# Úřední věstník C 179E/2013

| | ISSN 1977-0863
  doi:10.3000/19770863.CE2013.179.ces |
| --- | --- |
| Úřední věstník
  Evropské unie | C 179E |
| | |
| České vydání | Informace a oznámení | Svazek 5625. června 2013 |

ISSN 1977-0863

doi:10.3000/19770863.CE2013.179.ces

Úřední věstník

Evropské unie

C 179E

České vydání

Informace a oznámení

Svazek 5625. června 2013

---

| Oznámeníč. | Obsah | Strana |
| --- | --- | --- |
| | III   Přípravné akty |
| | RADA |
| 2013/C 179E/01 | Postoj Rady (EU) č. 6/2013 v prvním čtení k přijetí směrnice Evropského parlamentu a Rady, kterou se stanoví normy pro přijímání žadatelů o mezinárodní ochranu (přepracované znění)Přijatý Radou dne 6. června 2013 | 1 |
| 2013/C 179E/02 | Postoj Rady (EU) č. 7/2013 v prvním čtení k přijetí směrnice Evropského parlamentu a Rady o společných řízeních pro přiznávání a odnímání statusu mezinárodní ochrany (přepracované znění)Přijatý Radou dne 6. června 2013 | 27 |

Oznámeníč.

Obsah

Strana

III   Přípravné akty

RADA

2013/C 179E/01

Postoj Rady (EU) č. 6/2013 v prvním čtení k přijetí směrnice Evropského parlamentu a Rady, kterou se stanoví normy pro přijímání žadatelů o mezinárodní ochranu (přepracované znění)Přijatý Radou dne 6. června 2013

1

2013/C 179E/02

Postoj Rady (EU) č. 7/2013 v prvním čtení k přijetí směrnice Evropského parlamentu a Rady o společných řízeních pro přiznávání a odnímání statusu mezinárodní ochrany (přepracované znění)Přijatý Radou dne 6. června 2013

27

| CS | |
| --- | --- |

CS

---

III Přípravné akty

RADA

| 25.6.2013 | CS | Úřední věstník Evropské unie | CE 179/1 |
| --- | --- | --- | --- |

25.6.2013

CS

Úřední věstník Evropské unie

CE 179/1

---

POSTOJ RADY (EU) č. 6/2013 V PRVNÍM ČTENÍ

k přijetí směrnice Evropského parlamentu a Rady, kterou se stanoví normy pro přijímání žadatelů o mezinárodní ochranu (přepracované znění)

Přijatý Radou dne 6. června 2013

2013/C 179 E/01

EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,

s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 78 odst. 2 písm. f) této smlouvy,

s ohledem na návrh Evropské komise,

s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),

s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),

v souladu s řádným legislativním postupem (3),

vzhledem k těmto důvodům:

| (1) | Ve směrnici Rady 2003/9/ES ze dne 27. ledna 2003, kterou se stanoví minimální normy pro přijímání žadatelů o azyl (4), by mělo být provedeno několik podstatných změn. Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by uvedená směrnice měla být přepracována. |
| --- | --- |

(1)

Ve směrnici Rady 2003/9/ES ze dne 27. ledna 2003, kterou se stanoví minimální normy pro přijímání žadatelů o azyl (4), by mělo být provedeno několik podstatných změn. Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by uvedená směrnice měla být přepracována.

| (2) | Společná azylová politika včetně společného evropského azylového systému je nedílnou součástí cíle Evropské unie spočívajícího v postupném vytváření prostoru svobody, bezpečnosti a práva otevřeného těm, kteří donuceni okolnostmi oprávněně hledají ochranu v Unii. Tato politika by se měla řídit zásadou solidarity a spravedlivého rozdělení odpovědnosti mezi členské státy, a to i pokud jde o finanční aspekty. |
| --- | --- |

(2)

Společná azylová politika včetně společného evropského azylového systému je nedílnou součástí cíle Evropské unie spočívajícího v postupném vytváření prostoru svobody, bezpečnosti a práva otevřeného těm, kteří donuceni okolnostmi oprávněně hledají ochranu v Unii. Tato politika by se měla řídit zásadou solidarity a spravedlivého rozdělení odpovědnosti mezi členské státy, a to i pokud jde o finanční aspekty.

| (3) | Evropská rada se na zvláštním zasedání v Tampere ve dnech 15. a 16. října 1999 dohodla, že bude pracovat na vytvoření společného evropského azylového systému, založeného na úplném uplatňování a začlenění Ženevské úmluvy o právním postavení uprchlíků ze dne 28. července 1951 ve znění Newyorského protokolu ze dne 31. ledna 1967 (dále jen „Ženevská úmluva“), a čímž potvrdila zásadu nenavracení. První fáze společného evropského azylového systému bylo dosaženo přijetím příslušných právních nástrojů stanovených ve Smlouvách, a to včetně směrnice 2003/9/ES. |
| --- | --- |

(3)

Evropská rada se na zvláštním zasedání v Tampere ve dnech 15. a 16. října 1999 dohodla, že bude pracovat na vytvoření společného evropského azylového systému, založeného na úplném uplatňování a začlenění Ženevské úmluvy o právním postavení uprchlíků ze dne 28. července 1951 ve znění Newyorského protokolu ze dne 31. ledna 1967 (dále jen „Ženevská úmluva“), a čímž potvrdila zásadu nenavracení. První fáze společného evropského azylového systému bylo dosaženo přijetím příslušných právních nástrojů stanovených ve Smlouvách, a to včetně směrnice 2003/9/ES.

| (4) | Evropská rada přijala na svém zasedání dne 4. listopadu 2004 Haagský program, jenž stanovil cíle v oblasti svobody, bezpečnosti a spravedlnosti pro období 2005–2010. V této souvislosti vyzval Haagský program Evropskou komisi, aby dokončila hodnocení nástrojů první fáze a předložila Evropskému parlamentu a Radě nástroje a opatření pro druhou fázi. |
| --- | --- |

(4)

Evropská rada přijala na svém zasedání dne 4. listopadu 2004 Haagský program, jenž stanovil cíle v oblasti svobody, bezpečnosti a spravedlnosti pro období 2005–2010. V této souvislosti vyzval Haagský program Evropskou komisi, aby dokončila hodnocení nástrojů první fáze a předložila Evropskému parlamentu a Radě nástroje a opatření pro druhou fázi.

| (5) | Evropská rada přijala na svém zasedání ve dnech 10.–11. prosince 2009 Stockholmský program, který znovu potvrdil závazek vytvořit do roku 2012 společný prostor ochrany a solidarity na základě společného azylového řízení a jednotného statusu osob, kterým byla přiznána mezinárodní ochrana, založeného na přísných normách ochrany a na spravedlivých a účinných řízeních. Stockholmský program dále stanoví, že je zcela zásadní, aby se jednotlivým osobám dostalo rovnocenného zacházení, pokud jde o podmínky přijetí, nezávisle na tom, ve kterém členském státě požádají mezinárodní ochranu. |
| --- | --- |

(5)

Evropská rada přijala na svém zasedání ve dnech 10.–11. prosince 2009 Stockholmský program, který znovu potvrdil závazek vytvořit do roku 2012 společný prostor ochrany a solidarity na základě společného azylového řízení a jednotného statusu osob, kterým byla přiznána mezinárodní ochrana, založeného na přísných normách ochrany a na spravedlivých a účinných řízeních. Stockholmský program dále stanoví, že je zcela zásadní, aby se jednotlivým osobám dostalo rovnocenného zacházení, pokud jde o podmínky přijetí, nezávisle na tom, ve kterém členském státě požádají mezinárodní ochranu.

| (6) | Je třeba uvolnit prostředky Evropského uprchlického fondu a Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu, aby mohlo být odpovídajícím způsobem podpořeno úsilí členských států při uplatňování norem stanovených ve druhé fázi společného evropského azylového systému, a to zejména těch členských států, jejichž azylové systémy jsou z důvodu zeměpisné a demografické situace vystaveny zvláštnímu a neúměrnému tlaku. |
| --- | --- |

(6)

Je třeba uvolnit prostředky Evropského uprchlického fondu a Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu, aby mohlo být odpovídajícím způsobem podpořeno úsilí členských států při uplatňování norem stanovených ve druhé fázi společného evropského azylového systému, a to zejména těch členských států, jejichž azylové systémy jsou z důvodu zeměpisné a demografické situace vystaveny zvláštnímu a neúměrnému tlaku.

| (7) | Na základě výsledků hodnocení provádění nástrojů první fáze by měly být v tomto stadiu potvrzeny zásady, na nichž je směrnice 2003/9/ES založena, s cílem zlepšit podmínky přijetí žadatelů o mezinárodní ochranu (dále jen „žadatelé“). |
| --- | --- |

(7)

Na základě výsledků hodnocení provádění nástrojů první fáze by měly být v tomto stadiu potvrzeny zásady, na nichž je směrnice 2003/9/ES založena, s cílem zlepšit podmínky přijetí žadatelů o mezinárodní ochranu (dále jen „žadatelé“).

| (8) | K zajištění rovného zacházení s žadateli v celé Unii by tato směrnice měla být uplatňována ve všech stadiích řízení o žádostech o mezinárodní ochranu, na všechny druhy uvedených řízení a ve všech místech a zařízeních, v nichž se žadatelé zdržují, a po dobu, po kterou jsou oprávněni zůstat na území členských státu jakožto žadatelé. |
| --- | --- |

(8)

K zajištění rovného zacházení s žadateli v celé Unii by tato směrnice měla být uplatňována ve všech stadiích řízení o žádostech o mezinárodní ochranu, na všechny druhy uvedených řízení a ve všech místech a zařízeních, v nichž se žadatelé zdržují, a po dobu, po kterou jsou oprávněni zůstat na území členských státu jakožto žadatelé.

| (9) | Členské státy by měly při uplatňování této směrnice usilovat o to, aby byly v souladu s Listinou základních práv Evropské unie, Úmluvou OSN o právech dítěte z roku 1989 a Evropskou úmluvou o ochraně lidských práv a základních svobod plně respektovány zásady nejlepšího zájmu dítěte a celistvosti rodiny. |
| --- | --- |

(9)

Členské státy by měly při uplatňování této směrnice usilovat o to, aby byly v souladu s Listinou základních práv Evropské unie, Úmluvou OSN o právech dítěte z roku 1989 a Evropskou úmluvou o ochraně lidských práv a základních svobod plně respektovány zásady nejlepšího zájmu dítěte a celistvosti rodiny.

| (10) | Při zacházení s osobami, na které se vztahuje tato směrnice, jsou členské státy vázány závazky vyplývajícími z nástrojů mezinárodního práva, ke kterým přistoupily. |
| --- | --- |

(10)

Při zacházení s osobami, na které se vztahuje tato směrnice, jsou členské státy vázány závazky vyplývajícími z nástrojů mezinárodního práva, ke kterým přistoupily.

| (11) | Měly by být stanoveny takové normy pro přijímání žadatelů, které budou postačovat k zajištění důstojné úrovně života a srovnatelných životních podmínek ve všech členských státech. |
| --- | --- |

(11)

Měly by být stanoveny takové normy pro přijímání žadatelů, které budou postačovat k zajištění důstojné úrovně života a srovnatelných životních podmínek ve všech členských státech.

| (12) | Harmonizace podmínek pro přijímání žadatelů by měla napomoci omezení dalšího pohybu žadatelů způsobeného rozdílnostmi v podmínkách přijímání. |
| --- | --- |

(12)

Harmonizace podmínek pro přijímání žadatelů by měla napomoci omezení dalšího pohybu žadatelů způsobeného rozdílnostmi v podmínkách přijímání.

| (13) | K tomu, aby bylo zajištěno rovné zacházení se všemi žadateli o mezinárodní ochranu a byl zaručen soulad se stávajícím acquis Unie týkajícím se azylu, zejména se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2011/95/EU ze dne 13. prosince 2011 o normách, které musí splňovat státní příslušníci třetích zemí nebo osoby bez státní příslušnosti, aby mohli požívat mezinárodní ochrany, o jednotném statusu pro uprchlíky nebo osoby, které mají nárok na doplňkovou ochranu, a o obsahu poskytnuté ochrany (5), je zapotřebí rozšířit oblast působnosti této směrnice tak, aby se vztahovala i na žadatele o doplňkovou ochranu. |
| --- | --- |

(13)

K tomu, aby bylo zajištěno rovné zacházení se všemi žadateli o mezinárodní ochranu a byl zaručen soulad se stávajícím acquis Unie týkajícím se azylu, zejména se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2011/95/EU ze dne 13. prosince 2011 o normách, které musí splňovat státní příslušníci třetích zemí nebo osoby bez státní příslušnosti, aby mohli požívat mezinárodní ochrany, o jednotném statusu pro uprchlíky nebo osoby, které mají nárok na doplňkovou ochranu, a o obsahu poskytnuté ochrany (5), je zapotřebí rozšířit oblast působnosti této směrnice tak, aby se vztahovala i na žadatele o doplňkovou ochranu.

| (14) | Prvořadým záměrem vnitrostátních orgánů by mělo být přijímání osob se zvláštními potřebami při přijetí tak, aby bylo přijímání těchto osob uzpůsobeno jejich zvláštním potřebám. |
| --- | --- |

(14)

Prvořadým záměrem vnitrostátních orgánů by mělo být přijímání osob se zvláštními potřebami při přijetí tak, aby bylo přijímání těchto osob uzpůsobeno jejich zvláštním potřebám.

| (15) | Zajištění žadatelů by mělo být prováděno v souladu s hlavní zásadou, podle níž nelze nikoho zajistit pouze proto, že žádá o mezinárodní ochranu, a zejména v souladu s mezinárodními právními závazky členských států, a s článkem 31 Ženevské úmluvy. Zajištění žadatelů by mělo být možné pouze v jasně vymezených výjimečných případech stanovených touto směrnicí a v souladu se zásadou nezbytnosti a přiměřenosti, pokud jde o způsob i účel zajištění. Zajištěný žadatel by měl mít účinný přístup k příslušným procesním zárukám, jako jsou opravné prostředky k vnitrostátnímu soudnímu orgánu |
| --- | --- |

(15)

Zajištění žadatelů by mělo být prováděno v souladu s hlavní zásadou, podle níž nelze nikoho zajistit pouze proto, že žádá o mezinárodní ochranu, a zejména v souladu s mezinárodními právními závazky členských států, a s článkem 31 Ženevské úmluvy. Zajištění žadatelů by mělo být možné pouze v jasně vymezených výjimečných případech stanovených touto směrnicí a v souladu se zásadou nezbytnosti a přiměřenosti, pokud jde o způsob i účel zajištění. Zajištěný žadatel by měl mít účinný přístup k příslušným procesním zárukám, jako jsou opravné prostředky k vnitrostátnímu soudnímu orgánu

| (16) | Pokud jde o správní řízení týkající se důvodů zajištění, vyžaduje zásada „náležité péče“ alespoň to, aby členské státy přijaly konkrétní a smysluplné kroky, které zajistí, že doba nezbytná k ověření důvodů zajištění bude co nejkratší a že bude existovat reálná vyhlídka na úspěšné provedení tohoto ověření v co nejkratší lhůtě. Doba zajištění by neměla přesáhnout dobu nezbytnou k dokončení příslušných řízení. |
| --- | --- |

(16)

Pokud jde o správní řízení týkající se důvodů zajištění, vyžaduje zásada „náležité péče“ alespoň to, aby členské státy přijaly konkrétní a smysluplné kroky, které zajistí, že doba nezbytná k ověření důvodů zajištění bude co nejkratší a že bude existovat reálná vyhlídka na úspěšné provedení tohoto ověření v co nejkratší lhůtě. Doba zajištění by neměla přesáhnout dobu nezbytnou k dokončení příslušných řízení.

| (17) | Důvody zajištění stanovenými v této směrnici nejsou dotčeny jiné důvody zajištění, včetně důvodů zajištění v rámci trestního řízení, které se podle vnitrostátního práva uplatňují nezávisle na žádosti státního příslušníka třetí země nebo osoby bez státní příslušnosti o mezinárodní ochranu. |
| --- | --- |

(17)

Důvody zajištění stanovenými v této směrnici nejsou dotčeny jiné důvody zajištění, včetně důvodů zajištění v rámci trestního řízení, které se podle vnitrostátního práva uplatňují nezávisle na žádosti státního příslušníka třetí země nebo osoby bez státní příslušnosti o mezinárodní ochranu.

| (18) | Se zajištěnými žadateli by mělo být zacházeno tak, aby byla plně respektována jejich lidská důstojnost, a jejich přijímání by mělo být upraveno tak, aby odpovídalo specifickým potřebám, které mají žadatelé v této situaci. Členské státy by měly zejména zajistit uplatňování článku 37 Úmluvy OSN o právech dítěte z roku 1989. |
| --- | --- |

(18)

Se zajištěnými žadateli by mělo být zacházeno tak, aby byla plně respektována jejich lidská důstojnost, a jejich přijímání by mělo být upraveno tak, aby odpovídalo specifickým potřebám, které mají žadatelé v této situaci. Členské státy by měly zejména zajistit uplatňování článku 37 Úmluvy OSN o právech dítěte z roku 1989.

| (19) | V některých případech nebude v praxi možné při zajištění okamžitě zajistit určité záruky přijetí, například z důvodu zeměpisné polohy nebo zvláštní povahy detenčního zařízení. Jakékoli odchýlení od těchto záruk by však mělo být dočasné a mělo by se použít pouze za výjimečných okolností stanovených v této směrnici. Odchýlení by mělo být řádně odůvodněno, přičemž toto odůvodnění by mělo zohledňovat okolnosti jednotlivých případů včetně míry závažnosti a doby trvání tohoto odchýlení a jeho dopadu na dotčeného žadatele. |
| --- | --- |

(19)

V některých případech nebude v praxi možné při zajištění okamžitě zajistit určité záruky přijetí, například z důvodu zeměpisné polohy nebo zvláštní povahy detenčního zařízení. Jakékoli odchýlení od těchto záruk by však mělo být dočasné a mělo by se použít pouze za výjimečných okolností stanovených v této směrnici. Odchýlení by mělo být řádně odůvodněno, přičemž toto odůvodnění by mělo zohledňovat okolnosti jednotlivých případů včetně míry závažnosti a doby trvání tohoto odchýlení a jeho dopadu na dotčeného žadatele.

| (20) | Zajištění žadatele by mělo být krajním opatřením a mělo by být uplatňováno pouze poté, co byla řádně posouzena veškerá alternativní opatření, při nichž nedochází k fyzickému zajištění, s cílem lépe zajistit fyzickou a psychickou integritu žadatele. Jakékoli alternativní opatření nahrazující zajištění by mělo respektovat základní lidská práva žadatele. |
| --- | --- |

(20)

Zajištění žadatele by mělo být krajním opatřením a mělo by být uplatňováno pouze poté, co byla řádně posouzena veškerá alternativní opatření, při nichž nedochází k fyzickému zajištění, s cílem lépe zajistit fyzickou a psychickou integritu žadatele. Jakékoli alternativní opatření nahrazující zajištění by mělo respektovat základní lidská práva žadatele.

| (21) | Za účelem dodržování procesních záruk, tj. možnosti styku s organizacemi nebo skupinami osob poskytujících právní pomoc, by měly být poskytovány informace o těchto organizacích a skupinách osob. |
| --- | --- |

(21)

Za účelem dodržování procesních záruk, tj. možnosti styku s organizacemi nebo skupinami osob poskytujících právní pomoc, by měly být poskytovány informace o těchto organizacích a skupinách osob.

| (22) | Při rozhodování o způsobu ubytování by měly členské státy řádně přihlížet k nejlepšímu zájmu dítěte a ke konkrétním podmínkách žadatele, pokud je závislý na rodinných příslušnících nebo na jiných blízkých příbuzných osobách, jako jsou svobodní nezletilí sourozenci, kteří se již nacházejí ve stejném členském státě. |
| --- | --- |

(22)

Při rozhodování o způsobu ubytování by měly členské státy řádně přihlížet k nejlepšímu zájmu dítěte a ke konkrétním podmínkách žadatele, pokud je závislý na rodinných příslušnících nebo na jiných blízkých příbuzných osobách, jako jsou svobodní nezletilí sourozenci, kteří se již nacházejí ve stejném členském státě.

| (23) | Je nezbytné stanovit jasná pravidla pro přístup žadatelů na trh práce, aby byla podpořena soběstačnost těchto žadatelů a aby se vyrovnaly značné rozdíly mezi členskými státy. |
| --- | --- |

(23)

Je nezbytné stanovit jasná pravidla pro přístup žadatelů na trh práce, aby byla podpořena soběstačnost těchto žadatelů a aby se vyrovnaly značné rozdíly mezi členskými státy.

| (24) | Za účelem zajištění materiální podpory poskytované žadatelům v souladu se zásadami stanovenými v této směrnici je nutné, aby členské státy stanovily výši této podpory na základě relevantních referenčních údajů. To neznamená, že poskytovaná materiální podpora by měla být stejná jako u státních příslušníků daného členského státu. Členské státy mohou ve srovnání s vlastními státními příslušníky uplatňovat v případě žadatelů méně příznivé zacházení, jak je stanoveno v této směrnici. |
| --- | --- |

(24)

Za účelem zajištění materiální podpory poskytované žadatelům v souladu se zásadami stanovenými v této směrnici je nutné, aby členské státy stanovily výši této podpory na základě relevantních referenčních údajů. To neznamená, že poskytovaná materiální podpora by měla být stejná jako u státních příslušníků daného členského státu. Členské státy mohou ve srovnání s vlastními státními příslušníky uplatňovat v případě žadatelů méně příznivé zacházení, jak je stanoveno v této směrnici.

| (25) | Stanovením případů, kdy lze žadatelům omezit nebo odejmout výhody materiálních podmínek přijetí, a současným zajištěním důstojné životní úrovně pro všechny žadatele by měla být omezena možnost zneužívání přijímacího systému. |
| --- | --- |

(25)

Stanovením případů, kdy lze žadatelům omezit nebo odejmout výhody materiálních podmínek přijetí, a současným zajištěním důstojné životní úrovně pro všechny žadatele by měla být omezena možnost zneužívání přijímacího systému.

| (26) | Měla by být zajištěna účinnost vnitrostátních přijímacích systémů a spolupráce členských států v oblasti přijímání žadatelů. |
| --- | --- |

(26)

Měla by být zajištěna účinnost vnitrostátních přijímacích systémů a spolupráce členských států v oblasti přijímání žadatelů.

| (27) | Je třeba povzbuzovat vhodnou spolupráci příslušných orgánů při přijímání žadatelů, a tím i harmonické vztahy mezi místními společenstvími a ubytovacími středisky. |
| --- | --- |

(27)

Je třeba povzbuzovat vhodnou spolupráci příslušných orgánů při přijímání žadatelů, a tím i harmonické vztahy mezi místními společenstvími a ubytovacími středisky.

| (28) | Členské státy by měly být oprávněny přijmout nebo zachovat výhodnější ustanovení pro státní příslušníky třetích zemí a osoby bez státní příslušnosti žádající členský stát o mezinárodní ochranu. |
| --- | --- |

(28)

Členské státy by měly být oprávněny přijmout nebo zachovat výhodnější ustanovení pro státní příslušníky třetích zemí a osoby bez státní příslušnosti žádající členský stát o mezinárodní ochranu.

| (29) | V tomto duchu jsou členské státy vyzývány, aby uplatňovaly tuto směrnici i v souvislosti s postupy rozhodování o žádostech o jiné formy ochrany, než jaké jsou stanoveny ve směrnice 2011/95/EU. |
| --- | --- |

(29)

V tomto duchu jsou členské státy vyzývány, aby uplatňovaly tuto směrnici i v souvislosti s postupy rozhodování o žádostech o jiné formy ochrany, než jaké jsou stanoveny ve směrnice 2011/95/EU.

| (30) | Provádění této směrnice by mělo být pravidelně hodnoceno. |
| --- | --- |

(30)

Provádění této směrnice by mělo být pravidelně hodnoceno.

| (31) | Jelikož cílů této směrnice, totiž stanovení norem pro přijímání žadatelů v členských státech, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a může jich být proto, z důvodu rozsahu a účinků této směrnice, lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“). V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů. |
| --- | --- |

(31)

Jelikož cílů této směrnice, totiž stanovení norem pro přijímání žadatelů v členských státech, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a může jich být proto, z důvodu rozsahu a účinků této směrnice, lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“). V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.

| (32) | Členské státy se v souladu se společným politickým prohlášením členských států a Komise o informativních dokumentech ze dne 28. září 2011 zavázaly, že v odůvodněných případech doplní oznámení o opatřeních přijatých za účelem provedení směrnice o jeden či více dokumentů s informacemi o vztahu mezi jednotlivými prvky směrnice a příslušnými částmi vnitrostátních nástrojů přijatých za účelem provedení směrnice ve vnitrostátním právu. Ve vztahu k této směrnici považuje zákonodárce předložení těchto dokumentů za odůvodněné. |
| --- | --- |

(32)

Členské státy se v souladu se společným politickým prohlášením členských států a Komise o informativních dokumentech ze dne 28. září 2011 zavázaly, že v odůvodněných případech doplní oznámení o opatřeních přijatých za účelem provedení směrnice o jeden či více dokumentů s informacemi o vztahu mezi jednotlivými prvky směrnice a příslušnými částmi vnitrostátních nástrojů přijatých za účelem provedení směrnice ve vnitrostátním právu. Ve vztahu k této směrnici považuje zákonodárce předložení těchto dokumentů za odůvodněné.

| (33) | V souladu s články 1 a 2 a čl. 4a odst. 1 Protokolu č. 21 o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o EU a ke Smlouvě o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“), a aniž je dotčen článek 4 uvedeného protokolu, se Spojené království a Irsko neúčastní přijímání této směrnice a tato směrnice není pro ně závazná ani použitelná. |
| --- | --- |

(33)

V souladu s články 1 a 2 a čl. 4a odst. 1 Protokolu č. 21 o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o EU a ke Smlouvě o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“), a aniž je dotčen článek 4 uvedeného protokolu, se Spojené království a Irsko neúčastní přijímání této směrnice a tato směrnice není pro ně závazná ani použitelná.

| (34) | V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o EU a ke Smlouvě o fungování EU, se Dánsko nepodílí na přijímání této směrnice, a tato směrnice není pro ně závazná ani použitelná. |
| --- | --- |

(34)

V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o EU a ke Smlouvě o fungování EU, se Dánsko nepodílí na přijímání této směrnice, a tato směrnice není pro ně závazná ani použitelná.

| (35) | Tato směrnice dodržuje základním lidská práva a ctí zásady uznávané zejména Listinou základních práv Evropské unie. Jejím cílem je především zajistit plné respektování lidské důstojnosti a podpořit uplatňování článků 1, 4, 6, 7, 18, 21, 24 a 47 Listiny; tato směrnice musí být odpovídajícím způsobem provedena. |
| --- | --- |

(35)

Tato směrnice dodržuje základním lidská práva a ctí zásady uznávané zejména Listinou základních práv Evropské unie. Jejím cílem je především zajistit plné respektování lidské důstojnosti a podpořit uplatňování článků 1, 4, 6, 7, 18, 21, 24 a 47 Listiny; tato směrnice musí být odpovídajícím způsobem provedena.

| (36) | Povinnost provést tuto směrnici ve vnitrostátním právu by se měla omezovat na ustanovení, která v porovnání se směrnicí 2003/9/ES představují podstatnou změnu. Povinnost provést ve vnitrostátním právu nezměněná ustanovení totiž vyplývá z uvedené směrnice. |
| --- | --- |

(36)

Povinnost provést tuto směrnici ve vnitrostátním právu by se měla omezovat na ustanovení, která v porovnání se směrnicí 2003/9/ES představují podstatnou změnu. Povinnost provést ve vnitrostátním právu nezměněná ustanovení totiž vyplývá z uvedené směrnice.

| (37) | Touto směrnicí by neměly být dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůty pro provedení směrnice 2003/9/ES uvedené v příloze II části B ve vnitrostátním právu, |
| --- | --- |

(37)

Touto směrnicí by neměly být dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůty pro provedení směrnice 2003/9/ES uvedené v příloze II části B ve vnitrostátním právu,

PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:

KAPITOLA I

ÚČEL, DEFINICE A OBLAST PŮSOBNOSTI

Článek 1

Účel

Účelem této směrnice je stanovení norem pro přijímání žadatelů o mezinárodní ochranu (dále jen „žadatelé“) v členských státech.

Článek 2

Definice

Pro účely této směrnice se rozumí:

| a) | „žádostí o mezinárodní ochranu“ žádost o mezinárodní ochranu ve smyslu čl. 2 písm. h) směrnice 2011/95/EU; |
| --- | --- |

a)

„žádostí o mezinárodní ochranu“ žádost o mezinárodní ochranu ve smyslu čl. 2 písm. h) směrnice 2011/95/EU;

| b) | „žadatelem“ státní příslušník třetí země nebo osoba bez státní příslušnosti, kteří učinily žádost o mezinárodní ochranu, o níž dosud nebylo pravomocně rozhodnuto; |
| --- | --- |

b)

„žadatelem“ státní příslušník třetí země nebo osoba bez státní příslušnosti, kteří učinily žádost o mezinárodní ochranu, o níž dosud nebylo pravomocně rozhodnuto;

| c) | „rodinnými příslušníky“ tito členové rodiny žadatele zdržující se v souvislosti s žádostí o mezinárodní ochranu ve stejném členském státě, pokud tato rodina existovala již v zemi původu:






  — | manžel či manželka žadatele nebo jeho nesezdaný partner či partnerka, se kterým/kterou žije v trvalém vztahu, pokud se k nesezdaným párům v právu nebo praxi členského státu přistupuje podle jeho právních předpisů o státních příslušnících třetích zemí podobně jako k párům sezdaným, |
| --- | --- | --- |

c)

„rodinnými příslušníky“ tito členové rodiny žadatele zdržující se v souvislosti s žádostí o mezinárodní ochranu ve stejném členském státě, pokud tato rodina existovala již v zemi původu:

—

manžel či manželka žadatele nebo jeho nesezdaný partner či partnerka, se kterým/kterou žije v trvalém vztahu, pokud se k nesezdaným párům v právu nebo praxi členského státu přistupuje podle jeho právních předpisů o státních příslušnících třetích zemí podobně jako k párům sezdaným,

| — | nezletilé děti párů uvedených v první odrážce nebo žadatele, pokud jsou svobodné, bez ohledu na to, zda se jedná o děti manželské, nemanželské nebo osvojené ve smyslu vnitrostátního práva; |
| --- | --- |

—

nezletilé děti párů uvedených v první odrážce nebo žadatele, pokud jsou svobodné, bez ohledu na to, zda se jedná o děti manželské, nemanželské nebo osvojené ve smyslu vnitrostátního práva;

| — | otec, matka nebo jiná dospělá osoba zodpovědná za žadatele podle práva nebo praxe daného členského státu, pokud je žadatelem svobodná nezletilá osoba; |
| --- | --- |

—

otec, matka nebo jiná dospělá osoba zodpovědná za žadatele podle práva nebo praxe daného členského státu, pokud je žadatelem svobodná nezletilá osoba;

| d) | „nezletilou osobou“ státní příslušník třetí země nebo osoba bez státní příslušnosti mladší 18 let; |
| --- | --- |

d)

„nezletilou osobou“ státní příslušník třetí země nebo osoba bez státní příslušnosti mladší 18 let;

| e) | „nezletilou osobou bez doprovodu“ nezletilá osoba, jež vstupuje na území členských států bez doprovodu dospělé osoby, která je za ni podle práva nebo praxe daného členského státu zodpovědná, a to po dobu, po kterou se skutečně nenachází v péči takové osoby; rozumí se jí též nezletilá osoba, která je ponechána bez doprovodu po vstupu na území některého členského státu; |
| --- | --- |

e)

„nezletilou osobou bez doprovodu“ nezletilá osoba, jež vstupuje na území členských států bez doprovodu dospělé osoby, která je za ni podle práva nebo praxe daného členského státu zodpovědná, a to po dobu, po kterou se skutečně nenachází v péči takové osoby; rozumí se jí též nezletilá osoba, která je ponechána bez doprovodu po vstupu na území některého členského státu;

| f) | „podmínkami přijetí“ veškerá opatření, která členské státy v souladu s touto směrnicí přijímají ve prospěch žadatelů; |
| --- | --- |

f)

„podmínkami přijetí“ veškerá opatření, která členské státy v souladu s touto směrnicí přijímají ve prospěch žadatelů;

| g) | „materiálními podmínkami přijetí“ takové podmínky přijetí, mezi které patří ubytování, strava a ošacení, poskytované ve formě věcného plnění, peněžitých dávek nebo poukázek, jakož i kombinace uvedených tří forem, a dále denní příspěvky; |
| --- | --- |

g)

„materiálními podmínkami přijetí“ takové podmínky přijetí, mezi které patří ubytování, strava a ošacení, poskytované ve formě věcného plnění, peněžitých dávek nebo poukázek, jakož i kombinace uvedených tří forem, a dále denní příspěvky;

| h) | „zajištěním“ zadržování žadatele členským státem na určitém místě, kde je žadatel zbaven svobody pohybu; |
| --- | --- |

h)

„zajištěním“ zadržování žadatele členským státem na určitém místě, kde je žadatel zbaven svobody pohybu;

| i) | „ubytovacím střediskem“ jakékoliv zařízení sloužící ke kolektivnímu ubytování žadatelů; |
| --- | --- |

i)

„ubytovacím střediskem“ jakékoliv zařízení sloužící ke kolektivnímu ubytování žadatelů;

| j) | „zástupcem“ osoba nebo organizace jmenovaná příslušnými orgány, jež má za úkol pomáhat nezletilé osobě bez doprovodu a zastupovat ji v řízeních stanovených touto směrnicí, tak aby byl zajištěn nejlepší zájem dítěte a aby mohla v případě potřeby za nezletilou osobu činit právní úkony. Pokud je zástupcem této osoby jmenována organizace, určí osobu zodpovědnou za plnění povinností zástupce vůči nezletilé osobě bez doprovodu v souladu s touto směrnicí; |
| --- | --- |

j)

„zástupcem“ osoba nebo organizace jmenovaná příslušnými orgány, jež má za úkol pomáhat nezletilé osobě bez doprovodu a zastupovat ji v řízeních stanovených touto směrnicí, tak aby byl zajištěn nejlepší zájem dítěte a aby mohla v případě potřeby za nezletilou osobu činit právní úkony. Pokud je zástupcem této osoby jmenována organizace, určí osobu zodpovědnou za plnění povinností zástupce vůči nezletilé osobě bez doprovodu v souladu s touto směrnicí;

| k) | „žadatelem se zvláštními potřebami při přijetí“ zranitelná osoba podle článku 21, která potřebuje zvláštní záruky, aby mohla požívat práv a plnit povinnosti podle této směrnice. |
| --- | --- |

k)

„žadatelem se zvláštními potřebami při přijetí“ zranitelná osoba podle článku 21, která potřebuje zvláštní záruky, aby mohla požívat práv a plnit povinnosti podle této směrnice.

Článek 3

Oblast působnosti

1.   Tato směrnice se vztahuje na všechny státní příslušníky třetích zemí a osoby bez státní příslušnosti, kteří na území, včetně na jeho hranicích, v teritoriálních vodách nebo tranzitním prostoru členského státu učiní žádost o mezinárodní ochranu, po dobu, po kterou jsou oprávněni zůstat na území členského státu jakožto žadatelé, a na jejich rodinné příslušníky, na něž se taková žádost o mezinárodní ochranu vztahuje podle vnitrostátních právních předpisů.

2.   Tato směrnice se nevztahuje na žádosti o diplomatický nebo územní azyl podané u zastupitelských úřadů členských států.

3.   Tato směrnice se nevztahuje na případy, ve kterých se použije směrnice Rady 2001/55/ES ze dne 20. července 2001 o minimálních normách pro poskytování dočasné ochrany v případě hromadného přílivu vysídlených osob a o opatřeních k zajištění rovnováhy mezi členskými státy při vynakládání úsilí v souvislosti s přijetím těchto osob a s následky z toho plynoucími (6).

4.   Členské státy mohou rozhodnout o použití této směrnice i v souvislosti s postupy rozhodování o žádostech o jiné formy ochrany, než jaké vyplývají ze směrnice 2011/95/EU.

Článek 4

Příznivější úprava

Členské státy mohou zavést nebo zachovat příznivější úpravu podmínek přijetí žadatelů a jiných blízkých příbuzných žadatele, kteří se nacházejí ve stejném členském státě, pokud jsou na něm závislí nebo z humanitárních důvodů, za předpokladu, že je daná úprava slučitelná s touto směrnicí.

KAPITOLA II

OBECNÁ USTANOVENÍ O PODMÍNKÁCH PŘIJETÍ

Článek 5

Informace

1.   Členské státy informují žadatele v přiměřené lhůtě, nejpozději však do patnácti dnů po podání žádosti o mezinárodní ochranu, přinejmenším o výhodách, jichž mohou požívat, a o povinnostech týkajících se podmínek přijetí, jež jsou povinni dodržovat.

Členské státy zajistí, aby žadatelé získali informace o organizacích či skupinách osob poskytujících zvláštní právní pomoc a o organizacích, jež jim mohou pomoci nebo poskytnout informace ohledně podmínek přijetí, které mohou využívat, včetně zdravotní péče.

2.   Členské státy zajistí, aby informace uvedené v odstavci 1 byly poskytovány písemně a v jazyce, jemuž žadatel rozumí nebo o kterém lze důvodně předpokládat, že mu rozumí. V případě potřeby mohou být tyto informace sděleny i ústně.

Článek 6

Doklady

1.   Členské státy zajistí, aby bylo žadateli do tří dnů od podání žádosti o mezinárodní ochranu vystaven doklad znějící na jeho jméno, který potvrzuje jeho postavení jakožto žadatele nebo skutečnost, že je oprávněn pobývat na území členského státu po dobu, po kterou je jeho žádost vyřizována či posuzována.

Pokud držitel dokladu není oprávněn volně se pohybovat na území členského státu nebo jeho části, uvede se v dokladu také tato skutečnost.

2.   Členské státy mohou vyloučit uplatňování tohoto článku, je-li žadatel zajištěn a během posuzování žádosti o mezinárodní ochranu podané na hranici nebo během řízení o právu žadatele na vstup na území členského státu. Během posuzování žádosti o mezinárodní ochranu mohou členské státy v určitých případech vystavit žadateli jiné doklady rovnocenné dokladu uvedenému v odstavci 1.

3.   Doklad uvedený v odstavci 1 nemusí prokazovat totožnost žadatele.

4.   Členské státy přijmou nezbytná opatření, aby byl žadateli vydán doklad uvedený v odstavci 1, který bude platný po celou dobu, po kterou je žadatel oprávněn pobývat na území daného členského státu.

5.   Nastanou-li vážné humanitární důvody vyžadující přítomnost žadatele v jiném státě, mohou mu členské státy vydat cestovní doklad.

6.   Členské státy neuloží žadatelům pouze proto, že požádali o mezinárodní ochranu, žádné nadbytečné nebo nepřiměřené povinnosti týkající se dokladů nebo jiných administrativních záležitostí před tím, než jim zaručí práva, na něž mají podle této směrnice nárok.

Článek 7

Pobyt a svoboda pohybu

1.   Žadatelé se mohou volně pohybovat na území hostitelského členského státu nebo na území, které jim tento členský stát vymezí. Vymezené území nesmí narušovat nedotknutelnost soukromí a musí poskytovat dostatečný prostor pro zajištění přístupu ke všem výhodám vyplývajícím z této směrnice.

2.   Členské státy mohou z důvodů veřejného zájmu nebo veřejného pořádku, nebo je-li to nutné pro účely rychlého vyřízení a účinného prověření žádosti o mezinárodní ochranu, stanovit místo pobytu žadatele.

3.   Členské státy mohou podmínit poskytování materiálních podmínek přijetí setrváním žadatelů v konkrétním místě pobytu určeném členskými státy. Toto rozhodnutí může být obecné povahy, avšak musí být přijato vždy v jednotlivém případě a v souladu s vnitrostátním právem.

4.   Členské státy stanoví možnost poskytnout žadateli dočasné povolení k opuštění místa pobytu uvedeného v odstavcích 2 a 3 nebo vymezeného území uvedeného v odstavci 1. Rozhodnutí o tom musí být přijímána v jednotlivých případech, objektivně a nestranně a u zamítavých rozhodnutí musí být uvedeno odůvodnění.

Žadatel nepotřebuje povolení k tomu, aby se dostavil na úřad nebo k soudu, je-li jeho přítomnost nutná.

5.   Členské státy požadují, aby žadatelé nahlásili příslušnému orgánu svou současnou adresu a oznámili mu co nejdříve každou její změnu.

Článek 8

Zajištění

1.   Členské státy nesmějí nikoho zadržet pouze proto, že je žadatelem v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady .../.../EU ze dne ... o společných řízeních pro přiznávání a odnímání statusu mezinárodní ochrany (7)
   (8).

2.   V případě nutnosti a na základě individuálního posouzení každého případu mohou členské státy zajistit žadatele, nelze-li účinně uplatnit jiná, mírnější donucovací opatření.

3.   Žadatel může být zajištěn pouze v těchto případech:

| a) | za účelem zjištění nebo ověření jeho totožnosti nebo státní příslušnosti; |
| --- | --- |

a)

za účelem zjištění nebo ověření jeho totožnosti nebo státní příslušnosti;

| b) | za účelem určení těch skutečností, na nichž je jeho žádost o mezinárodní ochranu založena a jež by bez zajištění žadatele nebylo možné získat, zejména v případě nebezpečí skrývání se žadatele; |
| --- | --- |

b)

za účelem určení těch skutečností, na nichž je jeho žádost o mezinárodní ochranu založena a jež by bez zajištění žadatele nebylo možné získat, zejména v případě nebezpečí skrývání se žadatele;

| c) | během příslušného řízení za účelem rozhodnutí o právu žadatele na vstup na dané území; |
| --- | --- |

c)

během příslušného řízení za účelem rozhodnutí o právu žadatele na vstup na dané území;

| d) | je-li zajištěn v rámci řízení o navrácení podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/115/ES ze dne 16. prosince 2008 o společných normách a postupech v členských státech při navracení neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí (9) za účelem přípravy navrácení nebo výkonu vyhoštění a mohou-li členské státy na základě objektivních kritérií, včetně skutečnosti, že daný žadatel již měl možnost přístupu k azylovému řízení, řádně doložit, že existují oprávněné důvody se domnívat, že žadatel činí žádost o mezinárodní ochranu pouze proto, aby pozdržel nebo zmařil výkon rozhodnutí o navrácení; |
| --- | --- |

d)

je-li zajištěn v rámci řízení o navrácení podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/115/ES ze dne 16. prosince 2008 o společných normách a postupech v členských státech při navracení neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí (9) za účelem přípravy navrácení nebo výkonu vyhoštění a mohou-li členské státy na základě objektivních kritérií, včetně skutečnosti, že daný žadatel již měl možnost přístupu k azylovému řízení, řádně doložit, že existují oprávněné důvody se domnívat, že žadatel činí žádost o mezinárodní ochranu pouze proto, aby pozdržel nebo zmařil výkon rozhodnutí o navrácení;

| e) | vyžaduje-li to ochrana národní bezpečnosti nebo veřejného pořádku; |
| --- | --- |

e)

vyžaduje-li to ochrana národní bezpečnosti nebo veřejného pořádku;

| f) | v souladu s článkem 28 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. .../... ze dne ... (10), kterým se stanoví kritéria a postupy pro určení členského státu příslušného k posuzování žádosti o mezinárodní ochranu podané státním příslušníkem třetí země nebo osobou bez státní příslušnosti v některém z členských států (11). |
| --- | --- |

f)

v souladu s článkem 28 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. .../... ze dne ... (10), kterým se stanoví kritéria a postupy pro určení členského státu příslušného k posuzování žádosti o mezinárodní ochranu podané státním příslušníkem třetí země nebo osobou bez státní příslušnosti v některém z členských států (11).

Důvody zajištění se stanoví ve vnitrostátním právu.

4.   Členské státy zajistí, aby vnitrostátní právo stanovilo pravidla týkající se alternativních opatření k zajištění, jako je například pravidelné hlášení u příslušných orgánů, složení finanční záruky či povinnost zdržovat se na určeném místě.

Článek 9

Záruky pro zajištěné žadatele

1.   Žadatel musí být zajištěn pouze po co nejkratší dobu a pokud přetrvávají důvody stanovené v čl. 8 odst. 3.

Správní řízení týkající se důvodů zajištění stanovených v čl. 8 odst. 3 musí být vedena s náležitou péčí. Zpoždění, k nimž dojde během správních řízení a jež nejsou zaviněna žadatelem, nemohou být důvodem pro to, aby byl žadatel nadále zajištěn.

2.   Zajištění žadatele nařizují písemně soudní či správní orgány. Příkaz k zajištění musí obsahovat odůvodnění po skutkové i právní stránce.

