu principiile și garanțiile fundamentale din capitolul II, în special:

| (a) | în cazul în care este probabil ca cererea să fie fondată; |
| --- | --- |

(a)

în cazul în care este probabil ca cererea să fie fondată;

| (b) | în cazul în care solicitantul este vulnerabil în sensul articolului 22 din Directiva .../.../UE (23) sau are nevoie de garanții procedurale speciale, în special minorii neînsoțiți. |
| --- | --- |

(b)

în cazul în care solicitantul este vulnerabil în sensul articolului 22 din Directiva .../.../UE (23) sau are nevoie de garanții procedurale speciale, în special minorii neînsoțiți.

(8)   Statele membre pot prevedea accelerarea unei proceduri de examinare în conformitate cu principiile și garanțiile fundamentale din capitolul II și/sau efectuarea acesteia la frontieră sau în zonele de tranzit, în conformitate cu articolul 43, în cazul în care:

| (a) | solicitantul, la depunerea cererii și prezentarea faptelor, a invocat doar aspecte care nu sunt relevante pentru a se examina dacă îndeplinește sau nu condițiile necesare pentru a fi beneficiar deprotecție internațională în temeiul Directivei 2011/95/UE; sau |
| --- | --- |

(a)

solicitantul, la depunerea cererii și prezentarea faptelor, a invocat doar aspecte care nu sunt relevante pentru a se examina dacă îndeplinește sau nu condițiile necesare pentru a fi beneficiar deprotecție internațională în temeiul Directivei 2011/95/UE; sau

| (b) | deoarece solicitantul provine dintr-o țară de origine sigură în sensul prezentei directive; sau |
| --- | --- |

(b)

deoarece solicitantul provine dintr-o țară de origine sigură în sensul prezentei directive; sau

| (c) | solicitantul a indus în eroare autoritățile în ceea ce privește identitatea și/sau cetățenia sa și/sau autenticitatea documentelor sale, prezentând informații sau documente false ori ascunzând informații și documente relevante care ar fi putut avea o influență nefavorabilă asupra deciziei; sau |
| --- | --- |

(c)

solicitantul a indus în eroare autoritățile în ceea ce privește identitatea și/sau cetățenia sa și/sau autenticitatea documentelor sale, prezentând informații sau documente false ori ascunzând informații și documente relevante care ar fi putut avea o influență nefavorabilă asupra deciziei; sau

| (d) | există probabilitatea ca solicitantul să fi distrus sau îndepărtat, cu rea-credință, acte de identitate sau documente de călătorie care ar fi contribuit la stabilirea identității sau a cetățeniei sale; sau |
| --- | --- |

(d)

există probabilitatea ca solicitantul să fi distrus sau îndepărtat, cu rea-credință, acte de identitate sau documente de călătorie care ar fi contribuit la stabilirea identității sau a cetățeniei sale; sau

| (e) | solicitantul a făcut declarații în mod clar incoerente și contradictorii, în mod clar false sau în mod evident puțin plauzibile care contrazic informații suficient de bine verificate privind țara de origine, făcând, astfel, în mod clar neconvingătoare cererea sa în ceea ce privește îndeplinirea condițiilor pentru a fi beneficiar deprotecție internațională în temeiul Directivei 2011/95/UE; sau |
| --- | --- |

(e)

solicitantul a făcut declarații în mod clar incoerente și contradictorii, în mod clar false sau în mod evident puțin plauzibile care contrazic informații suficient de bine verificate privind țara de origine, făcând, astfel, în mod clar neconvingătoare cererea sa în ceea ce privește îndeplinirea condițiilor pentru a fi beneficiar deprotecție internațională în temeiul Directivei 2011/95/UE; sau

| (f) | solicitantul a introdus o cerere ulterioară de protecție internațională care nu este inadmisibilă în conformitate cu articolul 40 alineatul (5); sau |
| --- | --- |

(f)

solicitantul a introdus o cerere ulterioară de protecție internațională care nu este inadmisibilă în conformitate cu articolul 40 alineatul (5); sau

| (g) | solicitantul depune o cerere numai pentru a întârzia sau a împiedica punerea în executare a unei decizii anterioare sau iminente care ar duce la expulzarea sa; sau |
| --- | --- |

(g)

solicitantul depune o cerere numai pentru a întârzia sau a împiedica punerea în executare a unei decizii anterioare sau iminente care ar duce la expulzarea sa; sau

| (h) | solicitantul a intrat pe teritoriul statului membru în mod ilegal sau și-a prelungit ilegal șederea și, fără un motiv valabil, fie nu s-a prezentat la autorități, fie nu și-a depus cererea de protecție internațională cât mai curând posibil, având în vedere circumstanțele intrării sale pe teritoriu; sau |
| --- | --- |

(h)

solicitantul a intrat pe teritoriul statului membru în mod ilegal sau și-a prelungit ilegal șederea și, fără un motiv valabil, fie nu s-a prezentat la autorități, fie nu și-a depus cererea de protecție internațională cât mai curând posibil, având în vedere circumstanțele intrării sale pe teritoriu; sau

| (i) | solicitantul refuză să respecte obligația de a i se lua amprentele în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. .../... al Parlamentului European și al Consiliului din ... privind instituirea sistemului Eurodac pentru compararea amprentelor digitale în scopul aplicării eficiente a Regulamentului (UE) nr. .../... de stabilire a criteriilor și mecanismelor de determinare a statului membru responsabil de examinarea unei cereri de protecție internațională prezentate într-unul dintre statele membre de către un resortisant al unei țări terțe sau de către un apatrid și privind cererea autorităților de aplicare a legii din statele membre și a Europol de comparare a datelor Eurodac în scopul aplicării legii (24)
   (25); sau |
| --- | --- |

(i)

solicitantul refuză să respecte obligația de a i se lua amprentele în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. .../... al Parlamentului European și al Consiliului din ... privind instituirea sistemului Eurodac pentru compararea amprentelor digitale în scopul aplicării eficiente a Regulamentului (UE) nr. .../... de stabilire a criteriilor și mecanismelor de determinare a statului membru responsabil de examinarea unei cereri de protecție internațională prezentate într-unul dintre statele membre de către un resortisant al unei țări terțe sau de către un apatrid și privind cererea autorităților de aplicare a legii din statele membre și a Europol de comparare a datelor Eurodac în scopul aplicării legii (24)
   (25); sau

| (j) | solicitantul poate fi considerat, din motive întemeiate, un pericol pentru securitatea națională sau ordinea publică a statului membru ori solicitantul a fost expulzat forțat din motive grave de securitate publică și ordine publică în conformitate cu legislația internă. |
| --- | --- |

(j)

solicitantul poate fi considerat, din motive întemeiate, un pericol pentru securitatea națională sau ordinea publică a statului membru ori solicitantul a fost expulzat forțat din motive grave de securitate publică și ordine publică în conformitate cu legislația internă.

(9)   Statele membre prevăd termene pentru adoptarea unei decizii în procedura în primă instanță în temeiul alineatului (6). Respectivele termene sunt rezonabile.

Fără a aduce atingere alineatelor (3), (4) și (5), statele membre pot să depășească respectivele termene atunci când este necesar pentru a asigura o examinare corespunzătoare și completă a cererii de protecție internațională.

Articolul 32

Cereri nefondate

(1)   Fără a aduce atingere articolului 27, statele membre pot considera o cerere ca nefondată numai în cazul în care autoritatea decizională a stabilit că solicitantul nu îndeplinește condițiile pentru obținerea de protecție internațională în temeiul Directivei 2011/95/UE.

(2)   În cazul cererilor nefondate în care se aplică oricare dintre situațiile enumerate la articolul 31 alineatul (8), statele membre pot, de asemenea, să considere o cerere ca vădit nefondată în cazul în care este definită ca atare în legislația internă.

SECȚIUNEA II

Articolul 33

Cereri inadmisibile

(1)   În afara cazurilor în care o cerere nu este examinată în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. .../... (26), statele membre nu au obligația de a verifica dacă solicitantul îndeplinește condițiile cerute pentru a obține protecție internațională în conformitate cu Directiva 2011/95/UE, în cazul în care cererea este considerată inadmisibilă în temeiul prezentului articol.

(2)   Statele membre pot considera o cerere de protecție internațională ca inadmisibilă numai în cazul în care:

| (a) | un alt stat membru a acordat protecție internațională; |
| --- | --- |

(a)

un alt stat membru a acordat protecție internațională;

| (b) | o țară care nu este stat membru este considerată ca prima țară de azil a solicitantului, în temeiul articolului 35; |
| --- | --- |

(b)

o țară care nu este stat membru este considerată ca prima țară de azil a solicitantului, în temeiul articolului 35;

| (c) | o țară care nu este stat membru este considerată ca țară terță sigură pentru solicitant, în temeiul articolului 38; |
| --- | --- |

(c)

o țară care nu este stat membru este considerată ca țară terță sigură pentru solicitant, în temeiul articolului 38;

| (d) | cererea este o cerere ulterioară, în cazul în care nu au apărut sau nu au fost prezentate de către solicitant elemente sau date noi referitoare la examinarea menită să stabilească dacă solicitantul îndeplinește condițiile pentru a fi beneficiar deprotecție internațională în temeiul Directivei 2011/95/UE; |
| --- | --- |

(d)

cererea este o cerere ulterioară, în cazul în care nu au apărut sau nu au fost prezentate de către solicitant elemente sau date noi referitoare la examinarea menită să stabilească dacă solicitantul îndeplinește condițiile pentru a fi beneficiar deprotecție internațională în temeiul Directivei 2011/95/UE;

| (e) | o persoană aflată în întreținerea solicitantului depune o cerere, după ce, în conformitate cu articolul 7 alineatul (2), și-a dat consimțământul astfel încât cazul său să fie tratat în cadrul unei cereri făcute în numele său și nu există elemente de fapt referitoare la situația persoanei aflate în întreținere care să justifice o cerere separată. |
| --- | --- |

(e)

o persoană aflată în întreținerea solicitantului depune o cerere, după ce, în conformitate cu articolul 7 alineatul (2), și-a dat consimțământul astfel încât cazul său să fie tratat în cadrul unei cereri făcute în numele său și nu există elemente de fapt referitoare la situația persoanei aflate în întreținere care să justifice o cerere separată.

Articolul 34

Norme speciale referitoare la interviul privind admisibilitatea

(1)   Statele membre permit solicitanților să își prezinte opiniile cu privire la aplicarea motivelor menționate la articolul 33 în situațiile lor personale, înaintea ca autoritatea decizională să decidă cu privire la admisibilitatea cererii. În acest scop, statele membre efectuează interviuri personale privind admisibilitatea cererii.Statele membre pot face o excepție numai în conformitate cu articolul 42, în cazul unei cereri ulterioare.

Prezentul alineat nu aduce atingere articolului 4 alineatul (2) litera (a) di prezenta directivă și articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. .../... (26).

(2)   Statele membre pot prevedea ca personalul altor autorități decât autoritatea decizională să efectueze interviul personal privind admisibilitatea cererii de protecție internațională. În astfel de cazuri, statele membre se asigură că personalul respectiv primește, în prealabil, formarea de bază necesară, în special în ceea ce privește legislația internațională în domeniul drepturilor omului, acquis-ul în materie de azil și tehnicile de intervievare.

SECȚIUNEA III

Articolul 35

Conceptul de primă țară de azil

O țară poate fi considerată ca primă țară de azil pentru un anumit solicitant în cazul în care acesta:

| (a) | a fost recunoscut ca refugiat în țara respectivă și încă se poate prevala de protecția respectivă; sau |
| --- | --- |

(a)

a fost recunoscut ca refugiat în țara respectivă și încă se poate prevala de protecția respectivă; sau

| (b) | beneficiază, cu alt titlu, de o protecție suficientă în țara respectivă, inclusiv de principiul nereturnării, |
| --- | --- |

(b)

beneficiază, cu alt titlu, de o protecție suficientă în țara respectivă, inclusiv de principiul nereturnării,

cu condiția să fie readmis în țara respectivă.

La aplicarea conceptului de primă țară de azil la situația personală a unui solicitant, statele membre pot lua în considerare articolul 38 alineatul (1). Solicitantului i se permite să conteste aplicarea conceptului de primă țară de azil în situația sa personală.

Articolul 36

Conceptul de țară de origine sigură

(1)   O țară terță desemnată ca țară de origine sigură în conformitate cu prezenta directivă poate fi considerată țară de origine sigură pentru un anumit solicitant, după o examinare individuală a solicitării, numai în cazul în care:

| (a) | acesta este resortisant al țării respective; sau |
| --- | --- |

(a)

acesta este resortisant al țării respective; sau

| (b) | acesta este un apatrid și anterior a avut reședința stabilă în țara respectivă |
| --- | --- |

(b)

acesta este un apatrid și anterior a avut reședința stabilă în țara respectivă

și nu a prezentat motive serioase pentru ca țara să nu fie considerată țară de origine sigură în situația sa personală, ținând cont de condițiile pe care trebuie să la îndeplinească pentru a fi beneficiar de protecție internațională în conformitate cu Directiva 2011/95/UE.

(2)   Statele membre prevăd în legislația internă noi norme și modalități de aplicare a conceptului de țară de origine sigură.

Articolul 37

Desemnarea la nivel național a țărilor terțe considerate țări de origine sigure

(1)   Statele membre pot menține sau adopta dispoziții legislative care le permit, în conformitate cu anexa I, desemnarea la nivel național a țărilor de origine sigure în scopul examinării cererilor de protecție internațională.

(2)   Statele membre asigură o reexaminare periodică a situației din țările terțe desemnate ca țări de origine sigure în conformitate cu prezentul articol.

(3)   Evaluarea unei țări ca țară de origine sigură în conformitate cu prezentul articol trebuie să se bazeze pe o serie de surse de informație, incluzând în special informații de la alte state membre, BESA, ICNUR, Consiliul Europei și alte organizații internaționale relevante.

(4)   Statele membre notifică Comisiei țările care sunt desemnate ca țări de origine sigure în conformitate cu prezentul articol.

