# Euroopa Liidu C 177/2013

| | ISSN 1977-0898
  doi:10.3000/19770898.C_2013.177.est |
| --- | --- |
| Euroopa Liidu
  Teataja | C 177 |
| | |
| Eestikeelne väljaanne | Teave ja teatised | 56. köide22. juuni 2013 |

ISSN 1977-0898

doi:10.3000/19770898.C_2013.177.est

Euroopa Liidu

Teataja

C 177

Eestikeelne väljaanne

Teave ja teatised

56. köide22. juuni 2013

---

| Teatis nr | Sisukord | Lehekülg |
| --- | --- | --- |
| | IV   Teave |
| | TEAVE EUROOPA LIIDU INSTITUTSIOONIDELT, ORGANITELT JA ASUTUSTELT |
| | Euroopa Komisjon |
| 2013/C 177/01 | Euro vahetuskurss | 1 |
| | TEAVE LIIKMESRIIKIDELT |
| 2013/C 177/02 | Komisjoni teadaanne vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1008/2008 (ühenduses lennuteenuste osutamist käsitlevate ühiseeskirjade kohta) artikli 16 lõikele 4 – Avaliku teenindamise kohustuste muutmine regulaarlennuliinidel (
  1
  ) | 2 |
| 2013/C 177/03 | Komisjoni teadaanne vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1008/2008 (ühenduses lennuteenuste osutamist käsitlevate ühiseeskirjade kohta) artikli 17 lõikele 5 – Hanketeade seoses regulaarlennuteenuste osutamisega avaliku teenindamise kohustuste alusel | 3 |
| 2013/C 177/04 | Komisjoni teadaanne vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1008/2008 (ühenduses lennuteenuste osutamist käsitlevate ühiseeskirjade kohta) artikli 16 lõikele 4 – Avaliku teenindamise kohustuste muutmine regulaarlennuliinidel (
  1
  ) | 4 |
| 2013/C 177/05 | Komisjoni teadaanne vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1008/2008 (ühenduses lennuteenuste osutamist käsitlevate ühiseeskirjade kohta) artikli 17 lõikele 5 – Hanketeade seoses regulaarlennuteenuste osutamisega avaliku teenindamise kohustuste alusel | 5 |

Teatis nr

Sisukord

Lehekülg

IV   Teave

TEAVE EUROOPA LIIDU INSTITUTSIOONIDELT, ORGANITELT JA ASUTUSTELT

Euroopa Komisjon

2013/C 177/01

Euro vahetuskurss

1

TEAVE LIIKMESRIIKIDELT

2013/C 177/02

Komisjoni teadaanne vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1008/2008 (ühenduses lennuteenuste osutamist käsitlevate ühiseeskirjade kohta) artikli 16 lõikele 4 – Avaliku teenindamise kohustuste muutmine regulaarlennuliinidel (
  1
  )

1

2

2013/C 177/03

Komisjoni teadaanne vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1008/2008 (ühenduses lennuteenuste osutamist käsitlevate ühiseeskirjade kohta) artikli 17 lõikele 5 – Hanketeade seoses regulaarlennuteenuste osutamisega avaliku teenindamise kohustuste alusel

3

2013/C 177/04

Komisjoni teadaanne vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1008/2008 (ühenduses lennuteenuste osutamist käsitlevate ühiseeskirjade kohta) artikli 16 lõikele 4 – Avaliku teenindamise kohustuste muutmine regulaarlennuliinidel (
  1
  )

1

4

2013/C 177/05

Komisjoni teadaanne vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1008/2008 (ühenduses lennuteenuste osutamist käsitlevate ühiseeskirjade kohta) artikli 17 lõikele 5 – Hanketeade seoses regulaarlennuteenuste osutamisega avaliku teenindamise kohustuste alusel

5

| | V   Teated |
| --- | --- |
| | KONKURENTSIPOLIITIKA RAKENDAMISEGA SEOTUD MENETLUSED |
| | Euroopa Komisjon |
| 2013/C 177/06 | Eelteatis koondumise kohta (Juhtum COMP/M.6959 – Onex/JELD-WEN) – Võimalik lihtsustatud korras menetlemine (
  1
  ) | 6 |
| | MUUD AKTID |
| | Euroopa Komisjon |
| 2013/C 177/07 | Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (põllumajandustoodete ja toidu kvaliteedikavade kohta) artikli 50 lõike 2 punkti a kohase taotluse avaldamine | 8 |
| 2013/C 177/08 | Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (põllumajandustoodete ja toidu kvaliteedikavade kohta) artikli 50 lõike 2 punkti b kohase muutmistaotluse avaldamine | 12 |
| 2013/C 177/09 | Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (põllumajandustoodete ja toidu kvaliteedikavade kohta) artikli 50 lõike 2 punkti a kohase taotluse avaldamine | 18 |
| 2013/C 177/10 | Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (põllumajandustoodete ja toidu kvaliteedikavade kohta) artikli 50 lõike 2 punkti a kohase muutmistaotluse avaldamine | 24 |

V   Teated

KONKURENTSIPOLIITIKA RAKENDAMISEGA SEOTUD MENETLUSED

Euroopa Komisjon

2013/C 177/06

Eelteatis koondumise kohta (Juhtum COMP/M.6959 – Onex/JELD-WEN) – Võimalik lihtsustatud korras menetlemine (
  1
  )

1

6

MUUD AKTID

Euroopa Komisjon

2013/C 177/07

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (põllumajandustoodete ja toidu kvaliteedikavade kohta) artikli 50 lõike 2 punkti a kohase taotluse avaldamine

8

2013/C 177/08

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (põllumajandustoodete ja toidu kvaliteedikavade kohta) artikli 50 lõike 2 punkti b kohase muutmistaotluse avaldamine

12

2013/C 177/09

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (põllumajandustoodete ja toidu kvaliteedikavade kohta) artikli 50 lõike 2 punkti a kohase taotluse avaldamine

18

2013/C 177/10

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (põllumajandustoodete ja toidu kvaliteedikavade kohta) artikli 50 lõike 2 punkti a kohase muutmistaotluse avaldamine

24

| | |
| --- | --- |
| 2013/C 177/11 | Märkus lugejale (vt tagakaane sisekülge) | s3 |

2013/C 177/11

Märkus lugejale (vt tagakaane sisekülge)