3.   V případech, kdy zajištění nařizují správní orgány, zajistí členské státy, aby mohl být proveden z moci úřední nebo na žádost žadatele rychlý soudní přezkum zákonnosti zajištění. V případě přezkumu zákonnosti zajištění z moci úřední se o přezkumu rozhodne v co nejkratší době od začátku zajištění. V případě přezkumu zákonnosti zajištění na žádost žadatele se o přezkumu rozhodne v co nejkratší době od začátku příslušného řízení. Členské státy za tímto účelem stanoví ve vnitrostátním právu lhůtu pro provedení přezkumu zákonnosti zajištění z moci úřední nebo přezkumu zákonnosti zajištění na žádost žadatele.

Je-li zajištění shledáno v rámci soudního přezkumu jako nezákonné, musí být dotčený žadatel neprodleně propuštěn.

4.   Zajištění žadatelé jsou neprodleně písemně informování o důvodech zajištění a o postupech, jakými mohou podle vnitrostátního práva příkaz k zajištění napadnout, a o možnosti požádat o bezplatnou právní pomoc a zastupování, a to v jazyce, jemuž rozumějí nebo o němž lze důvodně předpokládat, že mu rozumějí.

5.   Zajištění přezkoumává v přiměřených časových odstupech soudní orgán z moci úřední nebo na žádost dotyčného žadatele a činí tak zejména vždy při jeho prodlužování, nebo jakmile to vyžadují okolnosti či jsou k dispozici nové informace, které mohou mít vliv na zákonnost zajištění.

6.   V případech soudního přezkumu rozhodnutí o zajištění podle odstavce 3 zajistí členské státy žadatelům přístup k bezplatné právní pomoci a zastupování. Tato bezplatná právní pomoc a zastupování musí zahrnovat alespoň vypracování požadovaných procesních dokumentů a účast na jednání před soudem jménem žadatele.

Bezplatnou právní pomoc a zastupování poskytují osoby s příslušnou kvalifikací, které jsou podle vnitrostátního práva připuštěny nebo oprávněny k jejich výkonu a jejichž zájmy nejsou a ani by potenciálně nemohly být v rozporu se zájmy žadatele.

7.   Členské státy mohou také stanovit, že se bezplatná právní pomoc a zastupování poskytuje:

| a) | pouze osobám, které nemají dostatečné prostředky nebo |
| --- | --- |

a)

pouze osobám, které nemají dostatečné prostředky nebo

| b) | pouze prostřednictvím služeb poskytovaných právními poradci nebo jinými poradci, kteří jsou vnitrostátním právem výslovně určeni k tomu, aby žadatelům pomáhali a zastupovali je. |
| --- | --- |

b)

pouze prostřednictvím služeb poskytovaných právními poradci nebo jinými poradci, kteří jsou vnitrostátním právem výslovně určeni k tomu, aby žadatelům pomáhali a zastupovali je.

8.   Členské státy mohou rovněž:

| a) | stanovit pro poskytování bezplatné právní pomoci a zastupování finanční nebo časová omezení, pokud tato omezení svévolně neomezují přístup k právní pomoci a zastupování; |
| --- | --- |

a)

stanovit pro poskytování bezplatné právní pomoci a zastupování finanční nebo časová omezení, pokud tato omezení svévolně neomezují přístup k právní pomoci a zastupování;

| b) | stanovit, že pokud jde o poplatky a jiné náklady, nebude žadatelům poskytnuto příznivější zacházení, než je zacházení obecně poskytované v záležitostech týkajících se právní pomoci vlastním státním příslušníkům. |
| --- | --- |

b)

stanovit, že pokud jde o poplatky a jiné náklady, nebude žadatelům poskytnuto příznivější zacházení, než je zacházení obecně poskytované v záležitostech týkajících se právní pomoci vlastním státním příslušníkům.

9.   Členské státy mohou požadovat, aby jim žadatel zcela nebo částečně nahradil vynaložené náklady, pokud se jeho finanční situace značně zlepší nebo pokud bylo rozhodnutí o těchto nákladech přijato na základě nepravdivých informací, které žadatel předložil.

10.   Ve vnitrostátní právu se stanoví postupy, kterými se řídí přístup k právní pomoci a zastupování.

Článek 10

Podmínky zajištění

1.   Zajištění se zpravidla vykonává ve zvláštních detenčních zařízeních. Nemůže-li členský stát poskytnout ubytování ve zvláštním detenčním zařízení a musí-li se uchýlit k umístění ve věznici, musí být zajištění žadatelé odděleni od běžných vězňů a musí být splněny podmínky zajištění stanovené v této směrnici.

Zajištění žadatelé musí být pokud možno odděleni od jiných státních příslušníků třetích zemí, kteří nepodali žádost o mezinárodní ochranu.

Pokud nemohou být žadatelé zajištěni odděleně od jiných státních příslušníků třetích zemí, zajistí daný členský stát, aby byly splněny podmínky zajištění stanovené v této směrnici.

2.   Zajištění žadatelé musí mít přístup k venkovnímu prostoru.

3.   Členské státy zajistí, aby zástupci Úřadu vysokého komisaře OSN pro uprchlíky mohli komunikovat s žadateli a navštěvovat je v podmínkách, které respektují soukromí. Tato možnost se vztahuje i na organizace, které na území daného členského státu vykonávají činnost jménem Vysokého komisaře OSN pro uprchlíky na základě dohody s tímto členským státem.

4.   Členské státy zajistí, aby rodinní příslušníci, právní poradci nebo poradci a zástupci příslušných nevládních organizací, které jsou uznávány daným členským státem, mohli komunikovat s žadateli a navštěvovat je v podmínkách, které respektují soukromí. Přístup do dentenčního zařízení může být vnitrostátním právem omezen jen tehdy, je-li to objektivně nutné z důvodu bezpečnosti, veřejného pořádku nebo správy detenčního zařízení a pokud tím tento přístup není omezen příliš nebo znemožněn.

5.   Členské státy zajistí, aby byly zajištěným žadatelům pravidelně poskytovány informace o řádu platném v daném zařízení, který stanoví jejich práva a povinnosti, v jazyce, jemuž žadatelé rozumějí nebo o němž lze důvodně předpokládat, že mu rozumějí. Členské státy se mohou od této povinnosti odchýlit v řádně odůvodněných případech a po přiměřenou dobu, která musí být co nejkratší, pokud je žadatel zajištěn na hranicích nebo v tranzitním prostoru. Tato výjimka se nepoužije v případech uvedených v článku 43 směrnice .../.../EU (12).

Článek 11

Zajištění zranitelných osob a žadatelů se zvláštními potřebami při přijetí

1.   Hlavním zájmem vnitrostátních orgánů by mělo být zdraví, včetně zdraví duševního, zajištěných žadatelů, kteří jsou zranitelnými osobami.

Jsou-li zajištěny zranitelné osoby, členské státy zajistí, aby byly tyto osoby pravidelně kontrolovány a aby se jim dostávalo odpovídající podpory s přihlédnutím k jejich konkrétní situaci včetně jejich zdravotního stavu.

2.   Zajištění nezletilých osob je krajním opatřením, které se použije až tehdy, je-li potvrzeno, že nelze účinně uplatnit jiná, mírnější donucovací opatření. Musí trvat co nejkratší dobu a musí být vyvinuto veškeré úsilí o propuštění zajištěných nezletilých osob a jejich umístění do vhodného ubytovacího zařízení vhodného pro nezletilé osoby.

Přihlížet by se mělo zejména k nejlepšímu zájmu nezletilé osoby podle čl. 23 odst. 2.

Jsou-li nezletilé osoby zajištěny, musejí mít možnost věnovat se volnočasovým aktivitám včetně her a rekreačních aktivit přiměřených jejich věku.

3.   K zajištění nezletilých osob bez doprovodu se přistupuje jen za výjimečných okolností. V případě zajištěných nezletilých osob bez doprovodu musí být vyvinuto veškeré úsilí o co nejrychlejší propuštění.

Nezletilé osoby bez doprovodu nesmějí být drženy ve věznici.

Nezletilé osoby bez doprovodu se v rámci možností umístí v zařízeních, které mají k dispozici personál a vybavení zohledňující potřeby osob jejich věku.

V případě zajištění nezletilých osob bez doprovodu členské státy zajistí, aby byly umístěny odděleně od dospělých osob.

4.   Zajištěné rodiny musí být umístěny odděleně, tak aby bylo zajištěno odpovídající soukromí.

5.   Jsou-li zajištění žadatelé ženského pohlaví, členské státy zajistí, aby byly umístěny odděleně od žadatelů mužského pohlaví, ledaže se jedná o rodinné příslušníky a všechny dotyčné osoby vysloví se společným umístěním souhlas.

Ve vztahu k prvnímu pododstavci jsou přípustné výjimky týkající se využívání společných prostor určených k rekreačním nebo společenským aktivitám, včetně podávání jídel.

6.   V řádně odůvodněných případech a po přiměřenou dobu, která musí být co nejkratší, se členské státy mohou odchýlit od ustanovení odst. 2 třetího pododstavce, odstavce 4 a odst. 5prvního pododstavce, pokud je žadatel zajištěn na hraničním přechodu nebo v tranzitním prostoru, s výjimkou případů uvedených v článku 43 směrnice .../.../EU (13).

Článek 12

Rodiny

Členské státy přijmou vhodná opatření, aby v případě, že žadatelům poskytují ubytování, byla v co největší míře zachována celistvost rodiny zdržující se na jejich území. Tato opatření mohou být prováděna pouze se souhlasem žadatele.

Článek 13

Lékařské vyšetření

Členské státy mohou z důvodů ochrany veřejného zdraví požadovat lékařské vyšetření žadatele.

Článek 14

Školní docházka a vzdělávání nezletilých osob

1.   Členské státy zaručí nezletilým dětem žadatelů a nezletilým žadatelům přístup ke vzdělávacímu systému za podobných podmínek jako svým vlastním státním příslušníkům až do okamžiku výkonu rozhodnutí o jejich vyhoštění nebo vyhoštění jejich rodičů. Toto vzdělání může být poskytováno i v ubytovacích střediscích.

Dotyčný členský stát může stanovit, že přístup ke vzdělávacímu systému je omezen na přístup ke státnímu vzdělávacímu systému.

Členské státy však nesmějí odepřít přístup ke středoškolskému vzdělání pouze proto, že nezletilá osoba dosáhla zletilosti.

2.   Přístup ke vzdělávacímu systému musí být umožněn nejpozději do tří měsíců ode dne podání žádosti o mezinárodní ochranu nezletilou osobou nebo jejím jménem.

V případě potřeby jsou pro nezletilé osoby k usnadnění jejich přístupu ke vzdělávacímu systému, jak stanoví odstavec 1, a jejich zapojení do tohoto systému zajišťovány přípravné kurzy včetně kurzů jazykových.

3.   Není-li přístup ke vzdělávacímu systému podle odstavce 1 možný vzhledem ke zvláštní situaci nezletilé osoby, musí jí daný členský stát nabídnout jiné formy výuky v souladu s vnitrostátním právem a praxí.

Článek 15

Zaměstnání

1.   Členské státy zajistí, aby měli žadatelé do 9 měsíců ode dne podání žádosti o mezinárodní ochranu přístup na trh práce, pokud příslušný orgán nepřijal rozhodnutí v prvním stupni a toto zpoždění není zaviněno žadatelem.

2.   Členské státy stanoví v souladu se svým vnitrostátním právem podmínky, za kterých je žadatelům umožněn přístup na trh práce a jež zajišťují účinný přístup žadatelů na trh práce.

Z důvodu politiky trhu práce mohou členské státy upřednostňovat občany Unie a státní příslušníky států, které jsou smluvními stranami Dohody o Evropském hospodářském prostoru, jakož i oprávněně pobývající státní příslušníky třetích zemí.

3.   Má-li odvolání proti zamítavému rozhodnutí v prvním stupni odkladný účinek, nesmí být přístup na trh práce pozastaven po dobu odvolacího řízení, dokud není oznámeno rozhodnutí o zamítnutí odvolání.

Článek 16

Odborné vzdělávání

Členské státy mohou žadatelům umožnit přístup k odbornému vzdělávání bez ohledu na to, zda mají přístup na trh práce.

Přístup k odbornému vzdělávání souvisejícímu s pracovní smlouvou závisí na tom, do jaké míry má žadatel přístup na trh práce podle článku 15.

Článek 17

Obecná ustanovení o materiálních podmínkách přijetí a zdravotní péči

1.   Členské státy zajistí, aby žadatelé měli k dispozici materiální podmínky přijetí, jakmile učiní žádost o mezinárodní ochranu.

2.   Členské státy zajistí, aby materiální podmínky přijetí umožňovaly odpovídající životní úroveň žadatelů, která jim zaručí živobytí a ochranu jejich tělesného a duševního zdraví.

Členské státy zajistí, aby tato odpovídající životní úroveň byla poskytnuta i zranitelným osobám, které se nacházejí ve zvláštních situacích ve smyslu článku 21, a zajištěným osobám.

3.   Členské státy mohou vyhradit poskytování všech nebo některých materiálních podmínek přijetí a zdravotní péče těm žadatelům, kteří nemají dostatečné vlastní prostředky k dosažení odpovídající životní úrovně pro zajištění zdraví a živobytí.

4.   Členské státy mohou po žadatelích podle odstavce 3 požadovat částečnou nebo úplnou úhradu nákladů na materiální podmínky přijetí a zdravotní péči stanovené touto směrnicí, mají-li žadatelé dostatečné prostředky, například pokud po přiměřenou dobu pracovali.

Ukáže-li se, že žadatel měl dostatečné prostředky na úhradu nákladů na materiální podmínky přijetí a zdravotní péči v době, kdy byly tyto základní potřeby hrazeny, mohou po něm členské státy požadovat náhradu.

5.   Poskytují-li členské státy materiální podmínky přijetí ve formě peněžitých dávek nebo poukázek, určí se jejich hodnota na základě úrovně nebo úrovní stanovených podle práva nebo praxe daného členského státu, tak aby žadatelé mohli mít stejnou životní úroveň jako státní příslušníci tohoto státu. Členské státy mohou použít méně příznivé zacházení s žadateli ve srovnání s vlastními státními příslušníky, zejména pokud je materiální podpora částečně poskytována formou věcných dávek nebo pokud je cílem výše uvedených úrovní, které jsou používány pro vlastní státní příslušníky, zajistit životní úroveň vyšší, než jak je v případě žadatelů stanoveno podle této směrnice.

Článek 18

Další ustanovení o materiálních podmínkách přijetí

1.   V případech, kdy je ubytování poskytováno přímo, mělo by mít jednu z těchto forem nebo by mělo být kombinací těchto forem:

| a) | zařízení k ubytování žadatelů po dobu posuzování žádosti o mezinárodní ochranu podané na hranicích nebo v tranzitním prostoru, |
| --- | --- |

a)

zařízení k ubytování žadatelů po dobu posuzování žádosti o mezinárodní ochranu podané na hranicích nebo v tranzitním prostoru,

| b) | ubytovací střediska zaručující přiměřenou životní úroveň, |
| --- | --- |

b)

ubytovací střediska zaručující přiměřenou životní úroveň,

| c) | soukromé domy, byty, hotely nebo jiná zařízení vhodné k ubytování žadatelů. |
| --- | --- |

c)

soukromé domy, byty, hotely nebo jiná zařízení vhodné k ubytování žadatelů.

2.   Aniž jsou dotčeny jakékoliv zvláštní podmínky zajištění stanovené v článcích 10 a 11, členské státy zajistí, pokud jde o ubytování podle odst. 1 písm. a), b) a c) tohoto článku:

| a) | aby byla žadatelům zaručena ochrana jejich rodinného života, |
| --- | --- |

a)

aby byla žadatelům zaručena ochrana jejich rodinného života,

| b) | aby žadatelé měli možnost komunikace s příbuznými, právními poradci či poradci, se zástupci Vysokého komisaře OSN pro uprchlíky a dalších příslušných vnitrostátních, mezinárodních a nevládních organizací a subjektů, |
| --- | --- |

b)

aby žadatelé měli možnost komunikace s příbuznými, právními poradci či poradci, se zástupci Vysokého komisaře OSN pro uprchlíky a dalších příslušných vnitrostátních, mezinárodních a nevládních organizací a subjektů,

| c) | aby byl rodinným příslušníkům, právním poradcům nebo poradcům a zástupcům Vysokého komisaře OSN pro uprchlíky a příslušných nevládních organizací, které jsou uznávány daným členským státem, umožněn přístup za účelem pomoci těmto žadatelům. Tento přístup může být omezen výhradně z důvodu bezpečnosti těchto zařízení nebo žadatelů. |
| --- | --- |

c)

aby byl rodinným příslušníkům, právním poradcům nebo poradcům a zástupcům Vysokého komisaře OSN pro uprchlíky a příslušných nevládních organizací, které jsou uznávány daným členským státem, umožněn přístup za účelem pomoci těmto žadatelům. Tento přístup může být omezen výhradně z důvodu bezpečnosti těchto zařízení nebo žadatelů.

3.   V případě umístění žadatelů v zařízeních a ubytovacích střediscích uvedených v odst. 1 písm. a) a b) přihlížejí členské státy ke specifickým nebezpečím spojeným s jejich pohlavím a věkem, jakož i k situaci zranitelných osob.

4.   Členské státy přijmou vhodná opatření k předcházení násilí a sexuálně motivovanému násilí včetně sexuálních útoků a obtěžování v zařízeních a ubytovacích střediscích uvedených v odst. 1 písm. a) a b).

5.   Členské státy pokud možno zajistí, aby nezaopatření dospělí žadatelé se zvláštními potřebami při přijetí byli umístěni společně s blízkými dospělými příbuznými, kteří se již nacházejí ve stejném členském státě a kteří jsou za ně zodpovědní, ať již podle práva nebo praxe daného členského státu.

6.   Členské státy zajistí, aby se žadatelé stěhovali z jednoho bydliště do druhého jen v nezbytných případech. Členské státy umožní žadatelům, aby vyrozuměli své právní poradce či poradce o změně bydliště a o své nové adrese.

7.   Personál ubytovacích středisek musí být vhodně vyškolený a ve vztahu k informacím, získaným při výkonu své práce je povinen dodržovat pravidla důvěrnosti stanovené vnitrostátním právem.

8.   Členské státy mohou prostřednictvím poradního orgánu nebo rady zastupující ubytované osoby zapojit žadatele do správy hmotných zdrojů i nemateriálních aspektů života v ubytovacím středisku.

9.   V řádně odůvodněných případech mohou členské státy výjimečně přijmout pravidla pro materiální podmínky přijetí odchylující se od tohoto článku, jež se použijí po přiměřenou dobu, která musí být co nejkratší, pokud

| a) | je nutné posouzení zvláštních potřeb žadatele v souladu s článkem 22; |
| --- | --- |

a)

je nutné posouzení zvláštních potřeb žadatele v souladu s článkem 22;

| b) | běžně dostupné ubytovací kapacity jsou dočasně vyčerpány. |
| --- | --- |

b)

běžně dostupné ubytovací kapacity jsou dočasně vyčerpány.

I za těchto jiných podmínek musí být zajištěny základní potřeby žadatele.

Článek 19

Zdravotní péče

1.   Členské státy zajistí, aby byla žadatelům poskytnuta potřebná zdravotní péče, a to přinejmenším nutná a neodkladná péče v případě onemocnění a závažných duševních poruch.

2.   Členské státy poskytnou potřebnou lékařskou a jinou pomoc žadatelům se zvláštními potřebami při přijetí, případně včetně odpovídající psychologické péče.

KAPITOLA III

OMEZENÍ NEBO ODNĚTÍ VÝHOD MATERIÁLNÍCH PODMÍNEK PŘIJETÍ

Článek 20

Omezení nebo odnětí výhod materiálních podmínek přijetí

1.   Členské státy mohou omezit nebo ve výjimečných a řádně odůvodněných případech odejmout výhody materiálních podmínek přijetí, pokud žadatel:

| a) | opustí místo pobytu určené příslušným orgánem, aniž by jej o tom vyrozuměl anebo aniž by získal povolení, je-li nezbytné; |
| --- | --- |

a)

opustí místo pobytu určené příslušným orgánem, aniž by jej o tom vyrozuměl anebo aniž by získal povolení, je-li nezbytné;

| b) | v přiměřené lhůtě stanovené vnitrostátním právem nesplní ohlašovací povinnost, neposkytne požadované informace nebo se nedostaví na osobní pohovor týkající se azylového řízení, nebo |
| --- | --- |

b)

v přiměřené lhůtě stanovené vnitrostátním právem nesplní ohlašovací povinnost, neposkytne požadované informace nebo se nedostaví na osobní pohovor týkající se azylového řízení, nebo

| c) | podal následnou žádost ve smyslu čl. 2 písm. q) směrnice .../.../EU (14). |
| --- | --- |

c)

podal následnou žádost ve smyslu čl. 2 písm. q) směrnice .../.../EU (14).

Je-li žadatel v případech uvedených v písmenech a) a b) nalezen, nebo přihlásí-li se dobrovolně příslušnému orgánu, přijme se s přihlédnutím k důvodům, proč místo opustil, řádně odůvodněné rozhodnutí o opětovném přiznání některých nebo všech odejmutých nebo omezených výhod materiálních podmínek přijetí.

2.   Členské státy mohou výhody materiálních podmínek přijetí také omezit, pokud zjistí, že žadatel bez opodstatněného důvodu nepodal žádost mezinárodní ochranu v nejkratší přiměřené době po svém vstupu do daného členského státu.

3.   Členské státy mohou výhody materiálních podmínek přijetí omezit nebo odejmout, pokud žadatel zatajil, že disponuje peněžními prostředky, a tak neoprávněně požíval výhod materiálních podmínek přijetí.

4.   Členské státy mohou stanovit sankce za závažné porušení řádu ubytovacích středisek nebo za použití hrubého násilí.

5.   Rozhodnutí o omezení nebo odnětí výhod materiálních podmínek přijetí a o sankcích ve smyslu odstavců 1, 2, 3 a 4 tohoto článku se přijímají vždy v jednotlivém případě, objektivně a nestranně a musí obsahovat odůvodnění. Rozhodnutí musí vycházet z konkrétní situace dotyčné osoby, zejména pokud jde o osoby uvedené v článku 21, a zohledňovat zásadu proporcionality. Za všech okolností musí členské státy zajistit přístup ke zdravotní péči podle článku 19 a důstojné životní podmínky pro všechny žadatele.

6.   Členské státy zajistí, aby výhody materiálních podmínek přijetí nebyly odejmuty ani omezeny před přijetím rozhodnutí podle odstavce 5.

KAPITOLA IV

USTANOVENÍ O ZRANITELNÝCH OSOBÁCH

Článek 21

Obecná zásada

Členské státy zohlední ve vnitrostátních právních předpisech provádějících tuto směrnici zvláštní situaci zranitelných osob, například nezletilých osob, nezletilých osob bez doprovodu, zdravotně postižených osob, starších osob, těhotných žen, osamělých rodičů s nezletilými dětmi, obětí obchodování s lidmi, osob trpících závažnou chorobou, osob s duševní poruchou a osob, které byly podrobeny mučení, znásilnění nebo jiným formám hrubého psychického, fyzického nebo sexuálního násilí, jako jsou oběti ženské obřízky.

Článek 22

Posouzení zvláštních potřeb zranitelných osob při přijetí

1.   Za účelem účinného provádění článku 21 posoudí členské státy, je-li žadatel žadatelem se zvláštními potřebami při přijetí. Členské státy rovněž určí povahu těchto potřeb.

Toto posouzení se zahájí v přiměřené lhůtě poté, co byla učiněna žádost o mezinárodní ochranu a může být začleněno do stávajících vnitrostátních postupů. Členské státy zajistí, aby se tyto zvláštní potřeby při přijetí zohledňovaly podle ustanovení této směrnice rovněž v případech, kdy vyjdou najevo až v pozdějším stadiu azylového řízení.

Členské státy zajistí, aby podpora poskytovaná žadatelům se zvláštními potřebami při přijetí v souladu s touto směrnicí zohledňovala jejich zvláštní potřeby při přijetí po celou dobu azylového řízení a aby byla jejich situace vhodným způsobem sledována.

2.   Posouzení podle odstavce 1 nemusí mít formu správního řízení.

3.   Za osoby se zvláštními potřebami při přijetí, které mohou požívat zvláštní podpory v souladu s touto směrnicí, mohou být považovány pouze zranitelné osoby podle článku 21.

4.   Posouzeními stanovenými v odstavci 1 není dotčeno posuzování potřeby mezinárodní ochrany podle směrnice 2011/95/EU.

Článek 23

Nezletilé osoby

1.   Při provádění ustanovení této směrnice týkajících se nezletilých osob se členské státy řídí v první řadě nejlepším zájmem dítěte. Členské státy zajistí nezletilým osobám životní úroveň, jež je přiměřená jejich fyzickému, duševnímu, duchovnímu, morálnímu a sociálnímu rozvoji.

2.   Při posuzování nejlepšího zájmu dítěte členské státy náležitě přihlížejí zejména k následujícím faktorům:

| a) | možnostem opětovného sloučení rodiny; |
| --- | --- |

a)

možnostem opětovného sloučení rodiny;

| b) | blahu a sociálnímu rozvoji nezletilé osoby, kdy se přihlédne zejména k jejímu původnímu prostředí; |
| --- | --- |

b)

blahu a sociálnímu rozvoji nezletilé osoby, kdy se přihlédne zejména k jejímu původnímu prostředí;

| c) | otázkám bezpečnosti a ochrany, zejména pokud existuje riziko, že je nezletilá osoba obětí obchodování s lidmi; |
| --- | --- |

c)

otázkám bezpečnosti a ochrany, zejména pokud existuje riziko, že je nezletilá osoba obětí obchodování s lidmi;

| d) | názorům nezletilé osoby úměrně jejímu věku a zralosti. |
| --- | --- |

d)

názorům nezletilé osoby úměrně jejímu věku a zralosti.

3.   Členské státy zajistí, aby měly nezletilé osoby v zařízeních a ubytovacích střediscích podle čl. 18 odst. 1 písm. a) a b) přístup k volnočasovým aktivitám včetně her a rekreačních aktivit, jež jsou přiměřené jejich věku, jakož i k venkovním aktivitám.

4.   Členské státy zajistí přístup k rehabilitačním službám pro nezletilé osoby, které se staly obětí jakékoliv formy zneužívání, zanedbávání, vykořisťování, mučení nebo krutého, nelidského a ponižujícího zacházení nebo trpěly v ozbrojených konfliktech, a zajistí, aby jim v případě potřeby byla poskytnuta odpovídající psychologická péče a kvalifikované poradenství.

5.   Členské státy zajistí, aby nezletilé děti žadatelů nebo nezletilí žadatelé byli umístěny se svými rodiči, svými svobodnými nezletilými sourozenci nebo s dospělou osobou, která je za ně podle práva nebo praxe daného členského státu zodpovědná, pokud je to v nejlepším zájmu dotyčných nezletilých osob.

Článek 24

Nezletilé osoby bez doprovodu

1.   Členské státy přijmou co nejdříve opatření k zajištění zástupce, který bude nezletilé osoby bez doprovodu zastupovat a pomáhat jim, tak aby mohly uplatňovat svá práva a plnit povinnosti podle této směrnice. Nezletilá osoba bez doprovodu je o jmenování zástupce neprodleně informována. Zástupce musí při provádění svých povinností postupovat v souladu s nejlepším zájmem dítěte, jak stanoví čl. 23 odst. 2, a musí mít k tomuto účelu nezbytné odborné znalosti. S cílem zajistit blaho a sociální rozvoj nezletilé osoby ve smyslu čl.23 odst. 2 písm. b) lze změnit osobu jednající jako zástupce jen v nezbytných případech. Zástupci se nemohou stát organizace nebo jednotlivé osoby, jejichž zájmy jsou nebo by mohly být potenciálně v rozporu se zájmy nezletilé osoby bez doprovodu.

Příslušné orgány provádějí pravidelná hodnocení situace těchto nezletilých osob, mimo jiné pokud jde o dostupnost prostředků nezbytných pro zastupování nezletilé osoby bez doprovodu.

2.   Nezletilé osoby bez doprovodu, které učiní žádost o mezinárodní ochranu, se od chvíle, kdy jsou přijaty na území členského státu, ve kterém byla žádost o mezinárodní ochranu učiněna nebo je posuzována, až do okamžiku, kdy jsou nuceny jej opustit, umísťují:

| a) | ke zletilým příbuzným; |
| --- | --- |

a)

ke zletilým příbuzným;

| b) | do pěstounské rodiny; |
| --- | --- |

b)

do pěstounské rodiny;

| c) | do ubytovacích středisek se zvláštními zařízeními pro nezletilé osoby; |
| --- | --- |

c)

do ubytovacích středisek se zvláštními zařízeními pro nezletilé osoby;

| d) | do jiného ubytování vhodného pro nezletilé osoby. |
| --- | --- |

d)

do jiného ubytování vhodného pro nezletilé osoby.

Členské státy mohou umístit nezletilé osoby bez doprovodu starší šestnácti let v ubytovacích střediscích pro dospělé žadatele, je-li to v jejich nejlepším zájmu, jak je stanoveno v čl. 23 odst. 2.

Sourozenci mají pokud možno zůstat spolu, přičemž se přihlíží k nejlepšímu zájmu dotyčné nezletilé osoby, a zejména k jejímu věku a stupni zralosti. Změny místa pobytu nezletilých osob bez doprovodu musí být omezeny na minimum.

3.   Členské státy začnou s hledáním rodinných příslušníků nezletilé osoby bez doprovodu s ohledem na nejlepší zájem této osoby co nejdříve poté, co byla učiněna žádost o mezinárodní ochranu, případně s pomocí mezinárodních nebo jiných příslušných organizací. V případech ohrožení života nebo fyzické integrity nezletilé osoby nebo jejích blízkých příbuzných, zejména pokud tito příbuzní zůstali v zemi původu, musí být při shromažďování, zpracování a předávání informací o těchto osobách dbáno na důvěrnost těchto informací, aby nebyla ohrožena bezpečnost těchto osob.

4.   Osoby pečující o nezletilé osoby bez doprovodu musí mít vhodné odborné vzdělání a být vhodně proškolovány o jejich potřebách a ve vztahu k informacím, získaným při výkonu své práce jsou povinny dodržovat pravidla důvěrnosti stanovená vnitrostátním právem.

Článek 25

Oběti mučení a násilí

1.   Členské státy zajistí, aby osobám, které byly podrobeny mučení, znásilnění nebo jinému hrubému násilí, byla poskytnuta nezbytná léčba poškození způsobených těmito činy, zejména přístup k vhodnému lékařskému a psychologickému ošetření nebo péči.

2.   Osoby pečující o oběti mučení, znásilnění nebo jiného hrubého násilí musí mít vhodné odborné vzdělání a být vhodně proškolovány o jejich potřebách a ve vztahu k informacím získaným při výkonu své práce jsou povinny dodržovat pravidla důvěrnosti stanovená vnitrostátním právem.

KAPITOLA V

OPRAVNÉ PROSTŘEDKY

Článek 26

Opravné prostředky

1.   Členské státy zajistí, aby bylo možné podat opravný prostředek v souladu s postupy vnitrostátního práva proti rozhodnutím ohledně přiznání, odnětí nebo omezení výhod podle této směrnice a proti rozhodnutím podle článku 7, jimiž jsou dotčeny zájmy jednotlivého žadatele. Možnost podání opravného prostředku k soudnímu orgánu nebo soudního přezkumu rozhodnutí po skutkové i právní stránce musí být zaručena alespoň v posledním stupni.

2.   Členské státy zajistí, aby byla v případech podání opravného prostředku k soudnímu orgánu nebo soudního přezkumu rozhodnutí podle odstavce 1 poskytnuta na žádost bezplatná právní pomoc a zastupování, pokud je tato pomoc nezbytná k tomu, aby byl zajištěn účinný přístup ke spravedlnosti. Tato bezplatná právní pomoci a zastupování musí zahrnovat alespoň vypracování požadovaných procesních dokumentů a účast na jednání před soudem jménem žadatele.

Bezplatnou právní pomoc a zastupování poskytují osoby, které jsou podle vnitrostátního práva připuštěny nebo oprávněny k jejich výkonu a jejichž zájmy nejsou a ani by potenciálně nemohly být v rozporu se zájmy žadatele.

3.   Členské státy mohou také stanovit, že bezplatná právní pomoc a zastupování se poskytuje:

| a) | pouze osobám, které nemají dostatečné prostředky nebo |
| --- | --- |

a)

pouze osobám, které nemají dostatečné prostředky nebo

| b) | pouze prostřednictvím služeb poskytovaných právními poradci nebo jinými poradci, kteří jsou vnitrostátním právem výslovně určeni k tomu, aby žadatelům pomáhali nebo je zastupovali. |
| --- | --- |

b)

pouze prostřednictvím služeb poskytovaných právními poradci nebo jinými poradci, kteří jsou vnitrostátním právem výslovně určeni k tomu, aby žadatelům pomáhali nebo je zastupovali.

Členské státy mohou také stanovit, že bezplatná právní pomoc a zastupování se neposkytuje, pokud podle názoru příslušného orgánu nemá opravný prostředek nebo přezkum reálnou vyhlídku na úspěch. V takovém případě členské státy zajistí, aby právní pomoc a zastupování nebyly svévolně omezovány a aby nebyl omezován účinný přístup žadatele ke spravedlnosti.

4.   Členské státy mohou rovněž:

| a) | stanovit pro poskytování bezplatné právní pomoci a zastupování finanční nebo časová omezení, pokud tato omezení svévolně neomezují přístup k právní pomoci a zastupování; |
| --- | --- |

a)

stanovit pro poskytování bezplatné právní pomoci a zastupování finanční nebo časová omezení, pokud tato omezení svévolně neomezují přístup k právní pomoci a zastupování;

| b) | stanovit, že pokud jde o poplatky a jiné náklady, nebude žadatelům poskytnuto příznivější zacházení, než je zacházení obecně poskytované v záležitostech týkajících se právní pomoci vlastním státním příslušníkům. |
| --- | --- |

b)

stanovit, že pokud jde o poplatky a jiné náklady, nebude žadatelům poskytnuto příznivější zacházení, než je zacházení obecně poskytované v záležitostech týkajících se právní pomoci vlastním státním příslušníkům.

5.   Členské státy mohou požadovat, aby jim žadatel zcela nebo částečně nahradil vynaložené náklady, pokud se jeho finanční situace značně zlepší nebo pokud bylo rozhodnutí o těchto nákladech přijato na základě nepravdivých informací, které žadatel předložil.

6.   Ve vnitrostátním právu se stanoví postupy, kterými se řídí přístup k právní pomoci a zastupování.

KAPITOLA VI

OPATŘENÍ KE ZVÝŠENÍ ÚČINNOSTI PŘIJÍMACÍHO SYSTÉMU

Článek 27

Příslušné orgány

Každý členský stát oznámí Komisi, které orgány odpovídají za plnění povinností plynoucích z této směrnice. Členské státy Komisi vyrozumí o změnách těchto orgánů.

Článek 28

Systém řízení, sledování a dozoru

1.   S patřičným ohledem na své ústavní struktury členské státy zavedou vhodný mechanismus, jenž zajistí řízení a sledování podmínek přijetí a dozor nad jejich kvalitou.

2.   Členské státy předloží Komisi do ... (15) příslušné informace podle formuláře uvedeného v příloze I.

Článek 29

Personál a prostředky

1.   Členské státy přijmou nezbytná opatření, aby orgány a jiné organizace provádějící tuto směrnici obdržely nezbytné základní školení o potřebách žadatelů obou pohlaví.

2.   Členské státy přidělí potřebné prostředky na uplatňování vnitrostátních právních předpisů provádějících tuto směrnici.

KAPITOLA VII

ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ

Článek 30

Zprávy

Komise předloží do ... (16) Evropskému parlamentu a Radě zprávu o uplatňování této směrnice a popřípadě navrhne nezbytné změny.

Členské státy předají Komisi do... (15) veškeré informace nezbytné pro sestavení této zprávy.

Po předložení první zprávy podává Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o uplatňování této směrnice nejméně každých pět let.

Článek 31

Provedení

1.   Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s články1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 14, 15, 16, 17,18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27,28 a 30 a přílohou I nejpozději do ... (17). Neprodleně poskytnou Komisi jejich znění.

Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Musí rovněž obsahovat prohlášení, že odkazy ve stávajících právních a správních předpisech na směrnici zrušenou touto směrnicí se považují za odkazy na tuto směrnici. Způsob odkazu a znění prohlášení si stanoví členské státy.

2.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.

Článek 32

Zrušení

Směrnice 2003/9/ES se pro členské státy vázané touto směrnicí zrušuje s účinkem ode dne ... (18), aniž jsou dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůty pro provedení směrnice uvedené v příloze II části B ve vnitrostátním právu.

Odkazy na zrušenou směrnici se považují za odkazy na tuto směrnici v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze III.

Článek 33

Vstup v platnost a použitelnost

Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

Články 13 a 29 se použijí od ... (19).

Článek 34

Určení

Tato směrnice je určena členským státům v souladu se Smlouvami.

V ... dne ...

Za Evropský parlament

předseda

...

Za Radu

předseda

...

---

(1)  Úř. věst. C 317, 23.12.2009, s. 110 a Úř. věst. C 24, 28.1.2012, s. 80.

1

(2)  Úř. věst. C 79, 27.3.2010, s. 58.

2

(3)  Postoj Evropského parlamentu ze dne 7. května 2009 (Úř. věst. C 212E, 5.8.2010, s. 348) a postoj Rady v prvním čtení ze dne 6. června 2013. Postoj Evropského parlamentu ze dne ... (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku) a rozhodnutí Rady ze dne ....

3

(4)  Úř. věst. L 31, 6.2.2003, s. 18.

4

(5)  Úř. věst. L 337, 20.12.2011, s. 9.

5

(6)  Úř. věst. L 212, 7.8.2001, s. 12.

6

(7)  Dokument č. 8260/13 [Směrnice o azylových řízeních].

7

(8)  Úř. věst. L ....

8

(9)  Úř. věst. L 348, 24.12.2008, s. 98.

9

(10)  Dokument st 15605/2/12 REV 2 [Dublinské nařízení].

10

(11)  Úř. věst. L ...

11

(12)  Směrnice uvedená v článku 8 [Směrnice o azylových řízeních].

12

(13)  Směrnice uvedená v článku 8 [Směrnice o azylových řízeních].

13

(14)  Směrnice uvedená v článku 8 [Směrnice o azylových řízeních].

14

(15)  Tři roky od vstupu této směrnice v platnost.

15

(16)  40 měsíců od vstupu této směrnice v platnost..

16

(17)  Dva roky od vstupu této směrnice v platnost.

17

(18)  Dva roky od vstupu této směrnice v platnost.

18

(19)  Dva roky od vstupu této směrnice v platnost.

19

---

PŘÍLOHA I

Formulář pro předložení informací členskými státy v souladu s čl. 28 odst. 2

Po uplynutí data uvedeného v čl. 28 odst. 2 musí být informace, které mají být předloženy členskými státy, znovu předloženy Komisi, pokud dojde k podstatné změně vnitrostátního práva nebo praxe, které se týkají již poskytnutých informací.

| 1. | Na základě čl. 2 písm. k) a článku 22 vysvětlete různé kroky při identifikaci osob se zvláštními potřebami přijetí, včetně okamžiku zahájení tohoto procesu a jeho důsledků pro řešení těchto potřeb, zejména pokud jde o nezletilé osoby bez doprovodu, o oběti mučení, znásilnění nebo jiných forem hrubého psychického, fyzického nebo sexuálního násilí, a o oběti obchodování s lidmi. |
| --- | --- |

1.

Na základě čl. 2 písm. k) a článku 22 vysvětlete různé kroky při identifikaci osob se zvláštními potřebami přijetí, včetně okamžiku zahájení tohoto procesu a jeho důsledků pro řešení těchto potřeb, zejména pokud jde o nezletilé osoby bez doprovodu, o oběti mučení, znásilnění nebo jiných forem hrubého psychického, fyzického nebo sexuálního násilí, a o oběti obchodování s lidmi.

| 2. | Uveďte všechny informace o druhu, názvu a formátu dokladů stanovených v článku 6. |
| --- | --- |

2.

Uveďte všechny informace o druhu, názvu a formátu dokladů stanovených v článku 6.

| 3. | S odkazem na článek 15 rozveďte, je-li přístup žadatelů na trh práce spojen se zvláštními podmínkami, a popište podrobně daná omezení. |
| --- | --- |

3.

S odkazem na článek 15 rozveďte, je-li přístup žadatelů na trh práce spojen se zvláštními podmínkami, a popište podrobně daná omezení.

| 4. | S odkazem na čl. 2 písm. g) rozveďte, jakým způsobem jsou poskytovány materiální podmínky přijetí (tj. které materiální podmínky přijetí se poskytují formou věcného plnění, peněžitého plnění, poukázek nebo kombinací těchto forem) a uveďte výši denních příspěvků, jež jsou žadatelům poskytovány. |
| --- | --- |

4.

S odkazem na čl. 2 písm. g) rozveďte, jakým způsobem jsou poskytovány materiální podmínky přijetí (tj. které materiální podmínky přijetí se poskytují formou věcného plnění, peněžitého plnění, poukázek nebo kombinací těchto forem) a uveďte výši denních příspěvků, jež jsou žadatelům poskytovány.

| 5. | S odkazem na čl. 17 odst. 5 případně vysvětlete, jaké referenční údaje se podle vnitrostátního práva nebo praxe používají při stanovení výše finanční podpory poskytované žadatelům. V případě, že se s žadateli zachází méně příznivě než s vlastními státními příslušníky, vysvětlete důvody tohoto stavu. |
| --- | --- |

5.

S odkazem na čl. 17 odst. 5 případně vysvětlete, jaké referenční údaje se podle vnitrostátního práva nebo praxe používají při stanovení výše finanční podpory poskytované žadatelům. V případě, že se s žadateli zachází méně příznivě než s vlastními státními příslušníky, vysvětlete důvody tohoto stavu.

