# Uradni list C 157/2013

| | ISSN 1977-1045
  doi:10.3000/19771045.C_2013.157.slv |
| --- | --- |
| Uradni list
  Evropske unije | C 157 |
| | |
| Slovenska izdaja | Informacije in objave | Zvezek 564. junij 2013 |

ISSN 1977-1045

doi:10.3000/19771045.C_2013.157.slv

Uradni list

Evropske unije

C 157

Slovenska izdaja

Informacije in objave

Zvezek 564. junij 2013

---

| Obvestilo št. | Vsebina | Stran |
| --- | --- | --- |
| | II   Sporočila |
| | SPOROČILA INSTITUCIJ, ORGANOV, URADOV IN AGENCIJ EVROPSKE UNIJE |
| | Evropska komisija |
| 2013/C 157/01 | Nenasprotovanje priglašeni koncentraciji (Zadeva COMP/M.6898 – RAG Stiftung/Evonik Industries) (
  1
  ) | 1 |

Obvestilo št.

Vsebina

Stran

II   Sporočila

SPOROČILA INSTITUCIJ, ORGANOV, URADOV IN AGENCIJ EVROPSKE UNIJE

Evropska komisija

2013/C 157/01

Nenasprotovanje priglašeni koncentraciji (Zadeva COMP/M.6898 – RAG Stiftung/Evonik Industries) (
  1
  )

1

1

| | IV   Informacije |
| --- | --- |
| | INFORMACIJE INSTITUCIJ, ORGANOV, URADOV IN AGENCIJ EVROPSKE UNIJE |
| | Evropska komisija |
| 2013/C 157/02 | Obrestna mera, ki jo Evropska centralna banka uporablja v svojih operacijah glavnega refinanciranja: 0,50 % 1. junija 2013 – Menjalni tečaji eura | 2 |

IV   Informacije

INFORMACIJE INSTITUCIJ, ORGANOV, URADOV IN AGENCIJ EVROPSKE UNIJE

Evropska komisija

2013/C 157/02

Obrestna mera, ki jo Evropska centralna banka uporablja v svojih operacijah glavnega refinanciranja: 0,50 % 1. junija 2013 – Menjalni tečaji eura

2

| | V   Objave |
| --- | --- |
| | POSTOPKI V ZVEZI Z IZVAJANJEM POLITIKE KONKURENCE |
| | Evropska komisija |
| 2013/C 157/03 | Predhodna priglasitev koncentracije (Zadeva COMP/M.6942 – PAI Partners/R&R) – Zadeva, primerna za obravnavo po poenostavljenem postopku (
  1
  ) | 3 |
| | DRUGI AKTI |
| | Evropska komisija |
| 2013/C 157/04 | Objava vloge za spremembo v skladu s členom 50(2)(a) Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta o shemah kakovosti kmetijskih proizvodov in živil | 4 |
| 2013/C 157/05 | Objava vloge v skladu s členom 50(2)(a) Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta o shemah kakovosti kmetijskih proizvodov in živil | 12 |

V   Objave

POSTOPKI V ZVEZI Z IZVAJANJEM POLITIKE KONKURENCE

Evropska komisija

2013/C 157/03

Predhodna priglasitev koncentracije (Zadeva COMP/M.6942 – PAI Partners/R&R) – Zadeva, primerna za obravnavo po poenostavljenem postopku (
  1
  )

1

3

DRUGI AKTI

Evropska komisija

2013/C 157/04

Objava vloge za spremembo v skladu s členom 50(2)(a) Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta o shemah kakovosti kmetijskih proizvodov in živil

4

2013/C 157/05

Objava vloge v skladu s členom 50(2)(a) Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta o shemah kakovosti kmetijskih proizvodov in živil

12

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Besedilo velja za EGP |

---

(1)   Besedilo velja za EGP

1

| SL | |
| --- | --- |

SL

---

II Sporočila

SPOROČILA INSTITUCIJ, ORGANOV, URADOV IN AGENCIJ EVROPSKE UNIJE

Evropska komisija

| 4.6.2013 | SL | Uradni list Evropske unije | C 157/1 |
| --- | --- | --- | --- |

4.6.2013

SL

Uradni list Evropske unije

C 157/1

---

Nenasprotovanje priglašeni koncentraciji

(Zadeva COMP/M.6898 – RAG Stiftung/Evonik Industries)

(Besedilo velja za EGP)

2013/C 157/01

Komisija se je 2. maja 2013 odločila, da ne bo nasprotovala zgoraj navedeni priglašeni koncentraciji in jo bo razglasila za združljivo s skupnim trgom. Ta odločitev je sprejeta v skladu s členom 6(1)(b) Uredbe Sveta (ES) št. 139/2004. Celotno besedilo odločitve je na voljo samo v nemščini in bo objavljeno po tem, ko bodo iz besedila odstranjene morebitne poslovne skrivnosti. Na voljo bo:

| — | v razdelku o združitvah na spletišču Komisije o konkurenci (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Spletišče vsebuje različne pripomočke za iskanje posameznih odločitev o združitvah, vključno z nazivi podjetij, številkami zadev, datumi ter indeksi področij, |
| --- | --- |

—

v razdelku o združitvah na spletišču Komisije o konkurenci (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Spletišče vsebuje različne pripomočke za iskanje posameznih odločitev o združitvah, vključno z nazivi podjetij, številkami zadev, datumi ter indeksi področij,

| — | v elektronski obliki na spletišču EUR-Lex (http://eur-lex.europa.eu/sl/index.htm) pod dokumentarno številko 32013M6898. EUR-Lex zagotavlja spletni dostop do evropskega prava. |
| --- | --- |

—

v elektronski obliki na spletišču EUR-Lex (http://eur-lex.europa.eu/sl/index.htm) pod dokumentarno številko 32013M6898. EUR-Lex zagotavlja spletni dostop do evropskega prava.

---

IV Informacije

INFORMACIJE INSTITUCIJ, ORGANOV, URADOV IN AGENCIJ EVROPSKE UNIJE

Evropska komisija

| 4.6.2013 | SL | Uradni list Evropske unije | C 157/2 |
| --- | --- | --- | --- |

4.6.2013

SL

Uradni list Evropske unije

C 157/2

---

Obrestna mera, ki jo Evropska centralna banka uporablja v svojih operacijah glavnega refinanciranja (1):

0,50 % 1. junija 2013

Menjalni tečaji eura (2)

3. junija 2013

2013/C 157/02

1 euro =

| | Valuta | Menjalni tečaj |
| --- | --- | --- |
| USD | ameriški dolar | 1,3008 |
| JPY | japonski jen | 130,37 |
| DKK | danska krona | 7,4542 |
| GBP | funt šterling | 0,85180 |
| SEK | švedska krona | 8,5723 |
| CHF | švicarski frank | 1,2456 |
| ISK | islandska krona | |
| NOK | norveška krona | 7,5970 |
| BGN | lev | 1,9558 |
| CZK | češka krona | 25,753 |
| HUF | madžarski forint | 295,40 |
| LTL | litovski litas | 3,4528 |
| LVL | latvijski lats | 0,7015 |
| PLN | poljski zlot | 4,2666 |
| RON | romunski leu | 4,4080 |
| TRY | turška lira | 2,4605 |
| AUD | avstralski dolar | 1,3457 |
| CAD | kanadski dolar | 1,3455 |
| HKD | hongkonški dolar | 10,0989 |
| NZD | novozelandski dolar | 1,6268 |
| SGD | singapurski dolar | 1,6367 |
| KRW | južnokorejski won | 1 467,09 |
| ZAR | južnoafriški rand | 12,9658 |
| CNY | kitajski juan | 7,9761 |
| HRK | hrvaška kuna | 7,5415 |
| IDR | indonezijska rupija | 12 753,98 |
| MYR | malezijski ringit | 4,0312 |
| PHP | filipinski peso | 54,709 |
| RUB | ruski rubelj | 41,5710 |
| THB | tajski bat | 39,622 |
| BRL | brazilski real | 2,7752 |
| MXN | mehiški peso | 16,5982 |
| INR | indijska rupija | 73,8140 |

Valuta

Menjalni tečaj

USD

ameriški dolar

1,3008

JPY

japonski jen

130,37

DKK

danska krona

7,4542

GBP

funt šterling

0,85180

SEK

švedska krona

8,5723

CHF

švicarski frank

1,2456

ISK

islandska krona

NOK

norveška krona

7,5970

BGN

lev

1,9558

CZK

češka krona

25,753

HUF

madžarski forint

295,40

LTL

litovski litas

3,4528

LVL

latvijski lats

0,7015

PLN

poljski zlot

4,2666

RON

romunski leu

4,4080

TRY

turška lira

2,4605

AUD

avstralski dolar

1,3457

CAD

kanadski dolar

1,3455

HKD

hongkonški dolar

10,0989

NZD

novozelandski dolar

1,6268

SGD

singapurski dolar

1,6367

KRW

južnokorejski won

1 467,09

ZAR

južnoafriški rand

12,9658

CNY

kitajski juan

7,9761

HRK

hrvaška kuna

7,5415

IDR

indonezijska rupija

12 753,98

MYR

malezijski ringit

4,0312

PHP

filipinski peso

54,709

RUB

ruski rubelj

41,5710

THB

tajski bat

39,622

BRL

brazilski real

2,7752

MXN

mehiški peso

16,5982

INR

indijska rupija

73,8140

---

(1)  Obrestna mera, ki je bila uporabljena v zadnji operaciji, izvedeni pred navedenim dnevom. V primeru avkcije z variabilno obrestno mero je obrestna mera enaka mejni obrestni meri.