Märkus lugejale

s3

| | |
| --- | --- |
| | (1)   EMPs kohaldatav tekst |

---

(1)   EMPs kohaldatav tekst

1

| ET | |
| --- | --- |

ET

---

IV Teave

TEAVE EUROOPA LIIDU INSTITUTSIOONIDELT, ORGANITELT JA ASUTUSTELT

Euroopa Komisjon

| 22.6.2013 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 177/1 |
| --- | --- | --- | --- |

22.6.2013

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 177/1

---

Euro vahetuskurss (1)

21. juuni 2013

2013/C 177/01

1 euro =

| | Valuuta | Kurss |
| --- | --- | --- |
| USD | USA dollar | 1,3180 |
| JPY | Jaapani jeen | 128,66 |
| DKK | Taani kroon | 7,4582 |
| GBP | Inglise nael | 0,85330 |
| SEK | Rootsi kroon | 8,6927 |
| CHF | Šveitsi frank | 1,2257 |
| ISK | Islandi kroon | |
| NOK | Norra kroon | 7,9090 |
| BGN | Bulgaaria leev | 1,9558 |
| CZK | Tšehhi kroon | 25,825 |
| HUF | Ungari forint | 298,87 |
| LTL | Leedu litt | 3,4528 |
| LVL | Läti latt | 0,7016 |
| PLN | Poola zlott | 4,3289 |
| RON | Rumeenia leu | 4,5350 |
| TRY | Türgi liir | 2,5515 |
| AUD | Austraalia dollar | 1,4296 |
| CAD | Kanada dollar | 1,3705 |
| HKD | Hongkongi dollar | 10,2239 |
| NZD | Uus-Meremaa dollar | 1,7004 |
| SGD | Singapuri dollar | 1,6790 |
| KRW | Korea vonn | 1 521,52 |
| ZAR | Lõuna-Aafrika rand | 13,4906 |
| CNY | Hiina jüaan | 8,0832 |
| HRK | Horvaatia kuna | 7,4905 |
| IDR | Indoneesia ruupia | 13 088,24 |
| MYR | Malaisia ringit | 4,2222 |
| PHP | Filipiini peeso | 57,707 |
| RUB | Vene rubla | 43,2260 |
| THB | Tai baat | 41,003 |
| BRL | Brasiilia reaal | 2,9737 |
| MXN | Mehhiko peeso | 17,5558 |
| INR | India ruupia | 78,1200 |

Valuuta

Kurss

USD

USA dollar

1,3180

JPY

Jaapani jeen

128,66

DKK

Taani kroon

7,4582

GBP

Inglise nael

0,85330

SEK

Rootsi kroon

8,6927

CHF

Šveitsi frank

1,2257

ISK

Islandi kroon

NOK

Norra kroon

7,9090

BGN

Bulgaaria leev

1,9558

CZK

Tšehhi kroon

25,825

HUF

Ungari forint

298,87

LTL

Leedu litt

3,4528

LVL

Läti latt

0,7016

PLN

Poola zlott

4,3289

RON

Rumeenia leu

4,5350

TRY

Türgi liir

2,5515

AUD

Austraalia dollar

1,4296

CAD

Kanada dollar

1,3705

HKD

Hongkongi dollar

10,2239

NZD

Uus-Meremaa dollar

1,7004

SGD

Singapuri dollar

1,6790

KRW

Korea vonn

1 521,52

ZAR

Lõuna-Aafrika rand

13,4906

CNY

Hiina jüaan

8,0832

HRK

Horvaatia kuna

7,4905

IDR

Indoneesia ruupia

13 088,24

MYR

Malaisia ringit

4,2222

PHP

Filipiini peeso

57,707

RUB

Vene rubla

43,2260

THB

Tai baat

41,003

BRL

Brasiilia reaal

2,9737

MXN

Mehhiko peeso

17,5558

INR

India ruupia

78,1200

---

(1)  Allikas: EKP avaldatud viitekurss.

---

TEAVE LIIKMESRIIKIDELT

| 22.6.2013 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 177/2 |
| --- | --- | --- | --- |

22.6.2013

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 177/2

---

Komisjoni teadaanne vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1008/2008 (ühenduses lennuteenuste osutamist käsitlevate ühiseeskirjade kohta) artikli 16 lõikele 4

Avaliku teenindamise kohustuste muutmine regulaarlennuliinidel

(EMPs kohaldatav tekst)

2013/C 177/02

| Liikmesriik | Soome |
| --- | --- |
| Lennuliin | Helsinki–Varkaus |
| Avaliku teenindamise kohustuste jõustumise esialgne kuupäev | Alates 1. oktoobrist 2010 |
| Muudatuste jõustumise kuupäev | Alates 1. jaanuarist 2014 |
| Aadress, millelt on võimalik saada avaliku teenindamise kohustuste teksti ning mis tahes asjakohast teavet ja/või dokumente | Ministry of Transport and Communications |
| Kirjaamo |
| PB 31 |
| FI-00023 Valtioneuvosto, Helsinki |
| SUOMI/FINLAND |
| Tel +358 295342001 |
| Faks +358 916028596 |
| E-post: kirjaamo@mintc.fi |
| Internet: http://www.lvm.fi |

Liikmesriik

Soome

Lennuliin

Helsinki–Varkaus

Avaliku teenindamise kohustuste jõustumise esialgne kuupäev

Alates 1. oktoobrist 2010

Muudatuste jõustumise kuupäev

Alates 1. jaanuarist 2014

Aadress, millelt on võimalik saada avaliku teenindamise kohustuste teksti ning mis tahes asjakohast teavet ja/või dokumente

Ministry of Transport and Communications

Kirjaamo

PB 31

FI-00023 Valtioneuvosto, Helsinki

SUOMI/FINLAND

Tel +358 295342001

Faks +358 916028596

E-post: kirjaamo@mintc.fi

Internet: http://www.lvm.fi

---

| 22.6.2013 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 177/3 |
| --- | --- | --- | --- |

22.6.2013

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 177/3

---

Komisjoni teadaanne vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1008/2008 (ühenduses lennuteenuste osutamist käsitlevate ühiseeskirjade kohta) artikli 17 lõikele 5

Hanketeade seoses regulaarlennuteenuste osutamisega avaliku teenindamise kohustuste alusel