---

PŘÍLOHA II

Část A

Zrušená směrnice

(uvedená v článku 32)

| Směrnice Rady 2003/9/ES | (Úř. věst. L 31, 6.2.2003, s. 18) |
| --- | --- |

Směrnice Rady 2003/9/ES

(Úř. věst. L 31, 6.2.2003, s. 18)

Část B

Lhůta pro provedení ve vnitrostátním právu

(uvedená v článku 32)

| Směrnice | Lhůta pro provedení |
| --- | --- |
| 2003/9/ES | 6. únor 2005 |

Směrnice

Lhůta pro provedení

2003/9/ES

6. únor 2005

---

PŘÍLOHA III

Srovnávací tabulka

| Směrnice 2003/9/ES | Tato směrnice |
| --- | --- |
| Článek 1 | Článek 1 |
| Čl. 2 návětí | Čl. 2 návětí |
| Čl. 2 písm. a) | — |
| Čl. 2 písm. b) | — |
| — | Čl. 2 písm. a) |
| Čl. 2 písm. c | Čl. 2 písm. b) |
| Čl. 2 písm. d) návětí | Čl. 2 písm. c) návětí |
| Čl. 2 písm. d) bod i) | Čl. 2 písm. c) první odrážka |
| Čl. 2 písm. d) bod ii) | Čl. 2 písm. c) druhá odrážka |
| — | Čl. 2 písm. c) třetí odrážka |
| Čl. 2 písm. e), f) a g) | — |
| — | Čl. 2 písm. d) |
| Čl. 2 písm. h) | Čl. 2 písm. e) |
| Čl. 2 písm. i) | Čl. 2 písm. f) |
| Čl. 2 písm. j) | Čl. 2 písm. g) |
| Čl. 2 písm. k) | Čl. 2 písm. h) |
| Čl. 2 písm. l) | Čl. 2 písm. i) |
| — | Čl. 2 písm. j) |
| — | Čl. 2 písm. k) |
| Článek 3 | Článek 3 |
| Článek 4 | Článek 4 |
| Článek 5 | Článek 5 |
| Čl. 6 odst. 1 až 5 | Čl. 6 odst. 1 až 5 |
| — | Čl. 6 odst. 6 |
| Čl. 7 odst. 1 a 2 | Čl. 7 odst. 1 a 2 |
| Čl. 7 odst. 3 | — |
| Čl. 7 odst. 4 až 6 | Čl. 7 odst. 3 až 5 |
| — | Článek 8 |
| — | Článek 9 |
| — | Článek 10 |
| — | Článek 11 |
| Článek 8 | Článek 12 |
| Článek 9 | Článek 13 |
| Čl. 10 odst. 1 | Čl. 14 odst. 1 |
| Čl. 10 odst. 2 | Čl. 14 odst. 2 první pododstavec |
| — | Čl. 14 odst. 2 druhý pododstavec |
| Čl. 10 odst. 3 | Čl. 14 odst. 3 |
| Čl. 11 odst. 1 | — |
| — | Čl. 15 odst. 1 |
| Čl. 11 odst. 2 | Čl. 15 odst. 2 |
| Čl. 11 odst. 3 | Čl. 15 odst. 3 |
| Čl. 11 odst. 4 | — |
| Článek 12 | Článek 16 |
| Čl. 13 odst. 1 až 4 | Čl. 17 odst. 1 až 4 |
| Čl. 13 odst. 5 | — |
| — | Čl. 17 odst. 5 |
| Čl. 14 odst. 1 | Čl. 18 odst. 1 |
| Čl. 14 odst. 2 první pododstavec návětí, písm. a) a b) | Čl. 18 odst. 2 návětí, písm. a) a b) |
| čl. 14 odst. 7 | Čl. 18 odst. 2 písm. c) |
| — | Čl. 18 odst. 3 |
| Čl. 14 odst. 2 druhý pododstavec | Čl. 18 odst. 4 |
| Čl. 14 odst. 3 | — |
| — | Čl. 18 odst. 5 |
| Čl. 14 odst. 4 | Čl. 18 odst. 6 |
| Čl. 14 odst. 5 | Čl. 18 odst. 7 |
| Čl. 14 odst. 6 | Čl. 18 odst. 8 |
| Čl. 14 odst. 8 první pododstavec návětí první odrážka | Čl. 18 odst. 9 první pododstavec návětí písm. a) |
| Čl. 14 odst. 8 první pododstavec druhá odrážka | — |
| Čl. 14 odst. 8 první pododstavec třetí odrážka | Čl. 18 odst. 9 písm. b) |
| Čl. 14 odst. 8 první pododstavec čtvrtá odrážka | — |
| Čl. 14 odst. 8 druhý pododstavec | Čl. 18 odst. 9 druhý pododstavec |
| Článek 15 | Článek 19 |
| Čl. 16 odst. 1 návětí | Čl. 20 odst. 1 návětí |
| Čl. 16 odst. 1 písm. a) první pododstavec první, druhá a třetí odrážka | Čl. 20 odst. 1 první pododstavec písm. a), b) a c) |
| Čl. 16 odst. 1 písm. a) druhý pododstavec | Čl. 20 odst. 1druhý pododstavec |
| Čl. 16 odst. 1 písm. b) | — |
| Čl. 16 odst. 2 | — |
| — | Čl. 20 odst. 2 a 3 |
| Čl. 16 odst. 3 až 5 | Čl. 20 odst. 4 až 6 |
| Čl. 17 odst. 1 | Článek 21 |
| Čl. 17 odst. 2 | — |
| — | Článek 22 |
| Čl. 18 odst. 1 | Čl. 23 odst. 1 |
| — | Čl. 23 odst. 2 a 3 |
| Čl. 18 odst. 2 | Čl. 23 odst. 4 |
| — | Čl. 23 odst. 5 |
| Článek 19 | Článek 24 |
| Článek 20 | Čl. 25 odst. 1 |
| — | Čl. 25 odst. 2 |
| Čl. 21 odst. 1 | Čl. 26 odst. 1 |
| — | Čl. 26 odst. 2 až 5 |
| Čl. 21 odst. 2 | Čl. 26 odst. 6 |
| Článek 22 | — |
| — | Článek 27 |
| Článek 23 | Čl. 28 odst. 1 |
| — | Čl. 28 odst. 2 |
| Článek 24 | Článek 29 |
| Článek 25 | Článek 30 |
| Článek 26 | Článek 31 |
| — | Článek 32 |
| Článek 27 | Čl. 33 první pododstavec |
| — | Čl. 33 druhý pododstavec |
| Článek 28 | Článek 34 |
| — | Příloha I |
| — | Příloha II |
| — | Příloha III |

Směrnice 2003/9/ES

Tato směrnice

Článek 1

Článek 1

Čl. 2 návětí

Čl. 2 návětí

Čl. 2 písm. a)

—

Čl. 2 písm. b)

—

—

Čl. 2 písm. a)

Čl. 2 písm. c

Čl. 2 písm. b)

Čl. 2 písm. d) návětí

Čl. 2 písm. c) návětí

Čl. 2 písm. d) bod i)

Čl. 2 písm. c) první odrážka

Čl. 2 písm. d) bod ii)

Čl. 2 písm. c) druhá odrážka

—

Čl. 2 písm. c) třetí odrážka

Čl. 2 písm. e), f) a g)

—

—

Čl. 2 písm. d)

Čl. 2 písm. h)

Čl. 2 písm. e)

Čl. 2 písm. i)

Čl. 2 písm. f)

Čl. 2 písm. j)

Čl. 2 písm. g)

Čl. 2 písm. k)

Čl. 2 písm. h)

Čl. 2 písm. l)

Čl. 2 písm. i)

—

Čl. 2 písm. j)

—

Čl. 2 písm. k)

Článek 3

Článek 3

Článek 4

Článek 4

Článek 5

Článek 5

Čl. 6 odst. 1 až 5

Čl. 6 odst. 1 až 5

—

Čl. 6 odst. 6

Čl. 7 odst. 1 a 2

Čl. 7 odst. 1 a 2

Čl. 7 odst. 3

—

Čl. 7 odst. 4 až 6

Čl. 7 odst. 3 až 5

—

Článek 8

—

Článek 9

—

Článek 10

—

Článek 11

Článek 8

Článek 12

Článek 9

Článek 13

Čl. 10 odst. 1

Čl. 14 odst. 1

Čl. 10 odst. 2

Čl. 14 odst. 2 první pododstavec

—

Čl. 14 odst. 2 druhý pododstavec

Čl. 10 odst. 3

Čl. 14 odst. 3

Čl. 11 odst. 1

—

—

Čl. 15 odst. 1

Čl. 11 odst. 2

Čl. 15 odst. 2

Čl. 11 odst. 3

Čl. 15 odst. 3

Čl. 11 odst. 4

—

Článek 12

Článek 16

Čl. 13 odst. 1 až 4

Čl. 17 odst. 1 až 4

Čl. 13 odst. 5

—

—

Čl. 17 odst. 5

Čl. 14 odst. 1

Čl. 18 odst. 1

Čl. 14 odst. 2 první pododstavec návětí, písm. a) a b)

Čl. 18 odst. 2 návětí, písm. a) a b)

čl. 14 odst. 7

Čl. 18 odst. 2 písm. c)

—

Čl. 18 odst. 3

Čl. 14 odst. 2 druhý pododstavec

Čl. 18 odst. 4

Čl. 14 odst. 3

—

—

Čl. 18 odst. 5

Čl. 14 odst. 4

Čl. 18 odst. 6

Čl. 14 odst. 5

Čl. 18 odst. 7

Čl. 14 odst. 6

Čl. 18 odst. 8

Čl. 14 odst. 8 první pododstavec návětí první odrážka

Čl. 18 odst. 9 první pododstavec návětí písm. a)

Čl. 14 odst. 8 první pododstavec druhá odrážka

—

Čl. 14 odst. 8 první pododstavec třetí odrážka

Čl. 18 odst. 9 písm. b)

Čl. 14 odst. 8 první pododstavec čtvrtá odrážka

—

Čl. 14 odst. 8 druhý pododstavec

Čl. 18 odst. 9 druhý pododstavec

Článek 15

Článek 19

Čl. 16 odst. 1 návětí

Čl. 20 odst. 1 návětí

Čl. 16 odst. 1 písm. a) první pododstavec první, druhá a třetí odrážka

Čl. 20 odst. 1 první pododstavec písm. a), b) a c)

Čl. 16 odst. 1 písm. a) druhý pododstavec

Čl. 20 odst. 1druhý pododstavec

Čl. 16 odst. 1 písm. b)

—

Čl. 16 odst. 2

—

—

Čl. 20 odst. 2 a 3

Čl. 16 odst. 3 až 5

Čl. 20 odst. 4 až 6

Čl. 17 odst. 1

Článek 21

Čl. 17 odst. 2

—

—

Článek 22

Čl. 18 odst. 1

Čl. 23 odst. 1

—

Čl. 23 odst. 2 a 3

Čl. 18 odst. 2

Čl. 23 odst. 4

—

Čl. 23 odst. 5

Článek 19

Článek 24

Článek 20

Čl. 25 odst. 1

—

Čl. 25 odst. 2

Čl. 21 odst. 1

Čl. 26 odst. 1

—

Čl. 26 odst. 2 až 5

Čl. 21 odst. 2

Čl. 26 odst. 6

Článek 22

—

—

Článek 27

Článek 23

Čl. 28 odst. 1

—

Čl. 28 odst. 2

Článek 24

Článek 29

Článek 25

Článek 30

Článek 26

Článek 31

—

Článek 32

Článek 27

Čl. 33 první pododstavec

—

Čl. 33 druhý pododstavec

Článek 28

Článek 34

—

Příloha I

—

Příloha II

—

Příloha III

---

ODŮVODNĚNÍ RADY

I.   ÚVOD

Dne 7. června 2011 obdržela Rada od Komise pozměněný návrh směrnice Evropského parlamentu a Rady, kterou se stanoví normy pro přijímání žadatelů o azyl (přepracované znění) (11214/11). Komise pozměnila svůj původní návrh přepracovaného znění směrnice o podmínkách přijímání ze dne 9. prosince 2008 (16913/1/08 REV1) a zohlednila postoj Evropského parlamentu v prvním čtení odhlasovaný dne 7. května 2009 (9333/09) a názory vyjádřené Radou.

Aby se zamezilo zpoždění, stanovil Evropský parlament svůj vyjednávací postoj ohledně pozměněného návrhu Komise ve světle svého postoje v prvním čtení k původnímu návrhu.

Dne 16. července 2009 přijal Evropský hospodářský a sociální výbor stanovisko k původnímu návrhu Komise (SOC/332 - CESE 1209/2009). Výbor ve dnech 26. a 27. října 2011 rozhodl, že k pozměněnému návrhu nevypracuje nové stanovisko. Výbor regionů přijal stanovisko k původnímu návrhu na svém plenárním zasedání ve dnech 6. a 7. října 2009 (CdR 90/2009 fin) a dne 18. října 2011 rozhodl, že k pozměněnému návrhu stanovisko nevydá, nýbrž že bude informovat Radu o svých názorech dopisem generálnímu tajemníkovi Rady (18840/11).

Na svém zasedání ve dnech 25. a 26. října 2012 Rada potvrdila politickou dohodu o pozměněném návrhu (14112/1/12 REV1).

V souladu s Protokolem (č. 21) o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeným ke Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě o fungování Evropské unie, se Spojené království a Irsko neúčastní přijímání přepracovaného znění směrnice o podmínkách přijímání. Dánsko se neúčastní přijímání této směrnice, a proto pro ně není závazná ani použitelná v souladu s Protokolem o postavení Dánska.

II.   CÍL NÁVRHU

Směrnice o podmínkách přijímání stanoví normy pro přijímání žadatelů o mezinárodní ochranu. Přepracované znění směrnice o podmínkách přijímání je součástí legislativních návrhů v oblasti azylu, které Komise předložila v souladu se závazkem Evropské rady vytvořit do konce roku 2012 společný evropský azylový systém.

Cílem přepracovaného znění směrnice o podmínkách přijímání je zajistit odpovídající a srovnatelné podmínky přijímání ve členských státech, které jsou směrnicí vázány, dodržovat základní práva s ohledem na vývoj judikatury Soudního dvora Evropské unie a Evropského soudu pro lidská práva a zajistit soulad s ostatními nástroji v oblasti azylu.

III.   ANALÝZA POSTOJE RADY V PRVNÍM ČTENÍ

A.   
  Obecné poznámky

Na základě pozměněného návrhu Komise proběhlo jednání mezi Evropským parlamentem a Radou, jehož cílem bylo uzavřít dohodu ve fázi postoje Rady v prvním čtení. Znění postoje Rady plně odráží kompromis dosažený mezi oběma normotvůrci. Tento kompromis zajistí příznivější a lépe harmonizované normy pro přijímání žadatelů o mezinárodní ochranu, zejména přijímání zranitelných osob se zvláštními potřebami přijetí. Kompromis zároveň odráží potřebu pravidel umožňujících jak účinné provádění vzhledem k odlišným vnitrostátním právním systémům a předpisům, tak boj proti zneužívání azylového řízení. Cílem kompromisu je rovněž předejít zbytečné administrativní a finanční zátěži pro členské státy.

B.   
  Klíčové otázky

Kompromisní znění obsažené v postoji Rady v prvním čtení upravuje současné znění směrnice (1) v těchto klíčových oblastech:

1.   Vymezení rodinných příslušníků a společného bydlení

Kompromisní znění, které je obsaženo v postoji v prvním čtení, usiluje o soulad mezi jednotlivými nástroji v oblasti azylu tím, že harmonizuje definici rodinných příslušníků s definicí obsaženou v přepracovaném znění kvalifikační směrnice (2). Ve srovnání s definicí obsaženou ve směrnici o podmínkách přijímání, která je v současné době platná a která zahrnuje manžela či manželku nebo nesezdaného partnera či partnerku a neprovdané děti, je definice rozšířena tak, aby v případě, že je žadatel nezletilý a svobodný, zahrnovala také otce, matku či jiné dospělé osoby odpovědné za žadatele.

Postoj Rady v prvním čtení navíc obsahuje nová ustanovení v souvislosti se společným bydlením. Zaprvé, členské státy musí v co největší míře zajistit, aby nezaopatření dospělí žadatelé se zvláštními potřebami přijetí byli ubytováni společně s blízkými dospělými příbuznými, kteří se již nacházejí ve stejném členském státě a kteří jsou za ně odpovědní, ať již podle právních předpisů nebo zvyklostí daného členského státu. Zadruhé, členské státy musí zajistit, aby nezletilé děti žadatelů nebo nezletilí žadatelé byli ubytováni se svými rodiči nebo s dospělými osobami, které jsou za ně odpovědné, nebo se svými svobodnými sourozenci, je-li to v jejich nejlepším zájmu.

2.   Zadržení

Kompromisní znění obsažené v postoji v prvním čtení zavádí široký legislativní rámec týkající se zadržení žadatelů o mezinárodní ochranu. Tento rámec obsahuje pravidla týkající se důvodů zadržení, záruk pro zadržené žadatele, podmínek zadržení a zadržení zranitelných osob a osob se zvláštními potřebami přijetí.

2.1   Důvody zadržení

Seznam důvodů zadržení byl vypracován v souladu s mezinárodním právem a judikaturou Soudního dvora Evropské unie a Evropského soudu pro lidská práva a se zohledněním potřeby členských států účinně zamezit zneužívání žádostí o azyl. Tento seznam obsahuje důvody zadržení obsažené v doporučení Rady Evropy, doplněné o odkaz na režim zadržení podle dublinského nařízení. Postoj Rady dále obsahuje důvod zadržení pro osoby, které jsou zadržené v rámci řízení o návratu podle směrnice o navracení (3) za účelem přípravy návratu nebo výkonu vyhoštění. V těchto případech musí členské státy prokázat na základě objektivních kritérií, včetně skutečnosti, že zadržený žadatel o azyl měl možnost přístupu k azylovému řízení, že existují oprávněné důvody se domnívat, že žadatel podává žádost pouze proto, aby pozdržel nebo zmařil výkon rozhodnutí o navrácení.

2.2   Záruky pro zadržené žadatele o azyl

S ohledem na odlišné vnitrostátní právní systémy obsahuje kompromisní znění uvedené v postoji v prvním čtení ustanovení, že členské státy musí zajistit rychlý soudní přezkum zákonnosti zadržení, které bylo nařízeno správními orgány, a to z moci úřední nebo na žádost žadatele o mezinárodní ochranu. V případě přezkumu nařízeného z moci úřední musí být o přezkumu rozhodnuto co možná nejdříve od začátku zadržení. V případě přezkumu na žádost žadatele se zákonnost zadržení musí posuzovat na základě přezkumu, o němž se rozhodne co nejrychleji po zahájení příslušného řízení. Členské státy musí ve vnitrostátním právu vymezit dobu, během které musí dojít k přezkumu.

S cílem zajistit právo na účinnou právní ochranu musí být zadržení žadatelé o mezinárodní ochranu neprodleně písemně informováni o důvodech zadržení, postupech, jakými mohou podle vnitrostátního práva příkaz k zadržení napadnout, a o možnosti požádat o bezplatnou právní pomoc a zastupování. Tyto informace musí být poskytovány v jazyce, kterému žadatel rozumí nebo o kterém lze důvodně předpokládat, že mu rozumí.

Závěrem, pokud jde o přístup k bezplatné právní pomoci a zastupování, postoj v prvním čtení harmonizuje znění směrnice o podmínkách přijímání se zněním směrnice o azylovém řízení v platném znění (4), nicméně bez testu odůvodněnosti při posuzování, zda bezplatná právní pomoc a zastupování musí být poskytnuty s ohledem na pravděpodobnost úspěšnosti přezkumu. Dále je upřesněno, že bezplatnou právní pomoc a zastupování musí poskytovat osoby s příslušnou kvalifikací, která je přípustná nebo povolená podle vnitrostátních právních předpisů, a jejichž zájmy nejsou v rozporu se zájmy žadatele o mezinárodní ochranu.

2.3   Podmínky zadržení

Ustanovení týkající se podmínek zadržení vymezují práva žadatelů o mezinárodní ochranu, kteří jsou zadržováni, s ohledem na azylové řízení. Na tomto základě jsou žadatelé zpravidla zadržováni ve zvláštních přijímacích zařízeních. Žadatelé jsou rovněž pokud možno odděleni od ostatních příslušníků třetích zemí. Pokud jsou zadržovaní žadatelé ubytování ve věznicích, musí být vždy odděleni od pachatelů trestné činnosti. Bez ohledu na podmínky zadržení požívají žadatelé práv stanovených ve směrnici, včetně práva na soukromí při komunikaci se zástupci nebo s rodinnými příslušníky.

2.4   Zadržení zranitelných osob a osob se zvláštními potřebami přijetí

Kompromisní znění obsažené v postoji v prvním čtení obsahuje zvláštní ustanovení týkající se zadržení zranitelných osob a osob se zvláštními potřebami přijetí. Hlavním zájmem vnitrostátních orgánů musí být zdraví, včetně zdraví duševního, zadržených žadatelů, kteří jsou zranitelnými osobami. Dále jsou-li zranitelné osoby zadrženy, musí členské státy zajistit, aby byly tyto osoby pravidelně sledovány a aby se jim dostávalo odpovídající podpory s přihlédnutím k jejich konkrétní situaci, včetně situace zdravotní.

V souladu s Úmluvou OSN o právech dítěte je upřesněno, že nezletilé osoby mohou být zadrženy pouze v krajním případě a nezletilé osoby bez doprovodu mohou být zadrženy pouze za výjimečných okolností a nesmí být ubytovány ve věznicích.

3.   Přístup na trh práce

Kompromisní znění obsažené v postoji v prvním čtení zkracuje lhůtu pro přístup žadatelů o mezinárodní ochranu na trh práce z dvanácti na devět měsíců. Umožnění přístupu o tři měsíce dříve vychází ze dvou vzájemně se vyvažujících předpokladů: na jedné straně existuje předpoklad, že dřívější přístup na trh práce umožní žadatelům dřívější hospodářskou nezávislost, a tudíž nižší riziko zneužití na černém trhu a nižší potřebu veřejné podpory; dřívější přístup rovněž umožní žadatelům účinnější integraci do hostitelské společnosti; na druhé straně existuje předpoklad, že dřívější přístup bude pravděpodobně atraktivní pro ekonomické migranty, kteří nežádají o mezinárodní ochranu s cílem využívat azylový systém.

4.   Materiální podmínky přijetí

Kompromisní znění obsažené v postoji v prvním čtení uvádí, že v případech, kdy členské státy poskytují žadatelům o mezinárodní ochranu materiální podmínky přijetí ve formě peněžitých dávek nebo poukázek, určí se jejich hodnota na základě úrovně nebo úrovní stanovených podle právních předpisů nebo zvyklostí daného členského státu, tak aby žadatelé mohli mít stejnou životní úroveň jako státní příslušníci tohoto státu. Dále se uvádí, že členské státy mohou ve srovnání s vlastními státními příslušníky uplatňovat v případě žadatelů o azyl méně příznivé zacházení, zejména pokud je materiální podpora částečně poskytována formou věcných dávek nebo pokud je cílem výše uvedených úrovní, které jsou uplatňovány pro vlastní státní příslušníky, zajistit životní úroveň vyšší, než jak je stanoveno v případě žadatelů o mezinárodní ochranu.

Postoj v prvním čtení navíc stanoví upravený režim pro omezení a odejmutí dávek plynoucích z materiálních podmínek přijetí. Členské státy musí žadatelům o mezinárodní ochranu poskytnout důstojnou životní úroveň. Členské státy rovněž mohou omezit nebo ve výjimečně a řádně odůvodněných případech odejmout dávky plynoucí z materiálních podmínek přijetí v případě, že žadatel opustí své místo bydliště, neplní ohlašovací povinnost nebo podal-li následnou žádost. Omezení dávek plynoucích z materiálních podmínek přijetí je navíc i nadále možné v případě, kdy daná osoba nepodala žádost co nejdříve. Vzhledem k tomu, že směrnice je stále v platnosti, členské státy mají možnost dávky plynoucí z materiálních podmínek přijetí omezit nebo odejmout, pokud žadatel zatajil, že disponuje peněžními prostředky.

5.   Zranitelné osoby se zvláštními potřebami přijetí

Kompromisní znění obsažené v postoji v prvním čtení ukládá členským státům povinnost posoudit zvláštní potřeby přijetí zranitelných osob. Do seznamu kategorií zranitelných osob, který není vyčerpávající, je přidána kategorie obětí mrzačení ženských genitálií. Dále s cílem zamezit zbytečné administrativní zátěži se uvádí, že toto posouzení potřeb nemusí mít formu správního řízení a že členské státy mohou toto posouzení začlenit do stávajících vnitrostátních řízení.

6.   Bezplatné poskytování právní pomoci a zastoupení

Žadatelé o mezinárodní ochranu mají právo přístupu k účinné právní ochraně, odvolávají-li se proti rozhodnutím týkajícím se udělení, odejmutí nebo omezení dávek a rozhodnutím týkajícím se pobytu a svobody pohybu. V těchto případech jsou podmínky pro poskytnutí právní pomoci a zastoupení stejné jako v případě přezkumu rozhodnutí o zadržení, s výjimkou toho, že členské státy mohou stanovit, že bezplatná právní pomoc a zastoupení se neposkytuje, pokud podle názoru příslušného orgánu nemá opravný prostředek reálnou vyhlídku na úspěch.

7.   Další důležité otázky

Další důležité otázky uvedené v postoji Rady v prvním čtení, ohledně kterých dosáhla Rada a Evropský parlament kompromisu, se týkají:

| — | upřesnění vymezení pojmu „zástupce“ s cílem umožnit nezletilým osobám bez doprovodu, aby mohly více využívat práv uvedených ve směrnici o podmínkách přijímání a plnit povinnosti podle této směrnice. |
| --- | --- |

—

upřesnění vymezení pojmu „zástupce“ s cílem umožnit nezletilým osobám bez doprovodu, aby mohly více využívat práv uvedených ve směrnici o podmínkách přijímání a plnit povinnosti podle této směrnice.

| — | Členské státy nesmí podmínit udělování podmínek přijetí zbytečnými a nepřiměřenými podklady nebo jinými administrativními požadavky. |
| --- | --- |

—

Členské státy nesmí podmínit udělování podmínek přijetí zbytečnými a nepřiměřenými podklady nebo jinými administrativními požadavky.

| — | Členské státy musí zajistit, aby byla žadatelům o mezinárodní ochranu poskytnuta potřebná zdravotní péče, která musí přinejmenším zahrnovat nutnou a neodkladnou péči v případě onemocnění a závažných duševních poruch. Dále se uvádí, že členské státy musí poskytovat potřebnou lékařskou a jinou pomoc žadatelům se zvláštními potřebami přijetí, případně včetně odpovídající psychologické péče. |
| --- | --- |

—

Členské státy musí zajistit, aby byla žadatelům o mezinárodní ochranu poskytnuta potřebná zdravotní péče, která musí přinejmenším zahrnovat nutnou a neodkladnou péči v případě onemocnění a závažných duševních poruch. Dále se uvádí, že členské státy musí poskytovat potřebnou lékařskou a jinou pomoc žadatelům se zvláštními potřebami přijetí, případně včetně odpovídající psychologické péče.

| — | Členské státy musí začít s hledáním rodinných příslušníků nezletilé osoby bez doprovodu s ohledem na nejlepší zájem této osoby co nejdříve po podání žádosti o mezinárodní ochranu, případně s pomocí mezinárodních nebo jiných příslušných organizací. |
| --- | --- |

—

Členské státy musí začít s hledáním rodinných příslušníků nezletilé osoby bez doprovodu s ohledem na nejlepší zájem této osoby co nejdříve po podání žádosti o mezinárodní ochranu, případně s pomocí mezinárodních nebo jiných příslušných organizací.

| — | Členské státy musí zajistit, aby osobám, které byly podrobeny mučení, znásilnění nebo jinému hrubému násilí, byla poskytnuta nezbytná léčba, zejména přístup k potřebnému lékařskému a psychologickému ošetření nebo péči. Mimo to, personál, který pracuje s těmito osobami, musí mít vhodné odborné vzdělání a být vhodně proškolován a musí být vázán mlčenlivostí. |
| --- | --- |

—

Členské státy musí zajistit, aby osobám, které byly podrobeny mučení, znásilnění nebo jinému hrubému násilí, byla poskytnuta nezbytná léčba, zejména přístup k potřebnému lékařskému a psychologickému ošetření nebo péči. Mimo to, personál, který pracuje s těmito osobami, musí mít vhodné odborné vzdělání a být vhodně proškolován a musí být vázán mlčenlivostí.

| — | Členské státy musí předložit informace o provádění této směrnice, aby umožnily Komisi monitorovat její provádění. |
| --- | --- |

—

Členské státy musí předložit informace o provádění této směrnice, aby umožnily Komisi monitorovat její provádění.

IV.   ZÁVĚR

Postoj Rady v prvním čtení je výrazem kompromisní dohody, které bylo za pomoci Komise dosaženo při jednáních mezi Radou a Evropským parlamentem. Tento kompromis je potvrzen dopisem předsedy Výboru pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci (LIBE) Evropského parlamentu předsedovi Výboru stálých zástupců (13885/12). V tomto dopise předseda LIBE uvedl, že doporučí členům LIBE a následně plenárnímu zasedání, aby postoj Rady v prvním čtení přijali v Evropském parlamentu ve druhém čtení beze změn, s výhradou ověření právníky-lingvisty obou orgánů. Pozměněním směrnice o podmínkách přijímání zavádí Evropská unie další zásadní prvek pro vytvoření společného evropského azylového systému.

---

(1)  Směrnice Rady 2003/9/ES, kterou se stanoví minimální normy pro přijímání žadatelů o azyl (Úř. věst. L 31, 6.2.2003, s. 18).

(2)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/95/EU o normách, které musí splňovat státní příslušníci třetích zemí nebo osoby bez státní příslušnosti, aby mohli požívat mezinárodní ochrany, o jednotném statusu pro uprchlíky nebo osoby, které mají nárok na doplňkovou ochranu, a o obsahu poskytnuté ochrany (Úř. věst. L 337, 20.12.2011, s. 9).

(3)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/115/ES o společných normách a postupech v členských státech při navracení neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí (Úř. věst. L 348, 24.12.2008, s. 98).

(4)  Směrnice Rady 2005/85/ES o minimálních normách pro řízení v členských státech o přiznávání a odnímání postavení uprchlíka (Úř. věst. L 326, 13.12.2005, s. 13).

---

| 25.6.2013 | CS | Úřední věstník Evropské unie | CE 179/27 |
| --- | --- | --- | --- |

25.6.2013

CS

Úřední věstník Evropské unie

CE 179/27

---

POSTOJ RADY (EU) č. 7/2013 V PRVNÍM ČTENÍ

k přijetí směrnice Evropského parlamentu a Rady o společných řízeních pro přiznávání a odnímání statusu mezinárodní ochrany (přepracované znění)

Přijatý Radou dne 6. června 2013

2013/C 179 E/02

EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,

s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 78 odst. 2 písm. d) této smlouvy,

s ohledem na návrh Evropské komise,

s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),

s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),

v souladu s řádným legislativním postupem (3),

vzhledem k těmto důvodům:

| (1) | Ve směrnici Rady 2005/85/ES ze dne 1. prosince 2005 o minimálních normách pro řízení o přiznávání a odnímání postavení uprchlíka je třeba provést řadu podstatných změn (4). Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by uvedená směrnice měla být přepracována. |
| --- | --- |

(1)

Ve směrnici Rady 2005/85/ES ze dne 1. prosince 2005 o minimálních normách pro řízení o přiznávání a odnímání postavení uprchlíka je třeba provést řadu podstatných změn (4). Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by uvedená směrnice měla být přepracována.

| (2) | Společná azylová politika, včetně společného evropského azylového systému, je nedílnou součástí cíle Evropské unie spočívajícího v postupném vytváření prostoru svobody, bezpečnosti a práva otevřeného těm, kteří donuceni okolnostmi oprávněně hledají ochranu v Unii. Tato politika by se měla řídit zásadou solidarity a spravedlivého rozdělení odpovědnosti mezi členské státy, a to i pokud jde o finanční aspekty. |
| --- | --- |

(2)

Společná azylová politika, včetně společného evropského azylového systému, je nedílnou součástí cíle Evropské unie spočívajícího v postupném vytváření prostoru svobody, bezpečnosti a práva otevřeného těm, kteří donuceni okolnostmi oprávněně hledají ochranu v Unii. Tato politika by se měla řídit zásadou solidarity a spravedlivého rozdělení odpovědnosti mezi členské státy, a to i pokud jde o finanční aspekty.

| (3) | Evropská rada se na svém zvláštním zasedání v Tampere ve dnech 15. a 16. října 1999 dohodla, že bude pracovat na vytvoření společného evropského azylového systému, založeného na úplném uplatňování a začlenění Ženevské úmluvy o právním postavení uprchlíků ze dne 28. července 1951 ve znění Newyorského protokolu ze dne 31. ledna 1967 (dále jen „Ženevská úmluva“), a potvrdila tak zásadu nenavracení a zajištění toho, že nikdo není vrácen zpět tam, kde by byl vystaven pronásledování. |
| --- | --- |

(3)

Evropská rada se na svém zvláštním zasedání v Tampere ve dnech 15. a 16. října 1999 dohodla, že bude pracovat na vytvoření společného evropského azylového systému, založeného na úplném uplatňování a začlenění Ženevské úmluvy o právním postavení uprchlíků ze dne 28. července 1951 ve znění Newyorského protokolu ze dne 31. ledna 1967 (dále jen „Ženevská úmluva“), a potvrdila tak zásadu nenavracení a zajištění toho, že nikdo není vrácen zpět tam, kde by byl vystaven pronásledování.

| (4) | Podle závěrů z Tampere by měl společný evropský azylový systém v krátké době zahrnovat společné normy pro spravedlivé a účinné azylové řízení v členských státech a z dlouhodobého pohledu pravidla Unie vedoucí ke společnému azylovému řízení v Unii. |
| --- | --- |

(4)

Podle závěrů z Tampere by měl společný evropský azylový systém v krátké době zahrnovat společné normy pro spravedlivé a účinné azylové řízení v členských státech a z dlouhodobého pohledu pravidla Unie vedoucí ke společnému azylovému řízení v Unii.

| (5) | První fáze společného evropského azylového systému byla ukončena přijetím příslušných právních nástrojů stanovených ve Smlouvách, jako je směrnice 2005/85/ES, která byla prvním opatřením pro azylová řízení. |
| --- | --- |

(5)

První fáze společného evropského azylového systému byla ukončena přijetím příslušných právních nástrojů stanovených ve Smlouvách, jako je směrnice 2005/85/ES, která byla prvním opatřením pro azylová řízení.

| (6) | Evropská rada přijala na svém zasedání dne 4. listopadu 2004 Haagský program, jenž stanoví cíle v oblasti svobody, bezpečnosti a práva pro období 2005–2010. V této souvislosti byla Evropská komise v Haagském programu vyzvána, aby dokončila hodnocení právních nástrojů první fáze a předložila Evropskému parlamentu a Radě návrhy právních nástrojů a opatření pro druhou fázi. V souladu s Haagským programem je při vytváření společného evropského azylového systému cílem zavést společné azylové řízení a jednotný status platný v celé Unii. |
| --- | --- |

(6)

Evropská rada přijala na svém zasedání dne 4. listopadu 2004 Haagský program, jenž stanoví cíle v oblasti svobody, bezpečnosti a práva pro období 2005–2010. V této souvislosti byla Evropská komise v Haagském programu vyzvána, aby dokončila hodnocení právních nástrojů první fáze a předložila Evropskému parlamentu a Radě návrhy právních nástrojů a opatření pro druhou fázi. V souladu s Haagským programem je při vytváření společného evropského azylového systému cílem zavést společné azylové řízení a jednotný status platný v celé Unii.

| (7) | Evropská rada v Evropském paktu o přistěhovalectví a azylu, který byl přijat dne 16. října 2008, uvedla, že přetrvávají značné rozdíly mezi členskými státy, pokud jde o udělování ochrany, a vyzvala k novým iniciativám, včetně návrhu na zavedení jednotného azylového řízení, jehož součástí by byly společné záruky, s cílem dokončit zavedení společného evropského azylového systému, jak je stanoveno v Haagském programu. |
| --- | --- |

(7)

Evropská rada v Evropském paktu o přistěhovalectví a azylu, který byl přijat dne 16. října 2008, uvedla, že přetrvávají značné rozdíly mezi členskými státy, pokud jde o udělování ochrany, a vyzvala k novým iniciativám, včetně návrhu na zavedení jednotného azylového řízení, jehož součástí by byly společné záruky, s cílem dokončit zavedení společného evropského azylového systému, jak je stanoveno v Haagském programu.

| (8) | Evropská rada přijala na svém zasedání ve dnech 10.–11. prosince 2009 Stockholmský program, který znovu připomenul závazek zavést do roku 2012 společný prostor ochrany a solidarity na základě společného azylového řízení a jednotného statusu osob, kterým byla přiznána mezinárodní ochrana, založená na přísných normách ochrany a na spravedlivých a účinných řízeních. Stockholmský program potvrdil, že lidem, kteří potřebují mezinárodní ochranu, musí být zajištěn přístup k řádným právním azylovým řízením, která jsou účinná. V souladu se Stockholmským programem by se jednotlivým osobám mělo dostat stejného zacházení, pokud jde o postup a určení statusu, nezávisle na tom, ve kterém členském státě podají žádost o mezinárodní ochranu. Cílem je, aby se v podobných případech postupovalo obdobně a výsledek byl stejný. |
| --- | --- |

(8)

Evropská rada přijala na svém zasedání ve dnech 10.–11. prosince 2009 Stockholmský program, který znovu připomenul závazek zavést do roku 2012 společný prostor ochrany a solidarity na základě společného azylového řízení a jednotného statusu osob, kterým byla přiznána mezinárodní ochrana, založená na přísných normách ochrany a na spravedlivých a účinných řízeních. Stockholmský program potvrdil, že lidem, kteří potřebují mezinárodní ochranu, musí být zajištěn přístup k řádným právním azylovým řízením, která jsou účinná. V souladu se Stockholmským programem by se jednotlivým osobám mělo dostat stejného zacházení, pokud jde o postup a určení statusu, nezávisle na tom, ve kterém členském státě podají žádost o mezinárodní ochranu. Cílem je, aby se v podobných případech postupovalo obdobně a výsledek byl stejný.

| (9) | Zdroje Evropského uprchlického fondu a Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu by měly být využity na poskytnutí přiměřené podpory činnostem členských států souvisejícím s prováděním norem stanovených v druhé fázi společného evropského azylového systému, zejména těm členským státům, jejichž azylové systémy jsou vystaveny specifickým a nepřiměřeným tlakům především z důvodu jejich zeměpisné polohy či demografické situace. |
| --- | --- |

(9)

Zdroje Evropského uprchlického fondu a Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu by měly být využity na poskytnutí přiměřené podpory činnostem členských států souvisejícím s prováděním norem stanovených v druhé fázi společného evropského azylového systému, zejména těm členským státům, jejichž azylové systémy jsou vystaveny specifickým a nepřiměřeným tlakům především z důvodu jejich zeměpisné polohy či demografické situace.

| (10) | Při provádění této směrnice by členské státy měly zohlednit příslušné pokyny vypracované Evropským podpůrným úřadem pro otázky azylu. |
| --- | --- |

(10)

Při provádění této směrnice by členské státy měly zohlednit příslušné pokyny vypracované Evropským podpůrným úřadem pro otázky azylu.

| (11) | Aby bylo možné komplexně a účinně posoudit potřeby žadatelů v oblasti mezinárodní ochrany ve smyslu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/95/EU ze dne 13. prosince 2011 o normách, které musí splňovat státní příslušníci třetích zemí nebo osoby bez státní příslušnosti, aby mohli požívat mezinárodní ochrany, o jednotném statusu pro uprchlíky nebo osoby, které mají nárok na doplňkovou ochranu, a o obsahu poskytnuté ochrany (5), měl by rámec Unie týkající se řízení pro přiznání a odnímání mezinárodní ochrany vycházet z pojetí jednotného azylového řízení. |
| --- | --- |

(11)

Aby bylo možné komplexně a účinně posoudit potřeby žadatelů v oblasti mezinárodní ochrany ve smyslu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/95/EU ze dne 13. prosince 2011 o normách, které musí splňovat státní příslušníci třetích zemí nebo osoby bez státní příslušnosti, aby mohli požívat mezinárodní ochrany, o jednotném statusu pro uprchlíky nebo osoby, které mají nárok na doplňkovou ochranu, a o obsahu poskytnuté ochrany (5), měl by rámec Unie týkající se řízení pro přiznání a odnímání mezinárodní ochrany vycházet z pojetí jednotného azylového řízení.

| (12) | Hlavním cílem této směrnice je stanovit další normy řízení v členských státech pro přiznávání a odnímání mezinárodní ochrany s cílem zavést v Unii společné azylové řízení. |
| --- | --- |

(12)

Hlavním cílem této směrnice je stanovit další normy řízení v členských státech pro přiznávání a odnímání mezinárodní ochrany s cílem zavést v Unii společné azylové řízení.

| (13) | Sbližování pravidel pro řízení o přiznávání a odnímání mezinárodní ochrany by mělo napomoci omezení dalšího pohybu žadatelů o mezinárodní ochranu mezi členskými státy způsobeného rozdíly v právních rámcích a vytvořit odpovídající podmínky pro uplatňování směrnice 2011/95/EU v členských státech. |
| --- | --- |

(13)

Sbližování pravidel pro řízení o přiznávání a odnímání mezinárodní ochrany by mělo napomoci omezení dalšího pohybu žadatelů o mezinárodní ochranu mezi členskými státy způsobeného rozdíly v právních rámcích a vytvořit odpovídající podmínky pro uplatňování směrnice 2011/95/EU v členských státech.

| (14) | Členské státy by měly být oprávněny přijmout nebo zachovat příznivější ustanovení pro státní příslušníky třetích zemí a osoby bez státní příslušnosti žádající členský stát o mezinárodní ochranu, pokud se má za to, že tak žádá z toho důvodu, že potřebuje mezinárodní ochranu ve smyslu směrnice 2011/95/EU. |
| --- | --- |

(14)

Členské státy by měly být oprávněny přijmout nebo zachovat příznivější ustanovení pro státní příslušníky třetích zemí a osoby bez státní příslušnosti žádající členský stát o mezinárodní ochranu, pokud se má za to, že tak žádá z toho důvodu, že potřebuje mezinárodní ochranu ve smyslu směrnice 2011/95/EU.

| (15) | Pokud jde o zacházení s osobami, které spadají do oblasti působnosti této směrnice, jsou členské státy vázány nástroji mezinárodního práva, jejichž jsou smluvními stranami. |
| --- | --- |

(15)

Pokud jde o zacházení s osobami, které spadají do oblasti působnosti této směrnice, jsou členské státy vázány nástroji mezinárodního práva, jejichž jsou smluvními stranami.

| (16) | Je důležité, aby rozhodnutí o všech žádostech o mezinárodní ochranu byla přijímána na základě skutkových okolností a v prvním stupni orgány, jejichž pracovníci mají patřičné znalosti nebo jejichž pracovníkům bylo poskytnuto potřebné školení v oblasti mezinárodní ochrany. |
| --- | --- |

(16)

Je důležité, aby rozhodnutí o všech žádostech o mezinárodní ochranu byla přijímána na základě skutkových okolností a v prvním stupni orgány, jejichž pracovníci mají patřičné znalosti nebo jejichž pracovníkům bylo poskytnuto potřebné školení v oblasti mezinárodní ochrany.

| (17) | Pro zajištění objektivního a nestranného posuzování žádostí o mezinárodní ochranu a přijímání rozhodnutí o nich je třeba, aby odborníci, kteří jednají v rámci řízení stanovených touto směrnicí, svou činnost vykonávali s řádným ohledem na etické zásady své profese. |
| --- | --- |

(17)

Pro zajištění objektivního a nestranného posuzování žádostí o mezinárodní ochranu a přijímání rozhodnutí o nich je třeba, aby odborníci, kteří jednají v rámci řízení stanovených touto směrnicí, svou činnost vykonávali s řádným ohledem na etické zásady své profese.

| (18) | Je v zájmu členských států i žadatelů o mezinárodní ochranu, aby bylo rozhodnutí o žádosti o mezinárodní ochranu přijatoco možná nejdříve, aniž by tím bylo dotčeno provedení přiměřeného a úplného posouzení. |
| --- | --- |

(18)

Je v zájmu členských států i žadatelů o mezinárodní ochranu, aby bylo rozhodnutí o žádosti o mezinárodní ochranu přijatoco možná nejdříve, aniž by tím bylo dotčeno provedení přiměřeného a úplného posouzení.

| (19) | Aby se v některých případech zkrátila celková délka řízení, měly by mít členské státy v souladu se svými vnitrostátními potřebami možnost flexibilněupřednostnit posouzení určité žádosti před jinými, dříve podanými žádostmi, aniž by se tím odchylovaly od platných procesních lhůt, zásad a záruk. |
| --- | --- |

(19)

Aby se v některých případech zkrátila celková délka řízení, měly by mít členské státy v souladu se svými vnitrostátními potřebami možnost flexibilněupřednostnit posouzení určité žádosti před jinými, dříve podanými žádostmi, aniž by se tím odchylovaly od platných procesních lhůt, zásad a záruk.

| (20) | Za přesně stanovených okolností, z nichž je zřejmé, že žádost bude shledána neopodstatněnou, nebo pokud existují závažné obavy týkající se národní bezpečnosti nebo veřejného pořádku, by měly mít členské státy možnost urychlit řízení o posouzení žádosti, zejména zavedením kratších avšak přiměřených lhůt pro některé procesní úkony, aniž by tím bylo dotčeno provedení přiměřeného a úplného posouzení a účinný přístup žadatele k základním zásadám a zárukám stanoveným touto směrnicí. |
| --- | --- |

(20)

Za přesně stanovených okolností, z nichž je zřejmé, že žádost bude shledána neopodstatněnou, nebo pokud existují závažné obavy týkající se národní bezpečnosti nebo veřejného pořádku, by měly mít členské státy možnost urychlit řízení o posouzení žádosti, zejména zavedením kratších avšak přiměřených lhůt pro některé procesní úkony, aniž by tím bylo dotčeno provedení přiměřeného a úplného posouzení a účinný přístup žadatele k základním zásadám a zárukám stanoveným touto směrnicí.

| (21) | Po dobu, kdy žadatel může prokázat, že má pádné důvody, by neexistence dokladů umožňujících vstup nebo použití padělaných dokladů neměly samy o sobě vést k automatickému zahájení řízení na hranicích nebo zrychleného řízení. |
| --- | --- |

(21)

Po dobu, kdy žadatel může prokázat, že má pádné důvody, by neexistence dokladů umožňujících vstup nebo použití padělaných dokladů neměly samy o sobě vést k automatickému zahájení řízení na hranicích nebo zrychleného řízení.

| (22) | V zájmu členských států i žadatelů je rovněž zajistit, aby potřeba mezinárodní ochrany byla správně rozpoznána již v prvním stupni. Za tím účelem by měli žadatelé v prvním stupni bezplatně obdržet právní informace a informace o řízení s ohledem na jejich konkrétní situaci. Díky takovým informacím by žadatelémimo jiné měli možnost lépe porozumět řízení a plnit příslušné povinnosti. Bylo by nepřiměřené žádat od členských států, aby takové informace poskytovaly pouze prostřednictvím služeb specializovaných právníků. Členské státy by proto měly mít možnost poskytovat takové informace co nejvhodnějším způsobem, například prostřednictvím nevládních organizací nebo odborníků z vládních orgánů nebo ze specializovaných státních úřadů. |
| --- | --- |