(2)  Vir: referenčni menjalni tečaj, ki ga objavlja ECB.

---

V Objave

POSTOPKI V ZVEZI Z IZVAJANJEM POLITIKE KONKURENCE

Evropska komisija

| 4.6.2013 | SL | Uradni list Evropske unije | C 157/3 |
| --- | --- | --- | --- |

4.6.2013

SL

Uradni list Evropske unije

C 157/3

---

Predhodna priglasitev koncentracije

(Zadeva COMP/M.6942 – PAI Partners/R&R)

Zadeva, primerna za obravnavo po poenostavljenem postopku

(Besedilo velja za EGP)

2013/C 157/03

| 1. | Komisija je 28. maja 2013 prejela priglasitev predlagane koncentracije v skladu s členom 4 Uredbe Sveta (ES) št. 139/2004 (1), s katero podjetje PAI partners SAS („PAI“, Francija) z nakupom delnic pridobi v smislu člena 3(1)(b) Uredbe o združitvah nadzor nad celotnim podjetjem R&R Ice Cream Sàrl („the R&R Group“, Luksemburg). |
| --- | --- |

1.

Komisija je 28. maja 2013 prejela priglasitev predlagane koncentracije v skladu s členom 4 Uredbe Sveta (ES) št. 139/2004 (1), s katero podjetje PAI partners SAS („PAI“, Francija) z nakupom delnic pridobi v smislu člena 3(1)(b) Uredbe o združitvah nadzor nad celotnim podjetjem R&R Ice Cream Sàrl („the R&R Group“, Luksemburg).

| 2. | Poslovne dejavnosti zadevnih podjetij so:






  — | za PAI: sklad za naložbe zasebnega kapitala, osredotočen na prevzeme srednjih in velikih podjetij s sedežem ali upravo v Evropi, |
| --- | --- | --- |

2.

Poslovne dejavnosti zadevnih podjetij so:

—

za PAI: sklad za naložbe zasebnega kapitala, osredotočen na prevzeme srednjih in velikih podjetij s sedežem ali upravo v Evropi,

| — | za R&R Group: proizvodnja sladoleda. |
| --- | --- |

—

za R&R Group: proizvodnja sladoleda.

| 3. | Po predhodnem pregledu Komisija ugotavlja, da bi priglašena transakcija lahko spadala v področje uporabe Uredbe ES o združitvah. Vendar končna odločitev o tej točki še ni sprejeta. Na podlagi Obvestila Komisije o poenostavljenem postopku obravnave določenih koncentracij v okviru Uredbe ES o združitvah (2) je treba opozoriti, da je ta zadeva primerna za obravnavo po postopku iz Obvestila. |
| --- | --- |

3.

Po predhodnem pregledu Komisija ugotavlja, da bi priglašena transakcija lahko spadala v področje uporabe Uredbe ES o združitvah. Vendar končna odločitev o tej točki še ni sprejeta. Na podlagi Obvestila Komisije o poenostavljenem postopku obravnave določenih koncentracij v okviru Uredbe ES o združitvah (2) je treba opozoriti, da je ta zadeva primerna za obravnavo po postopku iz Obvestila.

| 4. | Komisija zainteresirane tretje osebe poziva, naj ji predložijo svoje morebitne pripombe glede predlagane transakcije.
  Komisija mora prejeti pripombe najpozneje v 10 dneh po datumu te objave. Pripombe lahko pošljete Komisiji po telefaksu (+32 22964301), po elektronski pošti na naslov COMP-MERGER-REGISTRY@ec.europa.eu ali po pošti z navedbo sklicne številke COMP/M.6942 – PAI Partners/R&R na naslov:





  European Commission |
| --- | --- |
| Directorate-General for Competition |
| Merger Registry |
| 1049 Bruxelles/Brussel |
| BELGIQUE/BELGIË |

4.

Komisija zainteresirane tretje osebe poziva, naj ji predložijo svoje morebitne pripombe glede predlagane transakcije.

Komisija mora prejeti pripombe najpozneje v 10 dneh po datumu te objave. Pripombe lahko pošljete Komisiji po telefaksu (+32 22964301), po elektronski pošti na naslov COMP-MERGER-REGISTRY@ec.europa.eu ali po pošti z navedbo sklicne številke COMP/M.6942 – PAI Partners/R&R na naslov:

European Commission

Directorate-General for Competition

Merger Registry

1049 Bruxelles/Brussel

BELGIQUE/BELGIË

---

(1)  UL L 24, 29.1.2004, str. 1 (Uredba ES o združitvah).

(2)  UL C 56, 5.3.2005, str. 32 (Obvestilo o poenostavljenem postopku).

---

DRUGI AKTI

Evropska komisija

| 4.6.2013 | SL | Uradni list Evropske unije | C 157/4 |
| --- | --- | --- | --- |

4.6.2013

SL

Uradni list Evropske unije

C 157/4

---

Objava vloge za spremembo v skladu s členom 50(2)(a) Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta o shemah kakovosti kmetijskih proizvodov in živil

2013/C 157/04

V skladu s členom 51 Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (1) je ta objava podlaga za uveljavljanje pravice do ugovora zoper vlogo.

VLOGA ZA SPREMEMBO

UREDBA SVETA (ES) št. 510/2006

o zaščiti geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila
   (2)

VLOGA ZA SPREMEMBO V SKLADU S ČLENOM 9

„DINDE DE BRESSE“

ES št.: FR-PDO-0217-0144-08-04-2010

ZGO ( ) ZOP ( X )

1.   Postavka v specifikaciji proizvoda, na katero se sprememba nanaša

| — |  | ime proizvoda |
| --- | --- | --- |
| — | ☒ | opis proizvoda |
| — | ☒ | geografsko območje |
| — |  | dokazilo o poreklu |
| — | ☒ | metoda pridobivanja |
| — | ☒ | povezanost |
| — | ☒ | označevanje |
| — | ☒ | nacionalne zahteve |
| — | ☒ | drugo (napotitve na nadzorne organe) |

—



ime proizvoda

—

☒

opis proizvoda

—

☒

geografsko območje

—



dokazilo o poreklu

—

☒

metoda pridobivanja

—

☒

povezanost

—

☒

označevanje

—

☒

nacionalne zahteve

—

☒

drugo (napotitve na nadzorne organe)

2.   Vrsta spremembe

| — |  | sprememba enotnega dokumenta ali povzetka |
| --- | --- | --- |
| — | ☒ | sprememba specifikacije registriranega ZOP ali ZGO, za katerega enotni dokument in povzetek nista bila objavljena |
| — |  | sprememba specifikacije, pri kateri objavljenega enotnega dokumenta ni treba spremeniti (člen 9(3) Uredbe (ES) št. 510/2006) |
| — |  | začasna sprememba specifikacije zaradi obveznih sanitarnih ali fitosanitarnih ukrepov, ki so jih uvedli javni organi (člen 9(4) Uredbe (ES) št. 510/2006) |

—



sprememba enotnega dokumenta ali povzetka

—

☒

sprememba specifikacije registriranega ZOP ali ZGO, za katerega enotni dokument in povzetek nista bila objavljena

—



sprememba specifikacije, pri kateri objavljenega enotnega dokumenta ni treba spremeniti (člen 9(3) Uredbe (ES) št. 510/2006)

—



začasna sprememba specifikacije zaradi obveznih sanitarnih ali fitosanitarnih ukrepov, ki so jih uvedli javni organi (člen 9(4) Uredbe (ES) št. 510/2006)

3.   Spremembe

3.1   Postavka „Opis proizvoda“

Opis proizvoda se dopolni s predpisanim skupnim trajanjem vzreje, ki je najmanj 28 tednov.

Največja teža puranov se črta.