2013/C 177/03

| Liikmesriik | Soome |
| --- | --- |
| Lennuliin | Helsinki–Varkaus |
| Lepingu kehtivusaeg | 1. jaanuar 2014 – 31. detsember 2015 |
| Pakkumuste esitamise lõpptähtaeg | 61 päeva pärast avaliku teeninduse kohustuste teadaande avaldamist |
| Aadress, millelt on võimalik tasuta saada hanketeate teksti ning hankemenetluse ja avaliku teenindamise kohustusega seotud mis tahes asjakohast teavet ja/või dokumente | Ministry of Transport and Communications |
| Kirjaamo |
| PB 31 |
| FI-00023 Valtioneuvosto, Helsinki |
| SUOMI/FINLAND |
| Tel +358 295342001 |
| Faks +358 916028596 |
| E-post: kirjaamo@lvm.fi |
| Internet: http://www.lvm.fi |

Liikmesriik

Soome

Lennuliin

Helsinki–Varkaus

Lepingu kehtivusaeg

1. jaanuar 2014 – 31. detsember 2015

Pakkumuste esitamise lõpptähtaeg

61 päeva pärast avaliku teeninduse kohustuste teadaande avaldamist

Aadress, millelt on võimalik tasuta saada hanketeate teksti ning hankemenetluse ja avaliku teenindamise kohustusega seotud mis tahes asjakohast teavet ja/või dokumente

Ministry of Transport and Communications

Kirjaamo

PB 31

FI-00023 Valtioneuvosto, Helsinki

SUOMI/FINLAND

Tel +358 295342001

Faks +358 916028596

E-post: kirjaamo@lvm.fi

Internet: http://www.lvm.fi

---

| 22.6.2013 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 177/4 |
| --- | --- | --- | --- |

22.6.2013

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 177/4

---

Komisjoni teadaanne vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1008/2008 (ühenduses lennuteenuste osutamist käsitlevate ühiseeskirjade kohta) artikli 16 lõikele 4

Avaliku teenindamise kohustuste muutmine regulaarlennuliinidel

(EMPs kohaldatav tekst)

2013/C 177/04

| Liikmesriik | Soome |
| --- | --- |
| Lennuliin | Helsinki–Savonlinna |
| Avaliku teenindamise kohustuste jõustumise esialgne kuupäev | Alates 22. augustist 2005 |
| Muudatuste jõustumise kuupäev | Alates 1. jaanuarist 2014 |
| Aadress, millelt on võimalik saada avaliku teenindamise kohustuste teksti ning mis tahes asjakohast teavet ja/või dokumente | Ministry of Transport and Communications |
| Kirjaamo |
| PB 31 |
| FI-00023 Valtioneuvosto, Helsinki |
| SUOMI/FINLAND |
| Tel +358 295342001 |
| Faks +358 916028596 |
| E-post: kirjaamo@mintc.fi |
| Internet:http://www.lvm.fi |

Liikmesriik

Soome

Lennuliin

Helsinki–Savonlinna

Avaliku teenindamise kohustuste jõustumise esialgne kuupäev

Alates 22. augustist 2005

Muudatuste jõustumise kuupäev

Alates 1. jaanuarist 2014

Aadress, millelt on võimalik saada avaliku teenindamise kohustuste teksti ning mis tahes asjakohast teavet ja/või dokumente

Ministry of Transport and Communications

Kirjaamo

PB 31

FI-00023 Valtioneuvosto, Helsinki

SUOMI/FINLAND

Tel +358 295342001

Faks +358 916028596

E-post: kirjaamo@mintc.fi

Internet:http://www.lvm.fi

---

| 22.6.2013 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 177/5 |
| --- | --- | --- | --- |

22.6.2013

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 177/5

---

Komisjoni teadaanne vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1008/2008 (ühenduses lennuteenuste osutamist käsitlevate ühiseeskirjade kohta) artikli 17 lõikele 5

Hanketeade seoses regulaarlennuteenuste osutamisega avaliku teenindamise kohustuste alusel

2013/C 177/05

| Liikmesriik | Soome |
| --- | --- |
| Lennuliin | Helsinki–Savonlinna |
| Lepingu kehtivusaeg | 1. jaanuar 2014–31. detsember 2015 |
| Pakkumuste esitamise lõpptähtaeg | 61 päeva pärast avaliku teeninduse kohustuste teadaande avaldamist |
| Aadress, millelt on võimalik tasuta saada hanketeate teksti ning hankemenetluse ja avaliku teenindamise kohustusega seotud mis tahes asjakohast teavet ja/või dokumente | Ministry of Transport and Communications |
| Kirjaamo |
| PB 31 |
| FI-00023 Valtioneuvosto, Helsinki |
| SUOMI/FINLAND |
| Tel +358 295342001 |
| Faks +358 916028596 |
| E-post: kirjaamo@lvm.fi |
| Internet: http://www.lvm.fi |

Liikmesriik

Soome

Lennuliin

Helsinki–Savonlinna

Lepingu kehtivusaeg

1. jaanuar 2014–31. detsember 2015

Pakkumuste esitamise lõpptähtaeg

61 päeva pärast avaliku teeninduse kohustuste teadaande avaldamist

Aadress, millelt on võimalik tasuta saada hanketeate teksti ning hankemenetluse ja avaliku teenindamise kohustusega seotud mis tahes asjakohast teavet ja/või dokumente

Ministry of Transport and Communications

Kirjaamo

PB 31

FI-00023 Valtioneuvosto, Helsinki

SUOMI/FINLAND

Tel +358 295342001

Faks +358 916028596

E-post: kirjaamo@lvm.fi

Internet: http://www.lvm.fi

---

V Teated

KONKURENTSIPOLIITIKA RAKENDAMISEGA SEOTUD MENETLUSED

Euroopa Komisjon

| 22.6.2013 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 177/6 |
| --- | --- | --- | --- |

22.6.2013

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 177/6

---

Eelteatis koondumise kohta

(Juhtum COMP/M.6959 – Onex/JELD-WEN)

Võimalik lihtsustatud korras menetlemine

(EMPs kohaldatav tekst)

2013/C 177/06

| 1. | 17. juunil 2013 sai komisjon nõukogu määruse (EÜ) nr 139/2004 (1) artiklile 4 vastava teatise kavandatava koondumise kohta, mille raames ettevõtja Onex Corporation („Onex”, Kanada) omandab täieliku kontrolli ühinemismääruse artikli 3 lõike 1 punkti b tähenduses ettevõtja JELD-WEN Holding, inc. („JELD-WEN”, USA) üle aktsiate või osade ostu teel. |
| --- | --- |

1.