(22)

V zájmu členských států i žadatelů je rovněž zajistit, aby potřeba mezinárodní ochrany byla správně rozpoznána již v prvním stupni. Za tím účelem by měli žadatelé v prvním stupni bezplatně obdržet právní informace a informace o řízení s ohledem na jejich konkrétní situaci. Díky takovým informacím by žadatelémimo jiné měli možnost lépe porozumět řízení a plnit příslušné povinnosti. Bylo by nepřiměřené žádat od členských států, aby takové informace poskytovaly pouze prostřednictvím služeb specializovaných právníků. Členské státy by proto měly mít možnost poskytovat takové informace co nejvhodnějším způsobem, například prostřednictvím nevládních organizací nebo odborníků z vládních orgánů nebo ze specializovaných státních úřadů.

| (23) | Za určitých podmínek by měli mít žadatelé v rámci řízení o opravných prostředcích nárok na bezplatnou právní pomoc a zastoupení poskytovanou osobami, které jsou k tomu oprávněny podle vnitrostátního práva. Ve všech fázích řízení by žadatelé měli mít navíc právo na své vlastní náklady konzultovat právní poradce nebo poradce, kteří jsou k této činnosti oprávněni podle vnitrostátního práva. |
| --- | --- |

(23)

Za určitých podmínek by měli mít žadatelé v rámci řízení o opravných prostředcích nárok na bezplatnou právní pomoc a zastoupení poskytovanou osobami, které jsou k tomu oprávněny podle vnitrostátního práva. Ve všech fázích řízení by žadatelé měli mít navíc právo na své vlastní náklady konzultovat právní poradce nebo poradce, kteří jsou k této činnosti oprávněni podle vnitrostátního práva.

| (24) | Pojem veřejného pořádku může mimo jiné zahrnovat odsouzení za spáchání závažného trestného činu. |
| --- | --- |

(24)

Pojem veřejného pořádku může mimo jiné zahrnovat odsouzení za spáchání závažného trestného činu.

| (25) | V zájmu správného rozpoznání osob, jež potřebují ochranu coby uprchlíci ve smyslu článku 1 Ženevské úmluvy nebo coby osoby, které mají nárok na doplňkovou ochranu, by měl mít každý žadatel účinný přístup k řízení, možnost spolupracovat a řádně komunikovat s příslušnými orgány tak, aby mohl předkládat důležité skutečnosti o svém případu, a dostatečné procesní záruky pro sledování svého případu v průběhu všech fází řízení. Kromě toho by v rámci posuzování žádosti o mezinárodní ochranu mělo být žadateli zpravidla poskytnuto alespoň právo na setrvání až do vynesení rozhodnutí rozhodujícím orgánem, přístup ke službám tlumočníka pro předložení svého případu při pohovoru s orgány, možnost komunikovat se zástupcem Úřadu Vvysokého komisaře OSN pro uprchlíky (UNHCR) a s organizacemi poskytujícími poradenské služby žadatelům o mezinárodní ochranu, právo na oznámení příslušného rozhodnutí a na sdělení toho, jaké věcné a právní důvody k danému rozhodnutí vedly, možnost konzultovat právního poradce nebo jiného poradce a právo být informován o svém právním postavení v rozhodujících okamžicích během řízení, a to v jazyce, jemuž žadatel rozumí nebo o němž se oprávněně předpokládá, že mu žadatel rozumí, a v případě zamítavého rozhodnutí právo na podání účinného opravného prostředku k soudu. |
| --- | --- |

(25)

V zájmu správného rozpoznání osob, jež potřebují ochranu coby uprchlíci ve smyslu článku 1 Ženevské úmluvy nebo coby osoby, které mají nárok na doplňkovou ochranu, by měl mít každý žadatel účinný přístup k řízení, možnost spolupracovat a řádně komunikovat s příslušnými orgány tak, aby mohl předkládat důležité skutečnosti o svém případu, a dostatečné procesní záruky pro sledování svého případu v průběhu všech fází řízení. Kromě toho by v rámci posuzování žádosti o mezinárodní ochranu mělo být žadateli zpravidla poskytnuto alespoň právo na setrvání až do vynesení rozhodnutí rozhodujícím orgánem, přístup ke službám tlumočníka pro předložení svého případu při pohovoru s orgány, možnost komunikovat se zástupcem Úřadu Vvysokého komisaře OSN pro uprchlíky (UNHCR) a s organizacemi poskytujícími poradenské služby žadatelům o mezinárodní ochranu, právo na oznámení příslušného rozhodnutí a na sdělení toho, jaké věcné a právní důvody k danému rozhodnutí vedly, možnost konzultovat právního poradce nebo jiného poradce a právo být informován o svém právním postavení v rozhodujících okamžicích během řízení, a to v jazyce, jemuž žadatel rozumí nebo o němž se oprávněně předpokládá, že mu žadatel rozumí, a v případě zamítavého rozhodnutí právo na podání účinného opravného prostředku k soudu.

| (26) | Aby byl zajištěn účinný přístup k řízení o posouzení žádosti, měli by úředníci, se kterými přijdou osoby žádající o mezinárodní ochranu nejdříve do styku, a zejména úředníci, kteří vykonávají dohled na pozemních nebo námořních hranicích nebo provádějí hraniční kontroly, dostat příslušné informace a nezbytné školení o způsobu uznávání žádostí o mezinárodní ochranu a zacházení s nimi, mimo jiné s náležitým ohledem na příslušné pokyny vypracované Evropským podpůrným úřadem pro otázky azylu. Měli by být schopni poskytnout státním příslušníkům třetích zemí nebo osobám bez státní příslušnosti, kteří se nacházejí na území, včetně na hranicích, v teritoriálních vodách nebo tranzitním prostoru členských států, a kteří chtějí podat žádost mezinárodní ochranu, příslušné informace týkající se místa a způsobu podávání žádostí o mezinárodní ochranu. Pokud se tyto osoby nacházejí v teritoriálních vodách členského státu, měly by být vyloděny na pevninu a jejich žádosti by měly být posouzeny v souladu s touto směrnicí. |
| --- | --- |

(26)

Aby byl zajištěn účinný přístup k řízení o posouzení žádosti, měli by úředníci, se kterými přijdou osoby žádající o mezinárodní ochranu nejdříve do styku, a zejména úředníci, kteří vykonávají dohled na pozemních nebo námořních hranicích nebo provádějí hraniční kontroly, dostat příslušné informace a nezbytné školení o způsobu uznávání žádostí o mezinárodní ochranu a zacházení s nimi, mimo jiné s náležitým ohledem na příslušné pokyny vypracované Evropským podpůrným úřadem pro otázky azylu. Měli by být schopni poskytnout státním příslušníkům třetích zemí nebo osobám bez státní příslušnosti, kteří se nacházejí na území, včetně na hranicích, v teritoriálních vodách nebo tranzitním prostoru členských států, a kteří chtějí podat žádost mezinárodní ochranu, příslušné informace týkající se místa a způsobu podávání žádostí o mezinárodní ochranu. Pokud se tyto osoby nacházejí v teritoriálních vodách členského státu, měly by být vyloděny na pevninu a jejich žádosti by měly být posouzeny v souladu s touto směrnicí.

| (27) | Vzhledem k tomu, že státní příslušníci třetích zemí a osoby bez státní příslušnosti, kteří vyjádřili své přání požádat o mezinárodní ochranu, jsou žadateli o mezinárodní ochranu, měli by dodržovat povinnosti a požívat práva podle této směrnice a podle směrnice Evropského parlamentu a Rady .../.../EU, kterou se stanoví normy pro přijímání žadatelů o mezinárodní ochranu (6)
   (7). Za tímto účelem by členské státy měly co nejdříve učinit záznam o tom, že uvedené osoby jsou žadateli o mezinárodní ochranu. |
| --- | --- |

(27)

Vzhledem k tomu, že státní příslušníci třetích zemí a osoby bez státní příslušnosti, kteří vyjádřili své přání požádat o mezinárodní ochranu, jsou žadateli o mezinárodní ochranu, měli by dodržovat povinnosti a požívat práva podle této směrnice a podle směrnice Evropského parlamentu a Rady .../.../EU, kterou se stanoví normy pro přijímání žadatelů o mezinárodní ochranu (6)
   (7). Za tímto účelem by členské státy měly co nejdříve učinit záznam o tom, že uvedené osoby jsou žadateli o mezinárodní ochranu.

| (28) | Aby se usnadnil přístup k řízení o posouzení žádosti na hraničních přechodech a v detenčních zařízeních, měly by být zpřístupněny informace o možnosti požádat o mezinárodní ochranu. Tlumočení by mělo zajistit základní komunikaci, která je nezbytná pro to, aby příslušné orgány byly schopné porozumět, zda osoby chtějí požádat o mezinárodní ochranu. |
| --- | --- |

(28)

Aby se usnadnil přístup k řízení o posouzení žádosti na hraničních přechodech a v detenčních zařízeních, měly by být zpřístupněny informace o možnosti požádat o mezinárodní ochranu. Tlumočení by mělo zajistit základní komunikaci, která je nezbytná pro to, aby příslušné orgány byly schopné porozumět, zda osoby chtějí požádat o mezinárodní ochranu.

| (29) | Někteří žadatelé mohou potřebovat zvláštní procesní záruky mimo jiné vzhledem ke svému věku, pohlaví, sexuální orientaci, pohlavní identitě, postižení, závažným zdravotním problémům, mentální poruše nebo následkům mučení, znásilnění nebo jiných vážných forem psychického, fyzického nebo sexuálního násilí. Členské státy by měly usilovat o to, aby žadatelé, kteří potřebují zvláštní procesní záruky, byli identifikováni dříve, než dojde k přijetí rozhodnutí v prvním stupni. Těmto žadatelům by měla být poskytnuta přiměřená podpora, včetně dostatku času, s cílem vytvořit nezbytné podmínky pro účinný přístup k řízení, které by jim umožňovaly splnit veškeré náležitosti žádosti o mezinárodní ochranu. |
| --- | --- |

(29)

Někteří žadatelé mohou potřebovat zvláštní procesní záruky mimo jiné vzhledem ke svému věku, pohlaví, sexuální orientaci, pohlavní identitě, postižení, závažným zdravotním problémům, mentální poruše nebo následkům mučení, znásilnění nebo jiných vážných forem psychického, fyzického nebo sexuálního násilí. Členské státy by měly usilovat o to, aby žadatelé, kteří potřebují zvláštní procesní záruky, byli identifikováni dříve, než dojde k přijetí rozhodnutí v prvním stupni. Těmto žadatelům by měla být poskytnuta přiměřená podpora, včetně dostatku času, s cílem vytvořit nezbytné podmínky pro účinný přístup k řízení, které by jim umožňovaly splnit veškeré náležitosti žádosti o mezinárodní ochranu.

| (30) | Pokud žadateli, který potřebuje zvláštní procesní záruky, nelze v rámci zrychleného řízení nebo řízení na hranicích poskytnout přiměřenou podporu, měl by být tento žadatel z těchto řízení vyňat. Zvláštní procesní záruky, které jsou takové povahy, že mohou zabránit použití zrychleného řízení nebo řízení na hranicích, by měly rovněž vést k poskytnutí dalších záruk žadateli v případech, kdy jeho podání opravného prostředku nemá automaticky odkladný účinek, aby za daných konkrétních okolností byla zajištěna účinnost opravného prostředku. |
| --- | --- |

(30)

Pokud žadateli, který potřebuje zvláštní procesní záruky, nelze v rámci zrychleného řízení nebo řízení na hranicích poskytnout přiměřenou podporu, měl by být tento žadatel z těchto řízení vyňat. Zvláštní procesní záruky, které jsou takové povahy, že mohou zabránit použití zrychleného řízení nebo řízení na hranicích, by měly rovněž vést k poskytnutí dalších záruk žadateli v případech, kdy jeho podání opravného prostředku nemá automaticky odkladný účinek, aby za daných konkrétních okolností byla zajištěna účinnost opravného prostředku.

| (31) | Opatření na vnitrostátní úrovni ke zjišťování a dokumentaci příznaků a známek mučení nebo jiných vážných forem fyzického či psychického násilí, včetně sexuálního násilí, v rámci řízení, na něž se vztahuje tato směrnice, mohou mimo jiné vycházet ze Zásad pro účinné vyšetřování a dokumentaci mučení a jiného krutého, nelidského či ponižujícího zacházení nebo trestání (Istanbulský protokol). |
| --- | --- |

(31)

Opatření na vnitrostátní úrovni ke zjišťování a dokumentaci příznaků a známek mučení nebo jiných vážných forem fyzického či psychického násilí, včetně sexuálního násilí, v rámci řízení, na něž se vztahuje tato směrnice, mohou mimo jiné vycházet ze Zásad pro účinné vyšetřování a dokumentaci mučení a jiného krutého, nelidského či ponižujícího zacházení nebo trestání (Istanbulský protokol).

| (32) | Aby byla lépe zajištěna rovnost mezi žadateli ženského a mužského pohlaví, měla by řízení o posouzení žádosti brát ohled na pohlaví žadatelů. Především by měly být osobní pohovory organizovány tak, aby mohli žadatelé ženského i mužského pohlaví hovořit o svých zkušenostech z minulosti v případech pronásledování z důvodu jejich pohlaví či pohlavní identity. Složitost nároků souvisejících s probelamtikou pohlaví či pohlavní identity by měla být řádně zohledněna v řízeních vycházejících z pojmu bezpečné třetí země, pojmu bezpečné země původu nebo pojmu následných žádostí. |
| --- | --- |

(32)

Aby byla lépe zajištěna rovnost mezi žadateli ženského a mužského pohlaví, měla by řízení o posouzení žádosti brát ohled na pohlaví žadatelů. Především by měly být osobní pohovory organizovány tak, aby mohli žadatelé ženského i mužského pohlaví hovořit o svých zkušenostech z minulosti v případech pronásledování z důvodu jejich pohlaví či pohlavní identity. Složitost nároků souvisejících s probelamtikou pohlaví či pohlavní identity by měla být řádně zohledněna v řízeních vycházejících z pojmu bezpečné třetí země, pojmu bezpečné země původu nebo pojmu následných žádostí.

| (33) | Při provádění této směrnice by se členské státy měly v souladu s Listinou základních práv Evropské unie (dále jen „Listina“) a s Úmluvou OSN o právech dítěte z roku 1989 řídit především zásadou nejlepšího zájmu dítěte. Při posuzování toho, co je v nejlepším zájmu dítěte, by členské státy měly zejména náležitě zohledňovat blaho a sociální vývoj nezletilé osoby, včetně prostředí, z kterého pochází. |
| --- | --- |

(33)

Při provádění této směrnice by se členské státy měly v souladu s Listinou základních práv Evropské unie (dále jen „Listina“) a s Úmluvou OSN o právech dítěte z roku 1989 řídit především zásadou nejlepšího zájmu dítěte. Při posuzování toho, co je v nejlepším zájmu dítěte, by členské státy měly zejména náležitě zohledňovat blaho a sociální vývoj nezletilé osoby, včetně prostředí, z kterého pochází.

| (34) | Postupy pro posouzení potřebnosti mezinárodní ochrany by měly příslušným orgánům umožnit řádné posouzení žádosti o mezinárodní ochranu. |
| --- | --- |

(34)

Postupy pro posouzení potřebnosti mezinárodní ochrany by měly příslušným orgánům umožnit řádné posouzení žádosti o mezinárodní ochranu.

| (35) | Pokud členské státy během vyřizování žádosti provádějí osobní prohlídku žadatele, měla by tuto prohlídku provádět osoba stejného pohlaví. Tím by neměly být dotčeny prohlídky prováděné z bezpečnostních důvodů podle vnitrostátního práva. |
| --- | --- |

(35)

Pokud členské státy během vyřizování žádosti provádějí osobní prohlídku žadatele, měla by tuto prohlídku provádět osoba stejného pohlaví. Tím by neměly být dotčeny prohlídky prováděné z bezpečnostních důvodů podle vnitrostátního práva.

| (36) | Pokud žadatel podá následnou žádost bez předložení nových důkazů nebo důvodů, bylo by nepřiměřené stanovit členským státům povinnost provést nové posouzení v plném rozsahu. V těchto případech by členské státy měly mít možnost zamítnout žádost jako nepřípustnou podle zásady res iudicata. |
| --- | --- |

(36)

Pokud žadatel podá následnou žádost bez předložení nových důkazů nebo důvodů, bylo by nepřiměřené stanovit členským státům povinnost provést nové posouzení v plném rozsahu. V těchto případech by členské státy měly mít možnost zamítnout žádost jako nepřípustnou podle zásady res iudicata.

| (37) | Pokud jde o zapojení pracovníků jiného orgánu, než je rozhodující orgán, do včasného provádění pohovorů o věcné stránce žádosti, měl by být pojem „včas“ posouzen v souvislosti se lhůtami stanovenými v článku 31. |
| --- | --- |

(37)

Pokud jde o zapojení pracovníků jiného orgánu, než je rozhodující orgán, do včasného provádění pohovorů o věcné stránce žádosti, měl by být pojem „včas“ posouzen v souvislosti se lhůtami stanovenými v článku 31.

| (38) | Mnoho žádostí o mezinárodní ochranu je činěno na hranicích nebo v tranzitním prostoru členského státu ještě před rozhodnutím o vstupu žadatele. Členské státy by měly mít možnost upravit řízení o přípustnosti žádosti nebo řízení o posouzení věcné stránky žádosti, která za jasně stanovených podmínek umožní rozhodovat o těchto žádostech na těchto místech. |
| --- | --- |

(38)

Mnoho žádostí o mezinárodní ochranu je činěno na hranicích nebo v tranzitním prostoru členského státu ještě před rozhodnutím o vstupu žadatele. Členské státy by měly mít možnost upravit řízení o přípustnosti žádosti nebo řízení o posouzení věcné stránky žádosti, která za jasně stanovených podmínek umožní rozhodovat o těchto žádostech na těchto místech.

| (39) | Při stanovení toho, zda v zemi původu žadatele panuje stav nejistoty, by členské státy měly zajistit, aby získávaly přesné a aktuální informace z příslušných zdrojů, jako jsou Evropský podpůrným úřad pro otázky azylu, Úřad vysokého komisaře OSN pro uprchlíky, Rada Evropy a jiné významné mezinárodní organizace. Členské státy by měly zajistit, aby odložení dokončení řízení bylo uplatňováno v plném souladu s jejich závazky vyplývajícími ze směrnice 2011/95/EU a z článku 41 Listiny a aniž by byla dotčena účinnost a spravedlivost řízení uvedených v této směrnici. |
| --- | --- |

(39)

Při stanovení toho, zda v zemi původu žadatele panuje stav nejistoty, by členské státy měly zajistit, aby získávaly přesné a aktuální informace z příslušných zdrojů, jako jsou Evropský podpůrným úřad pro otázky azylu, Úřad vysokého komisaře OSN pro uprchlíky, Rada Evropy a jiné významné mezinárodní organizace. Členské státy by měly zajistit, aby odložení dokončení řízení bylo uplatňováno v plném souladu s jejich závazky vyplývajícími ze směrnice 2011/95/EU a z článku 41 Listiny a aniž by byla dotčena účinnost a spravedlivost řízení uvedených v této směrnici.

| (40) | Rozhodujícím faktorem pro pro posouzení odůvodněnosti žádosti o mezinárodní ochranu je míra bezpečnosti žadatele v zemi jeho původu. Pokud lze třetí zemi pokládat za bezpečnou zemi původu, měly by mít členské státy možnost označit ji za bezpečnou a vycházet z domněnky, že je pro daného žadatele bezpečná, pokud žadatel neprokáže opak. |
| --- | --- |

(40)

Rozhodujícím faktorem pro pro posouzení odůvodněnosti žádosti o mezinárodní ochranu je míra bezpečnosti žadatele v zemi jeho původu. Pokud lze třetí zemi pokládat za bezpečnou zemi původu, měly by mít členské státy možnost označit ji za bezpečnou a vycházet z domněnky, že je pro daného žadatele bezpečná, pokud žadatel neprokáže opak.

| (41) | Vzhledem k dosažené úrovni harmonizace při uznávání státních příslušníků třetích zemí a osob bez státní příslušnosti za za osoby požívající mezinárodní ochrany, by měla být stanovena společná kritéria pro označování třetích zemí za bezpečné země původu. |
| --- | --- |

(41)

Vzhledem k dosažené úrovni harmonizace při uznávání státních příslušníků třetích zemí a osob bez státní příslušnosti za za osoby požívající mezinárodní ochrany, by měla být stanovena společná kritéria pro označování třetích zemí za bezpečné země původu.

| (42) | Označení třetí země jako bezpečné země původu pro účely této směrnice nemůže být absolutní zárukou bezpečnosti státních příslušníků dané země. Hodnocení, z něhož toto označení vychází, může ze své podstaty vzít v úvahu pouze všeobecnou občanskou, právní a politickou situaci v dané zemi a to, zda jsou původci pronásledování, mučení nebo nelidského či ponižujícího zacházení nebo trestání v praxi postižitelní, jsou-li v této zemi shledáni odpovědnými. Proto je důležité, aby v případě, kdy žadatel prokáže, že v jeho konkrétní situaci existují oprávněné důvody nepokládat danou zemi za bezpečnou, nebylo označení této země jako bezpečné považováno v jeho případě za směrodatné. |
| --- | --- |

(42)

Označení třetí země jako bezpečné země původu pro účely této směrnice nemůže být absolutní zárukou bezpečnosti státních příslušníků dané země. Hodnocení, z něhož toto označení vychází, může ze své podstaty vzít v úvahu pouze všeobecnou občanskou, právní a politickou situaci v dané zemi a to, zda jsou původci pronásledování, mučení nebo nelidského či ponižujícího zacházení nebo trestání v praxi postižitelní, jsou-li v této zemi shledáni odpovědnými. Proto je důležité, aby v případě, kdy žadatel prokáže, že v jeho konkrétní situaci existují oprávněné důvody nepokládat danou zemi za bezpečnou, nebylo označení této země jako bezpečné považováno v jeho případě za směrodatné.

| (43) | Členské státy by měly všechny žádosti zhodnotit po věcné stránce, to jest posoudit, zda dotyčný žadatel může být uznán za osobu způsobilou pro mezinárodní ochranu podle směrnice2011/95/EU, pokud tato směrnice nestanoví jinak, zejména v případech, kdy lze důvodně předpokládat, že posouzení provede nebo dostatečnou ochranu poskytne jiná země. Členské státy by zejména neměly mít povinnost hodnotit věcnou stránku žádosti o mezinárodní ochranu, pokud první země azylu přiznala žadateli postavení uprchlíka nebo mu poskytla jinou dostatečnou ochranu a žadatel bude touto zemí převzat zpět. |
| --- | --- |

(43)

Členské státy by měly všechny žádosti zhodnotit po věcné stránce, to jest posoudit, zda dotyčný žadatel může být uznán za osobu způsobilou pro mezinárodní ochranu podle směrnice2011/95/EU, pokud tato směrnice nestanoví jinak, zejména v případech, kdy lze důvodně předpokládat, že posouzení provede nebo dostatečnou ochranu poskytne jiná země. Členské státy by zejména neměly mít povinnost hodnotit věcnou stránku žádosti o mezinárodní ochranu, pokud první země azylu přiznala žadateli postavení uprchlíka nebo mu poskytla jinou dostatečnou ochranu a žadatel bude touto zemí převzat zpět.

| (44) | Členské státy by rovněž neměly mít povinnost hodnotit věcnou stránku žádosti o mezinárodní ochranu, pokud lze důvodně předpokládat, že žadatel s ohledem na dostatečnou vazbu k některé třetí zemi ve smyslu vnitrostátních právních předpisů může požádat o ochranu v této třetí zemi, a existují důvody se domnívat, že bude žadatel touto zemí převzat nebo zpětně převzat. Členské státy by takto měly postupovat pouze tehdy, pokud by v dané třetí zemi byl tento konkrétní žadatel v bezpečí. V zájmu zamezení dalšího pohybu žadatelů by měly být stanoveny společné zásady, na základě nichž členské státy pokládají nebo označují třetí země za bezpečné. |
| --- | --- |

(44)

Členské státy by rovněž neměly mít povinnost hodnotit věcnou stránku žádosti o mezinárodní ochranu, pokud lze důvodně předpokládat, že žadatel s ohledem na dostatečnou vazbu k některé třetí zemi ve smyslu vnitrostátních právních předpisů může požádat o ochranu v této třetí zemi, a existují důvody se domnívat, že bude žadatel touto zemí převzat nebo zpětně převzat. Členské státy by takto měly postupovat pouze tehdy, pokud by v dané třetí zemi byl tento konkrétní žadatel v bezpečí. V zájmu zamezení dalšího pohybu žadatelů by měly být stanoveny společné zásady, na základě nichž členské státy pokládají nebo označují třetí země za bezpečné.

| (45) | S ohledem na některé evropské třetí země s obzvláště vysokou úrovní dodržování lidských práv a ochrany uprchlíků by členské státy dále měly mít možnost neposuzovat žádosti o mezinárodní ochranu týkající se žadatelů, kteří vstoupili na jejich území z těchto evropských třetích zemí, nebo je neposuzovat v plném rozsahu. |
| --- | --- |

(45)

S ohledem na některé evropské třetí země s obzvláště vysokou úrovní dodržování lidských práv a ochrany uprchlíků by členské státy dále měly mít možnost neposuzovat žádosti o mezinárodní ochranu týkající se žadatelů, kteří vstoupili na jejich území z těchto evropských třetích zemí, nebo je neposuzovat v plném rozsahu.

| (46) | Pokud členské státy posuzují bezpečnost země případ od případu nebo označí země jako bezpečné přijetím seznamu těchto zemí, měly by mimo jiné zohlednit pokyny a operační příručky a informace o zemích původu a činnosti, včetně metodiky Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu týkající se podávání zpráv obsahujících informace o zemi původu, uvedené v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 439/2010 ze dne 19. května 2010 o zřízení Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu (8), jakož i příslušných pokynů Úřadu vysokého komisaře OSN pro uprchlíky. |
| --- | --- |

(46)

Pokud členské státy posuzují bezpečnost země případ od případu nebo označí země jako bezpečné přijetím seznamu těchto zemí, měly by mimo jiné zohlednit pokyny a operační příručky a informace o zemích původu a činnosti, včetně metodiky Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu týkající se podávání zpráv obsahujících informace o zemi původu, uvedené v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 439/2010 ze dne 19. května 2010 o zřízení Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu (8), jakož i příslušných pokynů Úřadu vysokého komisaře OSN pro uprchlíky.

| (47) | Aby se usnadnila pravidelná výměna informací o tom, jak jsou uplatňovány pojmy „bezpečná země původu“, „bezpečná třetí země“ a „bezpečná evropská třetí země“ v jednotlivých členských státech, jakož i pravidelný přezkum používání těchto pojmů členskými státy ze strany Komise, a připravila se další možná harmonizace v budoucnu, měly by členské státy oznámit Komisi ty třetí země, na které se tyto pojmy vztahují, nebo ji o nich pravidelně informovat. Komise by měla o výsledku tohoto přezkumu pravidelně informovat Evropský parlament. |
| --- | --- |

(47)

Aby se usnadnila pravidelná výměna informací o tom, jak jsou uplatňovány pojmy „bezpečná země původu“, „bezpečná třetí země“ a „bezpečná evropská třetí země“ v jednotlivých členských státech, jakož i pravidelný přezkum používání těchto pojmů členskými státy ze strany Komise, a připravila se další možná harmonizace v budoucnu, měly by členské státy oznámit Komisi ty třetí země, na které se tyto pojmy vztahují, nebo ji o nich pravidelně informovat. Komise by měla o výsledku tohoto přezkumu pravidelně informovat Evropský parlament.

| (48) | Pro zajištění řádného používání pojmů bezpečné země na základě aktuálních informací by členské státy měly provádět pravidelné přezkumy situace v těchto zemích na základě řady zdrojů informací, zejména informací z jiných členských států, od Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu, od Úřadu vysokého komisaře OSN pro uprchlíky, od Rady Evropy a jiných významných mezinárodních organizací. Pokud členské státy získají informace o tom, že v zemi, kterou označily za bezpečnou, se situace v oblasti lidských práv významně změnila, měly by zajistit co nejrychlejší přezkum situace a případně přehodnotit označení této země jako bezpečné. |
| --- | --- |

(48)

Pro zajištění řádného používání pojmů bezpečné země na základě aktuálních informací by členské státy měly provádět pravidelné přezkumy situace v těchto zemích na základě řady zdrojů informací, zejména informací z jiných členských států, od Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu, od Úřadu vysokého komisaře OSN pro uprchlíky, od Rady Evropy a jiných významných mezinárodních organizací. Pokud členské státy získají informace o tom, že v zemi, kterou označily za bezpečnou, se situace v oblasti lidských práv významně změnila, měly by zajistit co nejrychlejší přezkum situace a případně přehodnotit označení této země jako bezpečné.

| (49) | Pokud jde o odnětí postavení uprchlíka nebo statusu doplňkové ochrany, měly by členské státy zajistit, aby osoby požívající mezinárodní ochrany byly řádně informovány o možnosti opětovného posouzení jejich postavení a měly možnost předložit své stanovisko dříve, než orgány přijmou odůvodněné rozhodnutí o odejmutí jejich postavení. |
| --- | --- |

(49)

Pokud jde o odnětí postavení uprchlíka nebo statusu doplňkové ochrany, měly by členské státy zajistit, aby osoby požívající mezinárodní ochrany byly řádně informovány o možnosti opětovného posouzení jejich postavení a měly možnost předložit své stanovisko dříve, než orgány přijmou odůvodněné rozhodnutí o odejmutí jejich postavení.

| (50) | Skutečnost, že proti rozhodnutí o žádosti o mezinárodní ochranu, rozhodnutí o zamítnutí znovuotevření posuzování žádosti po jeho přerušení a rozhodnutí o odnětí postavení uprchlíka nebo statusu doplňkové ochrany musí být k dispozici účinné opravné prostředky k soudu, odráží jednu ze základních zásad práva Unie. |
| --- | --- |

(50)

Skutečnost, že proti rozhodnutí o žádosti o mezinárodní ochranu, rozhodnutí o zamítnutí znovuotevření posuzování žádosti po jeho přerušení a rozhodnutí o odnětí postavení uprchlíka nebo statusu doplňkové ochrany musí být k dispozici účinné opravné prostředky k soudu, odráží jednu ze základních zásad práva Unie.

| (51) | V souladu s článkem 72 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouvy o fungování EU“) není touto směrnicí dotčen výkon odpovědnosti členských států za udržování veřejného pořádku a ochranu vnitřní bezpečnosti. |
| --- | --- |

(51)

V souladu s článkem 72 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouvy o fungování EU“) není touto směrnicí dotčen výkon odpovědnosti členských států za udržování veřejného pořádku a ochranu vnitřní bezpečnosti.

| (52) | Zpracovávání osobních údajů prováděné členskými státy podle této směrnice se řídí směrnicí Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (9). |
| --- | --- |

(52)

Zpracovávání osobních údajů prováděné členskými státy podle této směrnice se řídí směrnicí Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (9).

| (53) | Tato směrnice se nezabývá postupy mezi členskými státy upravenými nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. .../..., kterým se stanoví kritéria a postupy pro určení členského státu příslušného k posuzování žádosti o mezinárodní ochranu podané státním příslušníkem třetí země nebo osobou bez státní příslušnosti v některém z členských států (10)
   (11). |
| --- | --- |

(53)

Tato směrnice se nezabývá postupy mezi členskými státy upravenými nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. .../..., kterým se stanoví kritéria a postupy pro určení členského státu příslušného k posuzování žádosti o mezinárodní ochranu podané státním příslušníkem třetí země nebo osobou bez státní příslušnosti v některém z členských států (10)
   (11).

| (54) | Tato směrnice by se měla vztahovat na žadatele, na které se vztahuje nařízení (EU) č. .../... (12), spolu s ustanoveními uvedeného nařízení a aniž by tím byla ustanovení uvedeného nařízení dotčena. |
| --- | --- |

(54)

Tato směrnice by se měla vztahovat na žadatele, na které se vztahuje nařízení (EU) č. .../... (12), spolu s ustanoveními uvedeného nařízení a aniž by tím byla ustanovení uvedeného nařízení dotčena.

| (55) | Provádění této směrnice by mělo být hodnoceno v pravidelných lhůtách. |
| --- | --- |

(55)

Provádění této směrnice by mělo být hodnoceno v pravidelných lhůtách.

| (56) | Jelikož cíle této směrnice, totiž stanovení společných řízení pro přiznávání a odnímání mezinárodní ochrany, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jej z důvodu rozsahu a účinků této směrnice může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“). V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle. |
| --- | --- |

(56)

Jelikož cíle této směrnice, totiž stanovení společných řízení pro přiznávání a odnímání mezinárodní ochrany, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jej z důvodu rozsahu a účinků této směrnice může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“). V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.

| (57) | V souladu se Společným politickým prohlášením členských států a Komise o informativních dokumentech ze dne 28. září 2011 (13) se členské státy zavázaly, že v odůvodněných případech doplní oznámení o opatřeních přijatých za účelem provedení směrnice ve vnitrostátním právu o jeden či více dokumentů s informacemi o vztahu mezi jednotlivými složkami směrnice a příslušnými částmi vnitrostátních nástrojů přijatých za účelem provedení směrnice ve vnitrostátním právu V případě této směrnice považuje normotvůrce předložení těchto dokumentů za odůvodněné. |
| --- | --- |

(57)

V souladu se Společným politickým prohlášením členských států a Komise o informativních dokumentech ze dne 28. září 2011 (13) se členské státy zavázaly, že v odůvodněných případech doplní oznámení o opatřeních přijatých za účelem provedení směrnice ve vnitrostátním právu o jeden či více dokumentů s informacemi o vztahu mezi jednotlivými složkami směrnice a příslušnými částmi vnitrostátních nástrojů přijatých za účelem provedení směrnice ve vnitrostátním právu V případě této směrnice považuje normotvůrce předložení těchto dokumentů za odůvodněné.

| (58) | V souladu s články 1 a 2 a čl. 4a odst. 1 Protokolu č. 21 o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o EU a ke Smlouvě o fungování EU, a aniž by byl dotčen článek 4 tohoto protokolu, se Spojené království a Irsko neúčastní přijímání této směrnice, a tato směrnice pro ně není závazná ani použitelná. |
| --- | --- |

(58)

V souladu s články 1 a 2 a čl. 4a odst. 1 Protokolu č. 21 o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o EU a ke Smlouvě o fungování EU, a aniž by byl dotčen článek 4 tohoto protokolu, se Spojené království a Irsko neúčastní přijímání této směrnice, a tato směrnice pro ně není závazná ani použitelná.

| (59) | V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o EU a ke Smlouvě o fungování EU, se Dánsko nepodílí na přijímání této směrnice, a tato směrnice pro ně není závazná ani použitelná. |
| --- | --- |

(59)

V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o EU a ke Smlouvě o fungování EU, se Dánsko nepodílí na přijímání této směrnice, a tato směrnice pro ně není závazná ani použitelná.

| (60) | Tato směrnice respektuje základní práva a ctí zásady uznané v Listině. Cílem této směrnice je zejména zajistit plné respektování lidské důstojnosti a podpořit uplatňování článků 1, 4, 18, 19, 21, 23, 24 a 47 Listiny a v souladu s tím musí být prováděna. |
| --- | --- |

(60)

Tato směrnice respektuje základní práva a ctí zásady uznané v Listině. Cílem této směrnice je zejména zajistit plné respektování lidské důstojnosti a podpořit uplatňování článků 1, 4, 18, 19, 21, 23, 24 a 47 Listiny a v souladu s tím musí být prováděna.

| (61) | Povinnost provést tuto směrnici ve vnitrostátním právu by měla být omezena na ustanovení, která v porovnání se směrnicí 2005/85/ES představují podstatnou změnu. Povinnost provést ve vnitrostátním právu nezměněná ustanovení totiž vyplývá z uvedené směrnice. |
| --- | --- |

(61)

Povinnost provést tuto směrnici ve vnitrostátním právu by měla být omezena na ustanovení, která v porovnání se směrnicí 2005/85/ES představují podstatnou změnu. Povinnost provést ve vnitrostátním právu nezměněná ustanovení totiž vyplývá z uvedené směrnice.

| (62) | Touto směrnicí by neměly být dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení směrnice 2005/85/ES uvedených v příloze II části B ve vnitrostátním právu, |
| --- | --- |

(62)

Touto směrnicí by neměly být dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení směrnice 2005/85/ES uvedených v příloze II části B ve vnitrostátním právu,

PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:

KAPITOLA I

OBECNÁ USTANOVENÍ

Článek 1

Účel

Účelem této směrnice je stanovit společná řízení pro přiznávání a odnímání mezinárodní ochrany podle směrnice 2011/95/EU.

Článek 2

Definice

Pro účely této směrnice se rozumí:

| a) | „Ženevskou úmluvou“ Úmluva o právním postavení uprchlíků ze dne 28. července 1951 ve znění Newyorského protokolu ze dne 31. ledna 1967; |
| --- | --- |

a)

„Ženevskou úmluvou“ Úmluva o právním postavení uprchlíků ze dne 28. července 1951 ve znění Newyorského protokolu ze dne 31. ledna 1967;

| b) | „žádostí o mezinárodní ochranu“ nebo „žádostí“ žádost o ochranu členským státem učiněná státním příslušníkem třetí země nebo osobou bez státní příslušnosti, u níž lze předpokládat, že žadatel usiluje o získání postavení uprchlíka nebo statusu doplňkové ochrany, a ve které nežádá výslovně o jinou formu ochrany, jež nespadá do oblasti působnosti směrnice 2011/95/EU a o niž lze požádat samostatně; |
| --- | --- |

b)

„žádostí o mezinárodní ochranu“ nebo „žádostí“ žádost o ochranu členským státem učiněná státním příslušníkem třetí země nebo osobou bez státní příslušnosti, u níž lze předpokládat, že žadatel usiluje o získání postavení uprchlíka nebo statusu doplňkové ochrany, a ve které nežádá výslovně o jinou formu ochrany, jež nespadá do oblasti působnosti směrnice 2011/95/EU a o niž lze požádat samostatně;

| c) | „žadatelem“ státní příslušník třetí země nebo osoba bez státní příslušnosti, která učinila žádost o mezinárodní ochranu, o níž dosud nebylo pravomocně rozhodnuto; |
| --- | --- |

c)

„žadatelem“ státní příslušník třetí země nebo osoba bez státní příslušnosti, která učinila žádost o mezinárodní ochranu, o níž dosud nebylo pravomocně rozhodnuto;

| d) | „žadatelem, který potřebuje zvláštní procesní záruky“ žadatel, u nějž je možnost požívat práv a plnit povinnosti podle této směrnice vzhledem k jeho situaci omezena; |
| --- | --- |

d)

„žadatelem, který potřebuje zvláštní procesní záruky“ žadatel, u nějž je možnost požívat práv a plnit povinnosti podle této směrnice vzhledem k jeho situaci omezena;

| e) | „pravomocným rozhodnutím“ rozhodnutí, zda je státnímu příslušníku třetí země nebo osobě bez státní příslušnosti přiznáno postavení uprchlíka nebo doplňková ochrana na základě směrnice 2011/95/EU a které již nepodléhá opravnému prostředku podle kapitoly V této směrnice bez ohledu na to, zda takový opravný prostředek vede k tomu, že žadateli může být až do rozhodnutí o opravném prostředku dovoleno setrvat v dotyčném členském státě; |
| --- | --- |

e)

„pravomocným rozhodnutím“ rozhodnutí, zda je státnímu příslušníku třetí země nebo osobě bez státní příslušnosti přiznáno postavení uprchlíka nebo doplňková ochrana na základě směrnice 2011/95/EU a které již nepodléhá opravnému prostředku podle kapitoly V této směrnice bez ohledu na to, zda takový opravný prostředek vede k tomu, že žadateli může být až do rozhodnutí o opravném prostředku dovoleno setrvat v dotyčném členském státě;

| f) | „rozhodujícím orgánem“ kvazisoudní nebo správní orgán členského státu příslušný k posuzování žádostí o mezinárodní ochranu a příslušný k přijímání rozhodnutí v prvním stupni v těchto případech; |
| --- | --- |

f)

„rozhodujícím orgánem“ kvazisoudní nebo správní orgán členského státu příslušný k posuzování žádostí o mezinárodní ochranu a příslušný k přijímání rozhodnutí v prvním stupni v těchto případech;

| g) | „uprchlíkem“ státní příslušník třetí země nebo osoba bez státní příslušnosti, která splňuje požadavky čl. 2 písm. d) směrnice 2011/95/EU; |
| --- | --- |

g)

„uprchlíkem“ státní příslušník třetí země nebo osoba bez státní příslušnosti, která splňuje požadavky čl. 2 písm. d) směrnice 2011/95/EU;

| h) | „osobou, která má nárok na doplňkovou ochranu“ státní příslušník třetí země nebo osoba bez státní příslušnosti, která splňuje požadavky čl. 2 písm. f) směrnice 2011/95/EU; |
| --- | --- |

h)

„osobou, která má nárok na doplňkovou ochranu“ státní příslušník třetí země nebo osoba bez státní příslušnosti, která splňuje požadavky čl. 2 písm. f) směrnice 2011/95/EU;

| i) | „mezinárodní ochranou“ postavení uprchlíka nebo statusdoplňkové ochrany ve smyslu písmen j) a k); |
| --- | --- |

i)

„mezinárodní ochranou“ postavení uprchlíka nebo statusdoplňkové ochrany ve smyslu písmen j) a k);

| j) | „postavením uprchlíka“ uznání státního příslušníka třetí země nebo osoby bez státní příslušnosti členským státem za uprchlíka; |
| --- | --- |

j)

„postavením uprchlíka“ uznání státního příslušníka třetí země nebo osoby bez státní příslušnosti členským státem za uprchlíka;

| k) | „statusem doplňkové ochrany“ uznání státního příslušníka třetí země nebo osoby bez státní příslušnosti členským státem za osobu, která má nárok na doplňkovou ochranu; |
| --- | --- |

k)

„statusem doplňkové ochrany“ uznání státního příslušníka třetí země nebo osoby bez státní příslušnosti členským státem za osobu, která má nárok na doplňkovou ochranu;

| l) | „nezletilou osobou“ státní příslušník třetí země nebo osoba bez státní příslušnosti mladší osmnácti let; |
| --- | --- |

l)

„nezletilou osobou“ státní příslušník třetí země nebo osoba bez státní příslušnosti mladší osmnácti let;

| m) | „nezletilou osobou bez doprovodu“ nezletilá osoba ve smyslu čl. 2 písm. l) směrnice 2011/95/EU; |
| --- | --- |

m)

„nezletilou osobou bez doprovodu“ nezletilá osoba ve smyslu čl. 2 písm. l) směrnice 2011/95/EU;

| n) | „zástupcem“ osoba nebo organizace jmenovaná příslušnými orgány, jež má za úkol pomáhat nezletilé osobě bez doprovodu a zastupovat ji v řízeních stanovených touto směrnicí tak, aby byl zajištěn nejlepší zájem dítěte a aby mohla v případě potřeby za nezletilou osobu činit právní úkony. Pokud je zástupcem této osoby jmenována organizace, určí osobu zodpovědnou za plnění povinností zástupce vůči nezletilé osobě bez doprovodu v souladu s touto směrnicí; |
| --- | --- |

n)

„zástupcem“ osoba nebo organizace jmenovaná příslušnými orgány, jež má za úkol pomáhat nezletilé osobě bez doprovodu a zastupovat ji v řízeních stanovených touto směrnicí tak, aby byl zajištěn nejlepší zájem dítěte a aby mohla v případě potřeby za nezletilou osobu činit právní úkony. Pokud je zástupcem této osoby jmenována organizace, určí osobu zodpovědnou za plnění povinností zástupce vůči nezletilé osobě bez doprovodu v souladu s touto směrnicí;

| o) | „odnětím mezinárodní ochrany“ rozhodnutí příslušného orgánu odejmout, ukončit platnost nebo zamítnout prodloužení platnosti postavení uprchlíka nebo statusu doplňkové ochrany podle směrnice 2011/95/EU; |
| --- | --- |

o)

„odnětím mezinárodní ochrany“ rozhodnutí příslušného orgánu odejmout, ukončit platnost nebo zamítnout prodloužení platnosti postavení uprchlíka nebo statusu doplňkové ochrany podle směrnice 2011/95/EU;

| p) | „setrváním v členském státě“ setrvání na území členského státu, včetně na jeho hranicích nebo v tranzitním prostoru, ve kterém byla žádost o mezinárodní ochranu podána nebo se posuzuje; |
| --- | --- |

p)

„setrváním v členském státě“ setrvání na území členského státu, včetně na jeho hranicích nebo v tranzitním prostoru, ve kterém byla žádost o mezinárodní ochranu podána nebo se posuzuje;

| q) | „následnou žádostí“ další žádost o mezinárodní ochranu, která byla učiněna po přijetí pravomocného rozhodnutí o předchozí žádosti, včetně případů, kdy žadatel vzal svou žádost výslovně zpět, a případů, kdy rozhodující orgán po konkludentním zpětvzetí odmítl žádost podle čl. 28 odst. 1. |
| --- | --- |

q)

„následnou žádostí“ další žádost o mezinárodní ochranu, která byla učiněna po přijetí pravomocného rozhodnutí o předchozí žádosti, včetně případů, kdy žadatel vzal svou žádost výslovně zpět, a případů, kdy rozhodující orgán po konkludentním zpětvzetí odmítl žádost podle čl. 28 odst. 1.