Puran „Dinde de Bresse“ se trži izključno za praznike ob koncu leta; pojasni se, da to obdobje traja od 1. novembra do 31. januarja, potem ko se izležejo purančki.

Navedeni so načini pakiranja puranov: purani se lahko tržijo z „odstranjenim črevesjem“, „pripravljeni za peko“ ali „brez drobovja“ z glavo in ovratnikom. Izpolnjevati morajo naslednje zahteve: imeti morajo dobro razvito mišičevje ter biti dobro zamaščeni in mesnati, fileji pa morajo biti dobro razviti; koža mora biti tanka, čista in brez puha, raztrganin, udarnin ali neobičajnega obarvanja.

3.2   Postavka „Geografsko območje“

Opredeljeni so postopki, ki morajo potekati na geografskem območju označbe: vzreja, zakol in priprava puranov z zaščiteno označbo porekla morajo potekati na geografskem območju. Priprava puranov (dokončanje skubenja in čiščenje ovratnika) mora prav tako potekati na geografskem območju, izvajajo pa jo rejci v tem sektorju. Ta faza priprave, ki prispeva k uvrstitvi puranov v zaščiteno označbo porekla „Dinde de Bresse“, je pomembna za zagotovitev ustreznega videza proizvoda in njegove kakovosti.

Poleg tega so bile popravljene stvarne napake na seznamu občin, specifikaciji pa je bil priložen zemljevid geografskega območja zaščitene označbe porekla.

3.3   Postavka „Metoda pridobivanja“

Dodajo se pojasnila splošnim pravilom za krmljenje purana „Dinde de Bresse“:

| — | uvedeta se prepoved GSO v vseh vrstah krme purana „Dinde de Bresse“, vključno s krmo v začetni fazi, in prepoved sajenja gensko spremenjenih rastlinskih vrst na posestvih, |
| --- | --- |

—

uvedeta se prepoved GSO v vseh vrstah krme purana „Dinde de Bresse“, vključno s krmo v začetni fazi, in prepoved sajenja gensko spremenjenih rastlinskih vrst na posestvih,

| — | specifikacija določa, da lahko purani v izjemnih podnebnih razmerah (huda vročina, nevihta) ostanejo v objektu, da v obdobju rasti ne bi zboleli, |
| --- | --- |

—

specifikacija določa, da lahko purani v izjemnih podnebnih razmerah (huda vročina, nevihta) ostanejo v objektu, da v obdobju rasti ne bi zboleli,

| — | doda se možnost uporabe dodatkov za povečevanje kislosti in za čiščenje (dopolnila) v vodi za napajanje živali; ta dopolnila so namenjena preprečevanju bolezni, poleg tega pa zagotavljajo čistejšo in bolj kakovostno vodo za napajanje puranov, |
| --- | --- |

—

doda se možnost uporabe dodatkov za povečevanje kislosti in za čiščenje (dopolnila) v vodi za napajanje živali; ta dopolnila so namenjena preprečevanju bolezni, poleg tega pa zagotavljajo čistejšo in bolj kakovostno vodo za napajanje puranov,

| — | uvedejo se tudi pojasnila glede sestave krme v različnih fazah vzreje, |
| --- | --- |

—

uvedejo se tudi pojasnila glede sestave krme v različnih fazah vzreje,

| — | v začetni fazi se tako doda pozitivni seznam kategorij surovin, ki se uporabljajo v začetni krmi, in pojasnila glede sestave začetne krme, ki je bolj kakovostna od standardne krme (delež žit in stranskih proizvodov ter uporaba koruze v drugem delu začetne faze), |
| --- | --- |

—

v začetni fazi se tako doda pozitivni seznam kategorij surovin, ki se uporabljajo v začetni krmi, in pojasnila glede sestave začetne krme, ki je bolj kakovostna od standardne krme (delež žit in stranskih proizvodov ter uporaba koruze v drugem delu začetne faze),

| — | pri mlečnih proizvodih, ki se dodajajo v fazi rasti, se določi najnižja meja za vključevanje mlečnih proizvodov v prahu v obrok (5 % količine celotnega obroka), |
| --- | --- |

—

pri mlečnih proizvodih, ki se dodajajo v fazi rasti, se določi najnižja meja za vključevanje mlečnih proizvodov v prahu v obrok (5 % količine celotnega obroka),

| — | navedeno je, da krma v zaključni fazi ustreza tradicionalni krmi purana „Dinde de Bresse“, to je krmi „za rast“, ki se ji lahko dodata riž ali krompir. |
| --- | --- |

—

navedeno je, da krma v zaključni fazi ustreza tradicionalni krmi purana „Dinde de Bresse“, to je krmi „za rast“, ki se ji lahko dodata riž ali krompir.

3.4   Postavka „Povezanost z geografskim območjem“

Ta del je bil preoblikovan tako, da dokazuje posebnosti geografskega območja in proizvoda ter povezanost z geografskim območjem. Ta postavka je bila dodana na podlagi določb Uredbe Sveta (ES) št. 510/2006 z dne 20. marca 2006 o zaščiti geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila.

3.5   Postavka „Napotitve na nadzorne organe“

Ta del je bil posodobljen s podatki o certifikacijskem organu, pristojnem za nadzor ZOP.

3.6   Postavka „Označevanje“

Dodana so bila pojasnila glede vsebine identifikacijskih oznak, načina njihovega izdajanja in namestitve ter uporabe imena „Bresse“ na spremnih dokumentih in računih ter vsebine na pečatu in etiketi.

3.7   Postavka „Nacionalne zahteve“

Specifikacija se v skladu z nacionalno reformo sistema nadzora dopolni s preglednico glavnih točk, ki jih je treba preveriti, in metodo njihovega ocenjevanja.

ENOTNI DOKUMENT

UREDBA SVETA (ES) št. 510/2006

o zaščiti geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila
   (3)

„DINDE DE BRESSE“

ES št.: FR-PDO-0217-0144-08-04-2010

ZGO ( ) ZOP ( X )

1.   Ime

„Dinde de Bresse“

2.   Država članica ali tretja država

Francija

3.   Opis kmetijskega proizvoda ali živila

3.1   Vrsta proizvoda

| Skupina 1.1 | Sveže meso (in drobovina) |
| --- | --- |

Skupina 1.1

Sveže meso (in drobovina)

3.2   Opis proizvoda, za katerega se uporablja ime iz 1. točke

Puran „Dinde de Bresse“ spada v rod Meleagris in vrsto Gallopavo dom. Odrasli purani imajo naslednje posebne značilnosti: črno perje, rdečo golšo, popolnoma gladke tanke črne noge ter belo kožo in meso.

Ime se nanaša na pure in purane, stare najmanj 28 tednov, ki se tržijo izključno za praznike ob koncu leta od 1. novembra do 31. januarja, glede na datum, ko se izležejo purančki.

Purane je treba tržiti z „odstranjenim črevesjem“, izpolnjevati pa morajo naslednje zahteve: imeti morajo dobro razvito mišičevje ter biti dobro zamaščeni in mesnati, fileji pa morajo biti dobro razviti; koža mora biti tanka, čista in brez puha, raztrganin, udarnin ali neobičajnega obarvanja; hrbtna kost se zaradi zamaščenosti ne sme videti; naravna oblika prsnice ne sme biti spremenjena. Udi ne smejo biti zlomljeni. Ovratnik iz perja, ki na zgornji tretjini vratu ni odstranjeno, mora biti čist. Noge morajo biti popolnoma čiste.

Purani tehtajo najmanj:

| | samice z odstranjenim črevesjem 3 kg, |
| --- | --- |

samice z odstranjenim črevesjem 3 kg,

| | samci z odstranjenim črevesjem 5,5 kg. |
| --- | --- |

samci z odstranjenim črevesjem 5,5 kg.

Dovoljeno je trženje puranov, ki so „pripravljeni za peko“ ali „brez drobovja“, z glavo in ovratnikom, pod pogojem da nimajo odrezanih udov, razen krempljev.

3.3   Surovine (samo za predelane proizvode)

—

3.4   Krma (samo za proizvode živalskega izvora)

Puran „Dinde de Bresse“ se vzreja v treh zaporednih fazah: začetna faza, faza rasti in zaključna faza.

Začetna faza traja največ 10 tednov. V njenem prvem delu (od 0 do 28 dni) žita in njihovi stranski proizvodi sestavljajo najmanj 30 % količine krme puranov, v njenem drugem delu (od 29 do 70 dni) pa žita in njihovi stranski proizvodi sestavljajo najmanj 50 % količine krme, od tega 20 % koruze.