17. juunil 2013 sai komisjon nõukogu määruse (EÜ) nr 139/2004 (1) artiklile 4 vastava teatise kavandatava koondumise kohta, mille raames ettevõtja Onex Corporation („Onex”, Kanada) omandab täieliku kontrolli ühinemismääruse artikli 3 lõike 1 punkti b tähenduses ettevõtja JELD-WEN Holding, inc. („JELD-WEN”, USA) üle aktsiate või osade ostu teel.

| 2. | Asjaomaste ettevõtjate majandustegevus hõlmab järgmist:






  — | Onex on Toronto börsil noteeritud Kanadas asuv äriühing, mis investeerib paljude tööstussektorite ettevõtetesse mitmete börsivälistesse ettevõtetesse investeerivate fondide kaudu, sealhulgas Onex Partners LP, Onex Partners II LP, Onex Partners III LP, ONCAP II LP ja ONCAP III LP. Onexil on hetkel ühiskontroll JELD-WENi üle; |
| --- | --- | --- |

2.

Asjaomaste ettevõtjate majandustegevus hõlmab järgmist:

—

Onex on Toronto börsil noteeritud Kanadas asuv äriühing, mis investeerib paljude tööstussektorite ettevõtetesse mitmete börsivälistesse ettevõtetesse investeerivate fondide kaudu, sealhulgas Onex Partners LP, Onex Partners II LP, Onex Partners III LP, ONCAP II LP ja ONCAP III LP. Onexil on hetkel ühiskontroll JELD-WENi üle;

| — | JELD-WEN on USAs asuv üleilmne akende ja uste tootja ja turustaja. JELD-WENi tootevalikusse kuulub täielik valik uksi ja aknaid ning lisaks puitdetailid ja nendega seotud ehitustooted, mida müüakse väga erinevatele klientidele kasutamiseks uusehitustel ja renoveerimisel, ning müüakse ka tarbeturgudel. JELD-WENi tooteportfelli kuuluvad standardsed ja eritellimusel siseuksed ning garaažiuksed, välisuksed, ukselahenduste tarvikud, aknad, dušiuksed/sirmid, kapiuksed, rõduuksed, riidekapid ja trepid. |
| --- | --- |

—

JELD-WEN on USAs asuv üleilmne akende ja uste tootja ja turustaja. JELD-WENi tootevalikusse kuulub täielik valik uksi ja aknaid ning lisaks puitdetailid ja nendega seotud ehitustooted, mida müüakse väga erinevatele klientidele kasutamiseks uusehitustel ja renoveerimisel, ning müüakse ka tarbeturgudel. JELD-WENi tooteportfelli kuuluvad standardsed ja eritellimusel siseuksed ning garaažiuksed, välisuksed, ukselahenduste tarvikud, aknad, dušiuksed/sirmid, kapiuksed, rõduuksed, riidekapid ja trepid.

| 3. | Komisjon leiab pärast teatise esialgset läbivaatamist, et tehing, millest teatatakse, võib kuuluda EÜ ühinemismääruse reguleerimisalasse, kuid lõplikku otsust selle kohta ei ole veel tehtud. Vastavalt komisjoni teatisele lihtsustatud korra kohta teatavate ettevõtjate koondumiste käsitlemiseks kooskõlas EÜ ühinemismäärusega (2) tuleks märkida, et käesolevat juhtumit on võimalik käsitleda teatises ettenähtud korra kohaselt. |
| --- | --- |

3.

Komisjon leiab pärast teatise esialgset läbivaatamist, et tehing, millest teatatakse, võib kuuluda EÜ ühinemismääruse reguleerimisalasse, kuid lõplikku otsust selle kohta ei ole veel tehtud. Vastavalt komisjoni teatisele lihtsustatud korra kohta teatavate ettevõtjate koondumiste käsitlemiseks kooskõlas EÜ ühinemismäärusega (2) tuleks märkida, et käesolevat juhtumit on võimalik käsitleda teatises ettenähtud korra kohaselt.

| 4. | Komisjon kutsub asjast huvitatud kolmandaid isikuid esitama komisjonile oma võimalikke märkusi kavandatava toimingu kohta.
  Komisjon peab märkused kätte saama hiljemalt kümne päeva jooksul pärast käesoleva dokumendi avaldamist. Märkusi võib saata komisjonile faksi (+32 22964301), elektronposti (COMP-MERGER-REGISTRY@ec.europa.eu) või postiga järgmisel aadressil (lisada viitenumber COMP/M.6959 – Onex/JELD-WEN):





  European Commission |
| --- | --- |
| Directorate-General for Competition |
| Merger Registry |
| 1049 Bruxelles/Brussel |
| BELGIQUE/BELGIË |

4.

Komisjon kutsub asjast huvitatud kolmandaid isikuid esitama komisjonile oma võimalikke märkusi kavandatava toimingu kohta.

Komisjon peab märkused kätte saama hiljemalt kümne päeva jooksul pärast käesoleva dokumendi avaldamist. Märkusi võib saata komisjonile faksi (+32 22964301), elektronposti (COMP-MERGER-REGISTRY@ec.europa.eu) või postiga järgmisel aadressil (lisada viitenumber COMP/M.6959 – Onex/JELD-WEN):

European Commission

Directorate-General for Competition

Merger Registry

1049 Bruxelles/Brussel

BELGIQUE/BELGIË

---

(1)  ELT L 24, 29.1.2004, lk 1 („EÜ ühinemismäärus”).

(2)  ELT C 56, 5.3.2005, lk 32 („lihtsustatud korda käsitlev teatis”).

---

MUUD AKTID

Euroopa Komisjon

| 22.6.2013 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 177/8 |
| --- | --- | --- | --- |

22.6.2013

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 177/8

---

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (põllumajandustoodete ja toidu kvaliteedikavade kohta) artikli 50 lõike 2 punkti a kohase taotluse avaldamine

2013/C 177/07

Käesoleva dokumendi avaldamine annab õiguse esitada muutmistaotluse kohta vastuväiteid vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 artiklile 51 (1).

KOONDDOKUMENT

NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 510/2006

põllumajandustoodete ja toidu geograafiliste tähiste ja päritolunimetuste kaitse kohta
   (2)

„LIERS VLAAIKE”

EÜ nr: BE-PGI-0005-0967-22.02.2012

KGT ( X ) KPN ( )

1.   Nimi

„Liers vlaaike”

2.   Liikmesriik või kolmas riik

Belgia

3.   Põllumajandustoote või toidu kirjeldus

3.1.   Toote liik

| Klass 2.4. | Leib, valikpagaritooted, koogid, kondiitritooted ja muud pagaritooted |
| --- | --- |

Klass 2.4.