Článek 3

Oblast působnosti

1.   Tato směrnice se vztahuje na všechny žádosti o mezinárodní ochranu podané na území členského státu, včetně na jeho hranicích, v jeho teritoriálních vodách nebo tranzitním prostoru, a na odnětí mezinárodní ochrany.

2.   Tato směrnice se nevztahuje na žádosti o diplomatický nebo územní azyl podané u zastupitelských úřadů členských států.

3.   Členské státy mohou rozhodnout, že se tato směrnice použije při rozhodování o žádostech o jakýkoliv druh ochrany, jež nespadá do oblasti působnosti směrnice 2011/95/EU.

Článek 4

Odpovědné orgány

1.   Členské státy určí pro všechna řízení rozhodující orgán příslušný k přiměřenému posuzování žádostí podle této směrnice. Členské státy zajistí, aby měl tento orgán pro plnění svých úkolů podle této směrnice k dispozici přiměřené prostředky, jakož i pracovníky s odpovídající kvalifikací,.

2.   Členské státy mohou stanovit, že pro následující činnosti je příslušný jiný orgán, než který je uveden v odstavci 1:

| a) | zpracování žádostí podle nařízení (EU) č. .../... (14) a |
| --- | --- |

a)

zpracování žádostí podle nařízení (EU) č. .../... (14) a

| b) | udělení nebo zamítnutí povolení ke vstupu v rámci řízení podle článku 43 za podmínek v něm stanovených a na základě odůvodněného stanoviska rozhodujícího orgánu. |
| --- | --- |

b)

udělení nebo zamítnutí povolení ke vstupu v rámci řízení podle článku 43 za podmínek v něm stanovených a na základě odůvodněného stanoviska rozhodujícího orgánu.

3.   Členské státy zajistí, aby pracovníci rozhodujícího orgánu uvedení v odstavci 1 byli řádně vyškoleni. Za tímto účelem členské státy poskytnou příslušná školení, jejichž součástí jsou prvky uvedené v čl. 6 odst. 4 písm. a) až e) nařízení (EU) č. 439/2010. Členské státy také zohlední příslušná školení stanovená a vypracovaná Evropským podpůrným úřadem pro otázky azylu. Osoby, jež provádějí s žadateli pohovor podle této směrnice, musejí mít obecné znalosti o problémech, které by mohly nepříznivě ovlivnit schopnost žadatele absolvovat pohovor, jako jsou známky toho, že žadatel mohl být v minulosti mučen.

4.   Členské státy zajistí, aby v případě určení orgánu podle odstavce 2 měli pracovníci tohoto orgánu patřičné znalosti nebo aby jim bylo poskytnuto potřebné školení, které jim umožní plnit své povinnosti při provádění této směrnice..

5.   Žádostmi o mezinárodní ochranu podanými v členském státě u orgánů jiného členského státu provádějících v tomto státě hraniční nebo imigrační kontroly se zabývá členský stát, na jehož území byla žádost učiněna.

Článek 5

Příznivější ustanovení

Členské státy mohou zavést nebo ponechat v platnosti příznivější normy pro řízení pro přiznávání a odnímání mezinárodní ochrany, jsou-li tyto normy slučitelné s touto směrnicí.

KAPITOLA II

ZÁKLADNÍ ZÁSADY A ZÁRUKY

Článek 6

Přístup k řízení

1.   Učiní-li určitá osoba žádost o mezinárodní ochranu u orgánu, který je podle vnitrostátního práva příslušný k registraci této žádosti, provede se tato registrace do třech pracovních dnů od učinění žádosti.

Pokud je žádost o mezinárodní ochranu učiněna u jiných orgánů, u nichž je pravděpodobné, že budou takové žádosti dostávat, ale nejsou podle vnitrostátního práva příslušné k jejich registraci, členské státy zajistí, aby byla registrace provedena do šesti pracovních dnů od učinění žádosti.

Členské státy zajistí, aby těmto jiným orgánům, u nichž je pravděpodobné, že budou žádosti o mezinárodní ochranu dostávat, jako jsou policejní orgány, pohraniční stráž, imigrační orgány a pracovníci detenčních zařízení, byly poskytnuty příslušné informace a aby jejich pracovníkům byla poskytnuta úroveň školení nezbytná pro plnění jejich úkolů a povinností a pokyny pro poskytování informací žadatelům ohledně místa a způsobu podávání žádostí o mezinárodní ochranu.

2.   Členské státy zajistí, aby osoba, která učinila žádost o mezinárodní ochranu, měla příležitost podat žádost co možná nejdříve. Pokud žadatel této příležitosti nevyužije, může členský stát odpovídajícím způsobem použít článek 28 této směrnice.

3.   Aniž je dotčen odstavec 2, mohou členské státy požadovat, aby se žádosti o mezinárodní ochranu podávaly osobně nebo na určitém místě.

4.   Bez ohledu na odstavec 3 se považuje žádost o mezinárodní ochranu za podanou, jakmile ji příslušné orgány dotyčného členského státu obdrží od žadatele nebo, pokud tak stanoví vnitrostátní právo, jakmile o ní obdrží úřední zápis.

5.   Pokud v důsledku žádostí o mezinárodní ochranu učiněných současně velkým počtem státních příslušníků třetích zemí nebo osob bez státní příslušnosti je v praxi velice obtížné dodržet lhůtu stanovenou v odstavci 1, mohou členské státy stanovit, že lze tuto lhůtu prodloužit na 10 pracovních dní.

Článek 7

Žádosti učiněné jménem závislých nebo nezletilých osob

1.   Členské státy zajistí, aby každá zletilá osoba způsobilá k právním úkonům měla právo učinit svým jménem žádost o mezinárodní ochranu.

2.   Členské státy mohou stanovit, že žadatel může učinit žádost jménem osob, které jsou na něm závislé. V těchto případech členské státy zajistí, aby závislé zletilé osoby souhlasily s podáním žádosti jejich jménem, a pokud souhlas neudělí, aby mohly učinit žádost svým jménem.

Souhlas se vyžaduje v době podání žádosti nebo nejpozději při osobním pohovoru se závislou zletilou osobou. Před vyžádáním souhlasu je každá závislá zletilá osoba soukromě informována o příslušných procesních důsledcích skutečnosti, že žádost bude podána jejím jménem, a o jejím právu podat samostatnou žádost o mezinárodní ochranu.

3.   Členské státy zajistí, aby nezletilá osoba měla právo učinit žádost o mezinárodní ochranu buď vlastním jménem, pokud je způsobilá k právním úkonům v rámci řízení v souladu s vnitrostátním právem dotčeného členského státu, nebo prostřednictvím svých rodičů či jiných zletilých rodinných příslušníků či zletilé osoby, která za ni nese zodpovědnost ze zákona nebo podle vnitrostátních zvyklostí dotčeného členského státu, nebo prostřednictvím zástupce.

4.   Členské státy zajistí, aby příslušné orgány uvedené v článku 10 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/115/ES ze dne 16. prosince 2008 o společných normách a postupech v členských státech při navracení neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí (15) měly právo podat žádost o mezinárodní ochranu jménem nezletilé osoby bez doprovodu, pokud se tyto orgány na základě individuálního posouzení její osobní situace domnívají, že nezletilá osoba potřebuje ochranu podle směrnice 2011/95/EU.

5.   Členské státy mohou ve svých vnitrostátních právních předpisech stanovit, že:

| a) | nezletilá osoba může podat žádost vlastním jménem; |
| --- | --- |

a)

nezletilá osoba může podat žádost vlastním jménem;

| b) | žádost nezletilé osoby bez doprovodu musí být podána zástupcem podle čl. 25 odst. 1 písm. a); |
| --- | --- |

b)

žádost nezletilé osoby bez doprovodu musí být podána zástupcem podle čl. 25 odst. 1 písm. a);

| c) | se podání žádosti o mezinárodní ochranu považuje zároveň za podání žádosti o mezinárodní ochranu pro všechny nesezdané nezletilé osoby. |
| --- | --- |

c)

se podání žádosti o mezinárodní ochranu považuje zároveň za podání žádosti o mezinárodní ochranu pro všechny nesezdané nezletilé osoby.

Článek 8

Informování a poradenství v detenčních zařízeních a na hraničních přechodech

1.   Existují-li údaje o tom, že státní příslušníci třetích zemí nebo osoby bez státní příslušnosti nacházející se v detenčních zařízeních nebo na hraničních přechodech na vnějších hranicích, včetně tranzitního prostoru, chtějí učinit žádost o mezinárodní ochranu, členské státy jim poskytnou informace k tomu nezbytné. V těchto detenčních zařízeních a na hraničních přechodech zajistí členské státy tlumočení nezbytné pro usnadnění přístupu k azylovému řízení.

2.   Členské státy zajistí, aby organizace a osoby poskytující poradenské služby žadatelům měly účinný přístup k žadatelům na hraničních přechodech na vnějších hranicích, včetně tranzitního prostoru. Členské státy mohou stanovit pravidla pro přítomnost takových organizací a osob na těchto hraničních přechodech a zejména stanovit, že přístup je podmíněn dohodou s příslušnými orgány členských států. Tento přístup může být omezen pouze v případě, že je podle vnitrostátního práva jeho omezení objektivně nezbytné z důvodu bezpečnosti, veřejného pořádku nebo administrativního řízení daného hraničního přechodu, pokud tím tento přístup není omezen příliš nebo znemožněn.

Článek 9

Právo setrvat v členském státě až do posouzení žádosti

1.   Žadatelé mohou v členském státě setrvat výlučně za účelem řízení do doby, než rozhodující orgán vydá rozhodnutí v řízení v prvním stupni podle kapitoly III. Toto právo setrvat nezakládá nárok na povolení k pobytu.

2.   Členské státy mohou učinit výjimku pouze tehdy, pokud osoba učiní následnou žádost podle čl. 41 nebo pokud osobu předají, případně vydají, na základě závazků podle evropského zatýkacího rozkazu (16) či z jiných důvodů jinému členskému státu nebo třetí zemi či mezinárodnímu trestnímu soudu či tribunálu.

3.   Členský stát může vydat žadatele třetí zemi podle odstavce 2, pouze pokud příslušné orgány prověřily, že rozhodnutím o vydání nedojde k přímému nebo nepřímému navrácení v rozporu se závazky členského státu, které má podle mezinárodního práva nebo práva Unie.

Článek 10

Požadavky na posuzování žádostí

1.   Členské státy zajistí, aby žádosti o mezinárodní ochranu nebyly zamítnuty nebo vyloučeny z posuzování pouze proto, že nebyly podány co nejdříve.

2.   Při posuzování žádostí o mezinárodní ochranu rozhodující orgán nejprve určí, zda žadatelé splňují podmínky pro uznání za uprchlíka, a pokud tomu tak není, zda mají nárok na doplňkovou ochranu.

3.   Členské státy zajistí, aby rozhodující orgán rozhodl o žádostech o mezinárodní ochranu po přiměřeném posouzení. Za tímto účelem členské státy zajistí, aby:

| a) | byly žádosti posuzovány jednotlivě, objektivně a nestranně a aby o nich bylo stejným způsobem rozhodováno; |
| --- | --- |

a)

byly žádosti posuzovány jednotlivě, objektivně a nestranně a aby o nich bylo stejným způsobem rozhodováno;

| b) | byly získávány přesné a aktuální informace z různých zdrojů, například od Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu a Úřadu vysokého komisaře OSN pro uprchlíky (UNHCR) a od příslušných mezinárodních organizací pro lidská práva, týkající se obecné situace v zemích původu žadatelů a případně v zemích jejich průjezdu, a aby tyto informace měli k dispozici pracovníci odpovědní za posuzování žádostí a rozhodování o nich; |
| --- | --- |

b)

byly získávány přesné a aktuální informace z různých zdrojů, například od Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu a Úřadu vysokého komisaře OSN pro uprchlíky (UNHCR) a od příslušných mezinárodních organizací pro lidská práva, týkající se obecné situace v zemích původu žadatelů a případně v zemích jejich průjezdu, a aby tyto informace měli k dispozici pracovníci odpovědní za posuzování žádostí a rozhodování o nich;

| c) | pracovníci, kteří žádosti posuzují a rozhodují o nich, měli patřičné znalosti příslušných norem v oblasti azylového a uprchlického práva; |
| --- | --- |

c)

pracovníci, kteří žádosti posuzují a rozhodují o nich, měli patřičné znalosti příslušných norem v oblasti azylového a uprchlického práva;

| d) | pracovníci, kteří posuzují žádosti a rozhodují o nich, měli v případě potřeby možnost konzultovat s odborníky konkrétní záležitosti, jako například otázky týkající se zdraví, kultury, náboženství, dětí nebo pohlavní identity. |
| --- | --- |

d)

pracovníci, kteří posuzují žádosti a rozhodují o nich, měli v případě potřeby možnost konzultovat s odborníky konkrétní záležitosti, jako například otázky týkající se zdraví, kultury, náboženství, dětí nebo pohlavní identity.

4.   Orgány uvedené v kapitole V mají prostřednictvím rozhodujícího orgánu nebo žadatele či jiným způsobem přístup k obecným informacím uvedeným v odst. 3 písm. b), které jsou nezbytné pro plnění jejich úkolů.

5.   Členské státy stanoví pravidla pro překlad dokumentů nezbytných pro posuzování žádostí.

Článek 11

Požadavky na rozhodnutí rozhodujícího orgánu

1.   Členské státy zajistí, aby rozhodnutí o žádostech o mezinárodní ochranu byla vydávána písemně.

2.   Členské státy rovněž zajistí, aby v případě zamítnutí žádosti, pokud jde o postavení uprchlíka nebo status doplňkové ochrany, bylo rozhodnutí po skutkové a právní stránce odůvodněno a aby byla písemně poskytnuta informace o opravných prostředcích proti zamítavému rozhodnutí.

Členské státy nemusí písemně informovat o opravných prostředcích proti zanítavému rozhodnutí, pokud byl žadatel v souvislosti s tímto rozhodnutím o této věci informován již dříve písemně nebo elektronickými prostředky, k nimž má přístup.

3.   Pro účely čl. 7 odst. 2 mohou členské státy vydat jedno rozhodnutí, které se týká všech závislých osob, zakládá-li se žádost na stejných důvodech, pokud tím nevyjde najevo konkrétní situace žadatele, čímž by mohly být ohroženy jeho zájmy, zejména v případech souvisejících s pronásledováním z důvodu pohlaví, sexuální orientace, pohlavní identity nebo věku. V těchto případech se dotyčné osobě vydá samostatné rozhodnutí.

Článek 12

Záruky pro žadatele

1.   S ohledem na řízení stanovená v kapitole III členské státy zajistí, aby se na všechny žadatele vztahovaly tyto záruky:

| a) | žadatelé jsou informováni v jazyce, jemuž rozumí nebo o němž lze důvodně předpokládat, že mu rozumí, o průběhu řízení a o svých právech a povinnostech během řízení a možných důsledcích, pokud tyto povinnosti nesplní a nebudou s orgány spolupracovat. Jsou informováni o časovém rámci, o možnostech, jak splnit povinnost předložit údaje podle článku 4 směrnice 2011/95/EU, jakož i o důsledcích výslovného nebo konkludentního zpětvzetí žádosti. Tyto informace musí být poskytnuty včas, aby žadatelé mohli vykonávat práva zaručená touto směrnicí a plnit povinnosti stanovené v článku 13; |
| --- | --- |

a)

žadatelé jsou informováni v jazyce, jemuž rozumí nebo o němž lze důvodně předpokládat, že mu rozumí, o průběhu řízení a o svých právech a povinnostech během řízení a možných důsledcích, pokud tyto povinnosti nesplní a nebudou s orgány spolupracovat. Jsou informováni o časovém rámci, o možnostech, jak splnit povinnost předložit údaje podle článku 4 směrnice 2011/95/EU, jakož i o důsledcích výslovného nebo konkludentního zpětvzetí žádosti. Tyto informace musí být poskytnuty včas, aby žadatelé mohli vykonávat práva zaručená touto směrnicí a plnit povinnosti stanovené v článku 13;

| b) | žadatelům je k dispozici tlumočník, kdykoli je to nutné, aby mohli příslušným orgánům předložit svůj případ. Členské státy musí poskytnout služby tlumočníka alespoň tehdy, pokud má být s žadatelem proveden pohovor, jak je uvedeno v článcích 14, 15, 16, 17 a 34, a nelze-li bez těchto služeb zajistit přiměřenou komunikaci. V tomto případě a v ostatních případech, kdy příslušné orgány žadatele předvolají, musí být služby tlumočníka hrazeny z veřejných prostředků; |
| --- | --- |

b)

žadatelům je k dispozici tlumočník, kdykoli je to nutné, aby mohli příslušným orgánům předložit svůj případ. Členské státy musí poskytnout služby tlumočníka alespoň tehdy, pokud má být s žadatelem proveden pohovor, jak je uvedeno v článcích 14, 15, 16, 17 a 34, a nelze-li bez těchto služeb zajistit přiměřenou komunikaci. V tomto případě a v ostatních případech, kdy příslušné orgány žadatele předvolají, musí být služby tlumočníka hrazeny z veřejných prostředků;

| c) | žadatelům nesmí být odepřena možnost komunikovat s Úřadem vysokého komisaře OSN pro uprchlíky nebo jinou organizací poskytující právní poradenské nebo jiné poradenské služby žadatelům v souladu s vnitrostátním právem dotyčného členského státu; |
| --- | --- |

c)

žadatelům nesmí být odepřena možnost komunikovat s Úřadem vysokého komisaře OSN pro uprchlíky nebo jinou organizací poskytující právní poradenské nebo jiné poradenské služby žadatelům v souladu s vnitrostátním právem dotyčného členského státu;

| d) | žadatelé, případně jejich právní poradci nebo jiní poradci podle čl. 23 odst. 1, musí mít přístup k informacím podle čl. 10 odst. 3 písm. b) a k informacím poskytnutým odborníky podle čl. 10 odst. 3 písm. d), pokud rozhodující orgán zohlednil takové informace při rozhodování o jejich žádosti; |
| --- | --- |

d)

žadatelé, případně jejich právní poradci nebo jiní poradci podle čl. 23 odst. 1, musí mít přístup k informacím podle čl. 10 odst. 3 písm. b) a k informacím poskytnutým odborníky podle čl. 10 odst. 3 písm. d), pokud rozhodující orgán zohlednil takové informace při rozhodování o jejich žádosti;

| e) | žadatelům je rozhodnutí rozhodujícího orgánu o jejich žádosti oznámeno v přiměřené době. Zastupuje-li žadatele právní poradce nebo jiný poradce, mohou členské státy vyrozumět o rozhodnutí místo žadatele tohoto právního poradce nebo jiného poradce; |
| --- | --- |

e)

žadatelům je rozhodnutí rozhodujícího orgánu o jejich žádosti oznámeno v přiměřené době. Zastupuje-li žadatele právní poradce nebo jiný poradce, mohou členské státy vyrozumět o rozhodnutí místo žadatele tohoto právního poradce nebo jiného poradce;

| f) | žadatelé jsou informováni o výsledku rozhodnutí rozhodujícího orgánu v jazyce, jemuž rozumí nebo o němž lze důvodně předpokládat, že mu rozumí, nezastupuje-li je nebo nepomáhá-li jim právní poradce nebo jiný poradce. Poskytnuté informace zahrnou informace o opravných prostředcích proti zamítavému rozhodnutí v souladu s čl. 11 odst. 2. |
| --- | --- |

f)

žadatelé jsou informováni o výsledku rozhodnutí rozhodujícího orgánu v jazyce, jemuž rozumí nebo o němž lze důvodně předpokládat, že mu rozumí, nezastupuje-li je nebo nepomáhá-li jim právní poradce nebo jiný poradce. Poskytnuté informace zahrnou informace o opravných prostředcích proti zamítavému rozhodnutí v souladu s čl. 11 odst. 2.

2.   S ohledem na postupy stanovené v kapitole V členské státy zajistí, aby se na všechny žadatele vztahovaly záruky, které jsou rovnocenné zárukám uvedeným v odst. 1 písm. b), c), d) a e).

Článek 13

Povinnosti žadatelů

1.   Členské státy stanoví pro žadatele povinnost spolupracovat s příslušnými orgány při zjišťování jejich totožnosti a jiných údajů podle. 4 odst. 2 směrnice 2011/95/EU. Členské státy mohou pro žadatele stanovit další povinnosti spolupracovat s příslušnými orgány, je-li to nezbytné pro zpracování žádosti.

2.   Členské státy mohou zejména stanovit, že:

| a) | žadatelé jsou povinni se neprodleně nebo ve stanovené době hlásit u příslušných orgánů nebo se k nim dostavit osobně; |
| --- | --- |

a)

žadatelé jsou povinni se neprodleně nebo ve stanovené době hlásit u příslušných orgánů nebo se k nim dostavit osobně;

| b) | žadatelé musejí předat doklady, které vlastní a které jsou důležité pro posouzení žádosti, například své cestovní doklady; |
| --- | --- |

b)

žadatelé musejí předat doklady, které vlastní a které jsou důležité pro posouzení žádosti, například své cestovní doklady;

| c) | žadatelé musejí informovat příslušné orgány co nejdříve o místu svého současného pobytu nebo adrese a o změně tohoto místa nebo adresy. Členské státy mohou stanovit, že žadatel musí přijímat jakákoli sdělení na jím posledně uvedeném místě pobytu nebo adrese; |
| --- | --- |

c)

žadatelé musejí informovat příslušné orgány co nejdříve o místu svého současného pobytu nebo adrese a o změně tohoto místa nebo adresy. Členské státy mohou stanovit, že žadatel musí přijímat jakákoli sdělení na jím posledně uvedeném místě pobytu nebo adrese;

| d) | příslušné orgány mohou provést osobní prohlídku žadatele a prohlídku věcí, které má u sebe. Aniž je dotčena jakákoli prohlídka prováděná z bezpečnostních důvodů, provádí osobní prohlídku žadatele podle této směrnice osoba stejného pohlaví zcela v souladu se zásadami lidské důstojnosti a fyzické a duševní integrity; |
| --- | --- |

d)

příslušné orgány mohou provést osobní prohlídku žadatele a prohlídku věcí, které má u sebe. Aniž je dotčena jakákoli prohlídka prováděná z bezpečnostních důvodů, provádí osobní prohlídku žadatele podle této směrnice osoba stejného pohlaví zcela v souladu se zásadami lidské důstojnosti a fyzické a duševní integrity;

| e) | příslušné orgány mohou pořídit fotografii žadatele; a |
| --- | --- |

e)

příslušné orgány mohou pořídit fotografii žadatele; a

| f) | příslušné orgány mohou zaznamenávat ústní výpovědi žadatele, pokud o tom byl předem informován. |
| --- | --- |

f)

příslušné orgány mohou zaznamenávat ústní výpovědi žadatele, pokud o tom byl předem informován.

Článek 14

Osobní pohovor

1.   Dříve než rozhodující orgán vydá rozhodnutí, poskytne se žadateli příležitost k osobnímu pohovoru o jeho žádosti o mezinárodní ochranu s osobou, která je podle vnitrostátního práva k vedení takovéhoto pohovoru příslušná. Osobní pohovory o věcné stránce žádosti o mezinárodní ochranu vždy provádí pracovník rozhodujícího orgánu. Tímto pododstavcem není dotčen čl. 42 odst. 2 písm. b).

Pokud jsou žádosti o mezinárodní ochranu současně podány velkým počtem státních příslušníků třetích zemí nebo osob bez státní příslušnosti, takže je prakticky nemožné, aby rozhodující orgán provedl pohovor o věcné stránce každé žádosti včas, mohou členské státy stanovit, že se do provedení těchto pohovorů dočasně zapojí pracovníci jiného orgánu V takových případech obdrží pracovníci tohoto jiného orgánu předem příslušné školení, jehož součástí budou prvky uvedené v čl. 6 odst. 4 písm. a) až e) nařízení (EU) č. 439/2010. Osoby, jež provádějí s žadateli pohovor podle této směrnice, rovněž musejí mít obecné znalosti o problémech, které by mohly nepříznivě ovlivnit schopnost žadatele absolvovat pohovor, jako jsou známky toho, že žadatel mohl být v minulosti mučen.

Pokud žadatel podal žádost o mezinárodní ochranu jménem osob, které jsou na něm závislé, musí být každé závislé zletilé osobě dána příležitost k osobnímu pohovoru.

Členské státy mohou ve vnitrostátních právních předpisech stanovit případy, kdy se příležitost k osobnímu pohovoru poskytuje nezletilé osobě.

2.   Osobní pohovor o věcné stránce žádosti nemusí být proveden, pokud:

| a) | rozhodující orgán může na základě dostupných důkazů vydat kladné rozhodnutí o přiznání postavení uprchlíka nebo |
| --- | --- |

a)

rozhodující orgán může na základě dostupných důkazů vydat kladné rozhodnutí o přiznání postavení uprchlíka nebo

| b) | se rozhodující orgán domnívá, že žadatel není vzhledem k přetrvávající situaci, na niž nemá vliv, k pohovoru způsobilý nebo jej nemůže absolvovat. V případě pochybností rozhodující orgán konzultuje odborného lékaře, aby zjistil, zda je stav, pro nějž žadatel není k pohovoru způsobilý nebo jej nemůže absolvovat, dočasné či trvalé povahy. |
| --- | --- |

b)

se rozhodující orgán domnívá, že žadatel není vzhledem k přetrvávající situaci, na niž nemá vliv, k pohovoru způsobilý nebo jej nemůže absolvovat. V případě pochybností rozhodující orgán konzultuje odborného lékaře, aby zjistil, zda je stav, pro nějž žadatel není k pohovoru způsobilý nebo jej nemůže absolvovat, dočasné či trvalé povahy.

Pokud se osobní pohovor neuskuteční podle písmene b) nebo případně se závislou osobou, přijmou se přiměřená opatření pro to, aby žadatel nebo závislá osoba mohli předložit další údaje.

3.   Neprovedení osobního pohovoru podle tohoto článku nebrání rozhodujícímu orgánu, aby o žádosti o mezinárodní ochranu rozhodl.

4.   Neprovedení osobního pohovoru podle odst. 2 písm. b) nesmí rozhodnutí rozhodujícího orgánu nepříznivě ovlivnit.

5.   Bez ohledu na čl. 28 odst. 1 mohou členské státy při rozhodování o žádosti o mezinárodní ochranu vzít v úvahu skutečnost, že se žadatel bez vážných důvodů nedostavil k osobnímu pohovoru.

Článek 15

Požadavky na osobní pohovor

1.   Osobní pohovor se zpravidla uskutečňuje bez přítomnosti rodinných příslušníků, ledaže rozhodující orgán považuje jejich přítomnost za nezbytnou pro přiměřené posouzení.

2.   Osobní pohovor se uskutečňuje za podmínek, které zajistí odpovídající důvěrnost.

3.   Členské státy přijmou vhodná opatření pro zajištění toho, aby se osobní pohovory uskutečňovaly za podmínek umožňujících žadatelům předložit v úplnosti důvody své žádosti. Za tímto účelem členské státy:

| a) | zajistí, aby osoba, která pohovor vede, byla schopná zohlednit osobní a obecné okolnosti žádosti, včetně kulturního původu, pohlaví, sexuální orientace, pohlavní identity žadatele nebo jeho zranitelnosti; |
| --- | --- |

a)

zajistí, aby osoba, která pohovor vede, byla schopná zohlednit osobní a obecné okolnosti žádosti, včetně kulturního původu, pohlaví, sexuální orientace, pohlavní identity žadatele nebo jeho zranitelnosti;

| b) | pokud je to možné, zajistí, aby pohovor s žadatelem vedla osoba stejného pohlaví, pokud o to žadatel požádá, ledaže má rozhodující orgán důvod se domnívat, že tato žádost je založena na důvodech, které nesouvisí s obtížemi žadatele při předkládání důvodů žádosti ve své úplnosti; |
| --- | --- |

b)

pokud je to možné, zajistí, aby pohovor s žadatelem vedla osoba stejného pohlaví, pokud o to žadatel požádá, ledaže má rozhodující orgán důvod se domnívat, že tato žádost je založena na důvodech, které nesouvisí s obtížemi žadatele při předkládání důvodů žádosti ve své úplnosti;

| c) | vyberou tlumočníka, který je schopen zajistit přiměřenou komunikaci mezi žadatelem a osobou, která pohovor vede. Komunikace musí probíhat v jazyce, který žadatel upřednostňuje, pokud neexistuje jiný jazyk, jemuž žadatel rozumí a je v něm schopen jasně komunikovat. Pokud je to možné, členské státy na žádost žadatele zajistí tlumočníka stejného pohlaví, ledaže má rozhodující orgán důvod se domnívat, že tato žádost je založena na důvodech, které nesouvisí s obtížemi žadatele při předkládání důvodů žádosti ve své úplnosti; |
| --- | --- |

c)

vyberou tlumočníka, který je schopen zajistit přiměřenou komunikaci mezi žadatelem a osobou, která pohovor vede. Komunikace musí probíhat v jazyce, který žadatel upřednostňuje, pokud neexistuje jiný jazyk, jemuž žadatel rozumí a je v něm schopen jasně komunikovat. Pokud je to možné, členské státy na žádost žadatele zajistí tlumočníka stejného pohlaví, ledaže má rozhodující orgán důvod se domnívat, že tato žádost je založena na důvodech, které nesouvisí s obtížemi žadatele při předkládání důvodů žádosti ve své úplnosti;

| d) | zajistí, aby osoba, jež vede pohovor o věcné stránce žádosti o mezinárodní ochranu, nebyla oblečena do vojenské ani policejní uniformy; |
| --- | --- |

d)

zajistí, aby osoba, jež vede pohovor o věcné stránce žádosti o mezinárodní ochranu, nebyla oblečena do vojenské ani policejní uniformy;

| e) | zajistí, aby pohovory s nezletilými osobami byly vedeny způsobem, který je přiměřený potřebám dítěte. |
| --- | --- |

e)

zajistí, aby pohovory s nezletilými osobami byly vedeny způsobem, který je přiměřený potřebám dítěte.

4.   Členské státy mohou stanovit pravidla pro přítomnost třetích osob při osobním pohovoru.

Článek 16

Obsah osobního pohovoru

Při osobním pohovoru o věcné stránce žádosti o mezinárodní ochranu rozhodující orgán zajistí, aby měl žadatel dostatečnou příležitost k tomu, aby mohl předložitvšechny náležitosti potřebné k doložení žádosti podle článku 4 směrnice 2011/95/EU. Jedná se rovněž o příležitost k podání vysvětlení ohledně náležitostí, které mohou chybět, nebo jakýchkoli nesrovnalostí či rozporů v prohlášeních žadatele.

Článek 17

Zpráva z osobních pohovorů a jejich záznam

1.   Členské státy zajistí, aby byla z každého osobního pohovoru vyhotovena podrobná věcná zpráva obsahující všechny skutkové prvky, nebo byl vyhotoven jeho přepis.

2.   Členské státy mohou stanovit, že z osobního pohovoru bude pořízen zvukový nebo audiovizuální záznam. V případě, že je pořizován takový záznam z pohovoru, členské státy zajistí, aby byl záznam nebo jeho přepis k dispozici ve spisu žadatele.

3.   Členské státy zajistí, aby měl žadatel na konci osobního pohovoru či ve stanovené lhůtě před tím, než rozhodující orgán přijme rozhodnutí, příležitost vyjádřit své připomínky nebo podat ústní nebo písemné vysvětleník jakémukoli nesprávnému překladu nebo zkreslení obsaženému ve zprávě nebo v přepisu pohovoru. Za tím účelem členské státy zajistí, aby byl žadatel o obsahu zprávy nebo o skutkových prvcích přepisu plně informován, pokud to bude nutné, za pomoci tlumočníka. Členské státy poté žadatele požádají, aby potvrdil, že obsah zprávy nebo přepisu pohovoru věrně odráží obsah pohovoru.

Pokud je osobní pohovor zaznamenán v souladu s odstavcem 2 a tento záznam je přípustný jako důkaz v řízení o opravném prostředku podle kapitoly V, nemusí členské státy žadatele požádat, aby potvrdil, že obsah zprávy nebo přepisu pohovoru věrně odráží obsah pohovoru. Aniž je dotčen článek 16, v případech, kdy členské státy stanoví, že se pořizuje přepis i záznam osobního pohovoru, nemusí umožnit žadatali, aby vyjádřil své připomínky nebo podal vysvětlení k přepisu pohovoru.

4.   Pokud žadatel odmítne potvrdit, že obsah zprávy nebo přepisu pohovoru věrně odráží obsah pohovoru, uvedou se důvody tohoto odmítnutí ve spisu žadatele.

Toto odmítnutí nebrání rozhodujícímu orgánu, aby o jeho žádosti rozhodl.

5.   Dokud rozhodující orgán nepřijme rozhodnutí, musí mít žadatelé a jejich právní zástupci nebo jiní poradci podle článku 23 přístup ke zprávě nebo přepisu, případně záznamu.

Pokud členské státy stanoví, že se pořizuje jak přepis, tak i záznam osobního pohovoru, nemusí umožnit přístup k záznamu v řízení v prvním stupni podle kapitoly III. V takových případech umožní přístup k záznamu v řízení o opravném prostředku podle kapitoly V.

Aniž je dotčen odstavec 3 tohoto článku, v případech, kdy je žádost posuzována podle čl. 31 odst. 8, mohou členské státy stanovit, že přístup ke zprávě nebo přepisu, popřípadě k záznamu se povolí v okamžiku přijetí rozhodnutí.

Článek 18

Lékařská prohlídka

1.   Členské státy stanoví, že má být se souhlasem žadatele provedena jeho lékařská prohlídka ohledně známek, které by mohly vycházet z pronásledování nebo vážné újmy v minulosti, pokud to rozhodující orgán považuje za vhodné pro posouzení žádosti o mezinárodní ochranu podle článku 4 směrnice 2011/95/EU. Alternativně mohou členské státy stanovit, že takovou lékařskou prohlídku si zajistí žadatel.

Lékařské prohlídky podle prvního pododstavce provedou kvalifikovaní zdravotníci a jejich výsledky se co nejdříve předloží rozhodujícímu orgánu. Členské státy mohou určit zdravotníky, kteří mohou tyto lékařské prohlídky provádět. Odmítnutí lékařské prohlídky ze strany žadatele nebrání rozhodujícímu orgánu, aby přijal rozhodnutí ohledně žádosti o mezinárodní ochranu.

Lékařské prohlídky prováděné v souladu s tímto odstavcem se hradí z veřejných prostředků.

2.   Není-li provedena lékařská prohlídka podle odstavce 1, členské státy informují žadatele, že si mohou z vlastní iniciativy a na vlastní náklady zajistit lékařskou prohlídku ohledně známek, které by mohly vycházet z pronásledování nebo vážné újmy v minulosti.

3.   Výsledky lékařských prohlídek uvedených v odstavcích 1 a 2 společně s ostatními aspekty žádosti vyhodnotí rozhodující orgán.

Článek 19

Bezplatné poskytnutí právních a procesních informací v rámci řízení v prvním stupni

1.   V průběhu řízení v prvním stupni podle kapitoly III členské státy zajistí, aby se žadatelům na žádost bezplatně poskytovaly právní a procesní informace, což zahrnuje alespoň poskytnutí informací o řízení použitelném na konkrétní situaci žadatele. V případě zamítavého rozhodnutí o žádosti v prvním stupni členské státy rovněž poskytnou žadatelům na jejich žádost informace, spolu s informacemi poskytnutými podle čl. 11 odst. 2 a čl. 12 odst. 1 písm. f), odůvodňující toto rozhodnutí a vysvětlující, jakým způsobem jej lze napadnout.

2.   Právní a procesní informace se poskytují bezplatně za podmínek stanovených v článku 21.

Článek 20

Bezplatná právní pomoc a zastoupení v řízení o opravném prostředku

1.   Členské státy zajistí, aby v řízení o opravném prostředku podle kapitoly V byla na žádost poskytnuta bezplatná právní pomoc a zastoupeníTato bezplatná právní pomoc nebo zastoupení musí zahrnovat alespoň vypracování požadovaných procesních dokumentů a účast na jednání před soudem prvního stupně jménem žadatele.

2.   Členské státy mohou také stanovit bezplatnou právní pomoc nebo zastoupení v řízení v prvním stupni podle kapitoly III. V takových případech se nepoužije článek 19.

3.   Členské státy mohou stanovit, že se bezplatná právní pomoc a zastoupení neposkytnou, pokud podle názoru soudu nebo jiného příslušného orgánu nemá opravný prostředek podaný žadatelem reálnou vyhlídku na úspěch.

Pokud rozhodnutí neposkytnout bezplatnou právní pomoc a zastoupení podle tohoto odstavce přijme jiný orgán než soud, členské státy zajistí, že žadatel má právo podat proti tomuto rozhodnutí účinný opravný prostředek k soudu.

Při uplatňování tohoto odstavce členské státy zajistí, aby právní pomoc a zastoupení nebyly svévolně omezovány a aby nebyl omezován účinný přístup žadatele ke spravedlnosti.

4.   Bezplatná právní pomoc a zastoupení se poskytují za podmínek stanovených v článku 21.

Článek 21

Podmínky pro bezplatné poskytnutí právních a procesních informací a pro bezplatné poskytnutí právní pomoci a zastoupení

1.   Členské státy mohou stanovit, že právní a procesní informace podle článku 19 poskytují bezplatně nevládní organizace nebo odborníci z orgánů podléhajících vládě či ze specializovaných státních úřadů.

Bezplatnou právní pomoc a zastoupení podle článku 20 poskytují tyto osoby v souladu s tím, co je podle vnitrostátních právních předpisů přípustné nebo povolené.

2.   Členské státy mohou stanovit, že právní a procesní informace uvedené v článku 19 a právní pomoc a zastoupení uvedené v článku 20 se bezplatně poskytnou:

| a) | pouze osobám, které nemají dostatečné finanční prostředkynebo |
| --- | --- |

a)

pouze osobám, které nemají dostatečné finanční prostředkynebo

| b) | pouze prostřednictvím služeb poskytovaných právními poradci nebo jinými poradci, kteří jsou vnitrostátním právem výslovně určeni k tomu, aby žadatelům pomáhali nebo je zastupovali. |
| --- | --- |

b)

pouze prostřednictvím služeb poskytovaných právními poradci nebo jinými poradci, kteří jsou vnitrostátním právem výslovně určeni k tomu, aby žadatelům pomáhali nebo je zastupovali.

Členské státy mohou stanovit, že bezplatnou právní pomoc a zastoupení podle článku 20 poskytnou pouze v řízení o opravném prostředku podle kapitoly V u soudu prvního stupně a nikoli pro následné opravné prostředky podle vnitrostátního práva, včetně nového projednání nebo jiného přezkumu v rámci opravných prostředků.

Členské státy mohou rovněž stanovit, že bezplatná právní pomoc a zastoupení podle článku 20 se neposkytuje žadatelům, kteří se v souladu s čl. 41 odst. 2 písm. c) již nenacházejí na jejich území.

3.   Členské státy mohou stanovit pravidla pro podávání a vyřizování žádostí o bezplatné poskytnutí právní a procesní informace podle článku 19 a o bezplatnou právní pomoc a zastoupení podle článku 20.

4.   Členské státy mohou rovněž stanovit:

| a) | pro bezplatné poskytování právních a procesních informací podle článku 19 a poskytování bezplatné právní pomoci a zastoupení podle článku 20 peněžní nebo časová omezení, pokud tato omezení svévolně neomezují přístup k poskytnutí právních a procesních informací a právní pomoci a zastoupení; |
| --- | --- |

a)

pro bezplatné poskytování právních a procesních informací podle článku 19 a poskytování bezplatné právní pomoci a zastoupení podle článku 20 peněžní nebo časová omezení, pokud tato omezení svévolně neomezují přístup k poskytnutí právních a procesních informací a právní pomoci a zastoupení;

| b) | že ohledně poplatků a jiných nákladů nebude žadatelům poskytnuto příznivější zacházení, než je zacházení obecně poskytované v záležitostech týkajících se právní pomoci vlastním státním příslušníkům. |
| --- | --- |

b)

že ohledně poplatků a jiných nákladů nebude žadatelům poskytnuto příznivější zacházení, než je zacházení obecně poskytované v záležitostech týkajících se právní pomoci vlastním státním příslušníkům.

5.   Členské státy mohou požadovat, aby jim žadatel zcela nebo částečně uhradil vynaložené náklady, pokud se jeho finanční situace značně zlepší nebo pokud bylo rozhodnutí o těchto nákladech přijato na základě nepravdivých informací, které žadatel předložil.

Článek 22

Právo na právní pomoc a zastoupení ve všech fázích řízení

1.   Žadatelé dostanou příležitost, aby se na své náklady mohli v záležitostech týkajících se jejich žádostí o mezinárodní ochranu ve všech fázích řízení, včetně po vydání zamítavého rozhodnutí, účinně radit s právním poradcem nebo jiným poradcem, který je k této činnosti oprávněn podle vnitrostátního práva.

2.   Členské státy mohou povolit, aby právní pomoc nebo zastoupení v řízeních podle kapitoly III a kapitoly V poskytovaly žadatelům nevládní organizace v souladu s vnitrostátním právem.

Článek 23

Rozsah právní pomoci a zastoupení

1.   Členské státy zajistí, aby právní zástupce nebo jiný poradce, který je k této činnosti oprávněn podle vnitrostátního práva a který v souladu s vnitrostítním právem žadateli o mezinárodní ochranu pomáhá nebo ho zastupuje, měl přístup k informacím uvedeným ve spisu žadatele, na základě kterých je nebo bude rozhodnuto.

Členské státy mohou učinit výjimku, pokud by vyzrazení informací nebo zdrojů ohrozilo bezpečnost státu, bezpečnost organizací nebo osob poskytujících informace nebo bezpečnost osob, jichž se informace týkají, nebo pokud by byly ohroženy zájmy šetření v souvislosti s posuzováním žádostí o mezinárodní ochranu příslušnými orgány členských států nebo mezinárodní vztahy členských států. V těchto případech členské státy:

| a) | zpřístupní takové informace nebo zdroje orgánům uvedeným v kapitole V; a |
| --- | --- |

a)

zpřístupní takové informace nebo zdroje orgánům uvedeným v kapitole V; a

| b) | stanoví ve vnitrostátním právu postupy, které zaručí dodržování práva žadatele na obhajobu. |
| --- | --- |

b)

stanoví ve vnitrostátním právu postupy, které zaručí dodržování práva žadatele na obhajobu.

Pokud jde o písmeno b), mohou členské státy zejména povolit přístup k informacím nebo zdrojům právnímu zástupci nebo poradci, který podstoupil bezpečnostní prověrku, pokud jsou informace podstatné pro posouzení žádosti nebo pro přijetí rozhodnutí o odnětí mezinárodní ochrany.

2.   Členské státy zajistí, aby právní poradce nebo jiný poradce, který žadateli pomáhá nebo ho zastupuje, měl přístup do uzavřených prostor, jako jsou detenční zařízení nebo tranzitní prostor, aby se mohl s žadatelem radit v souladu s čl. 10 odst. 4 a čl. 18 odst. 2 písm. b) a c) směrnice .../.../EU (17).

3.   Členské státy umožní žadateli, aby si k osobnímu pohovoru přizval právního poradce nebo jiného poradce, který je podle vnitrostátního práva k této činnosti oprávněn.

Členské státy mohou stanovit, že právní poradce nebo jiný poradce může do osobního pohovoru zasáhnout až v jeho závěru.

4.   Aniž je dotčen tento článek nebo čl. 25 odst. 1 písm. b), mohou členské státy stanovit pravidla týkající se přítomnosti právních poradců nebo jiných poradců při jakémkoli pohovoru v průběhu celého řízení.

Členské státy mohou vyžadovat, aby byl žadatel u osobního pohovoru přítomen, i když ho podle vnitrostátního práva zastupuje právní poradce nebo jiný poradce, a mohou požadovat, aby žadatel odpovídal na otázky osobně.

Aniž je dotčen čl. 25 odst. 1 písm. b), nebrání nepřítomnost právního poradce nebo jiného poradce příslušnému orgánu v tom, aby s žadatelem provedl osobní pohovor.

Článek 24

Žadatelé, kteří potřebují zvláštní procesní záruky

1.   Členské státy v přiměřené lhůtě po podání žádosti o mezinárodní ochranu posoudí, zda se jedná o žadatele, který potřebuje zvláštní procesní záruky.