Articolul 38

Conceptul de țară terță sigură

(1)   Statele membre pot să aplice conceptul de țară terță sigură numai atunci când autoritățile competente au certitudinea că în țara terță respectivă un solicitant de protecție internațională va fi tratat în conformitate cu următoarele principii:

| (a) | viața și libertatea sa nu sunt amenințate din motive de rasă, religie, cetățenie, apartenență la un grup social sau opinii politice; |
| --- | --- |

(a)

viața și libertatea sa nu sunt amenințate din motive de rasă, religie, cetățenie, apartenență la un grup social sau opinii politice;

| (b) | nu există niciun risc de vătămare gravă, astfel cum este definită în Directiva 2011/95/UE; |
| --- | --- |

(b)

nu există niciun risc de vătămare gravă, astfel cum este definită în Directiva 2011/95/UE;

| (c) | principiul nereturnării este respectat în conformitate cu Convenția de la Geneva; |
| --- | --- |

(c)

principiul nereturnării este respectat în conformitate cu Convenția de la Geneva;

| (d) | interdicția expulzării, prevăzută de dreptul internațional, cu încălcarea dreptului de a nu fi torturat și supus unor tratamente crude, inumane sau degradante, este respectată; și |
| --- | --- |

(d)

interdicția expulzării, prevăzută de dreptul internațional, cu încălcarea dreptului de a nu fi torturat și supus unor tratamente crude, inumane sau degradante, este respectată; și

| (e) | există posibilitatea de a solicita recunoașterea statutului de refugiat și, în cazul în care acest statut este acordat, de a beneficia de protecție conform Convenției de la Geneva. |
| --- | --- |

(e)

există posibilitatea de a solicita recunoașterea statutului de refugiat și, în cazul în care acest statut este acordat, de a beneficia de protecție conform Convenției de la Geneva.

(2)   Aplicarea conceptului de țară terță sigură se supune normelor prevăzute de dreptul intern, inclusiv:

| (a) | normelor care prevăd necesitatea existenței unei legături între solicitant și țara terță în cauză în baza căreia ar fi rezonabil ca persoana respectivă să se ducă în țara respectivă; |
| --- | --- |

(a)

normelor care prevăd necesitatea existenței unei legături între solicitant și țara terță în cauză în baza căreia ar fi rezonabil ca persoana respectivă să se ducă în țara respectivă;

| (b) | normelor privind metodologia prin care autoritățile competente se asigură că unei anumite țări sau unui anumit solicitant i se poate aplica conceptul de țară terță sigură. Această metodologie include examinarea de la caz la caz a siguranței țării pentru un anumit solicitant și/sau desemnarea de către statul membru a țărilor considerate, în general, sigure; |
| --- | --- |

(b)

normelor privind metodologia prin care autoritățile competente se asigură că unei anumite țări sau unui anumit solicitant i se poate aplica conceptul de țară terță sigură. Această metodologie include examinarea de la caz la caz a siguranței țării pentru un anumit solicitant și/sau desemnarea de către statul membru a țărilor considerate, în general, sigure;

| (c) | normelor conforme cu dreptul internațional, care permit o examinare individuală pentru a stabili dacă respectiva țară terță este sigură pentru un anumit solicitant, ceea ce, cel puțin, permite solicitantului să conteste aplicarea conceptului de țară terță sigură pe motivul că țara terță nu este sigură în situația sa personală. De asemenea, solicitantului i se permite să conteste existența unei legături între el și țara terță în conformitate cu litera (a). |
| --- | --- |

(c)

normelor conforme cu dreptul internațional, care permit o examinare individuală pentru a stabili dacă respectiva țară terță este sigură pentru un anumit solicitant, ceea ce, cel puțin, permite solicitantului să conteste aplicarea conceptului de țară terță sigură pe motivul că țara terță nu este sigură în situația sa personală. De asemenea, solicitantului i se permite să conteste existența unei legături între el și țara terță în conformitate cu litera (a).

(3)   Atunci când pun în aplicare o decizie bazată exclusiv pe prezentul articol, statele membre:

| (a) | îl informează pe solicitant în mod corespunzător; și |
| --- | --- |

(a)

îl informează pe solicitant în mod corespunzător; și

| (b) | îi furnizează un document prin care autoritățile țării terțe sunt informate, în limba țării respective, despre faptul că cererea nu a fost examinată pe fond. |
| --- | --- |

(b)

îi furnizează un document prin care autoritățile țării terțe sunt informate, în limba țării respective, despre faptul că cererea nu a fost examinată pe fond.

(4)   În cazul în care țara terță nu permite solicitantului să intre pe teritoriul său, statele membre se asigură că are acces la o procedură în conformitate cu principiile și garanțiile fundamentale prevăzute la capitolul II.

(5)   Statele membre informează periodic Comisia despre țările cărora li se aplică acest concept în conformitate cu dispozițiile prezentului articol.

Articolul 39

Conceptul de țară terță europeană sigură

(1)   Statele membre pot prevedea ca nicio examinare sau nicio examinare completă a cererii de protecție internațională și a siguranței solicitantului în situația sa personală, în conformitate cu capitolul II, să nu aibă loc în cazurile în care o autoritate competentă a stabilit, pe baza elementelor de fapt, că solicitantul încearcă să intre sau a intrat ilegal pe teritoriul său venind dintr-o țară terță sigură în conformitate cu alineatul (2).

(2)   O țară terță poate fi considerată ca țară terță sigură în sensul alineatului (1) numai în cazul în care:

| (a) | a ratificat și respectă dispozițiile Convenției de la Geneva fără niciun fel de limitări geografice; |
| --- | --- |

(a)

a ratificat și respectă dispozițiile Convenției de la Geneva fără niciun fel de limitări geografice;

| (b) | dispune de o procedură de azil prevăzută prin lege; și |
| --- | --- |

(b)

dispune de o procedură de azil prevăzută prin lege; și

| (c) | a ratificat Convenția europeană pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale și respectă dispozițiile acesteia, inclusiv standardele cu privire la căile de atac efective. |
| --- | --- |

(c)

a ratificat Convenția europeană pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale și respectă dispozițiile acesteia, inclusiv standardele cu privire la căile de atac efective.

(3)   Solicitantului i se permite să conteste aplicarea conceptului de țară terță europeană sigură pe motiv că țara terță în cauză nu este sigură în situația sa personală.

(4)   Statele membre interesate prevăd în legislația internă normele de punere în aplicare a dispozițiilor de la alineatul (1) și consecințele deciziilor adoptate în temeiul acestor dispoziții cu respectarea principiului nereturnării, inclusiv derogări de la aplicarea prezentului articol din motive umanitare sau politice sau din motive referitoare la dreptul internațional public.

(5)   Atunci când pun în aplicare o decizie exclusiv în temeiul prezentului articol, respectivele state membre:

| (a) | îl informează pe solicitant în mod corespunzător; și |
| --- | --- |

(a)

îl informează pe solicitant în mod corespunzător; și

| (b) | îi furnizează un document prin care autoritățile țării terțe sunt informate, în limba țării respective, despre faptul că cererea nu a fost examinată pe fond. |
| --- | --- |

(b)

îi furnizează un document prin care autoritățile țării terțe sunt informate, în limba țării respective, despre faptul că cererea nu a fost examinată pe fond.

(6)   În cazul în care o țară terță sigură nu îl readmite pe solicitant, statele membre se asigură că i se dă acces la o procedură în conformitate cu principiile și garanțiile fundamentale din capitolul II.

(7)   Statele membre informează periodic Comisia cu privire la țările cărora li se aplică acest concept în conformitate cu prezentul articol.

SECȚIUNEA IV

Articolul 40

Cereri ulterioare

(1)   În cazul în care o persoană care a depus o cerere de protecție internațională într-un stat membru face declarații noi sau depune o cerere ulterioară în același stat membru, statul membru respectiv examinează aceste noi declarații sau elementele cererii ulterioare în cadrul examinării cererii anterioare sau în cadrul examinării deciziei care face obiectul unei căi de atac judiciare sau administrative, în măsura în care, în acest cadru, autoritățile competente pot lua în considerare și ține seama de toate elementele care stau la baza noilor declarații sau cererii ulterioare.

(2)   În scopul luării unei deciziiprivind admisibilitatea unei cereri de protecție internațională în conformitate cu articolul 33 alineatul (2) litera (d), o cerere ulterioară de protecție internațională este supusă mai întâi unei examinări preliminare pentru a se stabili dacă au apărut sau au fost prezentate de către solicitant elemente sau date noi care se referă la examinarea menită să stabilească dacă solicitantul îndeplinește condițiile pentru a fi beneficiar de protecție internațională în temeiul Directivei 2011/95/UE.

(3)   În cazul în care în cadrul examinării preliminare menționate la alineatul (2) se ajunge la concluzia că au apărut sau au fost prezentate de solicitant elemente sau date noi care sporesc semnificativ probabilitatea ca solicitantul să îndeplinească condițiile pentru a fi beneficiar de protecție internaționalăîn temeiul Directivei 2011/95/UE, cererea este examinată în continuare în conformitate cu capitolul II. De asemenea, statele membre pot să prevadă alte motive pentru examinarea în continuare a unei cereri ulterioare.

(4)   Statele membre pot prevedea ca cererea să fie examinată în continuare numai în cazul în care solicitantul respectiv s-a aflat, independent de voința sa, în incapacitatea de a declara situațiile menționate la alineatele (2) și (3) din prezentul articol în cadrul procedurii anterioare, în special prin exercitarea dreptului său la o cale de atac efectivă în temeiul articolului 46.

(5)   În cazul în care o cerere ulterioară nu este examinată în continuare în temeiul prezentului articol, aceasta este considerată inadmisibilă, în conformitate cu articolul 33 alineatul (2) litera (d).

(6)   Procedura menționată la prezentul articol poate fi aplicată și în cazul:

| (a) | unei persoane aflate în întreținere care depune o cerere după ce, în conformitate cu articolul 7 alineatul (2), a consimțit la soluționarea cazului său în cadrul unei cereri depuse în numele său; și/sau |
| --- | --- |

(a)

unei persoane aflate în întreținere care depune o cerere după ce, în conformitate cu articolul 7 alineatul (2), a consimțit la soluționarea cazului său în cadrul unei cereri depuse în numele său; și/sau

| (b) | unui minor necăsătorit care depune o cerere după depunerea unei cereri în numele său în temeiul articolului 7 alineatul (5) litera (d). |
| --- | --- |

(b)

unui minor necăsătorit care depune o cerere după depunerea unei cereri în numele său în temeiul articolului 7 alineatul (5) litera (d).

În aceste cazuri, examinarea preliminară menționată la alineatul (2) va consta în a stabili dacă există fapte referitoare la situația persoanei aflate în întreținere sau a minorului necăsătorit care să justifice o cerere separată.

(7)   În cazul în care o persoana cu privire la care trebuie pusă în executare o decizie de transfer în temeiul Regulamentului (UE) nr. .../... (27) face declarații noi sau depune o cerere ulterioară în statul membru care efectuează transferul, aceste declarații sau cereri ulterioare sunt analizate de statul membru responsabil, astfel cum este definit în regulamentul respectiv, în conformitate cu prezenta directivă.

Articolul 41

Excepții de la dreptul de a rămâne în cazul cererilor ulterioare

(1)   Statele membre pot face o excepție de la dreptul de a rămâne pe teritoriu în situația în care o persoană:

| (a) | a depus o primă cerere ulterioară care nu mai este examinată în temeiul articolului 40 alineatul (5), numai pentru a întârzia sau a împiedica punerea în executare a unei decizii care ar duce la expulzarea sa iminentă din respectivul stat membru, sau |
| --- | --- |

(a)

a depus o primă cerere ulterioară care nu mai este examinată în temeiul articolului 40 alineatul (5), numai pentru a întârzia sau a împiedica punerea în executare a unei decizii care ar duce la expulzarea sa iminentă din respectivul stat membru, sau

| (b) | depune o a doua cerere ulterioară în același stat membru, după adoptarea unei decizii finale care a considerat prima cerere ulterioară inadmisibilă în temeiul articolului 40 alineatul (5) sau după adoptarea unei decizii finale care a respins respectiva cerere ca nefondată, |
| --- | --- |

(b)

depune o a doua cerere ulterioară în același stat membru, după adoptarea unei decizii finale care a considerat prima cerere ulterioară inadmisibilă în temeiul articolului 40 alineatul (5) sau după adoptarea unei decizii finale care a respins respectiva cerere ca nefondată,

statele membre pot face o astfel de excepție numai în situația în care autoritatea decizională consideră că decizia de returnare nu va conduce la returnarea directă sau indirectă prin încălcarea obligațiilor la nivel internațional și la nivelul Uniunii ale statului membru respectiv.

(2)   În situațiile menționate la alineatul (1), statele membre pot deroga de asemenea:

| (a) | de la termenele aplicabile în mod normal în procedurile accelerate, în conformitate cu legislația internă, în situația în care procedura de examinare este accelerată în conformitate cu articolul 31 alineatul (8) litera (g); |
| --- | --- |

(a)

de la termenele aplicabile în mod normal în procedurile accelerate, în conformitate cu legislația internă, în situația în care procedura de examinare este accelerată în conformitate cu articolul 31 alineatul (8) litera (g);

| (b) | de la termenele aplicabile în mod normal în procedurile de admisibilitate prevăzute la articolele 33 și 34, în conformitate cu legislația internă; și/sau |
| --- | --- |

(b)

de la termenele aplicabile în mod normal în procedurile de admisibilitate prevăzute la articolele 33 și 34, în conformitate cu legislația internă; și/sau

| (c) | de la articolul 46 alineatul (8). |
| --- | --- |

(c)

de la articolul 46 alineatul (8).

Articolul 42

Norme de procedură

(1)   Statele membre se asigură că solicitanții a căror cerere este supusă unei examinări preliminare în temeiul articolului 40 beneficiază de garanțiile prevăzute la articolul 12 alineatul (1).

(2)   Statele membre pot adopta în legislația internă norme privind examinarea preliminară în temeiul articolului 40. Aceste norme pot, inter alia:

| (a) | să îl oblige pe solicitantul respectiv să indice elemente de fapt și să aducă probe care să justifice o nouă procedură; |
| --- | --- |

(a)

să îl oblige pe solicitantul respectiv să indice elemente de fapt și să aducă probe care să justifice o nouă procedură;

| (b) | să permită efectuarea examinării preliminare numai pe baza datelor prezentate în scris, fără un interviu personal, cu excepția cazurilor menționate la articolul 40 alineatul (6). |
| --- | --- |

(b)

să permită efectuarea examinării preliminare numai pe baza datelor prezentate în scris, fără un interviu personal, cu excepția cazurilor menționate la articolul 40 alineatul (6).