Surovine, ki sestavljajo začetno krmo, so lahko pridelane zunaj geografskega območja. To so izključno surovine rastlinskega izvora, mlečni proizvodi in minerali:

| — | žitno zrnje ter njegovi proizvodi in stranski proizvodi; |
| --- | --- |

—

žitno zrnje ter njegovi proizvodi in stranski proizvodi;

| — | oljna semena ali oljni sadeži ter njihovi proizvodi ali stranski proizvodi (pri rastlinskih oljih so dovoljena le surova in rafinirana olja); |
| --- | --- |

—

oljna semena ali oljni sadeži ter njihovi proizvodi ali stranski proizvodi (pri rastlinskih oljih so dovoljena le surova in rafinirana olja);

| — | semena stročnic ter njihovi proizvodi ali stranski proizvodi, |
| --- | --- |

—

semena stročnic ter njihovi proizvodi ali stranski proizvodi,

| — | gomolji in korenine ter njihovi proizvodi in stranski proizvodi: pesa, krompir, |
| --- | --- |

—

gomolji in korenine ter njihovi proizvodi in stranski proizvodi: pesa, krompir,

| — | druga semena in sadje ter njihovi proizvodi in stranski proizvodi: grozdje, |
| --- | --- |

—

druga semena in sadje ter njihovi proizvodi in stranski proizvodi: grozdje,

| — | krma, vključno z osnovno krmo: lucerna in njeni stranski proizvodi, |
| --- | --- |

—

krma, vključno z osnovno krmo: lucerna in njeni stranski proizvodi,

| — | druge rastline ter njihovi proizvodi in stranski proizvodi: melasa iz sladkornega trsa, sladkor, morske alge, |
| --- | --- |

—

druge rastline ter njihovi proizvodi in stranski proizvodi: melasa iz sladkornega trsa, sladkor, morske alge,

| — | mlečni proizvodi: mleko, pinjenec, sirotka, |
| --- | --- |

—

mlečni proizvodi: mleko, pinjenec, sirotka,

| — | minerali: dikalcijev fosfat, kalcijev karbonat, natrijev bikarbonat, sol, magnezij. |
| --- | --- |

—

minerali: dikalcijev fosfat, kalcijev karbonat, natrijev bikarbonat, sol, magnezij.

Krma skupno vsebuje največ 6 % maščob.

V celotni začetni fazi so dovoljeni dodatki, ki jih določajo veljavni predpisi, pri čemer veljajo naslednje omejitve:

| — | prepovedani so tehnološki dodatki iz funkcionalnih skupin emulgatorjev, stabilizatorjev, sredstev za zgoščevanje in sredstev za želiranje. |
| --- | --- |

—

prepovedani so tehnološki dodatki iz funkcionalnih skupin emulgatorjev, stabilizatorjev, sredstev za zgoščevanje in sredstev za želiranje.

Krmo puranov „za rast“ v fazi rasti, ki traja najmanj 15 tednov, poleg pašnih virov v prosti reji sestavljajo žita, ki so lahko kuhana, drobljena ali mleta, vse druge vrste obdelave pa so izključene, in mlečni proizvodi. Koruza mora sestavljati najmanj 50 % količine celotnega obroka. Mlečni proizvodi vključujejo mleko in njegove stranske proizvode. Razdeljujejo se lahko v tekoči obliki ali v prahu ter se mešajo z žiti. Če se razdeljuje le suha krma, morajo mlečni proizvodi v prahu sestavljati najmanj 5 % količine celotnega obroka. Žita v tem obdobju izvirajo izključno z geografskega območja označbe porekla, za mlečne proizvode pa to ni nujno.

Fazi rasti sledi zaključna faza, ki traja najmanj tri tedne ter poteka v pokritem, zaprtem, mirnem in zračnem objektu. V tej fazi se puranom razdeljuje krma „za rast“, opredeljena zgoraj, ki se ji lahko dodata še riž ali krompir, katerih geografsko poreklo ni predpisano.

3.5   Posebni proizvodni postopki, ki jih je treba izvajati na opredeljenem geografskem območju

Vzreja, zakol in priprava puranov (dokončanje skubenja in čiščenje ovratnika) potekajo na geografskem območju.

3.6   Posebna pravila za rezanje, ribanje, pakiranje itn.

—

3.7   Posebna pravila za označevanje

Puran z zaščiteno označbo porekla „Dinde de Bresse“ se lahko trži le, če je hkrati označen z rejčevim obročkom, pečatom z rozeto in etiketo, kot jo je določila skupina vlagateljica.

Poleg označevanja pakiranj morajo vsi spremni dokumenti in računi vsebovati ime zaščitene označbe porekla „Dinde de Bresse“ in navedbo „zaščitena označba porekla“ ali „ZOP“.

Vrste identifikacijskih oznak

Neprenosljiv kovinski obroček, na katerem je poleg izraza „Bresse“ navedena identifikacijska številka rejca.

Neprenosljiv pečat v obliki kovinske zaponke, na katerem je navedeno „Bresse“ in ki je opremljen z rozeto, na kateri sta:

| — | ime „Dinde de Bresse“, |
| --- | --- |

—

ime „Dinde de Bresse“,

| — | navedba „ZOP“. |
| --- | --- |

—

navedba „ZOP“.

Na etiketi so:

| — | ime „Dinde de Bresse“, izpisano z najmanj enako velikimi črkami, kot so največje črke na etiketi, |
| --- | --- |

—

ime „Dinde de Bresse“, izpisano z najmanj enako velikimi črkami, kot so največje črke na etiketi,

| — | znak ZOP Evropske unije, |
| --- | --- |

—

znak ZOP Evropske unije,

| — | navedba „zaščitena označba porekla“ ali „ZOP“. |
| --- | --- |

—

navedba „zaščitena označba porekla“ ali „ZOP“.

Pogoji za namestitev oznak

Skupina vlagateljica vsakemu rejcu, ki spoštuje specifikacijo, izda različne identifikacijske oznake.

Rejec puranom pred odpremo s kmetije na levo nogo namesti obroček.

Ob uvrstitvi puranov v zaščiteno označbo porekla in pred odpošiljanjem se spredaj na prsnico namesti pečat z rozeto.

Obroček in pečat se lahko uporabita samo enkrat, zato ju je treba skrbno namestiti, da ostaneta neprenosljiva.

Etiketa se namesti na prsnico ob dokončni uvrstitvi puranov v zaščiteno označbo porekla.

Rejci neuporabljene obročke, pečate z rozeto in etikete vrnejo skupini vlagateljici.

4.   Kratka opredelitev geografskega območja

Geografsko območje vzreje je omejeno na regijo Bresse, ki jo na vzhodnem delu osrednjega porečja reke Saone sestavlja valovita ravnina, vključuje pa del departmajev Ain, Jura in Saône-et-Loire.

Vzreja, zakol in priprava puranov z zaščiteno označbo porekla morajo potekati na geografskem območju, ki obsega naslednja ozemlja občin ali delov občin:

departma Ain (01): vse občine kantonov Bâgé-le-Châtel, Bourg-en-Bresse-Est, Bourg-en-Bresse-Nord-Centre, Bourg-en-Bresse-Sud, Montrevel-en-Bresse, Péronnas, Pont-de-Vaux, Pont-de-Veyle, Saint-Trivier-de-Courtes in Viriat;

naslednje občine in deli občin: l’Abergement-Clémenciat (severni del občine Châtillon), Beaupont, Bény, Biziat, Certines, Ceyzériat (zahodni del D52), Chanoz-Châtenay, Châtillon-sur-Chalaronne (severozahod), Chaveyriat, Coligny (zahodni del N83/D52), Condeissiat, Courmangoux (zahodni del D52), Dompierre-sur-Chalaronne (severno od reke Chalaronne), Dompierre-sur-Veyle (del), Domsure, Druillat (del), Garnerans, Illiat, Jasseron (zahodni del D52), Marboz, Meillonnas (zahodni del D52), Mézériat, Neuville-les-Dames, Pirajoux, Pressiat (zahodni del D52), Saint-Didier-sur-Chalaronne (severno od reke Chalaronne), Saint-Etienne-du-Bois, Saint-Etienne-sur-Chalaronne (severno od reke Chalaronne), Saint-Julien-sur-Veyle, Saint-Martin-du-Mont (zahodni del D52), Salavre (zahodni del N83), Sulignat, Thoissey, Tossiat (zahodni del D52), La Tranclière, Treffort-Cuisiat (zahodni del D52), Verjon (zahodni del N83), Villemotier in Vonnas;