2.   Posouzení podle odstavce 1 lze zahrnout do stávajících vnitrostátních řízení nebo do posouzení uvedeného v článku 22 směrnice .../.../EU (18) a nemusí mít formu správního řízení.

3.   Členské státy zajistí, aby žadatelům, u nichž bylo zjištěno, že potřebují zvláštní procesní záruky, byla poskytnuta náležitá podpora, jež jim umožní v průběhu azylového řízení požívat práv a plnit povinnosti stanovené v této směrnici.

V případech, kdy nelze tuto přiměřenou podporu poskytnout v rámci řízení podle čl. 31 odst. 8 a článku 43, a zejména pokud se členské státy domnívají, že žadatel potřebuje zvláštní procesní záruky v důsledku mučení, znásilnění nebo jiných vážných forem psychického, fyzického nebo sexuálního násilí, členské státy nepoužijí nebo přestanou používat čl. 31 odst. 8 a článek 43. Pokud na žadatele, na něž nelze podle tohoto pododstavce použít čl. 31 odst. 8 a článek 43, použijí členské státy čl. 46 odst. 6, musí poskytnout alespoň záruky stanovené v čl. 46 odst. 7.

4.   Členské státy zajistí, aby byly tyto potřeby zvláštních procesních záruk zohledněny v souladu s touto směrnicí i v případě, že se tyto potřeby projeví v pozdější fázi řízení, aniž by muselo nutně dojít k opětovnému zahájení řízení.

Článek 25

Záruky pro nezletilé osoby bez doprovodu

1.   S ohledem na všechny postupy stanovené v této směrnici a aniž jsou dotčeny články14, 15, 16 a 17 členské státy:

| a) | co nejdříve přijmou opatření pro zajištění toho, aby nezletilou osobu bez doprovodu zastupoval zástupce a byl jí nápomocen, aby mohla požívat svých práv a plnit povinnosti stanovené v této směrnici. Nezletilá osoba bez doprovodu je neprodleně informována o jmenování zástupce. Zástupce musí plnit své povinnosti podle zásady nejlepšího zájmu dítěte a musí mít k tomuto účelu nezbytné odborné znalosti. Osobu jednající jako zástupce lze změnit pouze v nezbytných případech. Organizace nebo jednotlivé osoby, jejichž zájmy jsou nebo mohou být potenciálně v rozporu se zájmy nezletilé osoby bez doprovodu, nejsou způsobilí stát se zástupci. Tímto zástupcem může být také zástupce uvedený ve směrnici .../.../EU (18); |
| --- | --- |

a)

co nejdříve přijmou opatření pro zajištění toho, aby nezletilou osobu bez doprovodu zastupoval zástupce a byl jí nápomocen, aby mohla požívat svých práv a plnit povinnosti stanovené v této směrnici. Nezletilá osoba bez doprovodu je neprodleně informována o jmenování zástupce. Zástupce musí plnit své povinnosti podle zásady nejlepšího zájmu dítěte a musí mít k tomuto účelu nezbytné odborné znalosti. Osobu jednající jako zástupce lze změnit pouze v nezbytných případech. Organizace nebo jednotlivé osoby, jejichž zájmy jsou nebo mohou být potenciálně v rozporu se zájmy nezletilé osoby bez doprovodu, nejsou způsobilí stát se zástupci. Tímto zástupcem může být také zástupce uvedený ve směrnici .../.../EU (18);

| b) | zajistí, aby zástupce mohl nezletilou osobu bez doprovodu informovat o významu a možných důsledcích osobního pohovoru a případně o tom, jak se má na osobní pohovor připravit. Členské státy zajistí, aby se tohoto pohovoru zúčastnil zástupce nebo právní zástupce či jiný poradce, který je podle vnitrostátního práva k této činnosti oprávněn, a aby v rámci stanoveném osobou, která pohovor vede, měl příležitost klást otázky nebo činit připomínky. |
| --- | --- |

b)

zajistí, aby zástupce mohl nezletilou osobu bez doprovodu informovat o významu a možných důsledcích osobního pohovoru a případně o tom, jak se má na osobní pohovor připravit. Členské státy zajistí, aby se tohoto pohovoru zúčastnil zástupce nebo právní zástupce či jiný poradce, který je podle vnitrostátního práva k této činnosti oprávněn, a aby v rámci stanoveném osobou, která pohovor vede, měl příležitost klást otázky nebo činit připomínky.

Členské státy mohou vyžadovat přítomnost nezletilých osob bez doprovodu u osobních pohovorů i tehdy, je-li přítomen zástupce.

2.   Členské státy mohou upustit od ustanovení zástupce, pokud nezletilá osoba bez doprovodu se vší pravděpodobností dovrší 18 let před vydáním rozhodnutí v prvním stupni.

3.   Členské státy zajistí, aby:

| a) | osobní pohovor k žádosti o mezinárodní ochranu s nezletilou osobou bez doprovodu podle článků 14, 15, 16, 17 a 34 vedla osoba s potřebnými znalostmi o zvláštních potřebách nezletilých osob; |
| --- | --- |

a)

osobní pohovor k žádosti o mezinárodní ochranu s nezletilou osobou bez doprovodu podle článků 14, 15, 16, 17 a 34 vedla osoba s potřebnými znalostmi o zvláštních potřebách nezletilých osob;

| b) | rozhodnutí rozhodujícího orgánu o žádosti nezletilé osoby bez doprovodu připravil pracovník s potřebnými znalostmi o zvláštních potřebách nezletilých osob. |
| --- | --- |

b)

rozhodnutí rozhodujícího orgánu o žádosti nezletilé osoby bez doprovodu připravil pracovník s potřebnými znalostmi o zvláštních potřebách nezletilých osob.

4.   Nezletilé osobě bez doprovodu a jejímu zástupci se bezplatně poskytují právní a procesní informace podle článku 19 také v případě řízení o odnětí mezinárodní ochrany podle kapitoly IV.

5.   Členské státy mohou v rámci posuzování žádosti o mezinárodní ochranu použít k určení věku nezletilých osob bez doprovodu lékařské vyšetření, pokud mají členské státy i poté, co žadatel učinil obecné prohlášení nebo předložil jiné vhodné údaje, pochybnosti ohledně jeho věku. Pokud mají členské státy i nadále pochybnosti ohledně věku žadatele, považují jej za nezletilou osobu.

Každé lékařské vyšetření musí být prováděno tak, aby byla plně respektována důstojnost každého jednotlivce, byla upřednostňována nejméně invazivní vyšetření a prováděly ho kvalifikovaní zdravotníci, což v nejvyšší možné míře umožňuje dosáhnout spolehlivých výsledků.

Pokud se přistoupí k lékařskému vyšetření, členské státy zajistí, aby:

| a) | nezletilé osoby bez doprovodu byly informovány před posouzením své žádosti o mezinárodní ochranu a v jazyce, kterému rozumí nebo o němž lze důvodně předpokládat, že mu rozumí, o možnosti určení jejich věku pomocí lékařského vyšetření. To zahrnuje informaci o způsobu vyšetření a možných důsledcích výsledku lékařského vyšetření na posouzení žádosti o mezinárodní ochranu, jakož i o důsledcích odmítnutí lékařského vyšetření nezletilou osobou bez doprovodu; |
| --- | --- |

a)

nezletilé osoby bez doprovodu byly informovány před posouzením své žádosti o mezinárodní ochranu a v jazyce, kterému rozumí nebo o němž lze důvodně předpokládat, že mu rozumí, o možnosti určení jejich věku pomocí lékařského vyšetření. To zahrnuje informaci o způsobu vyšetření a možných důsledcích výsledku lékařského vyšetření na posouzení žádosti o mezinárodní ochranu, jakož i o důsledcích odmítnutí lékařského vyšetření nezletilou osobou bez doprovodu;

| b) | nezletilé osoby bez doprovodu nebo jejich zástupci souhlasili s provedením lékařského vyšetření k určení věku dotyčné nezletilé osoby a |
| --- | --- |

b)

nezletilé osoby bez doprovodu nebo jejich zástupci souhlasili s provedením lékařského vyšetření k určení věku dotyčné nezletilé osoby a

| c) | rozhodnutí o zamítnutí žádosti o mezinárodní ochranu nezletilé osoby bez doprovodu, která odmítla lékařské vyšetření podstoupit, nebylo založeno výlučně na tomto odmítnutí. |
| --- | --- |

c)

rozhodnutí o zamítnutí žádosti o mezinárodní ochranu nezletilé osoby bez doprovodu, která odmítla lékařské vyšetření podstoupit, nebylo založeno výlučně na tomto odmítnutí.

Skutečnost, že nezletilá osoba bez doprovodu odmítla podstoupit lékařské vyšetření, nebrání rozhodujícímu orgánu rozhodnout o žádosti o mezinárodní ochranu.

6.   Při provádění této směrnice se členské státy řídí především nejlepším zájmem dítěte.

Pokud členské státy v průběhu azylového řízení určí osobu jako nezletilou osobu bez doprovodu, mohou:

| a) | i nadále používat čl. 31 odst. 8, pouze pokud:






  i) | žadatel přichází ze země, která splňuje kritéria bezpečné země původu ve smyslu této směrnice; nebo |
| --- | --- | --- |

a)

i nadále používat čl. 31 odst. 8, pouze pokud:

i)

žadatel přichází ze země, která splňuje kritéria bezpečné země původu ve smyslu této směrnice; nebo

| ii) | žadatel podal následnou žádost o mezinárodní ochranu, která není podle čl. 40 odst. 5 nepřípustná; nebo |
| --- | --- |

ii)

žadatel podal následnou žádost o mezinárodní ochranu, která není podle čl. 40 odst. 5 nepřípustná; nebo

| iii) | žadatel může ze závažných důvodů představovat hrozbu pro národní bezpečnost nebo veřejný pořádek členského státu, nebo žadatel byl podle vnitrostátního práva ze závažných důvodů týkajících se veřejné bezpečnosti a veřejného pořádku vypovězen za použití donucovacích prostředků. |
| --- | --- |

iii)

žadatel může ze závažných důvodů představovat hrozbu pro národní bezpečnost nebo veřejný pořádek členského státu, nebo žadatel byl podle vnitrostátního práva ze závažných důvodů týkajících se veřejné bezpečnosti a veřejného pořádku vypovězen za použití donucovacích prostředků.

| b) | i nadále používat článek 43 v souladu s články 8 až 11 směrnice .../.../EU (19), pouze pokud:






  i) | žadatel přichází ze země, která splňuje kritéria bezpečné země původu ve smyslu této směrnice; nebo |
| --- | --- | --- |

b)

i nadále používat článek 43 v souladu s články 8 až 11 směrnice .../.../EU (19), pouze pokud:

i)

žadatel přichází ze země, která splňuje kritéria bezpečné země původu ve smyslu této směrnice; nebo

| ii) | žadatel podal následnou žádost; nebo |
| --- | --- |

ii)

žadatel podal následnou žádost; nebo

| iii) | žadatel může ze závažných důvodů představovat hrozbu pro národní bezpečnost nebo veřejný pořádek členského státu, nebo žadatel byl podle vnitrostátního práva ze závažných důvodů týkajících se veřejné bezpečnosti a veřejného pořádku vypovězen za použití donucovacích prostředků; nebo |
| --- | --- |

iii)

žadatel může ze závažných důvodů představovat hrozbu pro národní bezpečnost nebo veřejný pořádek členského státu, nebo žadatel byl podle vnitrostátního práva ze závažných důvodů týkajících se veřejné bezpečnosti a veřejného pořádku vypovězen za použití donucovacích prostředků; nebo

| iv) | existují oprávněné důvody považovat zemi, která není členským státem, za bezpečnou třetí zemi pro žadatele ve smyslu článku 38; nebo |
| --- | --- |

iv)

existují oprávněné důvody považovat zemi, která není členským státem, za bezpečnou třetí zemi pro žadatele ve smyslu článku 38; nebo

| v) | žadatel uvedl orgány v omyl tím, že předložil falešné doklady; nebo |
| --- | --- |

v)

žadatel uvedl orgány v omyl tím, že předložil falešné doklady; nebo

| vi) | žadatel úmyslně zničil doklady totožnosti nebo cestovní doklady, které by pomohly určit jeho totožnost nebo státní příslušnost, nebo se těchto dokladů zbavil. |
| --- | --- |

vi)

žadatel úmyslně zničil doklady totožnosti nebo cestovní doklady, které by pomohly určit jeho totožnost nebo státní příslušnost, nebo se těchto dokladů zbavil.

Členské státy mohou body v) a vi) použít pouze v individuálních případech, kdy existují závažné důvody domnívat se, že žadatel se pokouší utajit relevantní skutečnosti, které by pravděpodobně vedly k zamítavému rozhodnutí, a za předpokladu, že žadateli byla při zohlednění zvláštních procesních potřeb nezletilých osob bez doprovodu poskytnuta možnost řádně zdůvodnit své jednání uvedené v bodech v) a vi), a to i za konzultace se svým zástupcem.

| c) | považovat žádost za nepřípustnou podle čl. 33 odst. 2 písm. c), pokud země, která není členským státem, je považována za bezpečnou třetí zemi pro žadatele ve smyslu článku 38 a za předpokladu, že je to v souladu s nejlepším zájmem nezletilé osoby; |
| --- | --- |

c)

považovat žádost za nepřípustnou podle čl. 33 odst. 2 písm. c), pokud země, která není členským státem, je považována za bezpečnou třetí zemi pro žadatele ve smyslu článku 38 a za předpokladu, že je to v souladu s nejlepším zájmem nezletilé osoby;

| d) | použít postup podle čl. 20 odst. 3, pokud zástupce nezletilé osoby má příslušnou právní kvalifikaci v souladu s vnitrostátním právem |
| --- | --- |

d)

použít postup podle čl. 20 odst. 3, pokud zástupce nezletilé osoby má příslušnou právní kvalifikaci v souladu s vnitrostátním právem

Aniž je dotčen článek 41, členské státy při použití čl. 46 odst. 6 na nezletilé osoby bez doprovodu poskytnou ve všech případech alespoň záruky stanovené v čl. 46 odst. 7.

Článek 26

Zajištění

1.   Členské státy nesmějí nikoho zadržet pouze proto, že se jedná o žadatele. Důvody a podmínky zajištění a záruky dané zajištěným žadatelům musí být v souladu se směrnici .../.../EU (20).

2.   Je-li žadatel o mezinárodní ochranu zajištěn, členské státy zajistí možnost rychlého soudního přezkumu podle směrnice .../.../EU (20).

Článek 27

Postup v případě zpětvzetí žádosti

1.   Pokud členské státy ve vnitrostátním právu stanoví možnost výslovného zpětvzetí žádosti, zajistí, aby v případě výslovného zpětvzetí žádosti o mezinárodní ochranu žadatelem rozhodující orgán rozhodl buď o zastavení posuzování žádosti, nebo o jejím zamítnutí.

2.   Členské státy mohou rovněž stanovit, že rozhodující orgán může rozhodnout o zastavení posuzování žádosti, aniž by vydal rozhodnutí. V takovém případě členské státy zajistí, aby rozhodující orgán učinil ve spisu žadatele příslušnou poznámku.

Článek 28

Postup v případě konkludentního zpětvzetí žádosti nebo odstoupení od žádosti

1.   Existuje-li důvod se domnívat, že žadatel o mezinárodní ochranu vzal konkludentně svou žádost zpět nebo od ní odstoupil, zajistí členské státy, aby rozhodující orgán rozhodl buď o zastavení posuzování žádosti, nebo o jejím zamítnutí v případě, že rozhodující orgán považuje žádost za nedůvodnou na základě přiměřeného posouzení její věcné stránky podle článku 4 směrnice 2011/95EU.

Členské státy mohou vycházet z domněnky, že žadatel vzal konkludentně svou žádost o mezinárodní ochranu zpět nebo od ní odstoupil, zejména pokud se zjistilo, že:

| a) | nereagoval na žádosti o poskytnutí údajů nezbytných pro žádost podle článku 4 směrnice 2011/95EU nebo se nedostavil k osobnímu pohovoru podle článků 14, 15, 16 a 17 této směrnice, ledaže žadatel v přiměřené lhůtě prokáže, že k tomu došlo z důvodů, které nemohl ovlivnit; |
| --- | --- |

a)

nereagoval na žádosti o poskytnutí údajů nezbytných pro žádost podle článku 4 směrnice 2011/95EU nebo se nedostavil k osobnímu pohovoru podle článků 14, 15, 16 a 17 této směrnice, ledaže žadatel v přiměřené lhůtě prokáže, že k tomu došlo z důvodů, které nemohl ovlivnit;

| b) | se skrývá nebo bez povolení opustil místo pobytu nebo místo, kde byl držen, aniž v přiměřené lhůtě kontaktoval příslušný orgán, nebo v přiměřené lhůtě nesplnil svou ohlašovací či jinou oznamovací povinnost, ledaže žadatel prokáže, že k tomu došlo z důvodů, které nemohl ovlivnit. |
| --- | --- |

b)

se skrývá nebo bez povolení opustil místo pobytu nebo místo, kde byl držen, aniž v přiměřené lhůtě kontaktoval příslušný orgán, nebo v přiměřené lhůtě nesplnil svou ohlašovací či jinou oznamovací povinnost, ledaže žadatel prokáže, že k tomu došlo z důvodů, které nemohl ovlivnit.

K provedení těchto ustanovení mohou členské státy stanovit lhůty nebo pokyny.

2.   Členské státy zajistí, aby žadatel, který se opět ohlásí u příslušného úřadu poté, co bylo rozhodnuto zastavit posuzování jeho žádosti podle odstavce 1 tohoto článku, mohl požádat o opětovné otevření svého případu nebo mohl podat novou žádost, která nepodléhá postupům podle článků 40 a 41.

Členské státy mohou stanovit lhůtu nejméně devíti měsíců, po jejímž uplynutí nelze případ žadatele znovu otevřít nebo nelze k nové žádosti přistupovat jako k následné žádosti postupem podle článků 40 a 41. Členské státy mohou stanovit, že případ žadatele lze znovu otevřít pouze jednou.

Členské státy zajistí, aby v tomto případě nebyla osoba vyhoštěna v rozporu se zásadou nenavracení.

Členské státy mohou rozhodujícímu orgánu povolit, aby pokračoval v posuzování žádosti ve fázi, ve které bylo pozastaveno.

3.   Tímto článkem není dotčeno nařízení (EU) č. .../... (21).

Článek 29

Role Úřadu vysokého komisaře OSN pro uprchlíky

1.   Členské státy zajistí, aby Úřad vysokého komisaře OSN pro uprchlíky:

| a) | měl přístup k žadatelům o mezinárodní ochranu včetně těch, kteří jsou zajištěni nebo se nacházejí na hranicích a v tranzitních prostorách; |
| --- | --- |

a)

měl přístup k žadatelům o mezinárodní ochranu včetně těch, kteří jsou zajištěni nebo se nacházejí na hranicích a v tranzitních prostorách;

| b) | měl přístup k informacím o jednotlivých žádostech o mezinárodní ochranu, o průběhu řízení a vydaných rozhodnutích, pokud s tím žadatel souhlasí; |
| --- | --- |

b)

měl přístup k informacím o jednotlivých žádostech o mezinárodní ochranu, o průběhu řízení a vydaných rozhodnutích, pokud s tím žadatel souhlasí;

| c) | mohl v jakékoli fázi řízení předkládat při výkonu dohledu podle článku 35 Ženevské úmluvy příslušným orgánům své názory ohledně jednotlivých žádostí o mezinárodní ochranu. |
| --- | --- |

c)

mohl v jakékoli fázi řízení předkládat při výkonu dohledu podle článku 35 Ženevské úmluvy příslušným orgánům své názory ohledně jednotlivých žádostí o mezinárodní ochranu.

2.   Odstavec 1 se použije rovněž na organizaci, která působí na území dotyčného členského státu jménem Úřadu vysokého komisaře OSN pro uprchlíky na základě dohody s tímto členským státem.

Článek 30

Shromažďování údajů k jednotlivým žádostem

Za účelem posuzování jednotlivých žádostí členské státy:

| a) | nesdělí údajným původcům pronásledování nebo vážné újmy informace o jednotlivých žádostech o mezinárodní ochranu ani skutečnost, že byla podána žádost; |
| --- | --- |

a)

nesdělí údajným původcům pronásledování nebo vážné újmy informace o jednotlivých žádostech o mezinárodní ochranu ani skutečnost, že byla podána žádost;

| b) | nezískávají od údajných původců pronásledování nebo vážné újmy žádné informace způsobem, jímž by tito původci byli přímo informováni o tom, že dotyčný žadatel podal žádost, a který by ohrozil nedotknutelnost žadatele nebo na něm závislých osob, nebo svobodu či bezpečnost jeho rodinných příslušníků, kteří dosud žijí v zemi původu. |
| --- | --- |

b)

nezískávají od údajných původců pronásledování nebo vážné újmy žádné informace způsobem, jímž by tito původci byli přímo informováni o tom, že dotyčný žadatel podal žádost, a který by ohrozil nedotknutelnost žadatele nebo na něm závislých osob, nebo svobodu či bezpečnost jeho rodinných příslušníků, kteří dosud žijí v zemi původu.

KAPITOLA III

ŘÍZENÍ V PRVNÍM STUPNI

ODDÍL I

Článek 31

Řízení o posouzení žádosti

1.   Členské státy vyřizují žádosti o mezinárodní ochranu v řízení o posouzení řádosti v souladu se základními zásadami a zárukami uvedenými v kapitole II.

2.   Členské státy zajistí, aby řízení o posouzení řádosti bylo skončeno co nejdříve, aniž by tím byla dotčena přiměřenost a úplnost posouzení.

3.   Členské státy zajistí, aby řízení o posouzení řádosti bylo skončeno do šesti měsíců od podání žádosti.

Pokud se na žádost vztahuje postup uvedený v nařízení (EU) č. .../... (22), počíná šestiměsíční lhůta běžet od okamžiku, kdy je podle uvedeného nařízení určen členský stát příslušný k posouzení této žádosti, žadatel se nachází na území tohoto členského státu a byl převzat příslušným orgánem.

Členské státy mohou prodloužit tuto šestiměsíční lhůtu uvedenou v tomto odstavci nejvýše o dalších devět měsíců v případech:

| a) | které jsou po skutkové nebo právní stránce složité; |
| --- | --- |

a)

které jsou po skutkové nebo právní stránce složité;

| b) | kdy o mezinárodní ochranu žádá současně velký počet státních příslušníků třetí země nebo osob bez státní příslušnosti, kvůli čemuž je v praxi velmi složité skončit řízení v šestiměsíční lhůtě; |
| --- | --- |

b)

kdy o mezinárodní ochranu žádá současně velký počet státních příslušníků třetí země nebo osob bez státní příslušnosti, kvůli čemuž je v praxi velmi složité skončit řízení v šestiměsíční lhůtě;

| c) | kdy lze prodlení jasně přičíst skutečnosti, že žadatel nedodržel své povinnosti podle článku 13. |
| --- | --- |

c)

kdy lze prodlení jasně přičíst skutečnosti, že žadatel nedodržel své povinnosti podle článku 13.

Výjimečně a za řádně odůvodněných okolností mohou členské státy překročit lhůty stanovené v tomto odstavci o nejvýše tři měsíce, pokud je to nezbytné pro zajištění přiměřeného a úplného posouzení žádosti o mezinárodní ochranu.

4.   Aniž jsou dotčeny články 13 a 18 směrnice 2011/95/EU, mohou členské státy odložit skončení řízení o posouzení žádosti, pokud vzhledem k nejisté situaci v zemi původu, jež je považována za dočasnou, nelze důvodně předpokládat, že rozhodující orgán rozhodne ve lhůtě uvedené v tomto odstavci. V takovém případě členské státy:

| a) | provádějí přezkum situace v dané zemi původu alespoň každých 6 měsíců; |
| --- | --- |

a)

provádějí přezkum situace v dané zemi původu alespoň každých 6 měsíců;

| b) | informují v přiměřené lhůtě dotčené žadatele o důvodech odkladu; |
| --- | --- |

b)

informují v přiměřené lhůtě dotčené žadatele o důvodech odkladu;

| c) | informují v přiměřené lhůtě Komisi o odkladu řízení pro danou zemi původu. |
| --- | --- |

c)

informují v přiměřené lhůtě Komisi o odkladu řízení pro danou zemi původu.

5.   V každém případě členský stát skončí řízení o posouzení žádosti ve lhůtě nejvýše 21 měsíců od podání žádosti.

6.   Členské státy zajistí, aby v případech, kdy není možné vydat rozhodnutí do šesti měsíců, žadatel:

| a) | byl informován o prodlení; a |
| --- | --- |

a)

byl informován o prodlení; a

| b) | na žádost obdržel informaci o důvodech prodlení a době, ve které lze očekávat, že bude rozhodnuto o jeho žádosti. |
| --- | --- |

b)

na žádost obdržel informaci o důvodech prodlení a době, ve které lze očekávat, že bude rozhodnuto o jeho žádosti.

7.   Členské státy mohou přednostně posoudit žádost o mezinárodní ochranu v souladu se základními zásadami a zárukami stanovenými v kapitole II zejména,:

| a) | pokud je pravděpodobné, že je žádost opodstatněná; |
| --- | --- |

a)

pokud je pravděpodobné, že je žádost opodstatněná;

| b) | pokud je žadatel zranitelný ve smyslu článku 22 směrnice .../.../EU (23) nebo potřebuje zvláštní procesní záruky, zejména pokud se jedná o nezletilou osobu bez doprovodu. |
| --- | --- |

b)

pokud je žadatel zranitelný ve smyslu článku 22 směrnice .../.../EU (23) nebo potřebuje zvláštní procesní záruky, zejména pokud se jedná o nezletilou osobu bez doprovodu.

8.   Členské státy mohou stanovit, že se řízení o posouzení žádosti v souladu se základními zásadami a zárukami stanovenými v kapitole II urychlí nebo uskuteční na hranicích nebo v tranzitním prosotrupodle článku 43, pokud:

| a) | žadatel při předkládání své žádosti a jejím zdůvodňování uvedl pouze záležitosti, které nejsou důležité pro posouzení toho, zda může být uznán za osobu požívající mezinárodní ochrany podle směrnice 2011/95/EU; nebo |
| --- | --- |

a)

žadatel při předkládání své žádosti a jejím zdůvodňování uvedl pouze záležitosti, které nejsou důležité pro posouzení toho, zda může být uznán za osobu požívající mezinárodní ochrany podle směrnice 2011/95/EU; nebo

| b) | žadatel pochází z bezpečné země původu ve smyslu této směrnice nebo |
| --- | --- |

b)

žadatel pochází z bezpečné země původu ve smyslu této směrnice nebo

| c) | žadatel uvedl orgány v omyl tím, že předložil nepravdivé údaje nebo doklady nebo neposkytl důležité údaje nebo doklady ohledně své totožnosti nebo státní příslušnosti, které by mohly mít negativní dopad na rozhodnutí; nebo |
| --- | --- |

c)

žadatel uvedl orgány v omyl tím, že předložil nepravdivé údaje nebo doklady nebo neposkytl důležité údaje nebo doklady ohledně své totožnosti nebo státní příslušnosti, které by mohly mít negativní dopad na rozhodnutí; nebo

| d) | žadatel zničil doklady totožnosti nebo cestovní doklady, které by pomohly určit jeho totožnost nebo státní příslušnost, nebo se těchto dokladů ve zlém úmyslu pravděpodobně zbavil;nebo |
| --- | --- |

d)

žadatel zničil doklady totožnosti nebo cestovní doklady, které by pomohly určit jeho totožnost nebo státní příslušnost, nebo se těchto dokladů ve zlém úmyslu pravděpodobně zbavil;nebo

| e) | žadatel uvedl zjevně nesouvislé a protichůdné, zjevně nepravdivé či očividně nepravděpodobné údaje, které jsou v rozporu s dostatečně ověřenými informacemi ze země původu, a jsou tudíž zjevně nepřesvědčivé, pokud jde o jeho tvrzení v souvislosti s tím, zda ho lze uznat za osobu požívající mezinárodní ochrany podle, směrnice2011/95/EU; nebo |
| --- | --- |

e)

žadatel uvedl zjevně nesouvislé a protichůdné, zjevně nepravdivé či očividně nepravděpodobné údaje, které jsou v rozporu s dostatečně ověřenými informacemi ze země původu, a jsou tudíž zjevně nepřesvědčivé, pokud jde o jeho tvrzení v souvislosti s tím, zda ho lze uznat za osobu požívající mezinárodní ochrany podle, směrnice2011/95/EU; nebo

| f) | žadatel podal následnou žádost o mezinárodní ochranu, která není podle čl. 40 odst. 5 nepřípustná; nebo |
| --- | --- |

f)

žadatel podal následnou žádost o mezinárodní ochranu, která není podle čl. 40 odst. 5 nepřípustná; nebo

| g) | žadatel podává žádost pouze proto, aby pozdržel nebo zmařil výkon dřívějšího anebo blížícího se rozhodnutí, které by vedlo k jeho vyhoštění; nebo |
| --- | --- |

g)

žadatel podává žádost pouze proto, aby pozdržel nebo zmařil výkon dřívějšího anebo blížícího se rozhodnutí, které by vedlo k jeho vyhoštění; nebo

| h) | žadatel vstoupil na území členského státu protiprávně nebo si na něm protiprávně prodloužil svůj pobyt a podle okolností svého vstupu se bez řádného zdůvodnění buď co nejdříve nedostavil k orgánům, nebo nepodal žádost o mezinárodní ochranu; nebo |
| --- | --- |

h)

žadatel vstoupil na území členského státu protiprávně nebo si na něm protiprávně prodloužil svůj pobyt a podle okolností svého vstupu se bez řádného zdůvodnění buď co nejdříve nedostavil k orgánům, nebo nepodal žádost o mezinárodní ochranu; nebo

| i) | žadatel odmítá splnit povinnost nechat si odebrat otisky prstů podle nařízení (EU) č. .../... o zřízení systému Eurodac pro porovnávání otisků prstů za účelem účinného uplatňování nařízení (EU) č. .../..., kterým se stanoví kritéria a postupy pro určení členského státu příslušného k posuzování žádosti o mezinárodní ochranu podané státním příslušníkem třetí země nebo osobou bez státní příslušnosti v některém z členských států, a pro podávání žádostí orgánů pro vymáhání práva členských států a Europolu o porovnání údajů s údaji systému Eurodac pro účely vymáhání práva (24)
   (25); nebo |
| --- | --- |

i)

žadatel odmítá splnit povinnost nechat si odebrat otisky prstů podle nařízení (EU) č. .../... o zřízení systému Eurodac pro porovnávání otisků prstů za účelem účinného uplatňování nařízení (EU) č. .../..., kterým se stanoví kritéria a postupy pro určení členského státu příslušného k posuzování žádosti o mezinárodní ochranu podané státním příslušníkem třetí země nebo osobou bez státní příslušnosti v některém z členských států, a pro podávání žádostí orgánů pro vymáhání práva členských států a Europolu o porovnání údajů s údaji systému Eurodac pro účely vymáhání práva (24)
   (25); nebo

| j) | žadatel může být ze závažných důvodů považován za hrozbu pro bezpečnost státu nebo veřejný pořádek členského státu nebo byl podle vnitrostátních právních předpisů ze závažných důvodů týkajících se veřejné bezpečnosti či veřejného pořádku vykonatelně vypovězen. |
| --- | --- |

j)

žadatel může být ze závažných důvodů považován za hrozbu pro bezpečnost státu nebo veřejný pořádek členského státu nebo byl podle vnitrostátních právních předpisů ze závažných důvodů týkajících se veřejné bezpečnosti či veřejného pořádku vykonatelně vypovězen.

9.   Členské státy stanoví lhůty pro přijetí rozhodnutí v řízení v prvním stupni podle odstavce 8. Tyto lhůty musí být přiměřené.

Aniž jsou dotčeny odstavce 3, 4 a 5 mohou členské státy tyto lhůty překročit, pokud je to nezbytné pro zajištění přiměřeného a úplného posouzení žádosti o mezinárodní ochranu.

Článek 32

Nedůvodné žádosti

1.   Aniž je dotčen článek 27, mohou členské státy považovat žádost za nedůvodnou, pouze pokud rozhodující orgán zjistil, že žadatel nesplňuje předpoklady pro přiznání mezinárodní ochrany podle směrnice 2011/95/EU.

2.   V případech nedůvodných žádostí, které se vztahují k některým z okolností uvedených v čl. 31 odst. 8, mohou členské státy považovat žádost za zjevně nedůvodnou, je-li to stanoveno vnitrostátními právními předpisy.

ODDÍL II

Článek 33

Nepřípustné žádosti

1.   Kromě případů, kdy se žádost neposuzuje podle nařízení (EU) č. .../... (26), nemusí členské státy posuzovat, zda žadatel splňuje podmínky pro přiznání nároku na mezinárodní ochranu podle směrnice 2011/95/EU, považuje-li se žádost podle tohoto článku za nepřípustnou.

2.   Členské státy mohou považovat žádost o mezinárodní ochranu za nepřípustnou, pouze pokud:

| a) | mezinárodní ochranu přiznal jiný členský stát; |
| --- | --- |

a)

mezinárodní ochranu přiznal jiný členský stát;

| b) | země, která není členským státem, je podle článku 35 považována za první zemi azylu pro žadatele; |
| --- | --- |

b)

země, která není členským státem, je podle článku 35 považována za první zemi azylu pro žadatele;

| c) | země, která není členským státem, je podle článku 38 považována za bezpečnou třetí zemi pro žadatele; |
| --- | --- |

c)

země, která není členským státem, je podle článku 38 považována za bezpečnou třetí zemi pro žadatele;

| d) | žádost je následnou žádostí, v níž se neobjevily nebo nebyly žadatelem předloženy žádné nové skutečnosti či zjištění týkající se posouzení, zda lze žadatele uznat za osobu požívající mezinárodní ochrany podle směrnice 2011/95/EU; nebo |
| --- | --- |

d)

žádost je následnou žádostí, v níž se neobjevily nebo nebyly žadatelem předloženy žádné nové skutečnosti či zjištění týkající se posouzení, zda lze žadatele uznat za osobu požívající mezinárodní ochrany podle směrnice 2011/95/EU; nebo

| e) | osoba závislá na žadateli podá žádost poté, co v souladu s čl. 7 odst. 2 souhlasila, aby její případ byl součástí žádosti podané jejím jménem, a neexistují žádné skutečnosti týkající se situace této závislé osoby, které by odůvodňovaly samostatnou žádost. |
| --- | --- |

e)

osoba závislá na žadateli podá žádost poté, co v souladu s čl. 7 odst. 2 souhlasila, aby její případ byl součástí žádosti podané jejím jménem, a neexistují žádné skutečnosti týkající se situace této závislé osoby, které by odůvodňovaly samostatnou žádost.

Článek 34

Zvláštní pravidla týkající se pohovorů o přípustnosti

1.   Před tím, než rozhodující orgán rozhodne o přípustnosti žádosti o mezinárodní ochranu, umožní členské státy žadatelům, aby vyjádřily svůj názor na použití důvodů uvedených v článku 33 na jejich konkrétní situaci. Za tímto účelem členské státy provedou osobní pohovor ohledně přípustnosti žádosti. Členské státy mohou učinit výjimku pouze v případě následné žádosti podle článku 42.

Tímto odstavcem není dotčen čl. 4 odst. 2 písm. a) této směrnice ani článek 5 nařízení (EU) č. .../... (26).

2.   Členské státy mohou stanovit, že osobní pohovor ohledně přípustnosti žádosti o mezinárodní ochranu může vést pracovník jiného než rozhodujícího orgánu. V takových případech členské státy zajistí, aby pracovník tohoto orgánu, který pohovor vede, obdržel předem potřebné základní školení, zejména pokud jde o mezinárodní právo v oblasti lidských práv, acquis Unie v oblasti azylu a metody pohovoru.

ODDÍL III

Článek 35

Pojem první země azylu

Zemi lze pro žadatele o mezinárodní ochranu považovat za první zemi azylu, pokud:

| a) | žadatel byl v této zemi uznán za uprchlíka a může nadále požívat této ochrany nebo |
| --- | --- |

a)

žadatel byl v této zemi uznán za uprchlíka a může nadále požívat této ochrany nebo

| b) | žadatel jinak požívá v této zemi dostatečné ochrany, včetně použití zásady nenavracení, |
| --- | --- |

b)

žadatel jinak požívá v této zemi dostatečné ochrany, včetně použití zásady nenavracení,

za předpokladu, že bude touto zemí znovu přijat.

Při použití pojmu první země azylu na konkrétní situaci žadatele o mezinárodní ochranu mohou členské státy vzít v úvahu čl. 38 odst. 1. Žadatel může napadnout použití pojmu první země azylu nakonkrétní situaci, ve které se nachází.

Článek 36

Pojem bezpečné země původu

1.   Třetí zemi, která je v souladu s touto směrnicí označena za bezpečnou zemi původu, lze po jednotlivém posouzení žádosti považovat ve vztahu k určitému žadateli za bezpečnou zemi původu, pouze pokud:

| a) | žadatel má státní příslušnost této země, nebo |
| --- | --- |

a)

žadatel má státní příslušnost této země, nebo

| b) | žadatel je osobou bez státní příslušnosti a dříve v této zemi běžně pobýval |
| --- | --- |

b)

žadatel je osobou bez státní příslušnosti a dříve v této zemi běžně pobýval

a žadatel nepředložil žádné závažné důvody pro to, aby tuto zemi nebylo možno v jeho konkrétní situaci považovat za bezpečnou a mohl tak být uznán za osobu požívající mezinárodní ochrany podle směrnice 2011/95/EU.

2.   Členské státy dále ve vnitrostátních právních předpisech stanoví pravidla a úpravy týkající se použití pojmu bezpečné země původu.

Článek 37

Vnitrostátní označení třetích zemí za bezpečné země původu

1.   Členské státy mohou za účelem posuzování žádostí o mezinárodní ochranu ponechat v platnosti nebo přijmout právní předpisy, které v souladu s přílohou I umožňují označit na vnitrostátní úrovni bezpečné země původu.

2.   Členské státy zajistí pravidelný přezkum situace ve třetích zemích označených jako bezpečné podle tohoto článku.

3.   Hodnocení, zda je země v souladu s tímto článkem bezpečnou zemí původu, se zakládá na řadě zdrojů informací, zejména informací z jiných členských států, od Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu, Úřadu vysokého komisaře OSN pro uprchlíky, Rady Evropy a jiných významných mezinárodních organizací.

4.   Členské státy oznámí Komisi země, které v souladu s tímto článkem označily za bezpečné země původu.

Článek 38

Pojem bezpečné třetí země

1.   Členské státy mohou použít pojem bezpečné třetí země pouze tehdy, pokud se příslušné orgány přesvědčily, že s osobou žádající o mezinárodní ochranu bude v dotyčné třetí zemi zacházeno podle těchto zásad:

| a) | není ohrožen život a svoboda z důvodů rasových, náboženských nebo národnostních nebo z důvodů příslušnosti k určitým společenským vrstvám nebo zastávání určitých politických názorů; |
| --- | --- |

a)

není ohrožen život a svoboda z důvodů rasových, náboženských nebo národnostních nebo z důvodů příslušnosti k určitým společenským vrstvám nebo zastávání určitých politických názorů;

| b) | neexistuje riziko vážné újmy, jak je vymezena ve směrnici 2011/95/EU; |
| --- | --- |

b)

neexistuje riziko vážné újmy, jak je vymezena ve směrnici 2011/95/EU;

| c) | je dodržována zásada nenavracení v souladu s Ženevskou úmluvou; |
| --- | --- |

c)

je dodržována zásada nenavracení v souladu s Ženevskou úmluvou;

| d) | je dodržován zákaz vyhoštění, představuje-li to porušení zákazu mučení a krutého, nelidského nebo ponižujícího zacházení, jak je stanoven mezinárodním právem, a |
| --- | --- |

d)

je dodržován zákaz vyhoštění, představuje-li to porušení zákazu mučení a krutého, nelidského nebo ponižujícího zacházení, jak je stanoven mezinárodním právem, a

| e) | existuje možnost požádat o přiznání postavení uprchlíka a v případě uznání za uprchlíka obdržet ochranu v souladu s Ženevskou úmluvou. |
| --- | --- |

e)

existuje možnost požádat o přiznání postavení uprchlíka a v případě uznání za uprchlíka obdržet ochranu v souladu s Ženevskou úmluvou.

2.   Použití pojmu bezpečné třetí země podléhá pravidlům stanoveným vnitrostátním právem, včetně:

| a) | pravidel, která vyžadují, aby existovala vazba mezi žadatelem a dotyčnou třetí zemí, na jejímž základě by bylo odůvodněné, aby se tato osoba do dotyčné země odebrala; |
| --- | --- |

a)

pravidel, která vyžadují, aby existovala vazba mezi žadatelem a dotyčnou třetí zemí, na jejímž základě by bylo odůvodněné, aby se tato osoba do dotyčné země odebrala;

| b) | pravidel týkajících se metodiky, pomocí níž se mohou příslušné orgány přesvědčit, že pro konkrétní zemi nebo konkrétního žadatele lze použít pojem bezpečné třetí země. Tato metodika zahrnuje posuzování bezpečnosti země pro určitého žadatele případ od případu nebo vnitrostátní označení zemí, které se obecně považují za bezpečné; |
| --- | --- |

b)

pravidel týkajících se metodiky, pomocí níž se mohou příslušné orgány přesvědčit, že pro konkrétní zemi nebo konkrétního žadatele lze použít pojem bezpečné třetí země. Tato metodika zahrnuje posuzování bezpečnosti země pro určitého žadatele případ od případu nebo vnitrostátní označení zemí, které se obecně považují za bezpečné;

| c) | pravidel slučitelných s mezinárodním právem, která umožňují jednotlivě posoudit, zda dotyčná třetí země je pro určitého žadatele bezpečná, a poskytují žadateli alespoň možnost napadnout použití pojmu bezpečné třetí země z důvodu, že třetí země není v konkrétní situaci, ve které se osoba nachází, bezpečná. Žadatel musí mát rovněž možnost zpochybnit existenci spojitosti mezi ním a třetí zemí podle písmena a). |
| --- | --- |

c)

pravidel slučitelných s mezinárodním právem, která umožňují jednotlivě posoudit, zda dotyčná třetí země je pro určitého žadatele bezpečná, a poskytují žadateli alespoň možnost napadnout použití pojmu bezpečné třetí země z důvodu, že třetí země není v konkrétní situaci, ve které se osoba nachází, bezpečná. Žadatel musí mát rovněž možnost zpochybnit existenci spojitosti mezi ním a třetí zemí podle písmena a).

3.   Při výkonu rozhodnutí, které se zakládá výlučně na tomto článku, členské státy:

| a) | žadatele náležitě vyrozumí a |
| --- | --- |

a)

žadatele náležitě vyrozumí a

| b) | vydají mu doklad, kterým informují orgány třetí země v jazyce dané země, že žádost nebyla po věcné stránce posouzena. |
| --- | --- |

b)

vydají mu doklad, kterým informují orgány třetí země v jazyce dané země, že žádost nebyla po věcné stránce posouzena.

4.   Pokud třetí země nepovolí žadateli vstup na své území, členské státy zajistí, aby mu byl poskytnut přístup k řízení v souladu se základními zásadami a zárukami stanovenými v kapitole II.

5.   Členské státy pravidelně informují Komisi o zemích, na které se podle tohoto článku používá tento pojem.

Článek 39

Pojem evropské bezpečné třetí země

1.   Členské státy mohou stanovit, že posouzení žádosti o mezinárodní ochranu a posouzení bezpečnosti žadatele v jeho konkrétní situaci podle kapitoly II se neprovede vůbec nebo se neprovede zcela, pokud příslušný orgán na základě skutečností zjistil, že žadatel chce vstoupit na jeho území protiprávně nebo na něj protiprávně vstoupil z bezpečné třetí země podle odstavce 2.

2.   Pro účely odstavce 1 lze třetí zemi považovat za bezpečnou, pouze pokud:

| a) | bez zeměpisných omezení ratifikovala Ženevskou úmluvu a dodržuje její ustanovení; |
| --- | --- |

a)

bez zeměpisných omezení ratifikovala Ženevskou úmluvu a dodržuje její ustanovení;

| b) | má zákonem stanovené azylové řízení; a |
| --- | --- |

b)

má zákonem stanovené azylové řízení; a

| c) | ratifikovala Evropskou úmluvu o ochraně lidských práv a základních svobod a dodržuje její ustanovení, včetně norem týkajících se účinných opravných prostředků |
| --- | --- |

c)

ratifikovala Evropskou úmluvu o ochraně lidských práv a základních svobod a dodržuje její ustanovení, včetně norem týkajících se účinných opravných prostředků

3.   Žadatel musí mát možnost napadnout použití pojmu evropské bezpečné třetí země z důvodu, že uvedená země v jeho konkrétním případě není bezpečná.