Leib, valikpagaritooted, koogid, kondiitritooted ja muud pagaritooted

3.2.   Punktis 1 esitatud nimetusega tähistatava toote kirjeldus

„Liers vlaaike” on umbes 3 cm kõrgune, 5–6 cm läbimõõduga ja umbes 45 g kaaluv väike ümmargune kook.

Kook koosneb põhjast ja täidisest.

Õhuke (3–4 mm paksune) ja üsna kõrge servaga põhi on küpsetatud valkjast magustamata muretainast.

See põhi täidetakse magusa maitsestatud massiga. Põhi täidetakse täpselt servani, küpsenult ulatub kreemja tekstuuriga ja väga tumedat pruuni värvi täidis servast veidi kõrgemale.

Maitses tõusevad esile maitseained ja karamellisiirup.

| Tekstuur | : | põhi: krõbe
  täidis: kreemjas |
| --- | --- | --- |
| Värvus | : | põhi: valkjas
  täidis: tumepruun |
| Maitse | : | põhi: kuiv ja magustamata
  täidis: karamellisiirupi magus ja maitseainete (kaneel, nelk, muskaatpähkel ja koriander) vürtsikas maitse |

Tekstuur

:

põhi: krõbe

täidis: kreemjas

Värvus

:

põhi: valkjas

täidis: tumepruun

Maitse

:

põhi: kuiv ja magustamata

täidis: karamellisiirupi magus ja maitseainete (kaneel, nelk, muskaatpähkel ja koriander) vürtsikas maitse

3.3.   Tooraine (üksnes töödeldud toodete puhul)

Põhi valmistatakse neutraalsest nisujahust (kvaliteet 11,5/680), veest ja võist.

Täidis koosneb jämedast riivsaiast, heledast karamellisiirupist, täispiimast ja neutraalsest nisujahust (kvaliteet 11,5/680).

See segu maitsestatakse nelja maitseaine seguga, mis koosneb 25 % kaneelist, 25 % nelgist, 25 % muskaatpähklist ja 25 % koriandrist.

3.4.   Sööt (üksnes loomse päritoluga toodete puhul)

—

3.5.   Tootmise erietapid, mis peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas

Taina valmistamine ning „Liers vlaaike” vormimine ja küpsetamine peab toimuma määratletud piirkonnas.

3.6.   Erieeskirjad viilutamise, riivimise, pakendamise jm kohta

—

3.7.   Erieeskirjad märgistamise kohta

Etiketil peavad olema järgmised andmed: nimetus „Liers vlaaike”, ELi kaitstud geograafilise tähise logo ja allpool kujutatud „Liers vlaaike” logo.

Image

4.   Geograafilise piirkonna täpne määratlus

Geograafiline piirkond hõlmab Lieri linna, sh Koningshooikti omavalitsusüksust Antwerpeni provintsis.

5.   Seos geograafilise piirkonnaga

5.1.   Geograafilise piirkonna eripära

Kõikvõimalikud täidisega koogid (vlaaien) moodustavad osa Flaami magusapärandist. Enamasti on tegemist lihtsate küpsetistega, mida valmistasid nii koduperenaised kui ka pagarid. Neid jäädvustasid isegi vanad Flaami meistrid, nt Breughel. Mitmed neist on ajahambale vastu pidanud ja tõelisteks piirkondlikeks eritoodeteks muutunud.

Lieri pagarid hoidsid „Liers vlaaike” traditsiooni au sees. Retsept ja valmistamisoskused on nii tihedalt linnaga seotud, et toodet ei küpsetatud kunagi mujal kui Lieri linnas. Küll aga müüsid Lieri pagarid seda väljaspool linna piire, näiteks Antwerpeni turgudel.

Ei ole juhus, et „Liers vlaaike” pärineb otse sadamalinna Antwerpeni külje alt. „Liers vlaaike” tüüpilises maitses tõusevad esile nelja maitseaine segu ja karamellisiirup. Amsterdam oli üks tähtsamaid idamaiste vürtside ja roosuhkru impordisadamaid. Suhkruroog töödeldi kohapeal ümber karamellisuhkruks ja pruuniks suhkruks.

Lieris on veel säilinud ka mõned väikesed puidust koogivormid. Enne II maailmasõda vormiti koogipõhi neis puidust vormikestes. Selleks valmistati sooja veega tainas, kaeti vormid tainaga ja lasti tainal mõni päev kuivada. Alles siis võeti koogipõhjad vormidest välja ja küpsetati koos täidisega.

5.2.   Toote eripära

„Liers vlaaikel” on ainukordne ja traditsiooniline retsept, mille Lieri pagarid on säilitanud.

See eristub ülejäänud Flaami täidisega kookidest järgmistel põhjustel:

| — | : | kuju | : | tegemist on väikese eraldi küpsetisega; |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| — | : | põhi | : | koosneb kuivast magustamata tainast; |
| — | : | täidis | : | riivsaia, karamellisiirupi ja maitseainete baasil. |

—

:

kuju

:

tegemist on väikese eraldi küpsetisega;

—

:

põhi

:

koosneb kuivast magustamata tainast;

—

:

täidis

:

riivsaia, karamellisiirupi ja maitseainete baasil.

„Liers vlaaike” ei sisalda mune, soola, säilitusaineid ega lõhna- ja maitsetugevdajaid. Enamik pagareid valmistab oma riivsaia ise ja see koosneb kuklite, saiakeste, röstsaiade ja pikkade saiade kuivatatud ja riivitud ülejääkidest.

See väike küpsetis, milles on kombineeritud magustamata põhi ning väga magus ja vürtsikas täidis, moodustab unikaalse kohaliku toote, mida valmistavad vaid Lieri pagarid. „Liers vlaaikena” on tuntud vaid see küpsetis. Mingisuguseid teisi variante ei ole.

5.3.   Põhjuslik seos geograafilise piirkonna ja (kaitstud päritolunimetusega) toote kvaliteedi või omaduste vahel või (kaitstud geograafilise tähisega) toote erilise kvaliteedi, maine või muude omaduste vahel

Kaitstud geograafiline päritolunimetus „Liers vlaaike” põhineb selle toote tuntusel, mida juba üle 300 aasta Lieri linnas toodetakse.