Aceste norme nu trebuie să facă imposibil accesul solicitantului la o nouă procedură sau să ducă la anularea efectivă ori restrângerea drastică a accesului.

(3)   Statele membre se asigură că solicitantul este informat în mod corespunzător despre rezultatul examinării preliminare și, în cazul în care cererea sa nu este examinată în continuare, despre motivele acestui fapt și posibilitățile de a intenta o cale de atac împotriva deciziei sau de a cere revizuirea acesteia.

SECȚIUNEA V

Articolul 43

Proceduri la frontieră

(1)   Statele membre pot prevedea proceduri, în conformitate cu principiile și garanțiile fundamentale din capitolul II, în vederea adoptării unei decizii la frontieră sau în zonele de tranzit ale statelor membre cu privire la:

| (a) | admisibilitatea unei cereri depuse, în temeiul articolului 33, în aceste locuri; și/sau |
| --- | --- |

(a)

admisibilitatea unei cereri depuse, în temeiul articolului 33, în aceste locuri; și/sau

| (b) | fondul unei cereri într-o procedură în temeiul articolului 31 alineatul (8). |
| --- | --- |

(b)

fondul unei cereri într-o procedură în temeiul articolului 31 alineatul (8).

(2)   Statele membre se asigură că, în cadrul procedurilor prevăzute la alineatul (1), se ia o decizie într-un termen rezonabil. În cazul în care nu a fost luată o decizie în termen de patru săptămâni, solicitantului îi este permisă intrarea pe teritoriul statelor membre pentru ca cererea sa de azil să fie soluționată în conformitate cu celelalte dispoziții ale prezentei directive.

(3)   În cazul unor sosiri implicând un număr mare de resortisanți ai unei țări terțe sau apatrizi care depun cereri de protecție internațională la frontieră sau într-o zonă de tranzit, care fac în practică imposibilă aplicarea la fața locului a dispozițiilor de la alineatul (1), procedurile respective pot fi aplicate pe perioada în care acești resortisanți ai unei țări terțe sau apatrizi sunt cazați în mod normal în locurile din apropierea frontierei sau a zonei de tranzit.

CAPITOLUL IV

PROCEDURI DE RETRAGERE A PROTECȚIEI INTERNAȚIONALE

Articolul 44

Retragerea protecției internaționale

Statele membre se asigură că examinarea în vederea retragerii protecției internaționale unei anumite persoane poate începe atunci când apar elemente sau date noi care indică existența unor motive pentru reexaminarea validității protecției sale internaționale.

Articolul 45

Norme de procedură

(1)   Statele membre se asigură că, în cazul în care autoritatea competentă examinează retragerea protecției internaționale unui resortisant al unei țări terțe sau unui apatrid în conformitate cu articolul 14 sau cu articolul 19 din Directiva 2011/95/UE, persoana în cauză beneficiază de următoarele garanții:

| (a) | este informată în scris cu privire la faptul că autoritatea competentă reexaminează îndeplinirea de către aceasta a condițiilor pentru a beneficia de protecție internațională și cu privire la motivele reexaminării; și |
| --- | --- |

(a)

este informată în scris cu privire la faptul că autoritatea competentă reexaminează îndeplinirea de către aceasta a condițiilor pentru a beneficia de protecție internațională și cu privire la motivele reexaminării; și

| (b) | i se dă posibilitatea de a prezenta, în cadrul unui interviu personal în conformitate cu articolul 12 alineatul (1) litera (b) și cu articolele 14, 15, 16 și 17 sau printr-o declarație scrisă, motivele pentru care protecția sa internațională nu ar trebui să fie retrasă. |
| --- | --- |

(b)

i se dă posibilitatea de a prezenta, în cadrul unui interviu personal în conformitate cu articolul 12 alineatul (1) litera (b) și cu articolele 14, 15, 16 și 17 sau printr-o declarație scrisă, motivele pentru care protecția sa internațională nu ar trebui să fie retrasă.

(2)   De asemenea, statele membre se asigură că, în cadrul procedurii prevăzute la alineatul (1):

| (a) | autoritatea competentă poate obține informații precise și actualizate cu privire la situația generală predominantă din țările de origine ale persoanelor în cauză din diverse surse, precum, după caz, BESA și ICNUR; și |
| --- | --- |

(a)

autoritatea competentă poate obține informații precise și actualizate cu privire la situația generală predominantă din țările de origine ale persoanelor în cauză din diverse surse, precum, după caz, BESA și ICNUR; și

| (b) | în cazul în care informațiile despre un anumit caz sunt obținute în scopul reexaminării protecției internaționale, acestea nu sunt obținute de la autorul (sau autorii) persecuției sau a vătămării grave într-un mod care ar putea duce la informarea directă a acestuia (acestora) despre faptul că respectiva persoană este un beneficiar de protecție internațională, al cărui statut este în curs de reexaminare și nici nu periclitează integritatea fizică a acestuia sau a persoanelor aflate în întreținerea sa sau libertatea și siguranța membrilor familiei sale care se află încă în țara de origine. |
| --- | --- |

(b)

în cazul în care informațiile despre un anumit caz sunt obținute în scopul reexaminării protecției internaționale, acestea nu sunt obținute de la autorul (sau autorii) persecuției sau a vătămării grave într-un mod care ar putea duce la informarea directă a acestuia (acestora) despre faptul că respectiva persoană este un beneficiar de protecție internațională, al cărui statut este în curs de reexaminare și nici nu periclitează integritatea fizică a acestuia sau a persoanelor aflate în întreținerea sa sau libertatea și siguranța membrilor familiei sale care se află încă în țara de origine.

(3)   Statele membre se asigură că decizia autorității competente de a retrage protecția internațională este notificată în scris. Motivele în fapt și în drept trebuie să fie specificate în decizie, iar informațiile despre modul în care decizia poate fi contestată se comunică în scris.

(4)   Odată ce autoritatea competentă a luat decizia de retragere a protecției internaționale, articolul 20, articolul 22, articolul 23 alineatul (1) și articolul 29 se aplică deopotrivă.

(5)   Prin derogare de la alineatele (1), (2), (3) și (4) ale prezentului articol, statele membre pot hotărî ca protecția internațională să devină caducă din punct de vedere juridic în cazul în care beneficiarul de protecție internațională a renunțat în mod neechivoc la recunoașterea sa ca beneficiar de protecție internațională. De asemenea, statele membre pot să prevadă că protecția internațională devine caducă din punct de vedere juridic în cazul în care beneficiarul de protecție internațională a devenit cetățean al statului membru respectiv.

CAPITOLUL V

PROCEDURI PRIVIND CĂILE DE ATAC

Articolul 46

Dreptul la o cale de atac efectivă

(1)   Statele membre se asigură că solicitanții de protecție internațională au dreptul la o cale de atac efectivă în fața unei instanțe judecătorești, împotriva:

| (a) | unei decizii luate cu privire la cererea lor de protecție internațională, inclusiv o decizie:






  (i) | de a considera nefondată o cerere cu privire la statutul de refugiat și/sau de protecție subsidiară; |
| --- | --- | --- |

(a)

unei decizii luate cu privire la cererea lor de protecție internațională, inclusiv o decizie:

(i)

de a considera nefondată o cerere cu privire la statutul de refugiat și/sau de protecție subsidiară;

| (ii) | de a considera inadmisibilă o cerere în temeiul articolului 33 alineatul (2); |
| --- | --- |

(ii)

de a considera inadmisibilă o cerere în temeiul articolului 33 alineatul (2);

| (iii) | luată la frontieră sau în zonele de tranzit ale unui stat membru în conformitate cu articolul 43 alineatul (1); |
| --- | --- |

(iii)

luată la frontieră sau în zonele de tranzit ale unui stat membru în conformitate cu articolul 43 alineatul (1);

| (iv) | de a nu efectua o examinare în temeiul articolului 39. |
| --- | --- |

(iv)

de a nu efectua o examinare în temeiul articolului 39.

| (b) | refuzului de a redeschide examinarea unei cereri după încheierea sa în conformitate cu articolele 27 și 28; |
| --- | --- |

(b)

refuzului de a redeschide examinarea unei cereri după încheierea sa în conformitate cu articolele 27 și 28;

| (c) | unei decizii de retragere a protecției internaționale în conformitate cu articolul 45. |
| --- | --- |

(c)

unei decizii de retragere a protecției internaționale în conformitate cu articolul 45.

(2)   Statele membre se asigură că persoanele recunoscute de către autoritatea decizională ca fiind eligibile pentru obținerea de protecție subsidiară au dreptul la o cale de atac efectivă în temeiul alineatului (1) împotriva unei decizii de a considera o cerere nefondată în ceea ce privește statutul de refugiat.

Fără a aduce atingere alineatului (1) litera (c), în situația în care statutul de protecție subsidiară acordat de un stat membru oferă aceleași drepturi și beneficii ca cele oferite de statutul de refugiat în temeiul legislației Uniunii și legislației naționale, respectivul stat membru poate considera o cale de atac împotriva unei decizii care consideră nefondată o cerere cu privire la statutul de refugiat ca fiind inadmisibilă pe baza interesului insuficient din partea solicitantului pentru menținerea procedurilor.

(3)   Pentru a se conforma alineatului (1), statele membre se asigură că o cale de atac efectivă prevede examinarea deplină și ex nunc atât a elementelor de fapt, cât și a elementelor de drept, inclusiv, după caz, o examinare a necesităților de protecție internațională în temeiul Directivei 2011/95/UE, cel puțin în cazul procedurilor privind căile de atac în fața unei instanțe de fond.

(4)   Statele membre prevăd termene rezonabile și alte norme necesare pentru exercitarea de către solicitant a dreptului său la o cale de atac efectivă în temeiul alineatului (1). Termenele respective nu împiedică sau îngreunează în mod excesiv exercitarea de către solicitant a acestui drept.

De asemenea, statele membre pot să prevadă o reexaminare ex officio a deciziilor luate în temeiul articolului 43.

(5)   Fără a aduce atingere alineatului (6), statele membre permit solicitanților să rămână pe teritoriu până la expirarea termenului de prescripție privind exercitarea dreptului lor la o cale de atac efectivă și, în cazul în care acest drept a fost exercitat în termenul respectiv, până la soluționarea căii de atac.

(6)   În cazul unei decizii

| (a) | de a considera o cerere vădit nefondată în conformitate cu articolul 32 alineatul (2) sau nefondată după examinarea în conformitate cu articolul 31 alineatul (6), cu excepția cazurilor în care respectiva decizie se bazează pe circumstanțele menționate la articolul 31 alineatul (8) litera (h); |
| --- | --- |

(a)

de a considera o cerere vădit nefondată în conformitate cu articolul 32 alineatul (2) sau nefondată după examinarea în conformitate cu articolul 31 alineatul (6), cu excepția cazurilor în care respectiva decizie se bazează pe circumstanțele menționate la articolul 31 alineatul (8) litera (h);

| (b) | de a considera inadmisibilă o cerere în temeiul articolului 33 alineatul (2) litera (a), (b) sau (d); |
| --- | --- |

(b)

de a considera inadmisibilă o cerere în temeiul articolului 33 alineatul (2) litera (a), (b) sau (d);

| (c) | de a respinge redeschiderea cazului solicitantului, după ce a fost întrerupt în conformitate cu articolul 28; sau |
| --- | --- |

(c)

de a respinge redeschiderea cazului solicitantului, după ce a fost întrerupt în conformitate cu articolul 28; sau

| (d) | de a nu examina sau de a nu examina integral cererea în temeiul articolului 39, o |
| --- | --- |

(d)

de a nu examina sau de a nu examina integral cererea în temeiul articolului 39, o

instanță judecătorească are competența de a hotărî dacă solicitantul poate rămâne sau nu pe teritoriul statului membru, fie la cererea solicitantului în cauză, fie din proprie inițiativă, în cazul în care decizia luată are drept consecință încetarea dreptului solicitantului de a rămâne în statul membru și când, în asemenea cazuri, dreptul de a rămâne în statul membru până la soluționarea căii de atac nu este prevăzut în legislația internă.

(7)   Alineatul (6) se aplică numai procedurilor menționate la articolul 43 cu condiția ca:

| (a) | solicitantul să beneficieze de interpretarea necesară, asistența juridică și de cel puțin o săptămână pentru a-și pregăti cererea și a trimite instanței judecătorești argumentele în favoarea acordării dreptului său de a rămâne pe teritoriu până la soluționarea procedurii; și |
| --- | --- |

(a)

solicitantul să beneficieze de interpretarea necesară, asistența juridică și de cel puțin o săptămână pentru a-și pregăti cererea și a trimite instanței judecătorești argumentele în favoarea acordării dreptului său de a rămâne pe teritoriu până la soluționarea procedurii; și

| (b) | în cadrul examinării cererii menționate la alineatul (6), instanța judecătorească să examineze decizia negativă a autorității decizionale în drept și în fapt. |
| --- | --- |

(b)

în cadrul examinării cererii menționate la alineatul (6), instanța judecătorească să examineze decizia negativă a autorității decizionale în drept și în fapt.

Dacă nu sunt îndeplinite condițiile menționate la literele (a) și (b), se aplică alineatul (5).

(8)   Statele membre permit solicitantului să rămână pe teritoriu până la terminarea procedurii prin care se decide dacă solicitantul poate rămâne sau nu pe teritoriu, astfel cum se prevede la alineatele (6) și (7)

(9)   Alineatele (5), (6) și (7) nu aduc atingere articolului 26 din Regulamentul (UE) nr. .../... (28).

(10)   Statele membre pot prevedea termene pentru examinarea de către instanța judecătorească, în temeiul alineatului (1), a deciziei adoptate de autoritatea decizională.

(11)   De asemenea, statele membre pot prevedea în legislația internă condițiile în care se poate presupune că un solicitant și-a retras implicit calea de atac prevăzută la alineatul (1) sau a renunțat implicit la aceasta, împreună cu normele privind procedura care trebuie urmată.

CAPITOLUL VI

DISPOZIȚII GENERALE ȘI FINALE

Articolul 47

Contestarea de către autoritățile publice

Prezenta directivă nu aduce atingere posibilității autorităților publice de a contesta deciziile administrative și/sau judiciare astfel cum prevede legislația internă.

Articolul 48

Confidențialitatea

Statele membre se asigură că autoritățile care pun în aplicare prezenta directivă au obligația de a respecta principiul confidențialității, astfel cum este definit de legislația internă, în legătură cu orice informații pe care le obțin în cadrul activității lor.