departma Jura (39): naslednje občine in deli občin: Annoire (južno od reke Doubs), Asnans-Beauvoisin (zahodno od D468), Augea (zahodno od N83), Balanod (zahodno od N83), Beaufort (zahodno od N83), Bletterans, Bois-de-Gand (zahod), Bonnaud, Cezancey (zahodno od N83), Chaînée-des-Coupis (jugozahod), Chapelle-Voland, La Chassagne (južno od D468), Chaumergy (del), Chaussin (južno od D468), La Chaux-en-Bresse (zahodno od D95), Chazelles, Chêne-Sec, Chilly-le-Vignoble, Commenailles, Condamine, Cosges, Courlans, Courlaoux, Cousance (zahodno od N83), Cuisia (zahodno od N83), Desnes (zahod), Digna (zahodno od N83), Les Essards-Taignevaux (zahodno od D468), Fontainebrux, Foulenay (del), Francheville (zahodno od D95 + južno od D468), Frébuans, Froideville (del), Gevingey (zahodno od N83), Les Hays, Larnaud, Longwy-sur-le-Doubs (del), Mallerey, Maynal (zahodno od N83), Messia-sur-Sorne (severno od N83), Montmorot (južno od N78 + zahodno od N83), Nanc-lès-Saint-Amour (zahodno od N83), Nance, Neublans-Abergement, Orbagnia (zahodno od N83), Petit-Noir (zahodno od reke Doubs), Relans, Les Repôts, Ruffey-sur-Seille (del), Rye (zahodno od D468), Sainte-Agnès (zahodno od N83), Saint-Amour (zahodno od N83), Saint-Jean-d’Etreux (zahodno od N83), Trenal, Vercia (zahodno od N83), Villevieux, Vincelles (zahodno od N83) in Vincent (zahodno od D95);

departma Saône-et-Loire (71): vse občine kantonov Beaurepaire-en-Bresse, Cuisery, Louhans, Montpont-en-Bresse, Montret, Saint-Germain-du-Bois, Saint-Germain-du-Plain in Saint-Martin-en-Bresse;

naslednje občine in deli občin: Authumes, Beauvernois, Bellevesvre, Chalon-sur-Saône (levi breg), Champagnat (zahodno od N83), La Chapelle-Saint-Sauveur, Charrette-Varennes (del), Châtenoy-en-Bresse, La Chaux, Ciel, Condal, Cuiseaux (del), Dampierre-en-Bresse, Dommartin-les-Cuiseaux, Epervans, Flacey-en-Bresse, Fretterans (del), Frontenard, Frontenaud, Joudes (zahodno od N83), Lacrost, Lans, Lays-sur-le-Doubs (del), Longepierre (jug), Le Miroir, Montjay, Mouthier-en-Bresse, Navilly (južno od reke Doubs), Oslon, Pierre-de-Bresse, Pontoux, Préty, La Racineuse, Ratenelle, Romenay, Saint-Bonnet-en-Bresse, Saint-Marcel, Sermesse, Torpes, Tournus (del), Toutenant, La Truchère, Varennes-Saint-Sauveur, Verdun-sur-le-Doubs in Verjux.

Meje občin, pri katerih je le en del ozemlja vključen v geografsko območje, so navedene v grafičnem materialu, shranjenem na sedežu zadevnih občin.

5.   Povezanost z geografskim območjem

5.1   Posebnosti geografskega območja

Območje vzreje puranov z zaščiteno označbo porekla „Dinde de Bresse“ temelji na območju, ki so ga opredelili strokovnjaki med sodbo iz leta 1936 zaradi priznanja zaščitene označbe porekla „Volaille de Bresse“. To je popolnoma homogeno območje, ki ga sestavljajo gozdnata, rahlo valovita ravnina iz geoloških periglacialnih naplavin iz pliokvartarja, iz katerih so nastala zelo ilovnata in neprepustna tla. Orno plast tal sestavlja pretežno ilovnato-kremenasta zemlja z zelo drobnimi delci, v katerih najpogosteje ni kamnin in apnenca. Podnebje je pod močnim oceanskim vplivom, padavine pa so čez leto zelo redne. Pretežni del leta je vlažen. Pozimi so pogoste padavine in megla.

To sovpadanje geoloških, morfoloških in podnebnih značilnosti je zelo ugodno za pašne rastline in žita, ki potrebujejo zelo veliko vode, kot je koruza, ki se je v regiji Bresse pojavila v začetku 17. stoletja (to je malo več kot sto let po tem, ko so jo prinesli na andaluzijsko obalo). Koruza je imela v kmetijstvu te regije osrednjo vlogo, saj je na njej temeljila prehrana ljudi, pa tudi vzrejnih živali, zlasti perutnine. Zagotavljala je visokoenergetsko prehrano, ki je omogočala vzrejo tolste perutnine, po kateri je zaslovel puran „Dinde de Bresse“. Purane so začeli v regiji Bresse vzrejati konec 16. stoletja.

Posestva so bila majhna in zelo razdrobljena, polja pa so med seboj ločevale številne žive meje in gozdnate površine. V teh okoliščinah se je stoletja vzpostavljala tradicionalna mešana pridelava, ki je temeljila na paši, pridelavi žit ter vzreji perutnine in goveda (krav molznic in krav dojilj). Ta vzreja se je razširila na začetku 20. stoletja na kmetijah, pri čemer je vsaka imela jato puranov s črnim perjem in črnimi nogami. Še danes izolacija in razdrobljenost kmetij ter pašniki in žive meje v regiji Bresse omogočajo obsežno prosto rejo puranov in ohranjanje tradicionalnega načina vzreje.

Rejci na družinskih posestvih velik del dejavnosti namenjajo samozadostnosti posestva. Rejci na večini posestev sami pridelujejo žita (pšenica, ječmen, oves, koruza ...), s katerimi krmijo purane, zlasti v fazi rasti in zaključni fazi. Pašnike vzdržujejo tako, da skrbijo za odvodnjavanje (kopanje jarkov in odvodnih kanalov), obrezujejo žive meje in grmovje ter utrjujejo ograde na velikih območjih, s čimer ohranjajo vzrejne prakse na prostem.

Pri vzreji purana „Dinde de Bresse“ se upoštevajo posebnosti te velike perutnine, ki zna – sicer slabo – leteti in je dovzetna za bolezni. Jato je zato treba strogo nadzirati v vseh fazah vzreje živali, od trenutka, ko se izležejo purančki, do zakola (higienski ukrepi za preprečitev bolezni, budno spremljanje podnebnih razmer, uravnoteženo prehranjevanje glede na rast živali in glede na to, kaj popasejo, zbiranje jate, zaščitni ukrepi pred plenilci ...)

5.2   Posebnosti proizvoda

Vzreja puranov „Dinde de Bresse“ poteka glede na letne čase, pri čemer se čim bolj upošteva naravno okolje, fiziološko pa dozorijo za praznike ob koncu leta. Od puranov za razkosanje se razlikujejo po drobni telesni zgradbi.

Zanje so značilni sveže meso, ki se ne zamrzuje, ter posebna koža in meso: koža je tanka in bela, meso belo in dobro zamaščeno, fileji pa so dobro razviti. Puran ima po peki tudi nekatere organoleptične posebnosti: zelo sočno, mehko in okusno meso.

5.3   Vzročna povezanost geografskega območja s kakovostjo ali značilnostmi proizvoda (pri ZOP) oziroma z določeno kakovostjo, slovesom ali značilnostjo proizvoda (pri ZGO)

Mešana pridelava v regiji Bresse, ki je neposredno povezana z značilnostmi naravnega okolja, je odločilni dejavnik, ki je spodbudil vzrejo puranov v tej regiji. Žive meje, grmovje in gozdovi, ki so blizu kmetij, živali ščitijo pred vetrom in so zaradi biotske raznovrstnosti njihov vir prehrane. Vlažna tla so primerna za razvoj mehkužcev, črvov in drugih ličink, s katerimi se prehranjujejo purani na paši in ki vsebujejo koristne beljakovine za njihovo počasno rast ter omogočajo izoblikovanje razvitih filejev. Ker je prst kisla, je skelet živali drobnejši, kosti pa tanke.

Vzrejne prakse temeljijo na selekciji živali z ustreznimi posebnimi značilnostmi (bela koža in meso) in na starodavnem sistemu prehrane, ki temelji na samostojnem prehranjevanju puranov na travnatih pašnikih (s črvi, travo ...). Ta prehrana je dopolnjena z žiti in mlečnimi proizvodi (razredčenim mlekom, sirotko, mlekom v prahu, pinjencem ...). Ti prehranjevalni pogoji, zlasti dostop do pašnikov in uporaba mišic zaradi prostora, ki je na voljo živalim, vplivajo na kontraktilne lastnosti mišic ter vsebnost nekaterih beljakovin in encimov v mišicah. To sproščanje energije iz mišic pri presnovi močno vpliva na teksturo mesa purana „Dinde de Bresse“. Hranilne lastnosti koruze, ki sestavlja velik delež prehrane, poleg tega omogočajo vzrejo „tolste“ perutnine.