Pärimuse kohaselt ulatub „Liers vlaaike” ajalugu tagasi 1722. aastasse. Genti Sint-Bavo katedraali kanoonik Lodewijk Jozef van Kessel avaldas retsepti oma mälestusteraamatus. „Võtke pool pinti rõõska piima, kolm kuivikut, kolm purustatud nelki. Laske koos keema tõusta ja lisage magusaks juurde siirupit. Valage saadud segu koogipõhjale ja küpsetage.” Täidise retsepti ei ole peaaegu muudetud, kuivikud on asendatud riivsaiaga ja ainult nelgi asemel kasutatakse nelja maitseaine segu.

1890. aastal Sint Gummaruse pidustuste puhul toimunud Lieri kaubandus-tööstusnäitusel pakkus pagar Van den Eynde Tema Majesteedile kuningas Leopold II-le ja Tema Majesteedile kuninganna Maria Hendrikale ette hoiatamata hõbedaselt kandikult mõned „Liers vlaaiked”. Tema Majesteet kuninganna võttis neist ühe ja sõi selle naudinguga ära. Seejärel pöördus ta Van den Eynde poole ja ütles talle, et see oli väga maitsev, ning küsis, kuidas pagar selliseid küpsetisi valmistab. Pagar, kellele ei meeldinud, et tema eriretsept ümberolijatele teatavaks saab, olevat vastanud: „Teie Majesteet, ärge pange pahaks, aga see on ärisaladus!” Kuninganna vastas naeratades: „Oijah, tõsi küll, ma ei tohi teie konkurendiks hakata ...” Mõni nädal hiljem rippus Van den Eynde pagariäri ukse kohal Antwerpeni tänaval kuninglik vapp kirjaga „Kuningakoja varustaja”.

Kuulus Flaami kirjanik Felix Timmermans märkis „Liers vlaaike” ära oma 1925. aastast pärinevas linna ülistavas oodis „Schoon Lier”.

„Liers vlaaiket” nimetatakse paljudes vanades ja uuemates kohalikest toodetest rääkivates väljaannetes. Mõned näited: raamatus „De Zoute Provincie; Ambachtelijke specialiteiten uit Antwerpen” (1998 ja 2007) loetakse „Liers vlaaiket” üheks vanimaks kohalikuks küpsetiseks. A. Vanaise teoses „Wat folklore in betrekking met de Pasteibakkerij” (1932) kirjutatakse: „Niisugusena tuntakse „Liers vlaaiket”: need on ümmargused vormides küpsetatud koogikesed täidisega, mis koosneb riivsaiast, siirupist ja piimast.”

Ka reisiteatmikes, nt Jan Lambini „Zwerven door Vlaanderen” (1961), „Ippa’s Streekgerechtengids voor België” (1995), „Lekker Antwerpen” (1993) ja „Kleine culinaire encyclopedie” (2009), on „Liers vlaaike” ära märgitud. Internetis on „Liers vlaaike” isegi rahvusvahelist tuntust kogunud.

Ühes 2003. aastal VLAMi (Vlaams Centrum voor Agro- en Visserij Marketing vzW) poolt Antwerpeni provintsi elanike hulgas tehtud kvantitatiivses turu-uuringus peab 72 % vastajatest „Liers vlaaiket” traditsiooniliseks kohalikuks tooteks.

„Liers vlaaike” on lisatud Flaami Euroterroiri nimekirja (1995) ja 2007. aastal tunnustatud Flaami traditsioonilise kohaliku tootena.

„Liers vlaaiket” küpsetatakse aastaringselt ja Lieri elanikud viivad seda meelsasti mujale külakostiks. Tootel on oma koht linnas ja raekojas toimuvatel suurematel ja väiksematel pidulikel üritustel. 2000. aastal Lieri külastades said ka Belgia prints Filip ja tema abikaasa printsess Mathilde „Liers vlaaiket” maitsta. Kohalikel pidustustel, nt Lieri kõigi 75aastaseks saavate elanike sünnipäevade ühistähistamisel pakub linn kõigile külalistele kohvi ja ühe „Liers vlaaike” ning paljudes kohalikes restoranides serveeritakse kohvikõrvasena eranditult „Liers vlaaiket”.

Viide spetsifikaadi avaldamisele

(määruse (EÜ) nr 510/2006 (3) artikli 5 lõige 7)

http://lv.vlaanderen.be/nlapps/data/docattachments/20120117_dossier%20met%20bijlage.pdf

või

http://www.vlaanderen.be/landbouw – beleid – kwaliteitssystemen – Europese kwaliteitssystemen – vlaamse dossiers

---

(1)  ELT L 343, 14.12.2012, lk 1.

(2)  Asendatud määrusega (EL) nr 1151/2012.

(3)  Vt joonealust märkust 2.

---

| 22.6.2013 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 177/12 |
| --- | --- | --- | --- |

22.6.2013

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 177/12

---

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (põllumajandustoodete ja toidu kvaliteedikavade kohta) artikli 50 lõike 2 punkti b kohase muutmistaotluse avaldamine

2013/C 177/08

Käesoleva dokumendi avaldamine annab õiguse esitada vastuväiteid vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (1) artiklile 51.

GTE REGISTREERIMISTAOTLUS

NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 509/2006

põllumajandustoodete ja toidu garanteeritud traditsiooniliste eritunnuste kohta
   (2)

„SALINĀTĀ RUDZU RUPJMAIZE”

EÜ nr: LV-TSG-0007-01043-11.10.12

1.   Taotlejate rühma nimi ja aadress

| Ühing Latvijas Maiznieku biedrība |
| --- |
| Aadress: Lizuma iela 5 |
| Rīga, LV-1006 |
| LATVIJA |
| Tel +371 6754540, +371 27063370 |
| E-post: birojs@maizniekubiedriba.lv |

Ühing Latvijas Maiznieku biedrība

Aadress: Lizuma iela 5

Rīga, LV-1006

LATVIJA

Tel +371 6754540, +371 27063370

E-post: birojs@maizniekubiedriba.lv

2.   Liikmesriik või kolmas riik

Läti

3.   Spetsifikaat

3.1.   Registreeritav(ad) nimetus(ed) (komisjoni määruse (EÜ) nr 1216/2007 artikkel 2)

„Salinātā rudzu rupjmaize”

3.2.   Nimetus

| ☒ | on iseenesest eripärane |
| --- | --- |
|  | väljendab põllumajandustoote või toidu eripära |

☒

on iseenesest eripärane



väljendab põllumajandustoote või toidu eripära

Sõna „salināt” tähendab magustama, suhkrut lisama, näiteks valades väga kuuma vett jahule (K. Karulis, „Latviešu etimoloģijas vārdnīca” (läti keele etümoloogia sõnaraamat), II köide, 1992)). Tegemist on iidse sõnaga, mida kasutatakse Lääne-Lätis laialdaselt alates XVIII sajandist.