Articolul 49

Cooperare

Fiecare stat membru desemnează un punct de contact național și comunică Comisiei datele de contact ale acestuia. Comisia comunică aceste informații celorlalte state membre.

Statele membre, în colaborare cu Comisia, adoptă toate măsurile corespunzătoare pentru a stabili cooperarea directă și un schimb de informații între autoritățile competente.

Atunci când recurg la măsurile menționate la articolul 6 alineatul (5), articolul 14 alineatul (1) al doilea paragraf și articolul 31 alineatul (3) litera (b), statele membre informează Comisia de îndată ce au încetat să mai existe motive pentru aplicarea respectivelor măsuri excepționale și cel puțin o dată pe an. Atunci când este posibil, aceste informații includ date referitoare la procentul cererilor pentru care s-au aplicat derogări din numărul total de cereri prelucrate în cursul respectivei perioade.

Articolul 50

Raportarea

Până la ... (29), Comisia raportează Parlamentului European și Consiliului cu privire la aplicarea prezentei directive în statele membre și propune modificările necesare. Statele membre transmit Comisiei toate informațiile utile pentru întocmirea raportului. După prezentarea raportului, Comisia raportează Parlamentului European și Consiliului cu privire la aplicarea prezentei directive în statele membre cel puțin la fiecare cinci ani.

În cadrul primului raport, Comisia raportează, de asemenea, în special cu privire la aplicarea articolului 17 și a diferitelor instrumente utilizate cu privire la raportarea privind interviul personal.

Articolul 51

Transpunere

(1)   Statele membre asigură intrarea în vigoare a actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma articolelor 1-30, articolului 31 alineatele (1), (2), (6), (7), (8) și (9), articolelor32-46, articolului 49 și articolului 50 și anexei I până la ... (30). Statele membre comunică de îndată Comisiei textul acestor dispoziții.

(2)   Statele membre pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma articolului 31 alineatele (3), (4) și (5) până la ... (31). Statele membre comunică de îndată Comisiei textul acestor dispoziții.

(3)   Atunci când statele membre adoptă dispozițiile menționate la alineatele (1) și (2), ele cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Acestea conțin, de asemenea, o mențiune care precizează că trimiterile, în acte cu putere de lege și acte administrative în vigoare, la directiva abrogată prin prezenta directivă se interpretează ca trimiteri la prezenta directivă. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri și formularea acestei mențiuni.

(4)   Statele membre comunică Comisiei textele principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.

Articolul 52

Dispoziții tranzitorii

Statele membre aplică actele cu putere de lege și actele administrative menționate la articolul 51 alineatul (1) cererilor de protecție internațională depuse după ... (30) sau după o dată anterioară și procedurilor de retragere a protecției internaționale începute după acea dată. Cererile depuse înainte de ... (30) și procedurile de retragere a statutului de refugiat începute înainte de acea datăsunt reglementate de actele cu putere de lege și actele administrative adoptate în temeiul Directivei 2005/85/CE.

Statele membre aplică actele cu putere de lege și actele administrative menționate la articolul 51 alineatul (2) cererilor de protecție internațională depuse după ... (31) sau după o dată anterioară. Cererile depuse înainte de acea datăsunt reglementate de actele cu putere de lege și actele administrative în conformitate cu Directiva 2005/85/CE.

Articolul 53

Abrogare

Directiva 2005/85/CE se abrogă pentru statele membre care au obligații în temeiul prezentei directive, începând cu ... (32), fără a aduce atingere obligațiilor statelor membre privind termenul de transpunere în legislația internă a directivei menționate în anexa II partea B.

Trimiterile la directiva abrogată se interpretează ca trimiteri la prezenta directivă și se citesc în conformitate cu tabelul de corespondență din anexa III.

Articolul 54

Intrarea în vigoare și aplicarea

Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

Articolele 47 și 48 se aplică de la ... (32).

Articolul 55

Destinatari

Prezenta directivă se adresează statelor membre în conformitate cu tratatele.

Adoptat la,

Pentru Parlamentul European

Președintele

...

Pentru Consiliu

Președintele

...

---

(1)  JO C 24, 28.1.2012, p. 79.

1

(2)  JO C

2

(3)  Poziția Parlamentului European din 6 aprilie 2011 (JO C 296 E, 2.10.2012, p. 184) și Poziția Consiliului în primă lectură din 6 iunie 2013. Poziția Parlamentului European din ... (nepublicată încă în Jurnalul Oficial) și Decizia Consiliului din ....

3

(4)  JO L 326, 13.12.2005, p. 13.

4

(5)  JO L 337, 20.12.2011, p. 9.

5

(6)  doc. 14654/1/12 REV1.

6

(7)  JO L ....

7

(8)  JO L 132, 29.5.2010, p. 11.

8

(9)  JO L 281, 23.11.1995, p. 31.

9

(10)  doc 15605/1/12 REV1.

10

(11)  JO L....

11

(12)  Regulamentul din considerentul 53 (Regulamentul Dublin).

12

(13)  JO C 369, 17.12.2011, p. 14.

13

(14)  Regulamentul din considerentul 53 (Regulamentul Dublin).

14

(15)  JO L 348, 24.12.2008, p. 98.

15

(16)  Decizia-cadru 2002/584/JAI a Consiliului din 13 iunie 2002 privind mandatul european de arestare și procedurile de predare între statele membre (JO L 190, 18.7.2002, p. 1).

16

(17)  Directiva din considerentul 27 (Directiva privind condițiile de primire).

17

(18)  Directiva din considerentul 27 (Directiva privind condițiile de primire).

18

(19)  Directiva din considerentul 27 (Directiva privind condițiile de primire).

19

(20)  Directiva din considerentul 27 (Directiva privind condițiile de primire).

20

(21)  Directiva din considerentul 53 (Regulamentul Dublin).

21

(22)  Directiva din considerentul 53 (Regulamentul Dublin).

22

(23)  Directiva din considerentul 27(Directiva privind condițiile de primire).

23

(24)  doc. PE-CONS 17/13.

24

(25)  JO L...

25

(26)  Directiva din considerentul 53 (Regulamentul Dublin).

26

(27)  Regulamentul din considerentul 53 (Regulamentul Dublin).

27

(28)  Regulamentul din considerentul 53 (Regulamentul Dublin).

28

(29)  4 ani de la data intrării în vigoare a prezentei directive.

29

(30)  2 ani de la data intrării în vigoare a prezentei directive.

30

(31)  5 ani de la data intrării în vigoare a prezentei directive.

31

(32)  2 ani de la data intrării în vigoare a prezentei directive.

32

---

ANEXA I

Desemnarea țărilor de origine sigure în sensul articolului 37alineatul (1)

O țară este considerată țară de origine sigură în cazul în care, pe baza situației legale, a aplicării legii într-un regim democratic și a situației politice generale, se poate demonstra că în țara respectivă, în general și consecvent, nu se recurge la persecuție, astfel cum este definită la articolul 9 din Directiva 2011/95/UE, la tortură sau la tratamente ori pedepse inumane sau degradante și nici nu există vreo amenințare din motiv de violență nediscriminatorie în situații de conflict armat internațional sau intern.

La efectuarea acestei evaluări, se ține seama, inter alia, de măsura în care se asigură protecție împotriva persecuției și relelor tratamente prin:

| (a) | legile și reglementările relevante ale țării și modul cum sunt aplicate; |
| --- | --- |

(a)

legile și reglementările relevante ale țării și modul cum sunt aplicate;

| (b) | respectarea drepturilor și a libertăților prevăzute de Convenția europeană pentru protecția drepturilor omului și a libertăților fundamentale și/sau Pactul internațional cu privire la drepturile civile și politice și/sau Convenția Organizației Națiunilor Unite împotriva torturii, în special drepturile de la care nicio derogare nu este permisă în conformitate cu articolul 15 alineatul (2) din convenția menționată anterior; |
| --- | --- |

(b)

respectarea drepturilor și a libertăților prevăzute de Convenția europeană pentru protecția drepturilor omului și a libertăților fundamentale și/sau Pactul internațional cu privire la drepturile civile și politice și/sau Convenția Organizației Națiunilor Unite împotriva torturii, în special drepturile de la care nicio derogare nu este permisă în conformitate cu articolul 15 alineatul (2) din convenția menționată anterior;

| (c) | respectarea principiului nereturnării în conformitate cu Convenția de la Geneva; |
| --- | --- |

(c)

respectarea principiului nereturnării în conformitate cu Convenția de la Geneva;

| (d) | existența unui sistem de căi de atac efective împotriva încălcării acestor drepturi și libertăți. |
| --- | --- |

(d)

existența unui sistem de căi de atac efective împotriva încălcării acestor drepturi și libertăți.

---

ANEXA II

Partea A

Directiva abrogată

(menționată la articolul 53)

| Directiva 2005/85/CE a Consiliului | (JO L 326, 13.12.2005, p. 13) |
| --- | --- |

Directiva 2005/85/CE a Consiliului

(JO L 326, 13.12.2005, p. 13)

Partea B

Termenul de transpunere în legislația internă

(menționat la articolul 51)

| Directiva | Termene de transpunere |
| --- | --- |
| 2005/85/CE | Primul termen: 1 decembrie 2007
  Al doilea termen: 1 decembrie 2008 |