4.   Dotyčné členské státy ve vnitrostátním právu stanoví podrobnosti k provedení odstavce 1 a důsledky, které vyplývají z rozhodnutí podle těchto ustanovení v souladu se zásadou nenavracení, včetně výjimek z použití tohoto článku z humanitárních nebo politických důvodů či na základě mezinárodního práva veřejného.

5.   Při výkonu rozhodnutí, které se zakládá výlučně na tomto článku, dotyčné členské státy:

| a) | žadatele náležitě vyrozumí a |
| --- | --- |

a)

žadatele náležitě vyrozumí a

| b) | vydají mu doklad, kterým informují orgány třetí země v jazyce dané země, že žádost nebyla po věcné stránce posouzena. |
| --- | --- |

b)

vydají mu doklad, kterým informují orgány třetí země v jazyce dané země, že žádost nebyla po věcné stránce posouzena.

6.   Pokud bezpečná třetí země nepřijme žadatele zpět, členské státy zajistí, aby mu byl poskytnut přístup k řízení v souladu se základními zásadami a zárukami stanovenými v kapitole II.

7.   Členské státy pravidelně informují Komisi o zemích, na které se podle tohoto článku používá tento pojem.

ODDÍL IV

Článek 40

Následné žádosti

1.   Pokud osoba, která v členském státě požádala o mezinárodní ochranu, v témže členském státě předloží další údaje0 nebo učiní následnou žádost, členský stát posoudí tyto další údaje nebo prvky následné žádosti v rámci posuzování předchozí žádosti nebo v rámci přezkumu rozhodnutí, proti kterému byl podán opravný prostředek, pokud v tomto rámci mohou příslušné orgány vzít v úvahu a posoudit všechny prvky, na nichž se zakládají další údaje nebo následná žádost.

2.   Pro účely rozhodnutí o přípustnosti žádosti o mezinárodní ochranu podle čl. 33 odst. 2 písm. d) podléhá následná žádost o mezinárodní ochranu nejprve předběžnému posouzení, zda se objevily nebo byly žadatelem předloženy nové skutečnosti nebo zjištění týkající se posouzení, zda lze žadatele uznat za osobu požívající mezinárodní ochrany podle směrnice 2011/95/EU.

3.   Pokud se v rámci předběžného posouzení podle odstavce 2 dospěje k závěru, že se objevily nebo byly žadatelem předloženy nové skutečnosti či zjištění, které významně zvyšují pravděpodobnost uznání žadatele za osobu požívající mezinárodní ochrany, podle směrnice 2011/95/EU, posuzuje se žádost dále podle kapitoly II. Členské státy mohou stanovit rovněž jiné důvody pro další posuzování následné žádosti.

4.   Členské státy mohou rozhodnout o dalším posuzování žádosti, pouze pokud dotyčný žadatel nemohl v předchozím řízení bez vlastního zavinění uvést skutečnosti uvedené v odstavcích 2 a 3 tohoto článku, zejména při využití svého práva na účinný opravný prostředek podle článku 46.

5.   Pokud není následná žádost dále posuzována podle tohoto článku, považuje se za nepřípustnou podle čl. 33 odst. 2 písm. d).

6.   Postup podle tohoto článku se může použít rovněž v případě:

| a) | závislé osoby, která podá žádost poté, co v souladu s čl. 7 odst. 2 souhlasila s tím, aby její případ byl součástí žádosti podané jejím jménem, a/nebo |
| --- | --- |

a)

závislé osoby, která podá žádost poté, co v souladu s čl. 7 odst. 2 souhlasila s tím, aby její případ byl součástí žádosti podané jejím jménem, a/nebo

| b) | nesezdané nezletilé osoby, která podá žádost poté, co byla podána žádost jejím jménem podle čl. 7 odst. 5 písm. c). |
| --- | --- |

b)

nesezdané nezletilé osoby, která podá žádost poté, co byla podána žádost jejím jménem podle čl. 7 odst. 5 písm. c).

V takových případech předběžné posouzení podle odstavce 2 sestává z posouzení, zda s ohledem na situaci této závislé osoby nebo nesezdané nezletilé osoby existují skutečnosti, které samostatnou žádost odůvodňují.

7.   Pokud osoba, na níž má být vykonáno rozhodnutí o přemístění podle nařízení (EU) č. .../... (27), předloží další údaje nebo podá následnou žádost v přemisťujícím členském státě, příslušný členský stát, jak je definován v uvedeném nařízení, posoudí tyto údaje nebo následné žádosti podle této směrnice.

Článek 41

Výjimky z práva setrvat v případě následných žádostí

1.   Členské státy mohou učinit výjimku z práva setrvat na jejich území, pokud osoba:

| a) | podala první následnou žádost, která není předmětem dalšího posouzení podle čl. 40 odst. 5, pouze proto, aby pozdržela nebo zmařila výkon rozhodnutí, které by vedlo k jejímu okamžitému vyhoštění z daného členského státu; nebo |
| --- | --- |

a)

podala první následnou žádost, která není předmětem dalšího posouzení podle čl. 40 odst. 5, pouze proto, aby pozdržela nebo zmařila výkon rozhodnutí, které by vedlo k jejímu okamžitému vyhoštění z daného členského státu; nebo

| b) | učinila další žádost o mezinárodní ochranu ve stejném členském státě po pravomocném rozhodnutí, jež považuje první následnou žádost za nepřípustnou podle čl. 40 odst. 5, nebo po pravomocném rozhodnutí, kterým se zamítá tato žádost jako nedůvodnou, |
| --- | --- |

b)

učinila další žádost o mezinárodní ochranu ve stejném členském státě po pravomocném rozhodnutí, jež považuje první následnou žádost za nepřípustnou podle čl. 40 odst. 5, nebo po pravomocném rozhodnutí, kterým se zamítá tato žádost jako nedůvodnou,

Členské státy mohou tuto výjimku učinit pouze za předpokladu, že se rozhodující orgán domnívá, že rozhodnutí o navrácení nepovede k přímému nebo nepřímému navrácení v rozporu se závazky daného členského státu vyplývajícími z mezinárodního práva nebo práva Unie.

2.   V případech uvedených v odstavci 1 se mohou členské státy rovněž odchýlit:

| a) | od lhůt, které se zpravidla použijí podle vnitrostátního práva ve zrychleném řízení, pokud je řízení o posouzení žádosti urychleno podle čl. 31 odst. 8 písm. g) |
| --- | --- |

a)

od lhůt, které se zpravidla použijí podle vnitrostátního práva ve zrychleném řízení, pokud je řízení o posouzení žádosti urychleno podle čl. 31 odst. 8 písm. g)

| b) | od lhůt, které se zpravidla podle vnitrostátního práva v řízeních o přípustnosti stanovených v článcích 33 a 34 nebo |
| --- | --- |

b)

od lhůt, které se zpravidla podle vnitrostátního práva v řízeních o přípustnosti stanovených v článcích 33 a 34 nebo

| c) | od čl. 46 odst. 8. |
| --- | --- |

c)

od čl. 46 odst. 8.

Článek 42

Procesní pravidla

1.   Členské státy zajistí, aby žadatelé, jejichž žádost podléhá předběžnému posouzení podle článku 40 ,měli k dispozici záruky uvedené v čl. 12 odst. 1.

2.   Členské státy mohou ve vnitrostátním právu stanovit pravidla pro předběžné posouzení podle článku 40. Tato pravidla mohou mimo jiné:

| a) | uložit dotyčnému žadateli povinnost, aby uvedl skutečnosti a předložil důkazy, které odůvodňují nové řízení; |
| --- | --- |

a)

uložit dotyčnému žadateli povinnost, aby uvedl skutečnosti a předložil důkazy, které odůvodňují nové řízení;

| b) | povolit, aby bylo provedeno předběžné posouzení pouze na základě písemného podání bez osobního pohovoru, s výjimkou případů uvedených v čl. 40 odst. 6. |
| --- | --- |

b)

povolit, aby bylo provedeno předběžné posouzení pouze na základě písemného podání bez osobního pohovoru, s výjimkou případů uvedených v čl. 40 odst. 6.

Tato pravidla nesmí znemožnit přístup žadatelů k novému řízení, ani vést k účinnému odepření nebo výraznému omezení tohoto přístupu.

3.   Členské státy zajistí, aby žadatel byl vhodným způsobem informován o výsledku předběžného posouzení, a pokud žádost nebude dále posuzována, o důvodech a o možnostech opravných prostředků proti tomuto rozhodnutí.

ODDÍL V

Článek 43

Řízení na hranicích

1.   Členské státy mohou v souladu se základními zásadami a zárukami uvedenými v kapitole II stanovit řízení, kterými se na hranicích nebo v tranzitních prostorách členského státu rozhoduje o:

| a) | přípustnosti žádostí podle článku 33 podaných na těchto místech nebo |
| --- | --- |

a)

přípustnosti žádostí podle článku 33 podaných na těchto místech nebo

| b) | věcné stránce žádostí v řízení podle čl. 31 odst. 8. |
| --- | --- |

b)

věcné stránce žádostí v řízení podle čl. 31 odst. 8.

2.   Členské státy zajistí, aby rozhodnutí bylo v řízení podle odstavce 1 vydáno v přiměřené době. Není-li rozhodnutí vydáno do čtyř týdnů, povolí se žadateli vstup na území členského státu, aby mohla být jeho žádost zpracována v souladu s ostatními ustanoveními této směrnice.

3.   V případě příjezdu velkého počtu státních příslušníků třetí země nebo osob bez státní příslušnosti, které podávají žádost o mezinárodní ochranu na hranici nebo v tranzitním prostoru, kdy není v praxi možné použít ustanovení odstavce 1, lze tato řízení uplatnit také v případech a po dobu, kdy jsou tito státní příslušníci třetí země nebo osoby bez státní příslušnosti běžně ubytovány v blízkosti hranice nebo tranzitního prostoru.

KAPITOLA IV

ŘÍZENÍ O ODNĚTÍ MEZINÁRODNÍ OCHRANY

Článek 44

Odnětí statusu mezinárodní ochrany

Členské státy zajistí, aby bylo možné zahájit posouzení toho, zda má být určité osobě odňat statusu mezinárodní ochrany, objeví-li se nové prvky nebo zjištění naznačující, že existují důvody pro nové posouzení oprávněnosti její mezinárodní ochrany.

Článek 45

Procesní pravidla

1.   Členské státy zajistí, aby v případech, kdy příslušný orgán zvažuje podle článku 14 nebo článku 19 směrnice 2011/95/EU odejmout státnímu příslušníku třetí země nebo osobě bez státní příslušnosti status mezinárodní ochrany, měla dotyčná osoba tyto záruky:

| a) | je písemně informována o tom, že příslušný orgán znovu posuzuje, zda ji lze považovat za osobu požívající mezinárodní ochrany, a o důvodech tohoto nového posuzování a |
| --- | --- |

a)

je písemně informována o tom, že příslušný orgán znovu posuzuje, zda ji lze považovat za osobu požívající mezinárodní ochrany, a o důvodech tohoto nového posuzování a

| b) | má příležitost, aby při osobním pohovoru podle čl. 12 odst. 1 písm. b) a článků 14, 15, 16 a 17 nebo v písemném prohlášení uvedla důvody, proč by jí neměl být status mezinárodní ochrany odňat. |
| --- | --- |

b)

má příležitost, aby při osobním pohovoru podle čl. 12 odst. 1 písm. b) a článků 14, 15, 16 a 17 nebo v písemném prohlášení uvedla důvody, proč by jí neměl být status mezinárodní ochrany odňat.

2.   Členské státy dále zajistí, aby v rámci řízení uvedeného v odstavci 1:

| a) | mohl příslušný orgán získat přesné a aktuální informace z různých zdrojů, například od Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu a Úřadu vysokého komisaře OSN pro uprchlíky, týkající se obecné situace, která panuje v zemích původu dotyčných osob, a |
| --- | --- |

a)

mohl příslušný orgán získat přesné a aktuální informace z různých zdrojů, například od Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu a Úřadu vysokého komisaře OSN pro uprchlíky, týkající se obecné situace, která panuje v zemích původu dotyčných osob, a

| b) | jsou-li shromažďovány informace k jednotlivému případu za účelem nového posouzení statusu mezinárodní ochrany, aby tyto informace nebyly získány od původců pronásledování nebo vážné újmy způsobem, jímž by tito původci pronásledování byli přímo informováni o tom, že dotyčná osoba je osobou požívající mezinárodní ochrany, jejíž status se znovu posuzuje, a který by ohrozil nedotknutelnost žadatele nebo na něm závislých osob, nebo svobodu či bezpečnost jeho rodinných příslušníků, kteří dosud žijí v zemi původu. |
| --- | --- |

b)

jsou-li shromažďovány informace k jednotlivému případu za účelem nového posouzení statusu mezinárodní ochrany, aby tyto informace nebyly získány od původců pronásledování nebo vážné újmy způsobem, jímž by tito původci pronásledování byli přímo informováni o tom, že dotyčná osoba je osobou požívající mezinárodní ochrany, jejíž status se znovu posuzuje, a který by ohrozil nedotknutelnost žadatele nebo na něm závislých osob, nebo svobodu či bezpečnost jeho rodinných příslušníků, kteří dosud žijí v zemi původu.

3.   Členské státy zajistí, aby rozhodnutí příslušného orgánu o odnětí statusu mezinárodní ochrany bylo sděleno písemně. Rozhodnutí musí obsahovat skutkové a právní odůvodnění a písemné poučení o možnosti podat opravné prostředky.

4.   Jakmile příslušný orgán vydá rozhodnutí o odnětí statusu mezinárodní ochrany, použije se rovněž článek 20, článek 22, čl. 23 odst. 1 a článek 29.

5.   Odchylně od odstavců 1, 2, 3 a 4 tohoto článku mohou členské státy rozhodnout, že mezinárodní ochrana ze zákona zaniká, pokud se osoba požívající mezinárodní ochrany jednoznačně zřekla toho, aby byla za osobu požívající mezinárodní ochrany uznávána. Členský stát může rovněž stanovit, že status mezinárodní ochrany ze zákona zaniká, pokud se osoba požívající mezinárodní ochrany stala státním příslušníkem tohoto členského státu.

KAPITOLA V

ŘÍZENÍ O OPRAVNÉM PROSTŘEDKU

Článek 46

Právo na účinný opravný prostředek

1.   Členské státy zajistí, aby měl žadatel o mezinárodní ochranu právo na účinný opravný prostředek před soudem proti:

| a) | rozhodnutí o jeho žádosti o mezinárodní ochranu, včetně rozhodnutí:






  i) | o tom, že je žádost nedůvodná, pokud jde o postavení uprchlíka nebo statusu doplňkové ochrany, |
| --- | --- | --- |

a)

rozhodnutí o jeho žádosti o mezinárodní ochranu, včetně rozhodnutí:

i)

o tom, že je žádost nedůvodná, pokud jde o postavení uprchlíka nebo statusu doplňkové ochrany,

| ii) | o nepřípustnosti žádosti podle čl. 33 odst. 2, |
| --- | --- |

ii)

o nepřípustnosti žádosti podle čl. 33 odst. 2,

| iii) | vydaného na hranici nebo v tranzitním prostoru členského státu podle čl. 43 odst. 1, |
| --- | --- |

iii)

vydaného na hranici nebo v tranzitním prostoru členského státu podle čl. 43 odst. 1,

| iv) | o neprovedení posouzení podle článku 39. |
| --- | --- |

iv)

o neprovedení posouzení podle článku 39.

| b) | zamítnutí návrhu na obnovené posuzování žádosti po jeho zastavení podle článků 27 a 28; |
| --- | --- |

b)

zamítnutí návrhu na obnovené posuzování žádosti po jeho zastavení podle článků 27 a 28;

| c) | rozhodnutí o odnětí statusu mezinárodní ochrany podle článku 45. |
| --- | --- |

c)

rozhodnutí o odnětí statusu mezinárodní ochrany podle článku 45.

2.   Členské státy zajistí, aby osoby, u nichž rozhodující orgán uzná, že mají nárok na doplňkovou ochranu, měly právo na účinný opravný prostředek podle odstavce 1 proti rozhodnutí o tom, že je žádost nedůvodná, pokud jde o postavení uprchlíka.

Aniž je dotčen odst. 1 písm. c) a pokud status doplňkové ochrany poskytnutý členským státem poskytuje stejná práva a výhody jako ty, které poskytuje podle právních předpisů Unie a vnitrostátního práva postavení uprchlíka, může tento členský stát považovat opravný prostředek proti rozhodnutí o tom, že je žádost nedůvodná, pokud jde o postavení uprchlíka, za nepřípustné vzhledem k nedostatečnému zájmu ze strany žadatele pokračovat v řízení.

3.   Členské státy pro dosažení souladu s odstavcem 1 zajistí, aby účinný opravný prostředek obsahoval úplné a ex nunc posouzení jak skutkové, tak právní stránky, včetně případného posouzení potřeby mezinárodní ochrany podle směrnice 2011/95/EU, a to alespoň v řízeních o opravném prostředku u soudu prvního stupně.

4.   Členské státy stanoví přiměřené lhůty a další nezbytná pravidla, aby mohl žadatel využít svého práva na účinný opravný prostředek podle odstavce 1. Lhůty nesmějí znemožňovat nebo nepřiměřeně ztěžovat tento přístup žadatele k účinnému opravnému prostředku.

Členské státy mohou rovněž stanovit přezkum rozhodnutí podle článku 43 z moci úřední.

5.   Aniž je dotčen odstavec 6, umožní členské státy žadatelům setrvat na území, dokud neuplyne lhůta, v níž mohou uplatnit právo na účinný opravný prostředek, nebo v případě, že v dané lhůtě toto právo uplatní, dokud nebude znám výsledek řízení o opravném prostředku.

6.   V případě rozhodnutí:

| a) | o tom, že je žádost zjevně nedůvodná, podle čl. 32 odst. 2 nebo nedůvodná po posouzení podle čl. 31 odst. 8, s výjimkou případů, kdy jsou tato rozhodnutí založena na okolnostech uvedených v čl. 31 odst. 8 písm. h); |
| --- | --- |

a)

o tom, že je žádost zjevně nedůvodná, podle čl. 32 odst. 2 nebo nedůvodná po posouzení podle čl. 31 odst. 8, s výjimkou případů, kdy jsou tato rozhodnutí založena na okolnostech uvedených v čl. 31 odst. 8 písm. h);

| b) | o nepřípustnosti žádosti podle čl. 33 odst. 2 písm. a), b) nebo d); |
| --- | --- |

b)

o nepřípustnosti žádosti podle čl. 33 odst. 2 písm. a), b) nebo d);

| c) | o zamítnutí znovuotevření případu žadatele, který byl zastaven podle článkem 28; |
| --- | --- |

c)

o zamítnutí znovuotevření případu žadatele, který byl zastaven podle článkem 28;

| d) | o neposouzení žádosti nebo o neposouzení žádosti v celém rozsahu podle článku 39, |
| --- | --- |

d)

o neposouzení žádosti nebo o neposouzení žádosti v celém rozsahu podle článku 39,

musí mít soud pravomoc rozhodnout, zda žadatel smí či nesmí setrvat na území členského státu, dokud nebude znám výsledek řízení o opravném prostředku, buď na žádost dotyčného žadatele, nebo v případě jednání z moci úřední pokud v důsledku rozhodnutí již žadatel není oprávněn setrvat v daném členském státě a pokud v takových případech vnitrostátní právo nezakládá jeho právo setrvat v členském státě.

7.   Odstavec 6 se použije pouze na řízení podle článku 43, za předpokladu, že:

| a) | žadateli je poskytnuto nezbytné tlumočení, právní pomoc a lhůta nejméně jednoho týdne, aby vypracoval žádost a předložil soudu nebo tribunálu argumenty ve prospěch jeho práva setrvat na území, dokud nebude znám výsledek řízení o opravném prostředku; |
| --- | --- |

a)

žadateli je poskytnuto nezbytné tlumočení, právní pomoc a lhůta nejméně jednoho týdne, aby vypracoval žádost a předložil soudu nebo tribunálu argumenty ve prospěch jeho práva setrvat na území, dokud nebude znám výsledek řízení o opravném prostředku;

| b) | v rámci posuzování žádosti podle odstavce 6 soud přezkoumá zamítavé rozhodnutí rozhodujícího orgánu po právní i skutkové stránce. |
| --- | --- |

b)

v rámci posuzování žádosti podle odstavce 6 soud přezkoumá zamítavé rozhodnutí rozhodujícího orgánu po právní i skutkové stránce.

Nejsou-li splněny podmínky uvedené v písmenech a) a b), použije se odstavec 5.

8.   Členské státy umožní žadateli setrvat na území, dokud nebude znám výsledek řízení o opravném prostřeku, ve kterém bude rozhodnuto, zda žadatel smí či nesmí setrvat na území, jak je stanoveno v odstavcích 6 a 7.

9.   Odstavci 5, 6 a 7 není dotčen článek 26 nařízení (EU) č. .../... (28).

10.   Členské státy mohou stanovit lhůty, ve kterých má soud podle odstavce 1 rozhodnutí rozhodujícího orgánu přezkoumat.

11.   Členské státy mohou ve vnitrostátních právních předpisech stanovit rovněž podmínky pro domněnku, že žadatel vzal konkludentně opravný prostředek podle odstavce 1 zpět nebo od něj odstoupil, společně s pravidly pro následný postup.

KAPITOLA VI

OBECNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ

Článek 47

Napadení rozhodnutí orgány veřejné správy

Touto směrnicí není dotčena možnost orgánů veřejné správy napadnout podle vnitrostátních právních předpisů správní nebo soudní rozhodnutí.

Článek 48

Důvěrnost

Členské státy zajistí, aby orgány provádějící tuto směrnici byly vázány zásadou zachování důvěrnosti podle vnitrostátních právních předpisů ve vztahu k veškerým informacím, které získají v při výkonu své činnosti.

Článek 49

Spolupráce

Každý členský stát určí celostátní kontaktní místo a jeho adresu sdělí Komisi. Komise sdělí tyto informace ostatním členským státům.

Členské státy přijmou ve spojení s Komisí veškerá vhodná opatření k zavedení přímé spolupráce a výměny informací mezi příslušnými orgány.

Pokud členské státy přijmou opatření podle čl. 6 odst. 5, čl. 14 odst. 1 druhého poodstavce a čl. 31 odst. 3 písm. b), informují Komisi, jakmile důvody pro použití těchto mimořádných opatření pominou, a alespoň jednou za rok. Tyto informace musí pokud možno zahrnovat údaje o procentním podílu žádostí z celkového počtu žádostí vyřizovaných v daném období, u kterých byla použita odchylná opatření.

Článek 50

Zpráva

Do ... (29) předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o uplatňování této směrnice v členských státech a případně navrhne nezbytné změny. Členské státy předají Komisi všechny informace, které jsou vhodné pro přípravu této zprávy. Po předložení této zprávy předkládá Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o uplatňování této směrnice v členských státech nejméně jednou za pět let.

Jako součást první zprávy předloží Komise zejména i zprávu o uplatňování článku 17 a o jednotlivých nástrojích používaných při podávání zpráv o osobních pohovorech.

Článek 51

Provedení

1.   Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s články 1až 30, čl. 31 odst. 1, 2, 6, 7, 8 a 9, články 32 až 46, 49 a 50 a přílohou I do ... (30). Neprodleně sdělí Komisi jejich znění.

2.   Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s čl. 31 odst. 3, 4 a 5 do... (31). Neprodleně sdělí Komisi jejich znění.

3.   Předpisy přijaté členskými státy podle odstavců 1 a 2 musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy. Musí rovněž obsahovat prohlášení, že odkazy ve stávajících právních a správních předpisech na směrnici zrušenou touto směrnicí se považují za odkazy na tuto směrnici. Způsob odkazu a znění prohlášení si stanoví členské státy.

4.   Členské státy sdělí Komisi znění hlavních vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.

Článek 52

Přechodná ustanovení

Členské státy použijí právní a správní předpisy podle čl. 51 odst. 1 u žádostí o mezinárodní ochranu podaných po ... (30) a u řízení o odnětí statusu mezinárodní ochrany zahájených po ... (30) nebo u žádostí o mezinárodní ochranu podaných a u řízení o odnětí statusu mezinárodní ochrany zahájených před tímto datem. Žádosti podané do ... (30) a řízení o odnětí postavení uprchlíka zahájená do ... (30) se řídí právními a správními předpisy přijatými podle směrnice 2005/85/ES.

Členské státy použijí právní a správní předpisy podle čl. 51 odst. 2 u žádostí o mezinárodní ochranu podaných po ... (31) nebo i před tímto datem. Žádosti podané do ... se řídí právními a správními předpisy podle směrnice 2005/85/ES.

Článek 53

Zrušení

Směrnice 2005/85/ES se v případě členských států, pro které je tato směrnice závazná, zrušuje s účinkem ode dne ... (32), aniž jsou dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení směrnice uvedené v příloze II části B ve vnitrostátním právu.

Odkazy na zrušenou směrnici se považují za odkazy na tuto směrnici v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze III.

Článek 54

Vstup v platnost a použitelnost

Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

Články 47 a 48 se použijí ode dne ... (32).

Článek 55

Určení

Tato směrnice je určena členským státům v souladu se Smlouvami.

V ... dne ...

Za Evropský parlament

předseda

...

Za Radu

předseda

...

---

(1)  Úř. věst. C 24, 28.1.2012, s. 79.

1

(2)  Úř. věst. C ...

2

(3)  Postoj Evropského parlamentu ze dne 6. dubna 2011 (Úř. věst. C 296 E, 2.10.2012, s. 184) a postoj Rady v prvním čtení ze dne 6. června 2013. Postoj Evropského parlamentu ze dne ... (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku) a rozhodnutí Rady ze dne ....

3

(4)  Úř. věst. L 326, 13.12.2005, s. 13.

4

(5)  Úř. věst. L 337, 20.12.2011, s. 9.

5

(6)  Dokument č. 14654/1/12 REV 1 [směrnice o podmínkách přijetí].

6

(7)  Úř. věst. L ...

7

(8)  Úř. věst. L 132, 29.5.2010, s.11.

8

(9)  Úř. věst. L 281, 23.11.1995, s. 31.

9

(10)  Dokument č. 15605/1/12 REV 1[Dublinské nařízení].

10

(11)  Úř. věst. L ...

11

(12)  Nařízení uvedené v 53. bodu odůvodnění [Dublinské nařízení].

12

(13)  Úř. věst. C 369, 17.12.2011, s. 14.

13

(14)  Nařízení uvedené v 53. bodu odůvodnění [Dublinské nařízení].

14

(15)  Úř. věst. L 348, 24.12.2008, s. 98.

15

(16)  Rámcové rozhodnutí Rady 2002/584/JVV ze dne 13. června 2002 o evropském zatýkacím rozkazu a postupech předávání mezi členskými státy (Úř. věst. L 190, 18.7.2002, s. 1).

16

(17)  Směrnice uvedená ve 27. bodu odůvodnění [směrnice o podmínkách přijímání].

17

(18)  Směrnice uvedená ve 27. bodu odůvodnění [směrnice o podmínkách přijímání].

18

(19)  Směrnice uvedená ve 27. bodu odůvodnění [směrnice o podmínkách přijímání].

19

(20)  Směrnice uvedená ve 27. bodu odůvodnění [směrnice o podmínkách přijímání].

20

(21)  Nařízení uvedené v 53. bodu odůvodnění [Dublinské nařízení].

21

(22)  Nařízení uvedené v 53. bodu odůvodnění [Dublinské nařízení].

22

(23)  Směrnice uvedená ve 27. bodu odůvodnění [směrnice o podmínkách přijímání].

23

(24)  Dokument PE-CONS 17/13 [nařízení Eurodac].

24

(25)  Úř. věst. L ...

25

(26)  Nařízení uvedené v 53. bodu odůvodnění [Dublinské nařízení].

26

(27)  Nařízení uvedené v 53. bodu odůvodnění [Dublinské nařízení].

27

(28)  Nařízení uvedené v 53. bodu odůvodnění [Dublinské nařízení].

28

(29)  Datum odpovídající čtyřem rokům ode dne vstupu této směrnice v platnost.

29

(30)  Datum odpovídající dvěma rokům ode dne vstupu této směrnice v platnost.

30

(31)  Datum odpovídající pěti rokům ode dne vstupu této směrnice v platnost.

31

(32)  Datum odpovídající pěti rokům ode dne vstupu této směrnice v platnost.

32

---

PŘÍLOHA I

Určení bezpečných zemí původu pro účely čl. 37 odst. 1

Země se považuje za bezpečnou zemi původu, pokud lze na základě tamější právní situace, uplatňování práva v rámci demokratického systému a obecné politické situace prokázat, že v ní obecně a soustavně nedochází k pronásledování podle článku 9 směrnice 2011/95/EU, k mučení nebo nelidskému či ponižujícímu zacházení či trestům a k hrozbě z důvodu svévolného násilí v případě mezinárodního nebo vnitřního ozbrojeného konfliktu.

Při tomto hodnocení se vezme v úvahu mimo jiné rozsah, v jakém je poskytována ochrana proti pronásledování nebo špatnému zacházení prostřednictvím:

| a) | příslušných právních předpisů země a způsobu, jakým se uplatňují; |
| --- | --- |

a)

příslušných právních předpisů země a způsobu, jakým se uplatňují;

| b) | dodržování práv a svobod stanovených v Evropské úmluvě o ochraně lidských práv a základních svobod nebo Mezinárodním paktu o občanských a politických právech nebo Úmluvě OSN proti mučení, a to zejména práv, od nichž se podle čl. 15 odst. 2 uvedené evropské úmluvy nelze odchýlit; |
| --- | --- |

b)

dodržování práv a svobod stanovených v Evropské úmluvě o ochraně lidských práv a základních svobod nebo Mezinárodním paktu o občanských a politických právech nebo Úmluvě OSN proti mučení, a to zejména práv, od nichž se podle čl. 15 odst. 2 uvedené evropské úmluvy nelze odchýlit;

| c) | dodržování zásady nenavracení podle Ženevské úmluvy; |
| --- | --- |

c)

dodržování zásady nenavracení podle Ženevské úmluvy;

| d) | systému účinných opravných prostředků proti porušování těchto práv a svobod. |
| --- | --- |

d)

systému účinných opravných prostředků proti porušování těchto práv a svobod.

---

PŘÍLOHA II

Část A

Zrušená směrnice

(uvedená v článku 53)

| Směrnice Rady 2005/85/ES | (Úř. věst. L 326, 13.12.2005, s. 13) |
| --- | --- |

Směrnice Rady 2005/85/ES

(Úř. věst. L 326, 13.12.2005, s. 13)

Část B

Lhůta pro provedení směrnice ve vnitrostátním právu

(uvedená v článku 51)

| Směrnice | Lhůty pro provedení směrnice |
| --- | --- |
| 2005/85/ES | První lhůta: 1. prosince 2007
  Druhá lhůta: 1. prosince 2008 |

Směrnice

Lhůty pro provedení směrnice

2005/85/ES

První lhůta: 1. prosince 2007

Druhá lhůta: 1. prosince 2008

---

PŘÍLOHA III

Srovnávací tabulka

| Směrnice 2005/85/ES | Tato směrnice |
| --- | --- |
| Článek 1 | Článek 1 |
| Čl. 2 písm. a) až c) | Čl. 2 písm. a) až c) |
| — | Čl. 2 písm. d) |
| Čl. 2 písm. d) až f) | Čl. 2 písm. e) až g) |
| — | Čl. 2 písm. h) a i) |
| Čl. 2 písm. g) | Čl. 2 písm. j) |
| — | Čl. 2 písm. k) a l) |
| Čl. 2 písm. h) až k) | Čl. 2 písm. m) až p) |
| — | Čl. 2 písm. q) |
| Čl. 3 odst. 1 a 2 | Čl. 3 odst. 1 a 2 |
| Čl. 3 odst. 3 | — |
| Čl. 3 odst. 4 | Čl. 3 odst. 3 |
| Čl. 4 odst. 1 první pododstavec | Čl. 4 odst. 1 první pododstavec |
| Čl. 4 odst. 1 druhý pododstavec | — |
| Čl. 4 odst. 2 písm. a) | Čl. 4 odst. 2 písm. a) |
| Čl. 4 odst. 2 písm. b) až d) | — |
| Čl. 4 odst. 2 písm. e) | Čl. 4 odst. 2 písm. b) |
| Čl. 4 odst. 2 písm. f) | — |
| — | Čl. 4 odst. 3 |
| Čl. 4 odst. 3 | Čl. 4 odst. 4 |
| — | Čl. 4 odst. 5 |
| Článek 5 | Článek 5 |
| Čl. 6 odst. 1 | Čl. 6 odst. 1 |
| — | Čl. 6 odst. 2 až 4 |
| Čl. 6 odst. 2 a 3 | Čl. 7 odst. 1 a 2 |
| — | Čl. 7 odst. 3 |
| — | Čl. 7 odst. 4 |
| Čl. 6 odst. 4 | Čl. 7 odst. 5 |
| Čl. 6 odst. 5 | — |
| — | Článek 8 |
| Čl. 7 odst. 1 a 2 | Čl. 9 odst. 1 a 2 |
| — | Čl. 9 odst. 3 |
| Čl. 8 odst. 1 | Čl. 10 odst. 1 |
| — | Čl. 10 odst. 2 |
| Čl. 8 odst. 2 písm. a) až c) | Čl. 10 odst. 3 písm. a) až c) |
| — | Čl. 10 odst. 3 písm. d) |
| Čl. 8 odst. 3 a 4 | Čl. 10 odst. 4 a 5 |
| Čl. 9 odst. 1 | Čl. 11 odst. 1 |
| Čl. 9 odst. 2 první pododstavec | Čl. 11 odst. 2 první pododstavec |
| Čl. 9 odst. 2 druhý pododstavec | — |
| Čl. 9 odst. 2 třetí pododstavec | Čl. 11 odst. 2 druhý pododstavec |
| Čl. 9 odst. 3 | Čl. 11 odst. 3 |
| Čl. 10 odst. 1 písm. a) až c) | Čl. 12 odst. 1 písm. a) až c) |
| — | Čl. 12 odst. 1 písm. d) |
| Čl. 10 odst. 1 písm. d) a e) | Čl. 12 odst. 1 písm. e) a f) |
| Čl. 10 odst. 2 | Čl. 12 odst. 2 |
| Článek 11 | Článek 13 |
| Čl. 12 odst. 1 první pododstavec | Čl. 14 odst. 1 první pododstavec |
| Čl. 12 odst. 2 druhý pododstavec | — |
| — | Čl. 14 odst. 1 druhý a třetí pododstavec |
| Čl. 12 odst. 2 třetí pododstavec | Čl. 14 odst. 1 čtvrtý pododstavec |
| Čl. 12 odst. 2 písm. a) | Čl. 14 odst. 2 písm. a) |
| Čl. 12 odst. 2 písm. b) | — |
| Čl. 12 odst. 2 písm. c) | — |
| Čl. 12 odst. 3 první pododstavec | Čl. 14 odst. 2 písm. b) |
| Čl. 12 odst. 3 druhý pododstavec | Čl. 14 odst. 2 druhý pododstavec |
| Čl. 12 odst. 4 až 6 | Čl. 14 odst. 3 až 5 |
| Čl. 13 odst. 1 a 2 | Čl. 15 odst. 1 a 2 |
| Čl. 13 odst. 3 písm. a) | Čl. 15 odst. 3 písm. a) |
| — | Čl. 15 odst. 3 písm. b) |
| Čl. 13 odst. 3 písm. b) | Čl. 15 odst. 3 písm. c) |
| — | Čl. 15 odst. 3 písm. d) |
| — | Čl. 15 odst. 3 písm. e) |
| Čl. 13 odst. 4 | Čl. 15 odst. 4 |
| Čl. 13 odst. 5 | — |
| — | Článek 16 |
| Článek 14 | — |
| — | Článek 17 |
| — | Článek 18 |
| — | Článek 19 |
| Čl. 15 odst. 1 | Čl. 22 odst. 1 |
| Čl. 15 odst. 2 | Čl. 20 odst. 1 |
| — | Čl. 20 odst. 2 až 4 |
| — | Čl. 21 odst. 1 |
| Čl. 15 odst. 3 písm. a) | — |
| Čl. 15 odst. 3 písm. b) a c) | Čl. 21 odst. 2 písm. a) a b) |
| Čl. 15 odst. 3 písm. d) | — |
| Čl. 15 odst. 3 druhý pododstavec | — |
| Čl. 15 odst. 4 až 6 | Čl. 21 odst. 3 až 5 |
| — | Čl. 22 odst. 2 |
| Čl. 16 odst. 1 první pododstavec | Čl. 23 odst. 1 první pododstavec |
| Čl. 16 odst. 1 druhý pododstavec první věta | Čl. 23 odst. 1 druhý pododstavec úvodní slova |
| — | Čl. 23 odst. 1 písm. a) |
| Čl. 16 odst. 1 druhý pododstavec druhá věta | Čl. 23 odst. 1 písm. b) |
| Čl. 16 odst. 2 první věta | Čl. 23 odst. 2 |
| Čl. 16 odst. 2 druhá věta | — |
| — | Čl. 23 odst. 3 |
| Čl. 16 odst. 3 | Čl. 23 odst. 4 první pododstavec |
| Čl. 16 odst. 4 první pododstavec | — |
| Čl. 16 odst. 4 druhý a třetí pododstavec | Čl. 23 odst. 4 druhý a třetí pododstavec |
| — | Článek 24 |
| Čl. 17 odst. 1 | Čl. 25 odst. 1 |
| Čl. 17 odst. 2 písm. a) | Čl. 25 odst. 2 |
| Čl. 17 odst. 2 písm. b) a c) | — |
| Čl. 17 odst. 3 | — |
| Čl. 17 odst. 4 | Čl. 25 odst. 3 |
| — | Čl. 25 odst. 4 |
| Čl. 17 odst. 5 | Čl. 25 odst. 5 |
| — | Čl. 25 odst. 6 |
| Čl. 17 odst. 6 | Čl. 25 odst. 7 |
| Článek 18 | Článek 26 |
| Článek 19 | Článek 27 |
| Čl. 20 odst. 1 a 2 | Čl. 28 odst. 1 a 2 |
| — | Čl. 28 odst. 3 |
| Článek 21 | Článek 29 |
| Článek 22 | Článek 30 |
| Čl. 23 odst. 1 | Čl. 31 odst. 1 |
| Čl. 23 odst. 2 první pododstavec | Čl. 31 odst. 2 |
| — | Čl. 31 odst. 3 |
| — | Čl. 31 odst. 4 a 5 |
| Čl. 23 odst. 2 druhý pododstavec | Čl. 31 odst. 6 |
| Čl. 23 odst. 3 | — |
| — | Čl. 31 odst. 7 |
| Čl. 23 odst. 4 písm. a) | Čl. 31 odst. 8 písm. a) |
| Čl. 23 odst. 4 písm. b) | — |
| Čl. 23 odst. 4 písm. c) bod i) | Čl. 31 odst. 8 písm. b) |
| Čl. 23 odst. 4 písm. c) bod ii) | — |
| Čl. 23 odst. 4 písm. d) | Čl. 31 odst. 8 písm. c) |
| Čl. 23 odst. 4 písm. e) | — |
| Čl. 23 odst. 4 písm. f) | Čl. 31 odst. 8 písm. d) |
| Čl. 23 odst. 4 písm. g) | Čl. 31 odst. 8 písm. e) |
| — | Čl. 31 odst. 8 písm. f) |
| Čl. 23 odst. 4 písm. h) a i) | — |
| Čl. 23 odst. 4 písm. j) | Čl. 31 odst. 8 písm. g) |
| — | Čl. 31 odst. 8 písm. h) a i) |
| Čl. 23 odst. 4 písm. k) a l) | — |
| Čl. 23 odst. 4 písm. m) | Čl. 31 odst. 8 písm. j) |
| Čl. 23 odst. 4 písm. n) a o) | — |
| — | Čl. 31 odst. 9 |
| Článek 24 | — |
| Článek 25 | Článek 33 |
| Čl. 25 odst. 1 | Čl. 33 odst. 1 |
| Čl. 25 odst. 2 písm. a) až c) | Čl. 33 odst. 2 písm. a) až c) |
| Čl. 25 odst. 2 písm. d) a e) | — |
| Čl. 25 odst. 2 písm. f) a g) | Čl. 33 odst. 2 písm. d) a e) |
| — | Článek 34 |
| Článek 26 | Článek 35 |
| Čl. 27 odst. 1 písm. a) | Čl. 38 odst. 1 písm. a) |
| — | Čl. 38 odst. 1 písm. b) |
| Čl. 27 odst. 1 písm. b) až d) | Čl. 38 odst. 1 písm. c) až e) |
| Čl. 27 odst. 2 až 5 | Čl. 38 odst. 2 až 5 |
| Článek 28 | Článek 32 |
| Článek 29 | — |
| Čl. 30 odst. 1 | Čl. 37 odst. 1 |
| Čl. 30 odst. 2 až 4 | — |
| — | Čl. 37 odst. 2 |
| Čl. 30 odst. 5 a 6 | Čl. 37 odst. 3 a 4 |
| Čl. 31 odst. 1 | Čl. 36 odst. 1 |
| Čl. 31 odst. 2 | — |
| Čl. 31 odst. 3 | Čl. 36 odst. 2 |
| Čl. 32 odst. 1 | Čl. 40 odst. 1 |
| Čl. 32 odst. 2 | — |
| Čl. 32 odst. 3 | Čl. 40 odst. 2 |
| Čl. 32 odst. 4 | Čl. 40 odst. 3 první věta |
| Čl. 32 odst. 5 | Čl. 40 odst. 3 druhá věta |
| Čl. 32 odst. 6 | Čl. 40 odst. 4 |
| — | Čl. 40 odst. 5 |
| Čl. 32 odst. 7 první pododstavec | Čl. 40 odst. 6 písm. a) |
| — | Čl. 40 odst. 6 písm. b) |
| Čl. 32 odst. 7 druhý pododstavec | Čl. 40 odst. 6 druhý pododstavec |
| — | Čl. 40 odst. 7 |
| — | Článek 41 |
| Článek 33 | — |
| Čl. 34 odst. 1 a odst. 2 písm. a) | Čl. 42 odst. 1 a odst. 2 písm. a) |
| Čl. 34 odst. 2 písm. b) | — |
| Čl. 34 odst. 2 písm. c) | Čl. 42 odst. 2 písm. b) |
| Čl. 34 odst. 3 písm. a) | Čl. 42 odst. 3 |
| Čl. 34 odst. 3 písm. b) | — |
| Čl. 35 odst. 1 | Čl. 43 odst. 1 písm. a) |
| — | Čl. 43 odst. 1 písm. b) |
| Čl. 35 odst. 2 a odst. 3 písm. a) až f) | — |
| Čl. 35 odst. 4 | Čl. 43 odst. 2 |
| Čl. 35 odst. 5 | Čl. 43 odst. 3 |
| Čl. 36 odst. 1 až 2 písm. c) | Čl. 39 odst. 1 až 2 písm. c) |
| Čl. 36 odst. 2 písm. d) | — |
| Čl. 36 odst. 3 | — |
| — | Čl. 39 odst. 3 |
| Čl. 36 odst. 4 až 6 | Čl. 39 odst. 4 až 6 |
| — | Čl. 39 odst. 7 |
| Čl. 36 odst. 7 | — |
| Článek 37 | Článek 44 |
| Článek 38 | Článek 45 |
| — | Čl. 46 odst. 1 písm. a) bod i) |
| Čl. 39 odst. 1 písm. a) bod i) a ii) | Čl. 46 odst. 1 písm. a) bod ii) a iii) |
| Čl. 39 odst. 1 písm. a) bod iii) | — |
| Čl. 39 odst. 1 písm. b) | Čl. 46 odst. 1 písm. b) |
| Čl. 39 odst. 1 písm. c) a d) | — |
| Čl. 39 odst. 1 písm. e) | Čl. 46 odst. 1 písm. c) |
| — | Čl. 46 odst. 2 a 3 |
| Čl. 39 odst. 2 | Čl. 46 odst. 4 první pododstavec |
| — | Čl. 46 odst. 4 druhý a třetí pododstavec |
| Čl. 39 odst. 3 | — |
| — | Čl. 46 odst. 5 až 9 |
| Čl. 39 odst. 4 | Čl. 46 odst. 10 |
| Čl. 39 odst. 5 | — |
| Čl. 39 odst. 6 | Čl. 41 odst. 11 |
| Článek 40 | Článek 47 |
| Článek 41 | Článek 48 |
| — | Článek 49 |
| Článek 42 | Článek 50 |
| Článek 43 první pododstavec | Čl. 51 odst. 1 |
| — | Čl. 51 odst. 2 |
| Článek 43 druhý a třetí pododstavec | Čl. 51 odst. 3 a 4 |
| Článek 44 | Článek 52 první pododstavec |
| — | Článek 52 druhý pododstavec |
| — | Článek 53 |
| Článek 45 | Článek 54 |
| Článek 46 | Článek 55 |
| Příloha I | — |
| Příloha II | Příloha I |
| Příloha III | — |
| — | Příloha II |
| — | Příloha III |