Väljend „salinātā rudzu rupjmaize” tähistab rukkileiba, mida valmistatakse kuumaveemeetodit kasutades, mis seisneb selles, et ühele osale jahust valatakse väga kuuma vett, et leib pehmem tuleks.

Etnograaf Indra Čekstere selgitas samuti oma 2004. aastal avaldatud uuringus Mūsu maize (Meie igapäevane leib), et rupjmaize’t (rukkileiba) nimetatakse salināta maize’ks siis, kui üht osa jahu kuumutati väga kuuma veega.

3.3.   Kas taotletakse nimetuse reserveerimist määruse (EÜ) nr 509/2006 artikli 13 lõike 2 alusel?

| ☒ | Registreerimine koos nimetuse reserveerimisega |
| --- | --- |
|  | Registreerimine ilma nimetuse reserveerimiseta |

☒

Registreerimine koos nimetuse reserveerimisega



Registreerimine ilma nimetuse reserveerimiseta

3.4.   Toote liik

| Klass 2.3. | Leib, valikpagaritooted, koogid, kondiitritooted, küpsised ja muud pagaritooted |
| --- | --- |

Klass 2.3.

Leib, valikpagaritooted, koogid, kondiitritooted, küpsised ja muud pagaritooted

3.5.   Põllumajandustoote või toidu kirjeldus, mida tähistab punktis 3.1 esitatud nimetus (määruse (EÜ) nr 1216/2007 artikli 3 lõige 1)

„Salinātā rudzu rupjmaize” on Lätis valmistatud jämedast rukkijahust naturaalselt kergitatud leib, mille valmistamiseks kasutatakse kuuma veega kuumutatud jahu ja kääritajat. Seda tüüpi leiba küpsetatakse väga kuumal ahjupõrandal ja see on pikliku pätsi kujuga, kaaludes üks või mitu kilo; sellel on sile tumedat värvi koorik, millele pannakse pärast küpsetamist tärklisepastat või vett.

Kuju ja välimus: piklik ümarate otstega päts, mille pikkus on vähemalt kaks laiust; kooriku pealisküljel võib olla kujutis, külgedel aga sälgud.

Koorik: tume, sile, läikiv; peale võib olla raputatud köömneid; kooriku alumises küljes võib olla kliisid, jahu või vahtralehti.

Sisu: tume, väikeste või suurte aukudega, elastne, võib olla kergelt niiske.

Maitse ja lõhn: küpsetatud leiva ja köömnete meeldiv lõhn, tuntav rukkileiva magushapu maitse.

3.6.   Põllumajandustoote või toidu tootmismeetodi kirjeldus, mida tähistab punktis 3.1 esitatud nimetus (määruse (EÜ) nr 1216/2007 artikli 3 lõige 2)

„Salinātā rudzu rupjmaize” valmistamise meetod koosneb mitmest etapist: ettevalmistamine, kuuma veega kuumutatud jahu jahutamine ja kääritamine, taina sõtkumine ja kergitamine, osadeks jaotamine, pätside vormimine, küpsetamine.

Leiva „Salinātā rudzu rupjmaize” retsept (10 kg jahu kohta)
   (3)

Kuuma veega kuumutatud jahu

| rukkijahu | 3 kg |
| --- | --- |
| köömneid | 0,08–0,1 kg |
| väga kuuma vett | 6–8 l |
| kääritamata rukkilinnaseid | 0,2–0,3 kg |
| Vee temperatuur: | 85–95 °C |
| Kuuma veega kuumutatud jahu temperatuur | esialgu | : | 63–68 °C |
| lõpuks | : | 35–28 °C |

rukkijahu

3 kg

köömneid

0,08–0,1 kg

väga kuuma vett

6–8 l

kääritamata rukkilinnaseid

0,2–0,3 kg

Vee temperatuur:

85–95 °C

Kuuma veega kuumutatud jahu temperatuur

esialgu

:

63–68 °C

lõpuks

:

35–28 °C

Ettevalmistusaeg:

12–24 tundi

Kuuma veega kuumutatud jahu kääritamine

| kuuma veega kuumutatud jahu mahajahutatuna | 7–10 kg |
| --- | --- |
| juuretist | 0,4–0,6 kg |
| Kääritusaeg: | 3–6 tundi |
| Kääritustemperatuur: | 35–36 °C |

kuuma veega kuumutatud jahu mahajahutatuna

7–10 kg

juuretist

0,4–0,6 kg

Kääritusaeg:

3–6 tundi

Kääritustemperatuur:

35–36 °C

Tainas

| kuuma veega kuumutatud jahu kääritatuna | 7–10 kg |
| --- | --- |
| rukkijahu | 7 kg |
| suhkrut | 0,4–0,8 kg |
| soola | 0,15–0,2 kg |
| Kääritusaeg: | 2–3 tundi |
| Kääritustemperatuur: | 30–34 °C |

kuuma veega kuumutatud jahu kääritatuna

7–10 kg

rukkijahu

7 kg

suhkrut

0,4–0,8 kg

soola

0,15–0,2 kg

Kääritusaeg:

2–3 tundi

Kääritustemperatuur:

30–34 °C

Jahu, mida leiva „Salinātā rudzu rupjmaize” valmistamiseks kuumutatakse, on rukkijahu. Traditsiooniliselt valmistatakse kuuma veega kuumutatud jahu ette lehtpuidulaudadest, näiteks papli- või pärnalaudadest astjates mahutavusega umbes 30 liitrit ning seda segatakse puulabida abil. Taina eelneva kääritamise tulemusena tekkiv mikrofloora, mis säilib puuastjate seintel, kutsub esile käärimise; seetõttu astjat ei pesta, vaid seda kaabitakse hoolega ja säilitatakse kuivas kohas. Kuuma veega kuumutatakse umbes 30 % (3 kg) leiva valmistamiseks kasutatud jahu üldkogusest (10 kg). Kuuma veega kuumutamiseks mõeldud jahu ja köömneid „pehmendatakse”, st neid kuumutatakse veega, mille temperatuur on umbes 95 °C. Selle protsessi lõpul peaks jahu temperatuur olema 63–68 °C.