Directiva

Termene de transpunere

2005/85/CE

Primul termen: 1 decembrie 2007

Al doilea termen: 1 decembrie 2008

---

ANEXA III

Tabel de corespondență

| Directiva 2005/85/CE | Prezenta directivă |
| --- | --- |
| Articolul 1 | Articolul 1 |
| Articolul 2 literele (a)-(c) | Articolul 2 literele (a)-(c) |
| — | Articolul 2 litera (d) |
| Articolul 2 literele (d)-(f) | Articolul 2 literele (e)-(g) |
| — | Articolul 2 literele (h) și (i) |
| Articolul 2 litera (g) | Articolul 2 litera (j) |
| — | Articolul 2 literele (k) și (l) |
| Articolul 2 literele (h)-(k) | Articolul 2 literele (m)-(p) |
| — | Articolul 2 litera (q) |
| Articolul 3 alineatele (1) și (2) | Articolul 3 alineatele (1) și (2) |
| Articolul 3 alineatul (3) | — |
| Articolul 3 alineatul (4) | Articolul 3 alineatul (3) |
| Articolul 4 alineatul (1) primul paragraf | Articolul 4 alineatul (1) primul paragraf |
| Articolul 4 alineatul (1) al doilea paragraf | — |
| Articolul 4 alineatul (2) litera (a) | Articolul 4 alineatul (2) litera (a) |
| Articolul 4 alineatul (2) literele (b)-(d) | — |
| Articolul 4 alineatul (2) litera (e) | Articolul 4 alineatul (2) litera (b) |
| Articolul 4 alineatul (2) litera (f) | — |
| — | Articolul 4 alineatul (3) |
| Articolul 4 alineatul (3) | Articolul 4 alineatul (4) |
| — | Articolul 4 alineatul (5) |
| Articolul 5 | Articolul 5 |
| Articolul 6 alineatul (1) | Articolul 6 alineatul (1) |
| — | Articolul 6 alineatele (2)-(4) |
| Articolul 6 alineatele (2) și (3) | Articolul 7 alineatele (1) și (2) |
| — | Articolul 7 alineatul (3) |
| — | Articolul 7 alineatul (4) |
| Articolul 6 alineatul (4) | Articolul 7 alineatul (5) |
| Articolul 6 alineatul (5) | — |
| — | Articolul 8 |
| Articolul 7 alineatele (1) și (2) | Articolul 9 alineatele (1) și (2) |
| — | Articolul 9 alineatul (3) |
| Articolul 8 alineatul (1) | Articolul 10 alineatul (1) |
| — | Articolul 10 alineatul (2) |
| Articolul 8 alineatul (2) literele (a)-(c) | Articolul 10 alineatul (3) literele (a)-(c) |
| — | Articolul 10 alineatul (3) litera (d) |
| Articolul 8 alineatele (3) și (4) | Articolul 10 alineatele (4) și (5) |
| Articolul 9 alineatul (1) | Articolul 11 alineatul (1) |
| Articolul 9 alineatul (2) primul paragraf | Articolul 11 alineatul (2) primul paragraf |
| Articolul 9 alineatul (2) al doilea paragraf | — |
| Articolul 9 alineatul (2) al treilea paragraf | Articolul 11 alineatul (2) al doilea paragraf |
| Articolul 9 alineatul (3) | Articolul 11 alineatul (3) |
| Articolul 10 alineatul (1) literele (a)-(c) | Articolul 12 alineatul (1) literele (a)-(c) |
| — | Articolul 12 alineatul (1) litera (d) |
| Articolul 10 alineatul (1) literele (d) și (e) | Articolul 12 alineatul (1) literele (e) și (f) |
| Articolul 10 alineatul (2) | Articolul 12 alineatul (2) |
| Articolul 11 | Articolul 13 |
| Articolul 12 alineatul (1) primul paragraf | Articolul 14 alineatul (1) primul paragraf |
| Articolul 12 alineatul (2) al doilea paragraf | — |
| — | Articolul 14 alineatul (1) al doilea și al treilea paragraf |
| Articolul 12 alineatul (2) al treilea paragraf | Articolul 14 alineatul (1) al patrulea paragraf |
| Articolul 12 alineatul (2) litera (a) | Articolul 14 alineatul (2) litera (a) |
| Articolul 12 alineatul (2) litera (b) | — |
| Articolul 12 alineatul (2) litera (c) | — |
| Articolul 12 alineatul (3) primul paragraf | Articolul 14 alineatul (2) litera (b) |
| Articolul 12 alineatul (3) al doilea paragraf | Articolul 14 alineatul (2) al doilea paragraf |
| Articolul 12 alineatele (4)-(6) | Articolul 14 alineatele (3)-(5) |
| Articolul 13 alineatele (1) și (2) | Articolul 15 alineatele (1) și (2) |
| Articolul 13 alineatul (3) litera (a) | Articolul 15 alineatul (3) litera (a) |
| — | Articolul 15 alineatul (3) litera (b) |
| Articolul 13 alineatul (3) litera (b) | Articolul 15 alineatul (3) litera (c) |
| — | Articolul 15 alineatul (3) litera (d) |
| — | Articolul 15 alineatul (3) litera (e) |
| Articolul 13 alineatul (4) | Articolul 15 alineatul (4) |
| Articolul 13 alineatul (5) | — |
| — | Articolul 16 |
| Articolul 14 | — |
| — | Articolul 17 |
| — | Articolul 18 |
| — | Articolul 19 |
| Articolul 15 alineatul (1) | Articolul 22 alineatul (1) |
| Articolul 15 alineatul (2) | Articolul 20 alineatul (1) |
| — | Articolul 20 alineatele (2)-(4) |
| — | Articolul 21 alineatul (1) |
| Articolul 15 alineatul (3) litera (a) | — |
| Articolul 15 alineatul (3) literele (b) și (c) | Articolul 21 alineatul (2) literele (a) și (b) |
| Articolul 15 alineatul (3) litera (d) | — |
| Articolul 15 alineatul (3) al doilea paragraf | — |
| Articolul 15 alineatele (4)-(6) | Articolul 21 alineatele (3)-(5) |
| — | Articolul 22 alineatul (2) |
| Articolul 16 alineatul (1) primul paragraf | Articolul 23 alineatul (1) primul paragraf |
| Articolul 16 alineatul (1) al doilea paragraf prima teză | Articolul 23 alineatul (1) al doilea paragraf cuvintele introductive |
| — | Articolul 23 alineatul (1) litera (a) |
| Articolul 16 alineatul (1) al doilea paragraf a doua teză | Articolul 23 alineatul (1) litera (b) |
| Articolul 16 alineatul (2) prima teză | Articolul 23 alineatul (2) |
| Articolul 16 alineatul (2) a doua teză | — |
| — | Articolul 23 alineatul (3) |
| Articolul 16 alineatul (3) | Articolul 23 alineatul (4) primul paragraf |
| Articolul 16 alineatul (4) primul paragraf | — |
| Articolul 16 alineatul (4) al doilea și al treilea paragraf | Articolul 23 alineatul (4) al doilea și al treilea paragraf |
| — | Articolul 24 |
| Articolul 17 alineatul (1) | Articolul 25 alineatul (1) |
| Articolul 17 alineatul (2) litera (a) | Articolul 25 alineatul (2) |
| Articolul 17 alineatul (2) literele (b) și (c) | — |
| Articolul 17 alineatul (3) | — |
| Articolul 17 alineatul (4) | Articolul 25 alineatul (3) |
| — | Articolul 25 alineatul (4) |
| Articolul 17 alineatul (5) | Articolul 25 alineatul (5) |
| — | Articolul 25 alineatul (6) |
| Articolul 17 alineatul (6) | Articolul 25 alineatul (7) |
| Articolul 18 | Articolul 26 |
| Articolul 19 | Articolul 27 |
| Articolul 20 alineatele (1) și (2) | Articolul 28 alineatele (1) și (2) |
| — | Articolul 28 alineatul (3) |
| Articolul 21 | Articolul 29 |
| Articolul 22 | Articolul 30 |
| Articolul 23 alineatul (1) | Articolul 31 alineatul (1) |
| Articolul 23 alineatul (2) primul paragraf | Articolul 31 alineatul (2) |
| — | Articolul 31 alineatul (3) |
| — | Articolul 31 alineatele (4) și (5) |
| Articolul 23 alineatul (2) al doilea paragraf | Articolul 31 alineatul (6) |
| — | Articolul 23 alineatul (3) |
| — | Articolul 31 alineatul (7) |
| Articolul 23 alineatul (4) litera (a) | Articolul 31 alineatul (8) litera (a) |
| Articolul 23 alineatul (4) litera (b) | — |
| Articolul 23 alineatul (4) litera (c) punctul (i) | Articolul 31 alineatul (8) litera (b) |
| Articolul 23 alineatul (4) litera (c) punctul (ii) | — |
| Articolul 23 alineatul (4) litera (d) | Articolul 31 alineatul (8) litera (c) |
| Articolul 23 alineatul (4) litera (e) | — |
| Articolul 23 alineatul (4) litera (f) | Articolul 31 alineatul (8) litera (d) |
| Articolul 23 alineatul (4) litera (g) | Articolul 31 alineatul (8) litera (e) |
| — | Articolul 31 alineatul (8) litera (f) |
| Articolul 23 alineatul (4) literele (h) și (i) | — |
| Articolul 23 alineatul (4) litera (j) | Articolul 31 alineatul (8) litera (g) |
| — | Articolul 31 alineatul (8) literele (h) și (i) |
| Articolul 23 alineatul (4) literele (k) și (l) | — |
| Articolul 23 alineatul (4) litera (m) | Articolul 31 alineatul (8) litera (j) |
| Articolul 23 alineatul (4) literele (n) și (o) | — |
| — | Articolul 31 alineatele (9) |
| Articolul 24 | — |
| Articolul 25 | Articolul 33 |
| Articolul 25 alineatul (1) | Articolul 33 alineatul (1) |
| Articolul 25 alineatul (2) literele (a)-(c) | Articolul 33 alineatul (2) literele (a)-(c) |
| Articolul 25 alineatul (2) literele (d) și (e) | — |
| Articolul 25 alineatul (2) literele (f) și (g) | Articolul 33 alineatul (2) literele (d) și (e) |
| — | Articolul 34 |
| Articolul 26 | Articolul 35 |
| Articolul 27 alineatul (1) litera (a) | Articolul 38 alineatul (1) litera (a) |
| — | Articolul 38 alineatul (1) litera (b) |
| Articolul 27 alineatul (1) literele (b)-(d) | Articolul 38 alineatul (1) literele (c)-(e) |
| Articolul 27 alineatele (2)-(5) | Articolul 38 alineatele (2)-(5) |
| Articolul 28 | Articolul 32 |
| Articolul 29 | — |
| Articolul 30 alineatul (1) | Articolul 37 alineatul (1) |
| Articolul 30 alineatele (2)-(4) | — |
| — | Articolul 37 alineatul (2) |
| Articolul 30 alineatele (5) și (6) | Articolul 37 alineatele (3) și (4) |
| Articolul 31 alineatul (1) | Articolul 36 alineatul (1) |
| Articolul 31 alineatul (2) | — |
| Articolul 31 alineatul (3) | Articolul 36 alineatul (2) |
| Articolul 32 alineatul (1) | Articolul 40 alineatul (1) |
| Articolul 32 alineatul (2) | — |
| Articolul 32 alineatul (3) | Articolul 40 alineatul (2) |
| Articolul 32 alineatul (4) | Articolul 40 alineatul (3) prima teză |
| Articolul 32 alineatul (5) | Articolul 40 alineatul (3) a doua teză |
| Articolul 32 alineatul (6) | Articolul 40 alineatul (4) |
| — | Articolul 40 alineatul (5) |
| Articolul 32 alineatul (7) primul paragraf | Articolul 40 alineatul (6) litera (a) |
| — | Articolul 40 alineatul (6) litera (b) |
| Articolul 32 alineatul (7) al doilea paragraf | Articolul 40 alineatul (6) al doilea paragraf |
| — | Articolul 40 alineatul (7) |
| — | Articolul 41 |
| Articolul 33 | — |
| Articolul 34 alineatul (1) și alineatul (2) litera (a) | Articolul 42 alineatul (1) și alineatul (2) litera (a) |
| Articolul 34 alineatul (2) litera (b) | — |
| Articolul 34 alineatul (2) litera (c) | Articolul 42 alineatul (2) litera (b) |
| Articolul 34 alineatul (3) litera (a) | Articolul 42 alineatul (3) |
| Articolul 34 alineatul (3) litera (b) | — |
| Articolul 35 alineatul (1) | Articolul 43 alineatul (1) litera (a) |
| — | Articolul 43 alineatul (1) litera (b) |
| Articolul 35 alineatul (2) și alineatul (3) literele (a)-(f) | — |
| Articolul 35 alineatul (4) | Articolul 43 alineatul (2) |
| Articolul 35 alineatul (5) | Articolul 43 alineatul (3) |
| Articolul 36 alineatele (1)-(2) litera (c) | Articolul 39 alineatele (1)-(2) litera (c) |
| Articolul 36 alineatul (2) litera (d) | — |
| Articolul 36 alineatul (3) | — |
| — | Articolul 39 alineatul (3) |
| Articolul 36 alineatele (4)-(6) | Articolul 39 alineatele (4)-(6) |
| — | Articolul 39 alineatul (7) |
| Articolul 36 alineatul (7) | — |
| Articolul 37 | Articolul 44 |
| Articolul 38 | Articolul 45 |
| — | Articolul 46 alineatul (1) litera (a) punctul (i) |
| Articolul 39 alineatul (1) litera (a) punctele (i) și (ii) | Articolul 46 alineatul (1) litera (a) punctele (ii) și (iii) |
| Articolul 39 alineatul (1) litera (a) punctul (iii) | — |
| Articolul 39 alineatul (1) litera (b) | Articolul 46 alineatul (1) litera (b) |
| Articolul 39 alineatul (1) literele (c) și (d) | — |
| Articolul 39 alineatul (1) litera (e) | Articolul 46 alineatul (1) litera (c) |
| — | Articolul 46 alineatele (2) și (3) |
| Articolul 39 alineatul (2) | Articolul 46 alineatul (4) primul paragraf |
| — | Articolul 46 alineatul (4) al doilea și al treilea paragraf |
| Articolul 39 alineatul (3) | — |
| — | Articolul 46 alineatele (5)-(9) |
| Articolul 39 alineatul (4) | Articolul 46 alineatul (10) |
| Articolul 39 alineatul (5) | — |
| Articolul 39 alineatul (6) | Articolul 41 alineatul (11) |
| Articolul 40 | Articolul 47 |
| Articolul 41 | Articolul 48 |
| — | Articolul 49 |
| Articolul 42 | Articolul 50 |
| Articolul 43 primul paragraf | Articolul 51 alineatul (1) |
| — | Articolul 51 alineatul (2) |
| Articolul 43 al doilea și al treilea paragraf | Articolul 51 alineatele (3) și (4) |
| Articolul 44 | Articolul 52 primul paragraf |
| — | Articolul 52 al doilea paragraf |
| — | Articolul 53 |
| Articolul 45 | Articolul 54 |
| Articolul 46 | Articolul 55 |
| Anexa I | — |
| Anexa II | Anexa I |
| Anexa III | — |
| — | Anexa II |
| — | Anexa III |

Directiva 2005/85/CE

Prezenta directivă

Articolul 1

Articolul 1

Articolul 2 literele (a)-(c)

Articolul 2 literele (a)-(c)

—

Articolul 2 litera (d)

Articolul 2 literele (d)-(f)

Articolul 2 literele (e)-(g)

—

Articolul 2 literele (h) și (i)

Articolul 2 litera (g)

Articolul 2 litera (j)

—

Articolul 2 literele (k) și (l)

Articolul 2 literele (h)-(k)

Articolul 2 literele (m)-(p)

—

Articolul 2 litera (q)

Articolul 3 alineatele (1) și (2)

Articolul 3 alineatele (1) și (2)

Articolul 3 alineatul (3)

—

Articolul 3 alineatul (4)

Articolul 3 alineatul (3)

Articolul 4 alineatul (1) primul paragraf

Articolul 4 alineatul (1) primul paragraf

Articolul 4 alineatul (1) al doilea paragraf

—

Articolul 4 alineatul (2) litera (a)

Articolul 4 alineatul (2) litera (a)

Articolul 4 alineatul (2) literele (b)-(d)

—

Articolul 4 alineatul (2) litera (e)

Articolul 4 alineatul (2) litera (b)

Articolul 4 alineatul (2) litera (f)

—

—

Articolul 4 alineatul (3)

Articolul 4 alineatul (3)

Articolul 4 alineatul (4)

—

Articolul 4 alineatul (5)

Articolul 5

Articolul 5

Articolul 6 alineatul (1)

Articolul 6 alineatul (1)

—

Articolul 6 alineatele (2)-(4)

Articolul 6 alineatele (2) și (3)

Articolul 7 alineatele (1) și (2)

—

Articolul 7 alineatul (3)

—

Articolul 7 alineatul (4)

Articolul 6 alineatul (4)

Articolul 7 alineatul (5)

Articolul 6 alineatul (5)

—

—

Articolul 8

Articolul 7 alineatele (1) și (2)

Articolul 9 alineatele (1) și (2)

—

Articolul 9 alineatul (3)

Articolul 8 alineatul (1)

Articolul 10 alineatul (1)

—

Articolul 10 alineatul (2)

Articolul 8 alineatul (2) literele (a)-(c)

Articolul 10 alineatul (3) literele (a)-(c)

—

Articolul 10 alineatul (3) litera (d)

Articolul 8 alineatele (3) și (4)

Articolul 10 alineatele (4) și (5)

Articolul 9 alineatul (1)

Articolul 11 alineatul (1)

Articolul 9 alineatul (2) primul paragraf

Articolul 11 alineatul (2) primul paragraf

Articolul 9 alineatul (2) al doilea paragraf

—

Articolul 9 alineatul (2) al treilea paragraf

Articolul 11 alineatul (2) al doilea paragraf

Articolul 9 alineatul (3)

Articolul 11 alineatul (3)

Articolul 10 alineatul (1) literele (a)-(c)

Articolul 12 alineatul (1) literele (a)-(c)

—

Articolul 12 alineatul (1) litera (d)

Articolul 10 alineatul (1) literele (d) și (e)

Articolul 12 alineatul (1) literele (e) și (f)

Articolul 10 alineatul (2)

Articolul 12 alineatul (2)

Articolul 11

Articolul 13

Articolul 12 alineatul (1) primul paragraf

Articolul 14 alineatul (1) primul paragraf

Articolul 12 alineatul (2) al doilea paragraf

—

—

Articolul 14 alineatul (1) al doilea și al treilea paragraf

Articolul 12 alineatul (2) al treilea paragraf

Articolul 14 alineatul (1) al patrulea paragraf

Articolul 12 alineatul (2) litera (a)

Articolul 14 alineatul (2) litera (a)

Articolul 12 alineatul (2) litera (b)

—

Articolul 12 alineatul (2) litera (c)

—

Articolul 12 alineatul (3) primul paragraf

Articolul 14 alineatul (2) litera (b)

Articolul 12 alineatul (3) al doilea paragraf

Articolul 14 alineatul (2) al doilea paragraf

Articolul 12 alineatele (4)-(6)

Articolul 14 alineatele (3)-(5)