Zaključno pridobivanje teže poteka v objektu, pri čemer purani najmanj tri tedne preživijo v zatemnjenem prostoru. Rejci v tem času posebno skrbno pripravljajo krmo, pri čemer zlasti izmenjujejo surova in kuhana zrna žit, riž ali krompir, ki jih primešajo mlečnim proizvodom in tako puranom pripravijo krmno mešanico, ki pokriva vse potrebe.

Rejci po tem posebnem večtedenskem sistemu prehrane in s poznim zakolom vzredijo purane, ki dosežejo polno fiziološko zrelost in imajo poleg medmišične maščobe tudi prekrivno plast maščobe. Ker purani poleg tega v fazi pred zakolom manj uporabljajo mišice, to pomembno prispeva k zmožnosti mišic, da zadržujejo vodo. Meso je zaradi razporeditve maščobe, s katero so prepojene mišice, in njihove zmožnosti, da zadržujejo vodo, sočno in mehko ter ima po peki posebne odlike. Vsebnost vodotopnih sestavin in lipidov, to je sestavin, ki dajejo okus, zagotavlja, da je meso po peki in z njo povezanih kemičnih reakcijah zelo okusno.

Rejec pri zakolu posveča posebno skrb zakolu in skubenju (popolna izkrvavitev, da bi živali dobile lepo belo barvo, in previdno skubenje, da ne nastanejo odrgnine), tako da ne poškoduje kože, na spodnjem delu vratu pa pusti perje kot okras. Nazadnje zelo pozorno pripravi purane, ki jim z vratu ne odstrani ovratnika iz perja. Nekateri primerki so okrašeni, kot je značilno za regijo Bresse (noge in peruti, pritisnjene k telesu), in zaviti v sešito platno, da bi se maščoba živali ustrezno razporedila. To so prestižni proizvodi, ki se prodajajo po štirih perutninskih tekmovanjih, imenovanih „glorieuses“, ki potekajo vsako leto decembra, in sicer od leta 1862. Ta tekmovanja kažejo, kako ponosni so rejci na svoje proizvode, in ponazarjajo, kako globoko so predani tej prestižni dejavnosti.

Purana „Dinde de Bresse“, ki je močno zasidran v lokalni kuhinji, uporabljajo – in k njegovi uporabi spodbujajo – največji kuharski mojstri v Franciji, ki cenijo njegov okus.

Sklic na objavo specifikacije

(Člen 5(7) Uredbe ES) št. 510/2006 (4))

https://www.inao.gouv.fr/fichier/CDCDindeDeBresse.pdf

---

(1)  UL L 343, 14.12.2012, str. 1.

(2)  UL L 93, 31.3.2006, str. 12. Nadomeščena z Uredbo (EU) št. 1151/2012.

(3)  Nadomeščena z Uredbo (EU) št. 1151/2012.

(4)  Prim. opombo 3.

---

| 4.6.2013 | SL | Uradni list Evropske unije | C 157/12 |
| --- | --- | --- | --- |

4.6.2013

SL

Uradni list Evropske unije

C 157/12

---

Objava vloge v skladu s členom 50(2)(a) Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta o shemah kakovosti kmetijskih proizvodov in živil

2013/C 157/05

V skladu s členom 51 Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (1) je ta objava podlaga za uveljavljanje pravice do ugovora zoper vlogo.

ENOTNI DOKUMENT

UREDBA SVETA (ES) št. 510/2006

o zaščiti geografskih označb in označb porekla za kmetijske proizvode in živila
   (2)

„SLOVENSKI MED“

ES št.: SL-PGI-0005-0801-10.03.2010

ZGO ( X ) ZOP ( )

1.   Ime

„Slovenski med“

2.   Država članica ali tretja država

Slovenija

3.   Opis kmetijskega proizvoda ali živila

3.1   Vrsta proizvoda

| Skupina 1.4 | Drugi proizvodi živalskega izvora (jajca, med, različni mlečni proizvodi razen masla itd.) |
| --- | --- |

Skupina 1.4

Drugi proizvodi živalskega izvora (jajca, med, različni mlečni proizvodi razen masla itd.)

3.2   Opis proizvoda, za katerega se uporablja ime iz 1. točke

„Slovenski med“ se pridobiva na območju Republike Slovenije. Pod imenom „Slovenski med“ se lahko prodaja:

| — | akacijev med, |
| --- | --- |

—

akacijev med,

| — | lipov med, |
| --- | --- |

—

lipov med,

| — | kostanjev med, |
| --- | --- |

—

kostanjev med,

| — | hojev med, |
| --- | --- |

—

hojev med,

| — | smrekov med, |
| --- | --- |

—

smrekov med,

| — | cvetlični med ali nektarni med, |
| --- | --- |

—

cvetlični med ali nektarni med,

| — | gozdni med ali manin med. |
| --- | --- |

—

gozdni med ali manin med.

Organoleptične lastnosti „Slovenskega medu“:

Akacijev med je v večini proizveden iz nektarja, nabranega na robiniji (Robinia pseudacacia), nepravi akaciji. Je od skoraj brezbarvne do slamnato rumene barve. Vonj tega medu je zelo šibek, neizrazit, diši po akacijevem cvetju. Okus je srednje do močno sladek, srednje do močno obstojen. Aroma je šibko do srednje obstojna. Pogosto je zaznavna aroma po deviškem satju, svežem vosku, akacijevem cvetju, po cvetju sadnih rastlin, sadežna po jabolkih, hruškah, lahko po vaniliji, smetanovih bonbonih, svežem maslu, sveži slami. Redko kristalizira.

Lipov med je proizveden iz nektarja ali mane nabranega predvsem na lipi ali lipovcu (Tilia platyphillos, Tilia cordata). Je svetlo rumene do svetlo jantarne barve z zelenim odtenkom. Diši po lipovem cvetju, vonj je svež, po mentolu, srednje do močno intenziven. Ima srednje do močno svež okus po mentolu. Aroma je zelo karakteristična, sveža. Zaznavna je aroma po mentolu, svežih orehih, zeliščih, kuhanem lipovem cvetju, z blago aromo po cveticah, srednje do močno obstojna.

Kostanjev med je v večini proizveden iz nektarja ali mane nabranega na pravem kostanju (Castanea sativa). Je temno rjave ali jantarne barve z rdečim odtenkom. Ima močno intenziven vonj, prav tako okus. Značilnost kostanjevega medu je srednje do močno intenziven grenek okus. Aroma je zelo karakteristična, zaznavna je ostra, trpka aroma, po zažganem sladkorju, sladkornem sirupu, po dimu, po zeliščih, pelinu, izredno dolgo obstojna z grenkim po okusom. Kristalizira redko.

Hojev med je v večini proizveden iz mane nabrane na jelki (Abies alba). Je temno sivo rjave barve z zelenim odsevom. Vonj je srednje do močno intenziven. Zaznaven je vonj po mleku v prahu, smoli. Ima srednje obstojen okus, prav tako aromo, ki je zelo karakteristična. Zaznavna je aroma po mleku v prahu, karamelu, zažganem sladkorju, smoli, svežem lesu iglavcev, sirupu smrekovih vršičkov, po dimu, po črnem čaju z mlekom, po zeliščnih bonbonih. Običajno kristalizira počasi.

Smrekov med je v večini proizveden iz mane nabrane na smreki (Picea abies). Je oranžno rjave do rdeče rjave barve s sijočo površino. Običajno je bister. Značilno je, da je zelo vlečljiv, lepi se na jezik in nebo. Vonj je srednje obstojen, okus šibko do srednje obstojen. Aroma je srednje obstojna. Zaznavna je aroma po sirupu smrekovih vršičkov, smoli, zeliščnih bonbonih, zeliščnem čaju, praženi kavi, suhem sadju, kavnih bonbonih.

Cvetlični med ali nektarni med je proizveden v večini iz nektarja več rastlin, zato je zelo raznolik. Barva je od slamnato rumene do rjave. Vonj je srednje do močno obstojen, prav tako okus. Ima pekoč po okus po sladkem. Aroma je sveže sadežna, cvetlična, srednje do močno obstojna. Zaznavna je aroma po cvetlicah, svežem sadju, po kompotu, po kuhanem sadju, po karamelnih in mlečnih bonbonih, po rjavem sladkorju, karamelu, melasi. Hitro kristalizira.