Směrnice 2005/85/ES

Tato směrnice

Článek 1

Článek 1

Čl. 2 písm. a) až c)

Čl. 2 písm. a) až c)

—

Čl. 2 písm. d)

Čl. 2 písm. d) až f)

Čl. 2 písm. e) až g)

—

Čl. 2 písm. h) a i)

Čl. 2 písm. g)

Čl. 2 písm. j)

—

Čl. 2 písm. k) a l)

Čl. 2 písm. h) až k)

Čl. 2 písm. m) až p)

—

Čl. 2 písm. q)

Čl. 3 odst. 1 a 2

Čl. 3 odst. 1 a 2

Čl. 3 odst. 3

—

Čl. 3 odst. 4

Čl. 3 odst. 3

Čl. 4 odst. 1 první pododstavec

Čl. 4 odst. 1 první pododstavec

Čl. 4 odst. 1 druhý pododstavec

—

Čl. 4 odst. 2 písm. a)

Čl. 4 odst. 2 písm. a)

Čl. 4 odst. 2 písm. b) až d)

—

Čl. 4 odst. 2 písm. e)

Čl. 4 odst. 2 písm. b)

Čl. 4 odst. 2 písm. f)

—

—

Čl. 4 odst. 3

Čl. 4 odst. 3

Čl. 4 odst. 4

—

Čl. 4 odst. 5

Článek 5

Článek 5

Čl. 6 odst. 1

Čl. 6 odst. 1

—

Čl. 6 odst. 2 až 4

Čl. 6 odst. 2 a 3

Čl. 7 odst. 1 a 2

—

Čl. 7 odst. 3

—

Čl. 7 odst. 4

Čl. 6 odst. 4

Čl. 7 odst. 5

Čl. 6 odst. 5

—

—

Článek 8

Čl. 7 odst. 1 a 2

Čl. 9 odst. 1 a 2

—

Čl. 9 odst. 3

Čl. 8 odst. 1

Čl. 10 odst. 1

—

Čl. 10 odst. 2

Čl. 8 odst. 2 písm. a) až c)

Čl. 10 odst. 3 písm. a) až c)

—

Čl. 10 odst. 3 písm. d)

Čl. 8 odst. 3 a 4

Čl. 10 odst. 4 a 5

Čl. 9 odst. 1

Čl. 11 odst. 1

Čl. 9 odst. 2 první pododstavec

Čl. 11 odst. 2 první pododstavec

Čl. 9 odst. 2 druhý pododstavec

—

Čl. 9 odst. 2 třetí pododstavec

Čl. 11 odst. 2 druhý pododstavec

Čl. 9 odst. 3

Čl. 11 odst. 3

Čl. 10 odst. 1 písm. a) až c)

Čl. 12 odst. 1 písm. a) až c)

—

Čl. 12 odst. 1 písm. d)

Čl. 10 odst. 1 písm. d) a e)

Čl. 12 odst. 1 písm. e) a f)

Čl. 10 odst. 2

Čl. 12 odst. 2

Článek 11

Článek 13

Čl. 12 odst. 1 první pododstavec

Čl. 14 odst. 1 první pododstavec

Čl. 12 odst. 2 druhý pododstavec

—

—

Čl. 14 odst. 1 druhý a třetí pododstavec

Čl. 12 odst. 2 třetí pododstavec

Čl. 14 odst. 1 čtvrtý pododstavec

Čl. 12 odst. 2 písm. a)

Čl. 14 odst. 2 písm. a)

Čl. 12 odst. 2 písm. b)

—

Čl. 12 odst. 2 písm. c)

—

Čl. 12 odst. 3 první pododstavec

Čl. 14 odst. 2 písm. b)

Čl. 12 odst. 3 druhý pododstavec

Čl. 14 odst. 2 druhý pododstavec

Čl. 12 odst. 4 až 6

Čl. 14 odst. 3 až 5

Čl. 13 odst. 1 a 2

Čl. 15 odst. 1 a 2

Čl. 13 odst. 3 písm. a)

Čl. 15 odst. 3 písm. a)

—

Čl. 15 odst. 3 písm. b)

Čl. 13 odst. 3 písm. b)

Čl. 15 odst. 3 písm. c)

—

Čl. 15 odst. 3 písm. d)

—

Čl. 15 odst. 3 písm. e)

Čl. 13 odst. 4

Čl. 15 odst. 4

Čl. 13 odst. 5

—

—

Článek 16

Článek 14

—

—

Článek 17

—

Článek 18

—

Článek 19

Čl. 15 odst. 1

Čl. 22 odst. 1

Čl. 15 odst. 2

Čl. 20 odst. 1

—

Čl. 20 odst. 2 až 4

—

Čl. 21 odst. 1

Čl. 15 odst. 3 písm. a)

—

Čl. 15 odst. 3 písm. b) a c)

Čl. 21 odst. 2 písm. a) a b)

Čl. 15 odst. 3 písm. d)

—

Čl. 15 odst. 3 druhý pododstavec

—

Čl. 15 odst. 4 až 6

Čl. 21 odst. 3 až 5

—

Čl. 22 odst. 2

Čl. 16 odst. 1 první pododstavec

Čl. 23 odst. 1 první pododstavec

Čl. 16 odst. 1 druhý pododstavec první věta

Čl. 23 odst. 1 druhý pododstavec úvodní slova

—

Čl. 23 odst. 1 písm. a)

Čl. 16 odst. 1 druhý pododstavec druhá věta

Čl. 23 odst. 1 písm. b)

Čl. 16 odst. 2 první věta

Čl. 23 odst. 2

Čl. 16 odst. 2 druhá věta

—

—

Čl. 23 odst. 3

Čl. 16 odst. 3

Čl. 23 odst. 4 první pododstavec

Čl. 16 odst. 4 první pododstavec

—

Čl. 16 odst. 4 druhý a třetí pododstavec

Čl. 23 odst. 4 druhý a třetí pododstavec

—

Článek 24

Čl. 17 odst. 1

Čl. 25 odst. 1

Čl. 17 odst. 2 písm. a)

Čl. 25 odst. 2

Čl. 17 odst. 2 písm. b) a c)

—

Čl. 17 odst. 3

—

Čl. 17 odst. 4

Čl. 25 odst. 3

—

Čl. 25 odst. 4

Čl. 17 odst. 5

Čl. 25 odst. 5

—

Čl. 25 odst. 6

Čl. 17 odst. 6

Čl. 25 odst. 7

Článek 18

Článek 26

Článek 19

Článek 27

Čl. 20 odst. 1 a 2

Čl. 28 odst. 1 a 2

—

Čl. 28 odst. 3

Článek 21

Článek 29

Článek 22

Článek 30

Čl. 23 odst. 1

Čl. 31 odst. 1

Čl. 23 odst. 2 první pododstavec

Čl. 31 odst. 2

—

Čl. 31 odst. 3

—

Čl. 31 odst. 4 a 5

Čl. 23 odst. 2 druhý pododstavec

Čl. 31 odst. 6

Čl. 23 odst. 3

—

—

Čl. 31 odst. 7

Čl. 23 odst. 4 písm. a)

Čl. 31 odst. 8 písm. a)

Čl. 23 odst. 4 písm. b)

—

Čl. 23 odst. 4 písm. c) bod i)

Čl. 31 odst. 8 písm. b)

Čl. 23 odst. 4 písm. c) bod ii)

—

Čl. 23 odst. 4 písm. d)

Čl. 31 odst. 8 písm. c)

Čl. 23 odst. 4 písm. e)

—

Čl. 23 odst. 4 písm. f)

Čl. 31 odst. 8 písm. d)

Čl. 23 odst. 4 písm. g)

Čl. 31 odst. 8 písm. e)

—

Čl. 31 odst. 8 písm. f)

Čl. 23 odst. 4 písm. h) a i)

—

Čl. 23 odst. 4 písm. j)

Čl. 31 odst. 8 písm. g)

—

Čl. 31 odst. 8 písm. h) a i)

Čl. 23 odst. 4 písm. k) a l)

—

Čl. 23 odst. 4 písm. m)

Čl. 31 odst. 8 písm. j)

Čl. 23 odst. 4 písm. n) a o)

—

—

Čl. 31 odst. 9

Článek 24

—

Článek 25

Článek 33

Čl. 25 odst. 1

Čl. 33 odst. 1

Čl. 25 odst. 2 písm. a) až c)

Čl. 33 odst. 2 písm. a) až c)

Čl. 25 odst. 2 písm. d) a e)

—

Čl. 25 odst. 2 písm. f) a g)

Čl. 33 odst. 2 písm. d) a e)

—

Článek 34

Článek 26

Článek 35

Čl. 27 odst. 1 písm. a)

Čl. 38 odst. 1 písm. a)

—

Čl. 38 odst. 1 písm. b)

Čl. 27 odst. 1 písm. b) až d)

Čl. 38 odst. 1 písm. c) až e)

Čl. 27 odst. 2 až 5

Čl. 38 odst. 2 až 5

Článek 28

Článek 32

Článek 29

—

Čl. 30 odst. 1

Čl. 37 odst. 1

Čl. 30 odst. 2 až 4

—

—

Čl. 37 odst. 2

Čl. 30 odst. 5 a 6

Čl. 37 odst. 3 a 4

Čl. 31 odst. 1

Čl. 36 odst. 1

Čl. 31 odst. 2

—

Čl. 31 odst. 3

Čl. 36 odst. 2

Čl. 32 odst. 1

Čl. 40 odst. 1

Čl. 32 odst. 2

—

Čl. 32 odst. 3

Čl. 40 odst. 2

Čl. 32 odst. 4

Čl. 40 odst. 3 první věta

Čl. 32 odst. 5

Čl. 40 odst. 3 druhá věta

Čl. 32 odst. 6

Čl. 40 odst. 4

—

Čl. 40 odst. 5

Čl. 32 odst. 7 první pododstavec

Čl. 40 odst. 6 písm. a)

—

Čl. 40 odst. 6 písm. b)

Čl. 32 odst. 7 druhý pododstavec

Čl. 40 odst. 6 druhý pododstavec

—

Čl. 40 odst. 7

—

Článek 41

Článek 33

—

Čl. 34 odst. 1 a odst. 2 písm. a)

Čl. 42 odst. 1 a odst. 2 písm. a)

Čl. 34 odst. 2 písm. b)

—

Čl. 34 odst. 2 písm. c)

Čl. 42 odst. 2 písm. b)

Čl. 34 odst. 3 písm. a)

Čl. 42 odst. 3

Čl. 34 odst. 3 písm. b)

—

Čl. 35 odst. 1

Čl. 43 odst. 1 písm. a)

—

Čl. 43 odst. 1 písm. b)

Čl. 35 odst. 2 a odst. 3 písm. a) až f)

—

Čl. 35 odst. 4

Čl. 43 odst. 2

Čl. 35 odst. 5

Čl. 43 odst. 3

Čl. 36 odst. 1 až 2 písm. c)

Čl. 39 odst. 1 až 2 písm. c)

Čl. 36 odst. 2 písm. d)

—

Čl. 36 odst. 3

—

—

Čl. 39 odst. 3

Čl. 36 odst. 4 až 6

Čl. 39 odst. 4 až 6

—

Čl. 39 odst. 7

Čl. 36 odst. 7

—

Článek 37

Článek 44

Článek 38

Článek 45

—

Čl. 46 odst. 1 písm. a) bod i)

Čl. 39 odst. 1 písm. a) bod i) a ii)

Čl. 46 odst. 1 písm. a) bod ii) a iii)

Čl. 39 odst. 1 písm. a) bod iii)

—

Čl. 39 odst. 1 písm. b)

Čl. 46 odst. 1 písm. b)

Čl. 39 odst. 1 písm. c) a d)

—

Čl. 39 odst. 1 písm. e)

Čl. 46 odst. 1 písm. c)

—

Čl. 46 odst. 2 a 3

Čl. 39 odst. 2

Čl. 46 odst. 4 první pododstavec

—

Čl. 46 odst. 4 druhý a třetí pododstavec

Čl. 39 odst. 3

—

—

Čl. 46 odst. 5 až 9

Čl. 39 odst. 4

Čl. 46 odst. 10

Čl. 39 odst. 5

—

Čl. 39 odst. 6

Čl. 41 odst. 11

Článek 40

Článek 47

Článek 41

Článek 48

—

Článek 49

Článek 42

Článek 50

Článek 43 první pododstavec

Čl. 51 odst. 1

—

Čl. 51 odst. 2

Článek 43 druhý a třetí pododstavec

Čl. 51 odst. 3 a 4

Článek 44

Článek 52 první pododstavec

—

Článek 52 druhý pododstavec

—

Článek 53

Článek 45

Článek 54

Článek 46

Článek 55

Příloha I

—

Příloha II

Příloha I

Příloha III

—

—

Příloha II

—

Příloha III

---

ODŮVODNĚNÍ RADY

I.   ÚVOD

Přepracování směrnice o azylovém řízení je součástí řady legislativních návrhů v oblasti azylu za účelem zavedení druhé fáze společného evropského azylového systému.

Dne 7. června 2011 obdržela Rada od Komise pozměněný návrh směrnice Evropského parlamentu a Rady o společných řízeních pro přiznávání a odnímání statusu mezinárodní ochrany (přepracované znění) (dokument 11207/11). Komise pozměnila svůj původní návrh ze dne 23. října 2009 (dokument 12959/09) s ohledem na postoj Evropského parlamentu v prvním čtení odhlasovaný dne 6. dubna 2011 (dokument 8526/11) a názory vyjádřené v Radě.

Aby se zamezilo zpoždění, stanovil Evropský parlament svůj vyjednávací postoj zvážením pozměněného návrhu Komise ve světle svého postoje v prvním čtení k původnímu návrhu.

Na plenárním zasedání ve dnech 26. a 27. října 2011 rozhodl Evropský hospodářský a sociální výbor v rámci odkazu na své stanovisko ze dne 28. dubna 2010 (1) nevypracovávat nové stanovisko k pozměněnému návrhu, ale odkázat na postoj, který přijal k původnímu návrhu. Dne 16. listopadu 2011 oznámil Výbor regionů ve svém dopise, že nevydá stanovisko k pozměněnému návrhu (dokument 18836/11).

Na zasedání ve dnech 13. a 14. května 2013 Rada potvrdila politickou dohodu o pozměněném návrhu (dokument 7695/13 + COR 1).

V souladu s Protokolem (č. 21) o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeným ke Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě o fungování Evropské unie, se Spojené království a Irsko neúčastní přijímání přepracovaného znění směrnice o azylovém řízení. Dánsko se neúčastní přijímání této směrnice, a proto pro ně není závazná ani použitelná v souladu s Protokolem o postavení Dánska.

II.   CÍLE NÁVRHU

Směrnice 2005/85 stanoví minimální standardy pro řízení, která členské státy uplatňují pro udělování a odnímání mezinárodní ochrany s cílem zajistit, že žádosti jsou řešeny podobně bez ohledu na to, ve kterém členském státě jsou zpracovávány.

Cílem přepracování směrnice o azylovém řízení je stanovit společné standardy pro vnitrostátní azylové systémy na úrovni Evropské unie. Tyto standardy musí poskytnout žadatelům o mezinárodní ochranu vysokou úroveň záruk. Musí rovněž lépe umožnit členským státům provádět azylová řízení, jež jsou nákladově efektivní a schopna řešit případné neoprávněné žádosti, při současném zohlednění rozdílů mezi vnitrostátními právními systémy. Zvláštní pozornost je věnována většímu „předzásobení“ se službami, poradenstvím a odborností za účelem dosažení účinného a kvalitního procesu posouzení vedoucího k bezchybným rozhodnutím v prvním stupni. Konečně přepracované znění plně respektuje základní práva zohledňujíc rozvíjející se judikaturu Soudního dvora Evropské unie a Evropského soudu pro lidská práva a zajišťuje soudržnost s jiným legislativními nástroji v oblasti azylu.

III.   ANALÝZA POSTOJE RADY V PRVNÍM ČTENÍ

A.   
  Obecné poznámky

Na základě pozměněného návrhu Komise proběhla jednání mezi Evropským parlamentem a Radou, jejichž cílem bylo uzavřít dohodu ve fázi postoje Rady v prvním čtení. Znění postoje Rady plně odráží kompromis dosažený mezi oběma normotvůrci.

B.   
  Klíčové otázky

Kompromisní znění obsažené v postoji Rady v prvním čtení upravuje směrnici 2005/85/ES (2) v těchto klíčových oblastech:

Odborná příprava

S cílem zlepšit kvalitu azylového řízení stanoví postoj Rady požadavky na odbornou přípravu personálu rozhodujících orgánů odpovědných ve členských státech za odpovídající posouzení žádostí o mezinárodní ochranu, jakož i personálu jiných příslušných orgánů, které mohou přijít do kontaktu s žadateli o mezinárodní ochranu.

Personál rozhodujícího orgánu musí být řádně odborně připraven. Za tímto účelem musí členské státy poskytnout odbornou přípravu, která zahrnuje stejné prvky jako jsou uvedeny v nařízení o zřízení Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu s výjimkou prvků vztahujících se k podmínkám přijetí. Osoby, které vedou pohovory se žadateli, navíc musí mít obecné znalosti o problémech, které by mohly nepříznivě ovlivnit schopnost žadatelů účastnit se pohovoru, jako jsou známky možného dřívějšího mučení.

Na personál pracující pro jiný orgán určený k vedení pohovorů v případě, že o mezinárodní ochranu současně žádá velký počet státních příslušníků třetích zemí nebo osob bez státní příslušnosti, se vztahují stejné požadavky ohledně odborné přípravy jako na personál rozhodujícího orgánu.

V případě, že pohovory o přípustnosti vede personál jiných orgánů než rozhodujícího orgánu, musí členské státy zajistit, že tento personál obdrží předem nezbytnou základní odbornou přípravu, zejména ohledně mezinárodního práva v oblasti lidských práv, acquis v oblasti azylu a technik vedení pohovoru.

Rovněž personál orgánů, které by mohly pravděpodobně obdržet žádosti o mezinárodní ochranu, jako jsou pohraniční stráže a personál přistěhovaleckých orgánů či zajišťovacích zařízení, musí obdržet nezbytnou úroveň odborné přípravy odpovídající úkolům a odpovědnosti těchto orgánů.

Přístup k řízení

Postoj Rady stanoví standardy zaměřené na zajištění snadného a včasného přístupu k azylovému řízení při zohlednění zvláštností vnitrostátních systémů. Plně objasňuje, že osoba, která vyjádřila přání požádat o mezinárodní ochranu, je žadatelem ve smyslu směrnice. S cílem zajistit, že skutečně splňují své povinnosti a využívají příslušná práva, by měly být jejich žádosti registrovány co nejdříve a v konkrétních lhůtách: v případě, že je žádost podávána u rozhodujícího orgánu, je tato lhůta 3 pracovní dny od podání žádosti; v případě jiných příslušných orgánů, jako je pohraniční stráž, je tato lhůta 6 pracovních dnů. Delší lhůta 10 pracovních dnů je dovolena v případě velkého a současného přílivu žadatelů.

Pro účinný přístup k řízení je rovněž důležitá povinnost členských států poskytnout státním příslušníkům třetích zemí či osobám bez státní příslušnosti nacházejícím se v zajišťovacích zařízeních či na hraničních přechodech informace o možnosti podat žádost o mezinárodní ochranu, existují-li známky toho, že by si to tyto osoby mohly přát. Členské státy navíc zajistí tlumočení v zajišťovacích zařízeních a hraničních oblastech v míře nezbytné pro usnadnění přístupu k řízení ohledně mezinárodní ochrany.

Posuzovací řízení

Postoj Rady stanoví, že řízení pro posouzení žádosti o mezinárodní ochranu musí být uzavřeno do 6 měsíců od podání žádosti. V případě složitých otázek, velkého počtu žadatelů, nebo prodlení z důvodu nedostatečné spolupráce žadatele mohou členské státy tuto lhůtu prodloužit o dobu nepřekračující dalších 9 měsíců. Dále je výjimečně povoleno dodatečné prodloužení o maximálně 3 měsíce, a to v řádně odůvodněných případech, kdy je nezbytné zajistit odpovídající a úplné posouzení.

Pokud vzhledem k nejisté situaci v zemi původu, jež je považována za dočasnou, nelze důvodně předpokládat, že rozhodující orgán rozhodne v uvedené lhůtě, mohou členské státy uzavření řízení odložit. V takovém případě musí členské státy provést každých 6 měsíců přezkum situace v dané zemi a informovat v přiměřené době dotyčné žadatele o důvodech odložení a Komisi o odložení řízení pro tuto zemi. V každém případě je maximální lhůta, v níž musí členské státy řízení uzavřít, 21 měsíců od podání žádosti.

Postoj Rady rovněž zavádí rozlišení mezi upřednostněnými a zrychlenými řízeními.

Zrychlené řízení znamená kratší procesní lhůty ve srovnání se lhůtami v řádném řízení, zatímco upřednostněné řízení pouze znamená, že daná žádost se posuzuje před jinými žádostmi. Členské státy musí stanovit přiměřené lhůty pro zrychlená řízení a zároveň musí mít možnost jejich prodloužení s cílem zajistit přiměřené a úplné posouzení.

V souladu s cílem, jímž je zavedení lépe harmonizovaných azylových řízení, mohou být zrychlená posuzovací řízení a řízení na hranicích prováděna pouze ze zvláštních důvodů, s cílem uplatňovat tato řízení pouze na žádosti, které jsou pravděpodobně nedůvodné nebo které vzbuzují závažné obavy ohledně národní bezpečnosti nebo veřejného pořádku.

Informování v případě odchylek

V případě, že se členský stát v důsledku velkého počtu osob podávajících současně žádost odchýlí od lhůt pro registraci žádosti a pro dokončení posouzení žádosti nebo povolí jinému než rozhodujícímu orgánu, aby vedl pohovor o azylu, musí o tom informovat Komisi. Tato informace musí být poskytnuta, jakmile důvody pro uplatnění těchto mimořádných opatření pominuly, a alespoň jednou ročně.

Zpráva z pohovorů a jejich záznam

Postoj Rady stanoví rozsáhlý soubor pravidel týkajících se podávání zpráv o pohovorech a jejich záznamu. Komise jako součást své zprávy o uplatňování přepracovaného znění směrnice v členských státech poskytne informace zejména o uplatňování těchto pravidel a o různých nástrojích používaných v souvislosti s podáváním zpráv o osobních pohovorech.

Postoj Rady stanoví, že členské státy jsou povinny vypracovat podrobnou a věcnou zprávu obsahující všechny významné údaje nebo zápis. Dále mohou stanovit, že bude pořízen zvukový nebo audiovizuální záznam. Členské státy zajistí, aby byl žadatel plně informován o obsahu zprávy nebo o všech významných prvcích zápisu.

Postoj Rady dále upřesňuje podmínky, za nichž se mohou žadatelé vyjádřit nebo podat vysvětlení ke zprávě nebo zápisu a potvrdit, že obsah zprávy nebo zápisu věrně odráží obsah pohovoru.

Postoj Rady konečně stanoví i pravidla pro přístup žadatele a jeho právního zástupce ke zprávě, zápisu nebo záznamu.

Právní informace a právní pomoc a zastoupení

Postoj Rady stanoví, že členské státy musí zajistit, aby žadatelům byly v rámci řízení v prvním stupni bezplatně poskytnuty na žádost a za určitých podmínek právní a procesní informace. To se týká alespoň poskytnutí informací o řízení, pokud jde o konkrétní situaci žadatele. V případě zamítavého rozhodnutí v řízení v prvním stupni musí členské státy poskytnout žadatelům na žádost informace za účelem objasnění důvodů tohoto rozhodnutí a vysvětlení, jakým způsobem jej lze napadnout. Členské státy mohou rovněž stanovit, že tyto právní a procesní informace poskytují nevládní organizace nebo odborníci vládních orgánů či specializované státní služby.

Členské státy musí kromě toho zajistit, aby za určitých podmínek a v plném souladu s dalšími azylovými nástroji byla na žádost poskytnuta bezplatná právní pomoc a zastoupení v odvolacích řízeních. Toto zahrnuje alespoň vypracování požadovaných procesních dokumentů a účast na slyšení před soudem nebo tribunálem prvního stupně jménem žadatele. Aniž jsou dotčena tato imperativní ustanovení pro odvolací řízení, mohou členské státy také rozhodnout o poskytnutí bezplatné právní pomoci nebo zastoupení v řízeních v prvním stupni.

Žadatelé, kteří potřebují zvláštní procesní záruky

Cílem postoje Rady je umožnit žadatelům, kteří potřebují zvláštní procesní záruky, využívat v průběhu azylového řízení práva a plnit povinnosti stanovené v této směrnici. Za tímto účelem členské státy v přiměřené lhůtě po podání žádosti posoudí, zda se jedná o žadatele, který potřebuje zvláštní procesní záruky. S cílem zamezit zbytečné administrativní zátěži se uvádí, že toto posouzení lze zahrnout do stávajících vnitrostátních řízení nebo do posouzení zvláštních potřeb přijetí a že nemusí mít formu správního řízení.

Žadatelům, u nichž bylo zjištěno, že potřebují zvláštní procesní záruky, musí být poskytnuta náležitá podpora. V případech, kdy nelze tuto přiměřenou podporu poskytnout v rámci zrychlených řízení a řízeních na hranicích, zejména pokud se členské státy domnívají, že žadatel potřebuje zvláštní procesní záruky v důsledku mučení, znásilnění nebo jiných vážných forem psychického, fyzického nebo sexuálního násilí, členské státy taková řízení nepoužijí nebo přestanou používat.

Pokud členské státy zjistí, že zvláštní procesní potřeby jsou takové povahy, že mohou zabránit použití zrychleného řízení nebo řízení na hranicích, znamená to, že žadateli musí být rovněž poskytnuty další záruky v případech, kdy jeho odvolání nemá automaticky odkladný účinek. Tyto záruky jsou stejné jako záruky poskytované osobám, jež podléhají řízením na hranicích.

Nezletilé osoby

Postoj Rady poskytuje zvláštní záruky nezletilým osobám a nezletilým osobám bez doprovodu a zároveň brání případnému zneužití. Vyjasňuje podmínky, které se vztahují na nezletilé osoby, jež si přejí samy podat žádost. Dále upřesňuje, že pohovory s nezletilými osobami musí být vedeny způsobem, který je přiměřený potřebám dítěte.

Co se týče nezletilých osob bez doprovodu, stanoví postoj Rady soubor záruk v souvislosti se zástupcem. Členské státy mají rovněž povinnost poskytnout nezletilým osobám bez doprovodu bezplatně právní a procesní informace ohledně řízení o odnětí mezinárodní ochrany. Nezletilé osoby bez doprovodu a jejich zástupce tak získají určitý druh právní podpory ve všech řízeních podle směrnice (v prvním stupni, v řízení o odvolání a při odnětí).

Pokud členské státy v průběhu azylového řízení zjistí, že je určitá osoba nezletilá a bez doprovodu, mohou některé postupy pro zpracování žádosti o mezinárodní ochranu použít jen za zvláštních okolností:

| — | členské státy mohou uplatnit zrychlená řízení nebo pokračovat v jejich uplatňování, pouze pokud žadatel pochází z bezpečné země, pokud podal následnou žádost, jež není nepřípustná, nebo z důvodů národní bezpečnosti či veřejného pořádku; |
| --- | --- |

—

členské státy mohou uplatnit zrychlená řízení nebo pokračovat v jejich uplatňování, pouze pokud žadatel pochází z bezpečné země, pokud podal následnou žádost, jež není nepřípustná, nebo z důvodů národní bezpečnosti či veřejného pořádku;

| — | členské státy mohou uplatnit řízení na hranicích nebo pokračovat v jejich uplatňování za stejných tří okolností, které umožňují uplatnění zrychlených řízení; dále mohou uplatnit řízení na hranicích za tří dalších okolností:






  — | pokud se lze rozumně domnívat, že žadatel, jímž je nezletilá osoba bez doprovodu, pochází z bezpečné třetí země; |
| --- | --- | --- |

—

členské státy mohou uplatnit řízení na hranicích nebo pokračovat v jejich uplatňování za stejných tří okolností, které umožňují uplatnění zrychlených řízení; dále mohou uplatnit řízení na hranicích za tří dalších okolností:

—

pokud se lze rozumně domnívat, že žadatel, jímž je nezletilá osoba bez doprovodu, pochází z bezpečné třetí země;

| — | pokud žadatel, jímž je nezletilá osoba bez doprovodu, uvedl orgány v omyl tím, že předložil falešné doklady; |
| --- | --- |

—

pokud žadatel, jímž je nezletilá osoba bez doprovodu, uvedl orgány v omyl tím, že předložil falešné doklady;

| — | pokud žadatel, jímž je nezletilá osoba bez doprovodu, úmyslně zničil doklady totožnosti nebo cestovní doklady, které by pomohly určit jeho totožnost nebo státní příslušnost, nebo se těchto dokladů zbavil. |
| --- | --- |

—

pokud žadatel, jímž je nezletilá osoba bez doprovodu, úmyslně zničil doklady totožnosti nebo cestovní doklady, které by pomohly určit jeho totožnost nebo státní příslušnost, nebo se těchto dokladů zbavil.

Dvou posledně uvedených okolností se členské státy mohou dovolávat pouze v individuálních případech, kdy existují závažné důvody domnívat se, že žadatel se pokouší utajit příslušné prvky, které by pravděpodobně vedly k zamítavému rozhodnutí, a za předpokladu, že žadateli byla při zohlednění zvláštních procesních potřeb nezletilých osob bez doprovodu poskytnuta možnost řádně zdůvodnit své skutky, včetně konzultace jeho zástupce.

Jelikož je součástí řízení na hranicích vždy nějaký druh zajištění, nelze je za žádné z šesti uvedených okolností uplatňovat systematicky. Pro zajištění souladu se směrnicí o podmínkách přijímání mohou být nezletilé osoby bez doprovodu zajištěny pouze za výjimečných okolností, jež je třeba posuzovat s řádným ohledem na nejlepší zájmy dítěte.

| — | Členské státy mohou prohlásit žádost nezletilé osoby bez doprovodu za nepřípustnou, pokud tato nezletilá osoba pochází z bezpečné třetí země, jež není členským státem, pouze za předpokladu, že je to v nejlepším zájmu nezletilé osoby. Z ostatních příslušných důvodů mohou členské státy prohlásit žádost nezletilé osoby bez doprovodu za nepřípustnou za obvyklých pravidel. |
| --- | --- |

—

Členské státy mohou prohlásit žádost nezletilé osoby bez doprovodu za nepřípustnou, pokud tato nezletilá osoba pochází z bezpečné třetí země, jež není členským státem, pouze za předpokladu, že je to v nejlepším zájmu nezletilé osoby. Z ostatních příslušných důvodů mohou členské státy prohlásit žádost nezletilé osoby bez doprovodu za nepřípustnou za obvyklých pravidel.

| — | Členské státy mohou rozhodnout o neposkytnutí bezplatné právní pomoci a zastupování žadateli, jímž je nezletilá osoba bez doprovodu, pokud se soud, tribunál nebo jiný příslušný orgán domnívá, že odvolání nemá reálnou vyhlídku na úspěch, avšak pouze pokud má zástupce nezletilé osoby právní kvalifikaci. |
| --- | --- |

—

Členské státy mohou rozhodnout o neposkytnutí bezplatné právní pomoci a zastupování žadateli, jímž je nezletilá osoba bez doprovodu, pokud se soud, tribunál nebo jiný příslušný orgán domnívá, že odvolání nemá reálnou vyhlídku na úspěch, avšak pouze pokud má zástupce nezletilé osoby právní kvalifikaci.

A konečně musí členské státy nezletilým osobám bez doprovodu přiznat přinejmenším stejné dodatečné záruky jako záruky poskytované osobám, jež podléhají řízení na hranicích, v případech, kdy jejich odvolání proti zamítavému rozhodnutí nemá automaticky odkladný účinek.

Azylová řízení s genderově citlivými aspekty

Postoj Rady zohledňuje skutečnost, že azylová řízení musí být z genderového hlediska citlivá. Z tohoto důvodu musí členské státy zajistit, aby osoba vedoucí pohovor a tlumočník byli, kdykoli je to možné, stejného pohlaví jako žadatel, pokud o to žadatel požádá. Členské státy však nemusí zajistit osobu vedoucí pohovor nebo tlumočníka stejného pohlaví, pokud se rozhodující orgán důvodně domnívá, že žádost je založena na důvodech, které nesouvisí s obtížemi žadatele při předkládání důvodů jeho žádosti uceleným způsobem

Navíc, aniž je dotčeno provádění prohlídky z bezpečnostních důvodů, musí osobní prohlídku žadatele podle této směrnice provádět osoba stejného pohlaví zcela v souladu se zásadami lidské důstojnosti a fyzické a duševní integrity.

Následné žádosti

Postoj Rady upřesňuje procesní pravidla pro následné žádosti. Narozdíl od řady procesních možností pro tyto žádosti podle směrnice 2005/85/ES postoj Rady stanoví, že se následná žádost považuje za nepřípustnou, pokud se při předběžném posouzení neobjeví nové prvky či zjištění, které významně zvyšují pravděpodobnost uznání žadatele za osobu, jež potřebuje mezinárodní ochranu, nebo pokud takové prvky či zjištění žadatel sám nepředloží.

Žadatelé, kteří podávají následné žádosti pouze za účelem zdržení vyhoštění z území daného členského státu, představují pro vnitrostátní azylové systémy zbytečnou zátěž. Pro následné žádosti je proto třeba stanovit účinná pravidla. Tato pravidla musí členským státům umožnit rozlišovat na jedné straně mezi osobami, které podávají následnou žádost, neboť potřeba ochrany vznikla na místě po jejich předchozí žádosti nebo z jiného legitimního důvodu, a na straně druhé osobami, které následnou žádost podávají pouze za účelem zdržení vyhoštění z území. V této souvislosti je třeba poznamenat, že členské státy jsou za všech okolností vázány zásadou nenavracení, což znamená, že nikdo nesmí být navrácen do země, kde by mu hrozilo nebezpečí.

Z výše uvedených důvodů mohou členské státy učinit výjimku z obvykle platného práva setrvat na území ve dvou případech. Zaprvé tehdy, když určitá osoba podala první následnou žádost, jež je považována za nepřípustnou, pouze za účelem zdržení nebo zmaření výkonu rozhodnutí, jehož důsledkem by bylo okamžité vyhoštění této osoby z daného členského státu. A zadruhé pak tehdy, když daná osoba podá další žádost o mezinárodní ochranu ve stejném členském státě, a to po konečném rozhodnutí o tom, že první následná žádost je nepřípustná, nebo po konečném rozhodnutí o zamítnutí žádosti jako nedůvodné.

Konkludentní zpětvzetí žádosti nebo odstoupení od žádosti

Postoj Rady stanoví, že členské státy mohou ze určitých podmínek předpokládat, že žadatel vzal svou žádost o mezinárodní ochranu konkludentně zpět nebo od ní konkludentně odstoupil. Členské státy jsou k tomuto předpokladu oprávněny zejména ve dvou případech. Zaprvé je-li prokázáno, že žadatel nereagoval na žádosti o poskytnutí informací nezbytných pro žádost nebo se nedostavil k osobnímu pohovoru, ledaže žadatel v přiměřené lhůtě prokáže, že k tomu došlo z důvodů, které nemohl ovlivnit. A zadruhé, pokud se žadatel skrývá nebo bez povolení opustil místo pobytu nebo místo, kde byl zadržován, aniž v přiměřené lhůtě kontaktoval příslušný orgán, nebo v přiměřené lhůtě nesplnil svou ohlašovací či jinou oznamovací povinnost, ledaže prokáže, že k tomu došlo z důvodů, které nemohl ovlivnit.

Z těchto důvodů postoj Rady stanoví soubor pravidel pro opětovné otevření žádosti, jež byla konkludentně vzata zpět nebo od ní takto bylo odstoupeno. Pokud se daná osoba znovu přihlásí orgánům ve lhůtě, jež činí přinejmenším devět měsíců, nesmějí členské státy s opětovně otevřenou nebo novou žádostí nakládat jako s žádostí následnou. Pokud se však daná osoba přihlásí po devíti měsících, smějí členské státy uplatnit režim následných žádostí. To znamená, že by daná žádost byla považována za nepřípustnou, pokud by se od rozhodnutí o zastavení neobjevily nebo nebyly předloženy nové relevantní prvky. Dále mohou členské státy stanovit, že posuzování žádosti, jež bylo zastaveno, lze opětovně otevřít pouze jednou.

Účinný opravný prostředek

Postoj Rady stanoví soubor pravidel ohledně práva setrvat na území do rozhodnutí o odvolání, jehož cílem je plně zaručit právo na účinný opravný prostředek a zároveň uznat potřebnost účinných a účelných azylových systémů schopných předcházet zneužívání. Z těchto důvodů v zásadě platí, že členské státy musí žadatelům umožnit setrvat na území, dokud nevyprší lhůta, v níž mohou uplatnit právo na účinný opravný prostředek, nebo v případě, že v dané lhůtě toto právo uplatní, dokud nebude znám výsledek opravného prostředku.

V určitém omezeném počtu případů však členské státy mohou stanovit, že se takovýto automatický odkladný účinek neuplatní. V těchto případech musí členské státy stanovit, že soud nebo tribunál má pravomoc rozhodnout, zda žadatel smí setrvat na území či nikoli, a to buď na návrh žadatele, nebo z vlastního podnětu. Uvedené případy se týkají rozhodnutí:

| — | jimiž se žádost označuje za zjevně nedůvodnou nebo nedůvodnou po posouzení ve zrychleném řízení s výjimkou případů, kdy jsou tato rozhodnutí založena na skutečnosti, že žadatel vstoupil na území členského státu protiprávně nebo si na něm protiprávně prodloužil svůj pobyt a podle okolností svého vstupu se bez řádného zdůvodnění buď co nejdříve nedostavil k orgánům nebo nepodal žádost o azyl; |
| --- | --- |

—

jimiž se žádost označuje za zjevně nedůvodnou nebo nedůvodnou po posouzení ve zrychleném řízení s výjimkou případů, kdy jsou tato rozhodnutí založena na skutečnosti, že žadatel vstoupil na území členského státu protiprávně nebo si na něm protiprávně prodloužil svůj pobyt a podle okolností svého vstupu se bez řádného zdůvodnění buď co nejdříve nedostavil k orgánům nebo nepodal žádost o azyl;

| — | jimiž se žádost označuje za nepřípustnou, neboť mezinárodní ochranu poskytl jiný členský stát, za první zemi azylu žadatele se považuje země, jež není členským státem, nebo je žádost žádostí následnou, pokud se neobjevily nebo nebyly žadatelem předloženy žádné nové prvky či zjištění týkající se posouzení, zda žadatel potřebuje mezinárodní ochranu; |
| --- | --- |

—

jimiž se žádost označuje za nepřípustnou, neboť mezinárodní ochranu poskytl jiný členský stát, za první zemi azylu žadatele se považuje země, jež není členským státem, nebo je žádost žádostí následnou, pokud se neobjevily nebo nebyly žadatelem předloženy žádné nové prvky či zjištění týkající se posouzení, zda žadatel potřebuje mezinárodní ochranu;

| — | jimiž se zamítá opětovné otevření případu žadatele, jehož posuzování bylo zastaveno; |
| --- | --- |

—

jimiž se zamítá opětovné otevření případu žadatele, jehož posuzování bylo zastaveno;

| — | podle nichž žádost nebude posouzena nebo zcela posouzena, neboť se uplatní pojetí evropské bezpečné třetí země. |
| --- | --- |

—

podle nichž žádost nebude posouzena nebo zcela posouzena, neboť se uplatní pojetí evropské bezpečné třetí země.

V řízeních na hranicích lze neautomatický odkladný účinek uplatnit pouze za předpokladu, že zaprvé žadateli je k dispozici nezbytné tlumočení, právní pomoc a alespoň jeden týden na přípravu žádosti a předložení argumentů ve prospěch přiznání práva setrvat na území do rozhodnutí o opravném prostředku soudu nebo tribunálu, a zadruhé, že v rámci posuzování žádosti o setrvání na území soud nebo tribunál ze skutkového i právního hlediska přezkoumá zamítavé rozhodnutí rozhodujícího orgánu.

Pokud se uplatní neautomatický odkladný účinek, je žadatel oprávněn setrvat na území do doby, než je znám výsledek řízení o tom, zda smí na území setrvat či nikoli. Ve všech případech se navíc uplatní zásada nenavracení.

Bezpečné třetí země

Postoj Rady umožňuje členským státům uplatňovat principy bezpečné země původu, bezpečné třetí země a evropské bezpečné třetí země, přičemž do budoucna uznává potřebu případné další harmonizace. Za tímto účelem by členské státy měly zohlednit mimo jiné příslušné pokyny vypracované Evropským podpůrným úřadem pro otázky azylu a Úřadem vysokého komisaře OSN pro uprchlíky a pravidelně přezkoumávat situaci v těchto třetích zemích. Dále je třeba zdůraznit význam výměny informací z relevantních zdrojů a pravidelného přezkumu uplatňování principu bezpečné třetí země se členskými státy, a to za účasti Parlamentu.

Postoj Rady upřesňuje podmínky uplatňování těchto principů, neboť stanoví, že členské státy musí žadatelům poskytnout možnost napadnout uplatnění principu evropské bezpečné třetí země z důvodu, že třetí země není v konkrétní situaci, ve které se nacházejí, bezpečná.

Další důležité otázky

Další důležité otázky uvedené v postoji Rady v prvním čtení, ohledně kterých dosáhla Rada a Evropský parlament kompromisu, se týkají:

Vydávání

Členský stát může učinit výjimku z práva žadatele o mezinárodní ochranu setrvat na území do vydání rozhodnutí o jeho žádosti v prvním stupni, pokud osobu předá nebo případně vydá na základě závazků podle evropského zatýkacího rozkazu či z jiných důvodů jinému členskému státu, třetí zemi či mezinárodnímu trestnímu soudu či tribunálu. Členský stát může vydat žadatele třetí zemi, pouze pokud se příslušné orgány uspokojivě přesvědčily, že rozhodnutím o vydání nedojde k přímému nebo nepřímému navrácení v rozporu s mezinárodními závazky členského státu.

Rozhodující orgán a další příslušné orgány

Členské státy mohou stanovit, že za zpracování případů podle dublinského nařízení nebo za udělení nebo zamítnutí povolení ke vstupu v rámci řízení na hranicích za podmínek stanovených v tomto rámci a na základě odůvodněného stanoviska rozhodujícího orgánu, je zodpovědný jiný než rozhodující orgán.

Lékařské prohlídky

Postoj Rady obsahuje pravidla pro lékařské prohlídky, aby bylo zajištěno, že při posouzení žádosti o mezinárodní ochranu budou zohledněny známky, jež by mohly být výsledkem pronásledování nebo vážné újmy v minulosti. Součástí těchto pravidel jsou mimo jiné ustanovení, jimiž se upravují podmínky, za nichž se lékařská prohlídka hradí z veřejných prostředků nebo kdy se provádí na náklady žadatele.

Otázky národní bezpečnosti

Vstupují-li do řízení o odvolání otázky národní bezpečnosti, musí členské státy za účelem zajištění rovnosti zbraní poskytnout přístup k informacím nebo zdrojům, jejichž důvěrnost je nezbytná z důvodů národní bezpečnosti a jež jsou přístupné soudům a tribunálům rozhodujícím o odvolání, a stanovit ve vnitrostátním právu postupy zaručující dodržení práva žadatele na obhajobu.

| IV. | ZÁVĚR |
| --- | --- |

IV.

Postoj Rady v prvním čtení věrně odráží obsah kompromisu, jehož bylo za pomoci Komise dosaženo při jednáních mezi Radou a Evropským parlamentem. Tento kompromis je potvrzen dopisem předsedy Výboru pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci (LIBE) Evropského parlamentu předsedovi Výboru stálých zástupců (dokument 8223/13). V tomto dopise předseda LIBE uvedl, že doporučí členům LIBE a následně plenárnímu zasedání, aby postoj Rady v prvním čtení přijali v Evropském parlamentu ve druhém čtení beze změn, s výhradou ověření právníky-lingvisty obou orgánů. Evropská unie činí změnou směrnice o azylovém řízení zásadní krok na cestě k zavedení společného evropského azylového systému.

---

(1)  Stanovisko EHSV o minimálních normách pro řízení v členských státech o přiznávání a odnímání mezinárodní ochrany (přepracování), Úř. věst. C 18, 19.1.2011, s. 85.

(2)  Směrnice Rady 2005/85/ES o minimálních normách pro řízení v členských státech o přiznávání a odnímání postavení uprchlíka (Úř. věst. L 326, 1.12.2005, s. 13).

---