Articolul 13 alineatele (1) și (2)

Articolul 15 alineatele (1) și (2)

Articolul 13 alineatul (3) litera (a)

Articolul 15 alineatul (3) litera (a)

—

Articolul 15 alineatul (3) litera (b)

Articolul 13 alineatul (3) litera (b)

Articolul 15 alineatul (3) litera (c)

—

Articolul 15 alineatul (3) litera (d)

—

Articolul 15 alineatul (3) litera (e)

Articolul 13 alineatul (4)

Articolul 15 alineatul (4)

Articolul 13 alineatul (5)

—

—

Articolul 16

Articolul 14

—

—

Articolul 17

—

Articolul 18

—

Articolul 19

Articolul 15 alineatul (1)

Articolul 22 alineatul (1)

Articolul 15 alineatul (2)

Articolul 20 alineatul (1)

—

Articolul 20 alineatele (2)-(4)

—

Articolul 21 alineatul (1)

Articolul 15 alineatul (3) litera (a)

—

Articolul 15 alineatul (3) literele (b) și (c)

Articolul 21 alineatul (2) literele (a) și (b)

Articolul 15 alineatul (3) litera (d)

—

Articolul 15 alineatul (3) al doilea paragraf

—

Articolul 15 alineatele (4)-(6)

Articolul 21 alineatele (3)-(5)

—

Articolul 22 alineatul (2)

Articolul 16 alineatul (1) primul paragraf

Articolul 23 alineatul (1) primul paragraf

Articolul 16 alineatul (1) al doilea paragraf prima teză

Articolul 23 alineatul (1) al doilea paragraf cuvintele introductive

—

Articolul 23 alineatul (1) litera (a)

Articolul 16 alineatul (1) al doilea paragraf a doua teză

Articolul 23 alineatul (1) litera (b)

Articolul 16 alineatul (2) prima teză

Articolul 23 alineatul (2)

Articolul 16 alineatul (2) a doua teză

—

—

Articolul 23 alineatul (3)

Articolul 16 alineatul (3)

Articolul 23 alineatul (4) primul paragraf

Articolul 16 alineatul (4) primul paragraf

—

Articolul 16 alineatul (4) al doilea și al treilea paragraf

Articolul 23 alineatul (4) al doilea și al treilea paragraf

—

Articolul 24

Articolul 17 alineatul (1)

Articolul 25 alineatul (1)

Articolul 17 alineatul (2) litera (a)

Articolul 25 alineatul (2)

Articolul 17 alineatul (2) literele (b) și (c)

—

Articolul 17 alineatul (3)

—

Articolul 17 alineatul (4)

Articolul 25 alineatul (3)

—

Articolul 25 alineatul (4)

Articolul 17 alineatul (5)

Articolul 25 alineatul (5)

—

Articolul 25 alineatul (6)

Articolul 17 alineatul (6)

Articolul 25 alineatul (7)

Articolul 18

Articolul 26

Articolul 19

Articolul 27

Articolul 20 alineatele (1) și (2)

Articolul 28 alineatele (1) și (2)

—

Articolul 28 alineatul (3)

Articolul 21

Articolul 29

Articolul 22

Articolul 30

Articolul 23 alineatul (1)

Articolul 31 alineatul (1)

Articolul 23 alineatul (2) primul paragraf

Articolul 31 alineatul (2)

—

Articolul 31 alineatul (3)

—

Articolul 31 alineatele (4) și (5)

Articolul 23 alineatul (2) al doilea paragraf

Articolul 31 alineatul (6)

—

Articolul 23 alineatul (3)

—

Articolul 31 alineatul (7)

Articolul 23 alineatul (4) litera (a)

Articolul 31 alineatul (8) litera (a)

Articolul 23 alineatul (4) litera (b)

—

Articolul 23 alineatul (4) litera (c) punctul (i)

Articolul 31 alineatul (8) litera (b)

Articolul 23 alineatul (4) litera (c) punctul (ii)

—

Articolul 23 alineatul (4) litera (d)

Articolul 31 alineatul (8) litera (c)

Articolul 23 alineatul (4) litera (e)

—

Articolul 23 alineatul (4) litera (f)

Articolul 31 alineatul (8) litera (d)

Articolul 23 alineatul (4) litera (g)

Articolul 31 alineatul (8) litera (e)

—

Articolul 31 alineatul (8) litera (f)

Articolul 23 alineatul (4) literele (h) și (i)

—

Articolul 23 alineatul (4) litera (j)

Articolul 31 alineatul (8) litera (g)

—

Articolul 31 alineatul (8) literele (h) și (i)

Articolul 23 alineatul (4) literele (k) și (l)

—

Articolul 23 alineatul (4) litera (m)

Articolul 31 alineatul (8) litera (j)

Articolul 23 alineatul (4) literele (n) și (o)

—

—

Articolul 31 alineatele (9)

Articolul 24

—

Articolul 25

Articolul 33

Articolul 25 alineatul (1)

Articolul 33 alineatul (1)

Articolul 25 alineatul (2) literele (a)-(c)

Articolul 33 alineatul (2) literele (a)-(c)

Articolul 25 alineatul (2) literele (d) și (e)

—

Articolul 25 alineatul (2) literele (f) și (g)

Articolul 33 alineatul (2) literele (d) și (e)

—

Articolul 34

Articolul 26

Articolul 35

Articolul 27 alineatul (1) litera (a)

Articolul 38 alineatul (1) litera (a)

—

Articolul 38 alineatul (1) litera (b)

Articolul 27 alineatul (1) literele (b)-(d)

Articolul 38 alineatul (1) literele (c)-(e)

Articolul 27 alineatele (2)-(5)

Articolul 38 alineatele (2)-(5)

Articolul 28

Articolul 32

Articolul 29

—

Articolul 30 alineatul (1)

Articolul 37 alineatul (1)

Articolul 30 alineatele (2)-(4)

—

—

Articolul 37 alineatul (2)

Articolul 30 alineatele (5) și (6)

Articolul 37 alineatele (3) și (4)

Articolul 31 alineatul (1)

Articolul 36 alineatul (1)

Articolul 31 alineatul (2)

—

Articolul 31 alineatul (3)

Articolul 36 alineatul (2)

Articolul 32 alineatul (1)

Articolul 40 alineatul (1)

Articolul 32 alineatul (2)

—

Articolul 32 alineatul (3)

Articolul 40 alineatul (2)

Articolul 32 alineatul (4)

Articolul 40 alineatul (3) prima teză

Articolul 32 alineatul (5)

Articolul 40 alineatul (3) a doua teză

Articolul 32 alineatul (6)

Articolul 40 alineatul (4)

—

Articolul 40 alineatul (5)

Articolul 32 alineatul (7) primul paragraf

Articolul 40 alineatul (6) litera (a)

—

Articolul 40 alineatul (6) litera (b)

Articolul 32 alineatul (7) al doilea paragraf

Articolul 40 alineatul (6) al doilea paragraf

—

Articolul 40 alineatul (7)

—

Articolul 41

Articolul 33

—

Articolul 34 alineatul (1) și alineatul (2) litera (a)

Articolul 42 alineatul (1) și alineatul (2) litera (a)

Articolul 34 alineatul (2) litera (b)

—

Articolul 34 alineatul (2) litera (c)

Articolul 42 alineatul (2) litera (b)

Articolul 34 alineatul (3) litera (a)

Articolul 42 alineatul (3)

Articolul 34 alineatul (3) litera (b)

—

Articolul 35 alineatul (1)

Articolul 43 alineatul (1) litera (a)

—

Articolul 43 alineatul (1) litera (b)

Articolul 35 alineatul (2) și alineatul (3) literele (a)-(f)

—

Articolul 35 alineatul (4)

Articolul 43 alineatul (2)

Articolul 35 alineatul (5)

Articolul 43 alineatul (3)

Articolul 36 alineatele (1)-(2) litera (c)

Articolul 39 alineatele (1)-(2) litera (c)

Articolul 36 alineatul (2) litera (d)

—

Articolul 36 alineatul (3)

—

—

Articolul 39 alineatul (3)

Articolul 36 alineatele (4)-(6)

Articolul 39 alineatele (4)-(6)

—

Articolul 39 alineatul (7)

Articolul 36 alineatul (7)

—

Articolul 37

Articolul 44

Articolul 38

Articolul 45

—

Articolul 46 alineatul (1) litera (a) punctul (i)

Articolul 39 alineatul (1) litera (a) punctele (i) și (ii)

Articolul 46 alineatul (1) litera (a) punctele (ii) și (iii)

Articolul 39 alineatul (1) litera (a) punctul (iii)

—

Articolul 39 alineatul (1) litera (b)

Articolul 46 alineatul (1) litera (b)

Articolul 39 alineatul (1) literele (c) și (d)

—

Articolul 39 alineatul (1) litera (e)

Articolul 46 alineatul (1) litera (c)

—

Articolul 46 alineatele (2) și (3)

Articolul 39 alineatul (2)

Articolul 46 alineatul (4) primul paragraf

—

Articolul 46 alineatul (4) al doilea și al treilea paragraf

Articolul 39 alineatul (3)

—

—

Articolul 46 alineatele (5)-(9)

Articolul 39 alineatul (4)

Articolul 46 alineatul (10)

Articolul 39 alineatul (5)

—

Articolul 39 alineatul (6)

Articolul 41 alineatul (11)

Articolul 40

Articolul 47

Articolul 41

Articolul 48

—

Articolul 49

Articolul 42

Articolul 50

Articolul 43 primul paragraf

Articolul 51 alineatul (1)

—

Articolul 51 alineatul (2)

Articolul 43 al doilea și al treilea paragraf

Articolul 51 alineatele (3) și (4)

Articolul 44

Articolul 52 primul paragraf

—

Articolul 52 al doilea paragraf

—

Articolul 53

Articolul 45

Articolul 54

Articolul 46

Articolul 55

Anexa I

—

Anexa II

Anexa I

Anexa III

—

—

Anexa II

—

Anexa III

---

EXPUNERE DE MOTIVE A CONSILIULUI

I.   INTRODUCERE

Reformarea Directivei privind procedurile de azil face parte dintr-o serie de propuneri legislative din domeniul azilului menite să stabilească cea de a doua fază a sistemului european comun de azil.

La 7 iunie 2011, Consiliul a primit din partea Comisiei o propunere modificată de directivă a Parlamentului European și a Consiliului privind procedurile comune de acordare și retragere a statutului de protecție internațională (reformare) (11207/11). Comisia a modificat propunerea sa inițială din 23 octombrie 2009 (12959/09) ținând seama de poziția în primă lectură votată de Parlamentul European la 6 aprilie 2011 (8526/11), precum și de opiniile exprimate în cadrul Consiliului.

În scopul evitării întârzierilor, Parlamentul European și-a stabilit poziția de negociere analizând propunerea modificată în lumina poziției sale în primă lectură cu privire la propunerea inițială.

În cadrul sesiunii sale plenare din 26 – 27 octombrie 2011, Comitetul Economic și Social European, cu trimitere la avizul său din 28 aprilie 2010 (1), a decis să nu formuleze un nou aviz cu privire la propunerea modificată, făcând în schimb trimitere la poziția sa privind propunerea inițială. La 16 noiembrie 2011, Comitetul Regiunilor a anunțat prin intermediul unui scrisori că nu va emite un aviz cu privire la propunerea modificată (18836/11).

Cu ocazia reuniunii sale din 13 – 14 mai 2013, Consiliul a confirmat un acord politic cu privire la propunerea modificată (7695/13 + COR 1).

În conformitate cu Protocolul nr. 21 privind poziția Regatului Unit și a Irlandei cu privire la spațiul de libertate, securitate și justiție, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Regatul Unit și Irlanda nu participă la adoptarea versiunii reformate a Directivei privind procedurile de azil. Danemarca nu participă la adoptarea directivei, care nu este obligatorie pentru aceasta și nu i se aplică, în conformitate cu Protocolul privind poziția Danemarcei.

II.   OBIECTIVELE PROPUNERII

Directiva 2005/85 prevede standarde minime privind procedurile pe care statele membre le aplică pentru acordarea și retragerea protecției internaționale, cu scopul de a garanta că cererile sunt tratate în același mod, indiferent de statul membru în care sunt prelucrate.

Obiectivul Directivei reformate privind procedurile de azil este stabilirea unor standarde comune pentru sistemele naționale de azil la nivelul Uniunii Europene. Aceste standarde trebuie să le ofere solicitanților de protecție internațională un nivel ridicat de garanții. De asemenea, trebuie să le permită într-o mai mare măsură statelor membre să utilizeze proceduri de azil care să fie eficiente din punctul de vedere al costurilor și capabile să combată potențialele cereri abuzive, ținând seama, totodată, de diferențele dintre sistemele juridice naționale. Se acordă o atenție deosebită unei mai bune concentrări într-un stadiu incipient a serviciilor, consultanței și expertizei, în vederea realizării unui proces de examinare eficient și de înaltă calitate, care să ducă la hotărâri în primă instanță robuste. În cele din urmă, versiunea reformată respectă pe deplin drepturile fundamentale ținând seama de evoluția jurisprudenței Curții de Justiție a Uniunii Europene și a Curții Europene a Drepturilor Omului și asigură coerența cu celelalte instrumente legislative din domeniul azilului.

III.   ANALIZA POZIȚIEI CONSILIULUI ÎN PRIMĂ LECTURĂ

A.   
  Observații generale

Pe baza propunerii modificate a Comisiei, Parlamentul European și Consiliul au desfășurat negocieri în vederea încheierii unui acord în etapa poziției Consiliului în primă lectură. Textul poziției Consiliului reflectă pe deplin compromisul la care s-a ajuns între cei doi colegiuitori.

B.   
  Aspecte-cheie

Compromisul reflectat în poziția Consiliului în primă lectură adaptează Directiva 2005/85/CE (2) în ceea ce privește următoarele aspecte-cheie:

Formare

În vederea îmbunătățirii calității procedurii de azil, poziția Consiliului stabilește cerințe referitoare la formarea personalului autorităților decizionale care răspund în statele membre de o examinare adecvată a cererilor de protecție internațională, precum și a personalului altor autorități competente care pot intra în contact cu solicitanții de protecție internațională.