Gozdni med ali manin med je proizveden v večini iz mane nabrane na več rastlinah. Je svetlo do temno rjave barve, z rdečim ali zelenim odtenkom. Vonj je šibko do srednje obstojen, okus pa srednje do dolgotrajno. Prav tako je srednje do dolgotrajno obstojna tudi aroma, ki je zaznavna po smoli, orehih, lešnikih, zeliščih, pelinu, karamelu, melasi, zeliščnih bonbonih, suhem sadju, suhih hruškah.

Fizikalno kemične lastnosti „Slovenskega medu“:

| Vrsta medu/
  Parameter | Akacijev | Lipov | Kostanjev | Hojev | Smrekov | Cvetlični | Gozdni |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Vsebnost vode | < 18,6 % | < 18,6 % | < 18,6 % | < 18,6 % | < 18,6 % | < 18,6 % | < 18,6 % |
| Vsebnost HMF | < 15 mg/kg | < 15 mg/kg | < 15 mg/kg | < 15 mg/kg | < 15 mg/kg | < 15 mg/kg | < 15 mg/kg |
| Električna prevodnost | ≤ 0,3 mS/cm | 0,5–1,3 mS/cm | ≥ 0,9 mS/cm | > 0,8 mS/cm | ≥ 0,9 mS/cm | ≤ 0,8 mS/cm | ≥ 0,8 mS/cm |
| pH vrednosti | 3,5–4,6 | 4,1–6,1 | 4,7–6,2 | 4,7–5,8 | 4,3–5,6 | 3,8–5,3 | 4,3–5,6 |
| Vsebnost saharoze | < 10 g/100 g | < 5 g/100 g | < 5 g/100 g | < 5 g/100 g | < 5 g/100 g | < 5 g/100 g | < 5 g/100 g |

Vrsta medu/

Parameter

Akacijev

Lipov

Kostanjev

Hojev

Smrekov

Cvetlični

Gozdni

Vsebnost vode

< 18,6 %

< 18,6 %

< 18,6 %

< 18,6 %

< 18,6 %

< 18,6 %

< 18,6 %

Vsebnost HMF

< 15 mg/kg

< 15 mg/kg

< 15 mg/kg

< 15 mg/kg

< 15 mg/kg

< 15 mg/kg

< 15 mg/kg

Električna prevodnost

≤ 0,3 mS/cm

0,5–1,3 mS/cm

≥ 0,9 mS/cm

> 0,8 mS/cm

≥ 0,9 mS/cm

≤ 0,8 mS/cm

≥ 0,8 mS/cm

pH vrednosti

3,5–4,6

4,1–6,1

4,7–6,2

4,7–5,8

4,3–5,6

3,8–5,3

4,3–5,6

Vsebnost saharoze

< 10 g/100 g

< 5 g/100 g

< 5 g/100 g

< 5 g/100 g

< 5 g/100 g

< 5 g/100 g

< 5 g/100 g

Vsebnost cvetnega prahu v „Slovenskem medu“:

| Vrsta medu
  Cvetni prah | Akacijev | Lipov | Kostanjev | Hojev | Smrekov | Cvetlični | Gozdni |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Delež vrstnega cvetnega prahu | > 7 % cvetnega prahu robinije- Robinia pseudacacia (neprava akacija) | > 1 % cvetnega prahu lipe (Tilia sp.) | > 86 % peloda pravega kostanja (Castanea sativa) | — | — | pogosto vsebuje pelod sadnega drevja, Castanea sativa, Acer sp., Trifolium repens, pelod iz družine Asteracea | — |

Vrsta medu

Cvetni prah

Akacijev

Lipov

Kostanjev

Hojev

Smrekov

Cvetlični

Gozdni

Delež vrstnega cvetnega prahu

> 7 % cvetnega prahu robinije- Robinia pseudacacia (neprava akacija)

> 1 % cvetnega prahu lipe (Tilia sp.)

> 86 % peloda pravega kostanja (Castanea sativa)

—

—

pogosto vsebuje pelod sadnega drevja, Castanea sativa, Acer sp., Trifolium repens, pelod iz družine Asteracea

—

3.3   Surovine

—

3.4   Krma

Neposredno pred pašo in med njo, se čebel ne krmi. Za zimsko obdobje se čebele krmi samo s sladkorjem ali medom.

3.5   Posebni proizvodni postopki, ki jih je treba izvajati na opredeljenem geografskem območju

Vse faze pridobivanja „Slovenskega medu“ morajo potekati na definiranem geografskem območju. Proizvodnja „Slovenskega medu“ vključuje proizvodnjo medu v stacionarnih čebelnjakih ali s premičnimi enotami znotraj geografskega območja ter točenje medu s postopkom centrifugiranja. Čebelarjenje poteka po načelih dobre čebelarske prakse (Smernice dobrih higienskih navad v čebelarstvu na načelih sistema HACCP). Za pomiritev čebel ni dovoljena uporaba kemičnih repelentov, zaradi tveganja prehoda ostankov kemičnih sredstev v med. Točenje satov z zalego ni dovoljeno. Toči se med, ki vsebuje manj kot 18,6 % vode. Iztočen med se precedi, po nekaj dneh od točenja pa tudi posname. Pri precejanju se uporabljajo cedila, ki ne odstranijo cvetnega prahu. Sušenje medu je prepovedano. Kristaliziran med se utekočini s segrevanjem, vendar največ do 40 °C, da se ne poškodujejo toplotno občutljive sestavine medu (encimi, hormoni). Utekočinjenje medu z mikrovalovnim segrevanjem ni dovoljeno, ker mikrovalovi uničijo biološko aktivne sestavine.

3.6   Posebna pravila za rezanje, ribanje, pakiranje itd.

Polnjenje in pakiranje „Slovenskega medu“ lahko poteka samo na opredeljenem geografskem območju. Samo na ta način se lahko ohrani visoka kakovost medu, hkrati pa se preprečuje spremembe fizikalno-kemičnih in organoleptičnih lastnosti medu, do katerih bi lahko prišlo pri daljših prevozih. Takoj po polnjenju se pokrov in kozarec povežeta z enotno prelepko tako, da kozarca ni mogoče odpreti, ne da bi se pretrgala prelepka.

3.7   Posebna pravila za označevanje

„Slovenski med“, ki izpolnjuje zahteve iz specifikacije, mora biti označen z zaščitenim imenom, navedbo zaščitena geografska označba, vrsto medu in serijo.

4.   Kratka opredelitev geografskega območja

Območje pridelave „Slovenskega medu“ je ozemlje Republike Slovenije.

5.   Povezanost z geografskim območjem

5.1   Posebnosti geografskega območja

Slovenija leži v srednji Evropi, kjer se stikajo štiri velike evropske geografske enote, in sicer Alpe, Panonska kotlina, Dinarsko gorovje in Sredozemlje. Pestra geološka zgradba, razgibanost reliefa ter dejstvo, da se Slovenija razprostira na štirih biogeografskih območjih, omogočajo visoko rastlinsko in živalsko pestrost, kar pa posledično vpliva tudi na raznovrstnost medu. Prepletanje submediteranskega, celinskega in alpskega podnebja in razgiban relief od nižin do visokogorja ima za posledico, da se iste paše na določenih rastlinah v različnih delih Slovenije pojavljajo v različnih časovnih obdobjih. Te značilnosti pogojuje pestrost flore v Republiki Sloveniji.

V Sloveniji raste pravi kostanj (Castanea sativa Mill.) na vseh toplejših gričevnatih legah. V večjih nasadih ali pa kot posamezna drevesa je prisoten po celotni Sloveniji. Pogosto ga srečamo ob njivah, sadovnjakih, vinogradih ter ob hišah. Povzpne se do nadmorske višine okrog 800 m. Pravi kostanj poleg lesne mase in plodov nudi zelo pomembno čebeljo pašo. Cveti v juniju in juliju, cvetenje se običajno razvleče na tri tedne. Čebele prinašajo kostanjev cvetni prah v panj, kjer je družini dobrodošel tudi za kasnejše brezpašno obdobje.

Podnebnim in pašnim razmeram, značilnim za Slovenijo, se je skozi tisočletja še posebej prilagodila kranjska čebela (Apis mellifera carnica), ki je slovenska avtohtona čebela. Slovenija je edina članica EU, ki si je v pristopni pogodbi izpogajala, da bo s ciljem ohranitve avtohtonega genetskega materiala kranjske čebele in potrebe ohraniti to avtohtono populacijo medonosne čebele, še naprej uporabljala vse ustrezne ukrepe, ki so potrebni za zagotovitev ohranitve te avtohtone čebele na ozemlju Slovenije.