Personalul autorităților decizionale trebuie să fie format în mod corespunzător. În acest scop, statele membre trebuie să prevadă cursuri de formare care să includă aceleași elemente ca cele enumerate în Regulamentul privind înființarea unui Birou European de Sprijin pentru Azil, cu excepția celor legate de condițiile de primire. De asemenea, persoanele care intervievează solicitanții trebuie să fi dobândit cunoștințe generale referitoare la probleme care ar putea afecta în mod negativ capacitatea solicitantului de a fi supus unui interviu, precum indicii ale unei posibile torturi din trecut.

Aceleași cerințe în materie de formare ca în cazul personalului autorităților decizionale se aplică personalului care lucrează pentru o altă autoritate însărcinată să desfășoare interviuri atunci când un număr mare de resortisanți din țări terțe sau apatrizi solicită în mod simultan protecție internațională.

În cazul în care personalul altor autorități decât al celei decizionale desfășoară interviuri privind admisibilitatea, statele membre trebuie să se asigure că personalul respectiv beneficiază, în prealabil, de formarea de bază necesară, în special în ceea ce privește dreptul internațional al drepturilor omului, acquis-ul în materie de azil și tehnicile de intervievare.

În cele din urmă, și personalul autorităților susceptibile să primească cereri de protecție internațională, precum polițiștii de frontieră, personalul autorităților competente în materie de imigrație și personalul din locurile de reținere, trebuie să beneficieze de nivelul de formare corespunzător sarcinilor și responsabilităților lor.

Accesul la procedură

Poziția Consiliului stabilește standarde care vizează asigurarea accesului ușor și în timp util la procedura de azil, ținând seama totodată de particularitățile sistemelor naționale. Aceasta clarifică pe deplin faptul că o persoană care și-a exprimat dorința de a solicita protecție internațională este un solicitant în sensul directivei. Pentru a garanta că aceștia își respectă efectiv obligațiile și că beneficiază de drepturile relevante, cererile lor ar trebui înregistrate cât mai curând posibil și în anumite termene: în cazul în care cererea este înaintată autorității decizionale, termenul este de trei zile lucrătoare de la depunerea cererii; în cazul altor autorități competente, precum polițiștii de frontieră, termenul este de șase zile lucrătoare. Un termen extins de zece zile lucrătoare este permis în cazul unor influxuri mari și simultane de solicitanți.

De asemenea, pentru un acces efectiv la procedură este importantă obligația statelor membre de a furniza resortisanților țărilor terțe sau apatrizilor reținuți în locuri de reținere sau aflați la punctele de trecere a frontierei informații privind posibilitatea de a solicita protecție internațională, atunci când există indicii că persoanele respective ar dori să facă acest lucru. Mai mult, statele membre pun la dispoziție mijloace de interpretare în locurile de reținere și în zonele de frontieră, în măsura în care acest lucru este necesar pentru a facilita accesul la procedura privind protecția internațională.

Procedura de examinare

Poziția Consiliului prevede că o procedură de examinare a unei cereri de protecție internațională trebuie încheiată în termen de șase luni de la depunerea cererii. În cazul unor chestiuni complexe, al unui număr mare de solicitanți sau al unei întârzieri cauzate de lipsa de cooperare a solicitantului, statele membre pot prelungi acest termen cu o perioadă care să nu depășească alte nouă luni. În cele din urmă, o prelungire suplimentară de maximum trei luni este permisă, în mod excepțional, în cazuri justificate corespunzător, atunci când este necesar să se asigure o examinare adecvată și completă.

În cazul în care nu se poate preconiza în mod rezonabil ca autoritatea decizională să ia o hotărâre în cadrul acestor termene din cauza unei situații nesigure în țara de origine, care se estimează că este temporară, statele membre pot amâna încheierea procedurii. Într-un astfel de caz, statele membre trebuie să reexamineze o dată la șase luni situația din țara respectivă și să informeze, într-un termen rezonabil, solicitanții vizați cu privire la motivele amânării, precum și să informeze Comisia cu privire la amânarea procedurilor pentru respectiva țară. În orice caz, statelor membre li se impune să încheie procedura într-un termen de maximum 21 de luni de la depunerea cererii.

Poziția Consiliului introduce, de asemenea, o distincție între proceduri prioritare și proceduri accelerate. Acestea din urmă implică termene procedurale mai scurte comparativ cu cele din cadrul unei proceduri normale, în timp ce procedurile prioritare presupun pur și simplu că cererea este examinată înaintea altor cereri. Statele membre trebuie să prevadă termene rezonabile pentru procedurile accelerate, permițându-li-se totodată să depășească aceste termene pentru a garanta o examinare adecvată și completă.

În conformitate cu obiectivul de a stabili proceduri de azil mai bine armonizate, procedurile accelerate de examinare și procedurile la frontieră pot fi desfășurate numai pe baza anumitor motive, menite să includă în procedurile respective numai cererile care sunt susceptibile de a fi nefondate, sau care implică preocupări serioase în ceea ce privește securitatea națională sau ordinea publică.

Informare în caz de derogări

În cazul în care un stat membru, ca urmare a prezentării simultane de cereri de către un număr mare de persoane, derogă de la termenele pentru înregistrarea cererilor și pentru încheierea examinării acestora sau permite altor autorități decât cea decizională să desfășoare interviuri privind azilul, trebuie să informeze Comisia în acest sens. Informațiile trebuie prezentate de îndată ce motivele pentru aplicarea respectivelor măsuri excepționale încetează să existe și cel puțin o dată pe an.

Întocmirea rapoartelor privind interviurile și înregistrarea acestora

Poziția Consiliului prevede un set extins de norme referitoare la întocmirea rapoartelor privind interviurile pentru azil și înregistrarea acestora. Ca parte a raportului său privind aplicarea directivei reformate în statele membre, Comisia va prezenta un raport privind, în special, aplicarea acestor norme și diferitele instrumente utilizate în legătură cu întocmirea rapoartelor privind interviurile personale.

Poziția Consiliului prevede că statele membre trebuie să pregătească un raport detaliat și faptic, care să conțină toate elementele esențiale sau o transcriere. De asemenea, statele membre pot să prevadă înregistrarea audio sau audio-video. Statele membre se asigură, de asemenea, că solicitantul este pe deplin informat cu privire la conținutul raportului sau la elementele esențiale ale transcrierii.

Totodată, poziția Consiliului menționează condițiile în care solicitantul poate să formuleze observații și/sau să ofere clarificări cu privire la raport sau la transcriere și să confirme faptul că conținutul raportului sau transcrierea reflectă în mod corect interviul.

În cele din urmă, poziția Consiliului prevede norme privind accesul solicitantului și al consilierului juridic sau al altui consilier la raport, la transcriere sau la înregistrare.

Informații juridice, asistența juridică și reprezentarea

Poziția Consiliului prevede că statele membre trebuie să se asigure că solicitanții, la cerere și în anumite condiții, beneficiază de informații juridice și procedurale cu titlu gratuit în procedurile în primă instanță. Aceste informații includ, cel puțin, furnizarea de informații privind procedura luând în considerare situația personală a solicitantului. De asemenea, în cazul unei hotărâri negative în primă instanță, statele membre trebuie să le furnizeze solicitanților, la cerere, informații pentru a clarifica motivele unei astfel de hotărâri și pentru a explica modul în care poate fi atacată. În plus, statele membre por prevedea ca aceste informații juridice și procedurale să fie furnizate de organizații neguvernamentale sau de experți ai autorităților guvernamentale ori de servicii specializate ale statului.

În plus, statele membre trebuie să se asigure că, în anumite condiții și în deplină coerență cu celelalte instrumente din domeniul azilului, în cadrul procedurilor privind căile de atac se furnizează, la cerere, asistență juridică și reprezentare gratuite. Acestea trebuie să includă cel puțin pregătirea documentelor procedurale necesare și participarea la ședința de judecată în fața unei instanțe din primul grad de jurisdicție în numele solicitantului. Fără a aduce atingere acestor norme obligatorii pentru procedurile privind căile de atac, statele membre pot decide să furnizeze asistență juridică și/sau reprezentare gratuite în procedurile în primă instanță.

Solicitanții care necesită garanții procedurale speciale

Poziția Consiliului vizează să le permită solicitanților care necesită garanții procedurale speciale să beneficieze de drepturile prevăzute de această directivă și să respecte obligațiile prevăzute de aceasta pe toată durata procedurii de azil. În acest scop, statele membre trebuie să evalueze, într-un termen rezonabil de la depunerea cererii, dacă solicitantul necesită garanții procedurale speciale. Pentru a evita o sarcină administrativă inutilă, se specifică faptul că o astfel de evaluare poate fi integrată în procedurile naționale existente și/sau în evaluarea privind nevoile speciale de primire, precum și faptul că nu e nevoie ca evaluarea să se realizeze sub forma unei proceduri administrative.

Atunci când sunt identificați solicitanți care necesită garanții procedurale speciale, acestora trebuie să li se furnizeze un sprijin adecvat. Mai mult, în situația în care nu poate fi furnizat un astfel de sprijin adecvat în cadrul procedurilor accelerate sau al procedurilor la frontieră, în special în situația în care statele membre consideră că solicitantul are nevoie de garanții procedurale speciale ca urmare a torturii, violului sau altor forme grave de violență psihologică, fizică sau sexuală, statele membre nu pot aplica aceste proceduri sau trebuie să înceteze să le aplice.

Atunci când statele membre identifică nevoi procedurale speciale a căror natură ar putea să împiedice aplicarea procedurilor accelerate și a procedurilor la frontieră, acest lucru implică faptul că solicitantului trebuie să i se furnizeze, de asemenea, garanții suplimentare în cazurile în care calea sa de atac nu este suspensivă în mod automat. Aceste garanții sunt aceleași ca în cazul persoanelor care fac obiectul procedurilor la frontieră.

Minorii

Poziția Consiliului prevede garanții specifice pentru minori și minorii neînsoțiți, evitând totodată utilizările necorespunzătoare. Aceasta clarifică condițiile care se aplică minorilor care doresc să depună o cerere în nume propriu. De asemenea, specifică faptul că interviurile cu minorii trebuie efectuate într-o formă adaptată acestora.

În ceea ce privește minorii neînsoțiți, poziția Consiliului stabilește un set de garanții în ceea ce privește reprezentantul. Statele membre trebuie să furnizeze, de asemenea, gratuit, minorilor neînsoțiți informații juridice și procedurale pentru procedurile de retragere a protecției internaționale. Astfel, minorii neînsoțiți și reprezentanții acestora beneficiază de o formă de sprijin juridic în toate procedurile prevăzute de directivă (primă instanță, cale de atac și retragere).

Atunci când statele membre, în cursul procedurii de azil, identifică o persoană ca fiind un minor neînsoțit, ele pot utiliza anumite proceduri pentru prelucrarea cererii de protecție internațională numai în anumite circumstanțe:

| — | statele membre pot să aplice, sau să continue să aplice, procedurile accelerate numai în cazul în care solicitantul provine dintr-o țară de origine sigură, a depus o cerere ulterioară care nu este inadmisibilă sau din motive legate de securitatea națională sau ordinea publică. |
| --- | --- |

—

statele membre pot să aplice, sau să continue să aplice, procedurile accelerate numai în cazul în care solicitantul provine dintr-o țară de origine sigură, a depus o cerere ulterioară care nu este inadmisibilă sau din motive legate de securitatea națională sau ordinea publică.

| — | statele membre pot să aplice, sau să continue să aplice, procedurile la frontieră în aceleași trei circumstanțe care permit utilizarea procedurilor accelerate. De asemenea, statele membre pot să aplice procedurile la frontieră în alte trei circumstanțe:






  — | atunci când există motive întemeiate pentru a considera că solicitantul care este minor neînsoțit provine dintr-o țară terță sigură; |
| --- | --- | --- |

—

statele membre pot să aplice, sau să continue să aplice, procedurile la frontieră în aceleași trei circumstanțe care permit utilizarea procedurilor accelerate. De asemenea, statele membre pot să aplice procedurile la frontieră în alte trei circumstanțe:

—

atunci când există motive întemeiate pentru a considera că solicitantul care este minor neînsoțit provine dintr-o țară terță sigură;

| — | atunci când solicitantul care este minor neînsoțit a indus în eroare autoritățile prezentând acte false; |
| --- | --- |

—

atunci când solicitantul care este minor neînsoțit a indus în eroare autoritățile prezentând acte false;

| — | atunci când solicitantul care este minor neînsoțit, cu rea-credință, a distrus sau îndepărtat acte de identitate sau documente de călătorie care ar fi contribuit la stabilirea identității sau a cetățeniei sale. |
| --- | --- |

—

atunci când solicitantul care este minor neînsoțit, cu rea-credință, a distrus sau îndepărtat acte de identitate sau documente de călătorie care ar fi contribuit la stabilirea identității sau a cetățeniei sale.

Statele membre pot invoca aceste ultime două circumstanțe numai în cazuri specifice în care există motive întemeiate de a considera că solicitantul încearcă să ascundă elemente relevante care ar fi posibil să ducă la o decizie negativă și cu condiția ca solicitantului să i se fi dat toate posibilitățile, ținând seama de necesitățile procedurale speciale ale minorilor neînsoțiți, de a-și justifica în mod corespunzător acțiunile, inclusiv prin consultarea reprezentantului său.

Întrucât procedurile la frontieră implică întotdeauna o formă de reținere, acestea nu pot fi utilizate în mod sistematic în niciuna dintre cele șase circumstanțe. Pentru a se respecta Directiva privind condițiile de primire, minorii neînsoțiți pot fi reținuți numai în circumstanțe excepționale, care trebuie evaluate luând în considerare în mod corespunzător interesul superior al copilului.

| — | Statele membre pot declara cererea unui minor neînsoțit inadmisibilă în cazul în care acesta din urmă provine dintr-o țară terță sigură, care nu este un stat membru, numai cu condiția ca acest lucru să fie în interesul superior al minorului. Statele membre pot declara cererea unui minor neînsoțit inadmisibilă pentru celelalte motive aplicabile în temeiul normelor obișnuite. |
| --- | --- |

—

Statele membre pot declara cererea unui minor neînsoțit inadmisibilă în cazul în care acesta din urmă provine dintr-o țară terță sigură, care nu este un stat membru, numai cu condiția ca acest lucru să fie în interesul superior al minorului. Statele membre pot declara cererea unui minor neînsoțit inadmisibilă pentru celelalte motive aplicabile în temeiul normelor obișnuite.

| — | Statele membre pot decide să nu furnizeze asistență juridică și reprezentare gratuite unui solicitant care este minor neînsoțit în cazul în care o instanță judecătorească sau o altă autoritate competentă consideră că o cale de atac exercitată de solicitant nu are perspective reale de succes, dar numai în cazul în care reprezentantul minorului are pregătire juridică. |
| --- | --- |

—

Statele membre pot decide să nu furnizeze asistență juridică și reprezentare gratuite unui solicitant care este minor neînsoțit în cazul în care o instanță judecătorească sau o altă autoritate competentă consideră că o cale de atac exercitată de solicitant nu are perspective reale de succes, dar numai în cazul în care reprezentantul minorului are pregătire juridică.

În cele din urmă, statele membre trebuie să le acorde minorilor neînsoțiți cel puțin aceleași garanții suplimentare ca în cazul persoanelor care fac obiectul procedurilor la frontieră, în cazurile în care calea lor de atac împotriva unei hotărâri negative nu este suspensivă în mod automat.

Proceduri de azil care acordă atenție egalității dintre sexe

Poziția Consiliului ține seama de faptul că procedurile de azil trebuie să acorde atenție egalității dintre sexe. Din această perspectivă, statele membre trebuie, ori de câte ori este posibil, să se asigure că persoana care realizează interviul și interpretul sunt de același sex ca solicitantul, în cazul în care acesta din urmă solicită acest lucru. Cu toate acestea, statele membre nu trebuie să asigure un interpret sau o persoană care realizează interviul de același sex ca solicitantul în cazul în care autoritatea decizională are motive pentru a considera că solicitarea se bazează pe motive care nu au legătură cu dificultățile din partea solicitantului de a prezenta toate motivele solicitării sale.

De asemenea, fără a aduce atingere niciunei percheziții efectuate din motive de securitate, o percheziție a persoanei solicitantului în aplicarea prezentei directive se efectuează de o persoană de același sex cu respectarea deplină a principiilor demnității umane și integrității fizice și mentale.

Cereri ulterioare

Poziția Consiliului clarifică normele procedurale referitoare la cererile ulterioare. Contrar unei varietăți de modalități procedurale pentru cererile respective posibile în temeiul Directivei 2005/85/CE, poziția Consiliului prevede că o cerere ulterioară este considerată inadmisibilă atunci când, în cadrul examinării preliminare nu apar, sau solicitantul nu prezintă, elemente sau date noi care sporesc semnificativ probabilitatea ca acesta să necesite protecție internațională.

Solicitanții care depun cereri ulterioare cu intenția exclusivă de a întârzia expulzarea de pe teritoriul statului membru pun o presiune inutilă asupra sistemelor naționale de azil. Prin urmare, sunt necesare norme eficace privind cererile ulterioare. Aceste norme trebuie să le permită statelor membre să facă distincția între, pe de o parte, persoanele care depun o cerere ulterioară întrucât a apărut, la fața locului, nevoia de protecție ulterior cererii lor anterioare sau din alte cauze legitime și, pe de altă parte, persoanele care depun o cerere ulterioară exclusiv pentru a întârzia expulzarea de pe teritoriu. În acest context, se precizează că statele membre au în orice moment obligația de a respecta principiul nereturnării, ceea ce înseamnă că o persoană nu trebuie să fie trimisă înapoi într-o țară în care ar putea fi expusă unor riscuri.

În acest context, statele membre pot, în două cazuri, să facă o excepție de la dreptul aplicabil în mod normal de a rămâne pe teritoriu; în primul rând, atunci când o persoană a depus o primă cerere ulterioară, care este considerată inadmisibilă, numai pentru a întârzia sau a împiedica punerea în executare a unei hotărâri care ar duce la expulzarea sa iminentă din statul membru respectiv și, în al doilea rând, atunci când persoana depune o altă cerere de protecție internațională în același stat membru, în urma unei hotărâri definitive de a considera o primă cerere ulterioară inadmisibilă sau în urma unei hotărâri definitive de a respinge respectiva cerere ca neîntemeiată.

Retragerea implicită a cererii/renunțarea implicită la aceasta

Poziția Consiliului prevede că, în anumite condiții, statele membre pot presupune că un solicitant și-a retras în mod implicit cererea de protecție internațională sau a renunțat în mod implicit la aceasta. Statele membre pot face o asemenea prezumție în special în două cazuri: în primul rând, atunci când se stabilește că solicitantul nu a dat curs cererilor de a furniza informații esențiale pentru cererea sa de azil sau nu s-a prezentat în vederea unui interviu personal, cu excepția cazului în care solicitantul demonstrează într-un termen rezonabil că acest lucru s-a datorat unor circumstanțe pe care nu le putea controla și, în al doilea rând, atunci când solicitantul a fugit sau a părăsit fără permisiune locul în care locuia sau era reținut, fără a contacta autoritatea competentă într-un termen rezonabil, sau atunci când solicitantul nu s-a conformat într-un termen rezonabil obligației de a se prezenta la autorități în mod regulat sau altor obligații de comunicare, cu excepția cazului în care demonstrează că acest lucru s-a datorat unor circumstanțe pe care nu le putea controla.

În acest context, poziția Consiliului prevede un set de norme referitoare la redeschiderea unei cereri retrase sau abandonate în mod implicit. În cazul în care persoana se prezintă din nou la autoritatea competentă într-un termen de cel puțin nouă luni, statele membre nu pot trata cererea redeschisă sau noua cerere drept cerere ulterioară. Cu toate acestea, în cazul în care persoana se prezintă din nou după nouă luni, statele membre pot aplica regimul cererilor ulterioare. Aceasta înseamnă că cererea ar putea fi considerată inadmisibilă în cazul în care nu au apărut, sau solicitantul nu a prezentat, elemente noi relevante de la hotărârea de încetare. De asemenea, statele membre pot prevedea ca o cerere a cărei examinări a fost încetată să poată fi redeschisă o singură dată.

Căi de atac efective

Poziția Consiliului stabilește un set de norme privind dreptul de a rămâne pe teritoriu până la soluționarea unei căi de atac, norme care urmăresc să garanteze pe deplin dreptul la o cale de atac efectivă, recunoscând totodată necesitatea unor sisteme de azil eficace și eficiente, în măsură să prevină utilizările necorespunzătoare. În acest context, în general, statele membre trebuie să le permită solicitanților să rămână pe teritoriu până la expirarea termenului pentru exercitarea de către aceștia a dreptului lor la o cale de atac efectivă sau, atunci când acest drept a fost exercitat în termenul respectiv, până la soluționarea căii de atac.

Cu toate acestea, într-un număr limitat de cazuri, un stat membru poate prevedea ca un astfel de efect suspensiv automat să nu se aplice. În astfel de cazuri, statele membre trebuie să prevadă ca o instanță judecătorească să aibă competența de a hotărî dacă solicitantul poate rămâne sau nu pe teritoriul statului membru, fie la cererea solicitantului în cauză, fie prin decizia proprie a acesteia. Aceste cazuri includ hotărârile:

| — | de a considera cererea ca fiind neîntemeiată sau vădit neîntemeiată în urma examinării în cadrul procedurii accelerate, cu excepția cazului în care respectivele hotărâri sunt întemeiate pe faptul că solicitantul a intrat ilegal pe teritoriul statului membru sau și-a prelungit în mod ilegal șederea și, fără un motiv valabil, nu s-a prezentat în fața autorităților și/sau nu a depus o cerere de azil cât mai curând posibil, având în vedere circumstanțele intrării sale; |
| --- | --- |

—

de a considera cererea ca fiind neîntemeiată sau vădit neîntemeiată în urma examinării în cadrul procedurii accelerate, cu excepția cazului în care respectivele hotărâri sunt întemeiate pe faptul că solicitantul a intrat ilegal pe teritoriul statului membru sau și-a prelungit în mod ilegal șederea și, fără un motiv valabil, nu s-a prezentat în fața autorităților și/sau nu a depus o cerere de azil cât mai curând posibil, având în vedere circumstanțele intrării sale;

| — | de a considera o cerere inadmisibilă deoarece un alt stat membru a acordat protecție internațională, o țară care nu este stat membru este considerată drept prima țară de azil a solicitantului sau cererea constituie o cerere ulterioară, în cazul în care nu au apărut, sau solicitantul nu a prezentat, elemente sau date noi legate de examinarea necesității protecției internaționale pentru acesta; |
| --- | --- |

—

de a considera o cerere inadmisibilă deoarece un alt stat membru a acordat protecție internațională, o țară care nu este stat membru este considerată drept prima țară de azil a solicitantului sau cererea constituie o cerere ulterioară, în cazul în care nu au apărut, sau solicitantul nu a prezentat, elemente sau date noi legate de examinarea necesității protecției internaționale pentru acesta;

| — | de a respinge redeschiderea cauzei solicitantului a cărei examinare fusese încetată; |
| --- | --- |

—

de a respinge redeschiderea cauzei solicitantului a cărei examinare fusese încetată;

| — | de a examina sau de a nu examina pe deplin cererea deoarece se aplică conceptul de țară terță europeană sigură. |
| --- | --- |

—

de a examina sau de a nu examina pe deplin cererea deoarece se aplică conceptul de țară terță europeană sigură.

În cadrul procedurilor la frontieră, efectul suspensiv neautomat poate fi aplicat numai cu condiția ca, în primul rând, solicitantul să beneficieze de interpretarea necesară și de asistență juridică, precum și de cel puțin o săptămână pentru a-și pregăti cererea și a trimite instanței judecătorești argumentele în favoarea acordării dreptului său de a rămâne pe teritoriu, în așteptarea rezultatului căii de atac și, în al doilea rând, în cadrul examinării cererii de a rămâne pe teritoriu, instanța judecătorească să examineze hotărârea negativă a autorității decizionale în drept și în fapt.

Atunci când se aplică efectul suspensiv neautomat, solicitantului i se permite să rămână pe teritoriu în așteptarea rezultatului procedurii prin care se decide dacă acesta poate rămâne sau nu pe teritoriu. De asemenea, în toate cazurile se aplică principiul nereturnării.

Țări terțe sigure

Poziția Consiliului le permite statelor membre să aplice conceptele de țară de origine sigură, țară terță sigură și țară terță europeană sigură, recunoscând totodată necesitatea unei eventuale continuări a armonizării în viitor. În acest sens, statele membre ar trebui să țină seama, printre altele, de orientările și de manualele operaționale elaborate de Biroul European de Sprijin pentru Azil și de Înaltul Comisar al ONU pentru Refugiați și să efectueze reexaminări periodice ale situației din respectivele țări terțe. De asemenea, se subliniază importanța schimbului de informații din surse relevante și a revizuirii periodice a aplicării de către statele membre a conceptelor de țară terță sigură, împreună cu statele membre și cu implicarea Parlamentului.

Poziția Consiliului clarifică condițiile pentru aplicarea conceptelor respective, prevăzând că statele membre trebuie să le permită solicitanților să conteste aplicarea conceptului de țară terță europeană sigură pe motivul că țara terță nu este sigură în situația sa personală.

Alte chestiuni importante

Alte chestiuni importante din cadrul poziției Consiliului în primă lectură în legătură cu care Consiliul și Parlamentul European au ajuns la un compromis se referă la:

Extrădare

Un stat membru poate face o excepție de la dreptul unui solicitant de protecție internațională de a rămâne pe teritoriu până la pronunțarea unei hotărâri în primă instanță cu privire la cererea sa, în cazul în care statul membru va preda sau va extrăda, după caz, o persoană fie către un alt stat membru, în temeiul obligațiilor care decurg dintr-un mandat european de arestare sau din alte considerente, fie către o țară terță, fie către o instanță penală internațională. Un stat membru poate extrăda un solicitant către o țară terță numai în cazul în care autoritățile competente sunt convinse că o hotărâre de extrădare nu va avea drept rezultat o returnare directă sau indirectă, încălcându-se astfel obligațiile internaționale ale statului membru.

Autoritatea decizională și alte autorități competente

Statele membre pot prevedea ca o autoritate, alta decât autoritatea decizională, să fie responsabilă în sensul prelucrării cauzelor în temeiul Regulamentului Dublin sau al acordării sau refuzului permisiunii de a intra în cadrul unei proceduri la frontieră, sub rezerva condițiilor prevăzute în respectivul cadru și pe baza avizului motivat al autorității decizionale.

Examenul medical

Poziția Consiliului include norme privind examenele medicale menite să garanteze că semnele care ar putea rezulta din persecuția sau vătămarea gravă suferită în trecut sunt incluse în evaluarea cererii de protecție internațională. Aceste norme includ, printre altele, dispoziții care specifică condițiile în care examenul medical se plătește din fonduri publice sau de către solicitant.

Considerații legate de securitatea națională

În cadrul căilor de atac, în cazul considerațiilor legate de securitatea națională și în vederea asigurării egalității de arme, statele membre trebuie să prevadă accesul la informații sau surse a căror confidențialitate este necesară din motive legate de securitatea națională și care se află la dispoziția instanțelor judecătorești în cadrul căilor de atac și să stabilească proceduri de drept național care să garanteze respectarea dreptului la apărare al solicitantului.

| IV. | CONCLUZIE |
| --- | --- |

IV.

Poziția Consiliului în primă lectură reflectă pe deplin compromisul convenit în cadrul negocierilor dintre Consiliu și Parlamentul European, facilitat de Comisie. Acest compromis este confirmat prin scrisoarea președintelui Comisiei pentru libertăți civile, justiție și afaceri interne (LIBE) din Parlamentul European adresată președintelui Comitetului Reprezentanților Permanenți (8223/13). În această scrisoare, președintele Comisiei LIBE a menționat că va recomanda membrilor Comisiei LIBE și, ulterior, plenului, să accepte poziția în primă lectură a Consiliului fără amendamente, în a doua lectură a Parlamentului European, sub rezerva verificării acesteia de către experții juriști-lingviști ai ambelor instituții. Prin modificarea Directivei privind procedurile de azil, Uniunea Europeană instituie un element esențial pentru crearea sistemului european comun de azil.

---

(1)  Avizul CESE „Standardele minime privind procedurile din statele membre de acordare și retragere a protecției internaționale (reformare)”, JO C 18, 19.1.2011, p. 85.

(2)  Directiva 2005/85/CE a Consiliului privind standardele minime cu privire la procedurile din statele membre de acordare și retragere a statutului de refugiat (JO L 326, 1.12.2005, p. 13).

---