Zgodovina slovenskega čebelarstva je bolje poznana od 18. stoletja naprej. V tem obdobju so slovensko čebelarstvo zaznamovali predvsem trije veliki možje: Anton Janša, Peter Pavel Glavar in Janez Anton Scopoli. Anton Janša (1734–1773) je poznan kot začetnik modernega čebelarstva. V nemškem jeziku je napisal dve pomembni knjigi: Razpravo o rojenju čebel (1771) in Popolni nauk o čebelarstvu (1775). Bil je prvi cesarsko-kraljevi učitelj čebelarstva v večini avstrijskih dežel. V čebelarski šoli na Dunaju je uvedel tudi prevažanje čebel na pašo in na ta način pridobil večje količine medu. Peter Pavel Glavar (1721–1784) je prvi ugotovil, da se mlada neoprašena matica plemeni z več troti in ne samo z enim, kar pa je prvi čebelarskemu svetu sporočil Janez Anton Scopoli (1723–1788). Ta je tudi leta 1763 je v obsežni, latinsko napisani knjigi Entomologia Carniolica (Kranjsko žužkoslovje), ki je izšla na Dunaju, predstavil čebelo in jo tudi narisal.

Kasneje je Anton Žnideršič (1874–1947) združil izkušnje tujih čebelarskih strokovnjakov in praktikov predvsem Alberttija, Gerstunga in Preussa s svojimi izkušnjami in na ta način oblikoval AŽ panj (Albertti-Žnideršičev panj), v katerem se v Sloveniji v veliki večini čebelari še danes.

V Sloveniji se je tradicija prevažanja čebel ohranila vse do danes. Tisti čebelarji, ki čebele prevažajo na paše, običajno pridobijo več medu in si s tem zagotavljajo tudi večjo vrstno pestrost v svoji ponudbi medu.

Slovenski čebelarji so se že zgodaj organizirali v društva, saj je bilo že leta 1781 na Rodinah pri Žirovnici ustanovljena prva čebelarska bratovščina, ki je predhodnica kasneje ustanovljenih čebelarskih društev. Leta 1898 je bilo v Ljubljani ustanovljeno Slovensko osrednje čebelarsko društvo za Kranjsko, Štajersko, Koroško in Primorsko, ki je takoj pričelo izdajati svoje glasilo Slovenski čebelar. Ta izhaja še danes.

Naloga društev je že od nekdaj izobraževanje čebelarjev in uvajanje dobre čebelarske prakse, saj morajo čebelarji pri zagotavljanju značilnosti „Slovenskega medu“ upoštevati posebne proizvodne postopke. Posledično imajo slovenski čebelarji ustrezno specifično znanje in prakso, ki omogočata visoko kakovost „Slovenskega medu“.

5.2   Posebnosti proizvoda

Posebnost „Slovenskega medu“ je spekter peloda, ki odseva značilnost flore območja pridelave „Slovenskega medu“, med njim pelod pravega kostanja (Castanea sativa), ki je zastopan v večini vzorcev „Slovenskega medu“. Na podlagi teh lastnosti se „Slovenski med“ razlikuje od ostalih medov pridelanih izven Slovenije.

V več kot polovici vzorcev „Slovenskega medu“ pa se pojavljajo tudi cvetni prahovi plazeče detelje (Trifolium repens), javorja (Acer sp.), trpotca (Plantago sp.), malega jesena (Fraxinus ornus), vrbe (Salix sp.), lipe (Tilia sp.), trav (Poaceae), oslada (Filipendula sp.) in predstavnikov družin nebinovk (Asteraceae) in kobuljnic (Apiaceae).

Posebnost „Slovenskega medu“ je tudi nizka vsebnost vode in nizek HMF. „Slovenski med“ vsebuje vode manj kot 18,6 % ter vsebnost HMF manj kot 15 mg/kg, kar je njegova specifičnost Ta dva kakovostna parametra dokazljivo razlikujeta „Slovenski med“ od ostalega medu pridelanega v Republiki Sloveniji.

Slovenija je izvorno območje Kranjske čebele, zato je ena izmed posebnosti „Slovenskega medu“, da v celoti prihaja iz območja, kjer se čebelari izključno s kranjsko čebelo.

5.3   Vzročna povezanost geografskega območja s kakovostjo ali značilnostmi proizvoda (pri ZOP) oziroma z določeno kakovostjo, slovesom ali značilnostjo proizvoda (pri ZGO)

Slovenija je dežela z bogato tradicijo gojenja čebel in pridobivanja visoko kakovostnega medu, kar je razvidno iz točke 5.1. Uspešno čebelarjenje v Sloveniji je že od nekdaj temeljilo na dobrem poznavanju čebel in domiselni tehniki čebelarjenja. Vsemu temu pogojujejo tudi pašne razmere, ki so v Sloveniji zaradi različne rastlinske pestrosti raznovrstne. Dolgoletne izkušnje pri gojenju čebel in pridobivanju medu so znanja, ki se prenašajo iz roda v rod.

Zaradi razširjenosti pravega kostanja v Sloveniji je pelod pravega kostanja zastopan v večini vzorcev „Slovenskega medu“. Zaradi izkoriščanja različnih paš po Sloveniji, čebelarji čebele prevažajo po Sloveniji, kar še poveča možnost pojava peloda pravega kostanja v medu.

Podnebnim in pašnim razmeram, značilnim za Slovenijo, se je skozi tisočletja še posebej prilagodila kranjska čebela (Apis mellifera carnica), kot jo je leta 1879 poimenoval August Pollmann. Kranjska čebela je slovenska avtohtona čebela. ki je zaščitena na podlagi Zakona o živinoreji (UL RS, št. 18/02), ki kranjsko čebelo v 68. členu opredeljuje kot avtohtono pasmo, v 70. členu tega zakona pa določa posebno varstvo te avtohtone pasme. Zaradi odličnih lastnosti in prilagojenosti zmernim podnebnim razmeram, se je s kranjsko čebelo veliko trgovalo. V drugih državah so tako poleg kranjske čebele prisotne tudi druge pasme čebel, samo v Sloveniji je kranjska čebela edina čebela, s katero se lahko čebelari.

Razlogi za posebne lastnosti „Slovenskega medu“ so tudi omejitve, ki veljajo za proizvodnjo „Slovenskega medu“. Spretnosti čebelarjev se kažejo tudi v pravilni oceni časa točenja medu, saj glede na dolgoletno prakso in izkušnje, ki se prenašajo iz roda v rod, čebelarji točijo med, ki vsebuje manj kot 18,6 % vode.

Med pridelan v Sloveniji je že od nekdaj visoko cenjen med potrošniki, saj jim zagotavlja visoko kakovostno živilo, znanega porekla. Prav zaradi želje ponuditi potrošniku visoko kakovostni med, so slovenski čebelarji že leta 1999 uvedli kontrolirano pridelavo medu. Ta zahteva od čebelarja veliko znanja, saj je čebelar pri zagotavljanju visoko kakovostnega medu zelo pomemben člen v samem postopku pridelave medu, z neustreznim delom pa lahko kakovost medu poslabša.

„Slovenski med“ svojo prepoznavnost in veljavnost pridobiva na različnih mednarodnih in nacionalnih kongresih, razstavah, sejmih, dnevih medu, otroških bazarjih ter televizijskih in radijskih oddajah, ne nazadnje pa tudi v različnih člankih, med drugim leta 2002 na Ruralia Gorizia, kongresu treh držav – Slovenije, Italije in Avstrije v Italiji, na največjem mednarodnem čebelarskem dogodku Apimondia (Ljubljana, 2003), na mednarodnem kongresu o maninem medu Chania (Kreta, 2009) in na forumu Apimedica & Apiquality (Slovenija, 2010).

Visoko kakovost „Slovenskega medu“, ki posega v sam svetovni vrh, dokazujejo različna priznanja in medalje, ki jih „Slovenski med“ prejema na različnih svetovnih, mednarodnih in nacionalnih ocenjevanjih, npr. dve medalji in številna zlata priznanja na svetovnem ocenjevanju medu Apimedica & Apiquality. Eno izmed zadnjih priznanj je „Slovenski med“ prejel na mednarodnem ocenjevanju ekološkega medu BiolMiel 2011 v Italiji, kjer sta akacija in gozdni med prejela zlato medaljo, kostanjev med pa skupno četrto mesto med 170 vzorci medu.

Sklic na objavo specifikacije

(člen 5(7) Uredbe (ES) št. 510/2006 (3))

http://www.mko.gov.si/fileadmin/mko.gov.si/pageuploads/podrocja/Varna_in_kakovostna_hrana_in_krma/zasciteni_kmetijski_pridelki/Specifikacije/SLOVENSKI_MED.pdf

---

(1)  UL L 343, 14.12.2012, str. 1.

(2)  UL L 93, 31.3.2006, str. 12. Nadomeščena z Uredbo (EU) št. 1151/2012.

(3)  Prim. opombo 2.

---