Üldiselt tuleks kasutada 2–2,5 korda rohkem vett kui jahu. Vesi lisatakse vähehaaval, et jahu ja vett oleks kergem segada ühtlaseks massiks, mis sarnaneb paksule kreemile. Kui kuuma veega kuumutatud jahu temperatuur on 63–65 °C, lisatakse 200–300 grammi kääritamata rukkilinnaseid, seejärel tuleb kõik hästi läbi segada. Köömned ja linnased annavad tootele iseloomuliku köömnelõhna ja magushapu maitse. Magus maitse on tingitud sellest, et linnased lõhustavad tärklise suhkruteks, samal ajal kui hapu maitse annavad piimhape ja piimhappe käärimisel tekkiv äädikhape.

Õigesti valmistatud kuuma veega kuumutatud jahu mass peaks olema ühtlane, sarnanedes paksule kreemile, ja pruunikashalli värvi. Kui kuuma veega kuumutatud jahu on valmis, tuleb see jätta 2–4 tunniks astjasse, milles see valmistati, hoides optimaalset temperatuuri (63–65 °C), et tärklis saaks muutuda suhkruteks. Seejärel tuleb kuuma veega kuumutatud jahu segada, et see maha jahutada. Kuuma veega kuumutatud jahu jahutatakse ja kääritatakse samas astjas 12–24 tundi. Kui temperatuur ulatub umbes 36 kraadini, lisatakse kuuma veega kuumutatud jahule piimhappe käärimise soodustamiseks umbes 0,2 kg juuretist eelmisest leivateost. Esialgu saab seda juuretist lisada üksnes astja ülemisse ossa, seejärel mõni tund hiljem sügavamale, kuni poolele kogusele, ja lõpuks kuni põhjani välja. Käärimise ajal muutub kuuma veega kuumutatud jahu kergelt hapukaks ja tekib meeldiv magushapu maitse.

Kui kuuma veega kuumutatud jahu on käärinud, sõtkutakse tainast puust leivaastjas või sõtkumiskausis. Käärinud kuuma veega kuumutatud jahule lisatakse rukkijahu, suhkrut ja soola; võib lisada ka kuni 10 % nisujahu. Tainast sõtkutakse, kuni see ei jää enam käte külge ja kõik koostisained moodustavad ühtlase segu. Taina pind vajutatakse niiskete kätega lamedaks, seejärel kaetakse tainas kinni ja asetatakse sooja kohta, et kerkimisprotsess jätkuks. Kui taina peale tekivad lõhed ja selle maht on kahekordistunud, näitab see, et tainas on kerkinud. Seejärel võib selle jagada osadeks ja hakata küpsetama.

Kerkiva taina jaotamisel osadeks peavad käed olema niisked. „Salinātā rudzu rupjmaize” vormitakse piklikeks pätsideks, mis silutakse niiskete kätega; suurimate pätside külgedele tehakse sälgud, et need ei lõhkeks, ja pätsi peale võib teha risti, sälgud või mõne märgi. Tainapätsid võib asetada tekstiiliga kaetud pinnale, labidale või kliide või vahtralehtedega kaetud plaatidele; seejärel pannakse need ahju. Pätse küpsetatakse kuumal ahjupõrandal, mitte küpsetusplaatidel ega vormides. Ahi kuumutatakse küpsetamise algul väga kõrge temperatuurini (280–350 °C), et moodustuks tugevam koorik, mis ei lähe katki. Seejärel jätkatakse küpsetamist madalamal temperatuuril (200–250 °C). Leiba küpsetatakse 1–2 tundi sõltuvalt pätsi suurusest. Pärast ahjust väljavõtmist kantakse kuumadele pätsidele tärklisepastat või vett, et koorik jääks pehmem ja säravam.

Leiva organoleptilised ja füüsikalis-keemilised omadused

| Kuju ja välimus | Piklik päts, mille pikkus on laiusest vähemalt kaks korda suurem; paks tume ja läikiv koorik; võib olla üle puistatud köömnetega |
| --- | --- |
| Sisu poorsus | Ühtlane; augud võivad olla nii suured kui ka väikesed |
| Sisu elastsus | Tume, elastne ja kergelt niiske |
| Maitse ja lõhn | Küpsetatud leiva ja köömnete meeldiv lõhn, tuntav rukkileiva magushapu maitse |
| Leiva happesus, pH | 8–14 |
| Niiskussisaldus, % | 38–45 |

Kuju ja välimus

Piklik päts, mille pikkus on laiusest vähemalt kaks korda suurem; paks tume ja läikiv koorik; võib olla üle puistatud köömnetega

Sisu poorsus

Ühtlane; augud võivad olla nii suured kui ka väikesed

Sisu elastsus

Tume, elastne ja kergelt niiske

Maitse ja lõhn

Küpsetatud leiva ja köömnete meeldiv lõhn, tuntav rukkileiva magushapu maitse

Leiva happesus, pH

8–14

Niiskussisaldus, %

38–45

Pärast küpsetamist pannakse kuum leib jahedasse hästi ventileeritud ruumi või linase kangaga kaetuna jahtuma. Kui leib on jahtunud, võib seda müüa terve pätsina või väiksemateks tükkideks lõigatuna või viilutatuna. Selle võib pakkida ka riidest või paberist kotti või kilekotti. Seda võib hoida toatemperatuuril (15–25 °C) või sügavkülmutatuna (– 18 °C juures). Leib „Salinātā rudzu rupjmaize” püsib kaua värske ja säilib vähemalt 5–10 päeva.

3.7.   Põllumajandustoote või toidu eripära (määruse (EÜ) nr 1216/2007 artikli 3 lõige 3)

Leib „Salinātā rudzu rupjmaize” võlgneb oma eripära retseptile ja valmistamismeetodile.

Erinevalt teiste rukkileibade retseptidest ei kasutada leiva „Salinātā rudzu rupjmaize” retseptis pagaripärmi, vaid sellesse pannakse rukkijahu, umbes 0,8 % köömneid, 4–8 % suhkrut ja 0,3 % kääritamata rukkilinnaseid.

Valmistamismeetodi eripära seisneb selles, et enne taina valmistamist „magustatakse” umbes 30 % rukkijahust, st seda kuumutatakse kuuma veega ning kuuma veega kuumutatud jahu hoitakse eraldi ja seda kääritatakse vähemalt 12 tundi. Lisaks valmistatakse kuuma veega kuumutatud jahu ette lehtpuidust astjates, milles see jahtub maha aeglasemalt kui metallist vm materjalist anumates. Pärast kuuma veega (85–95 °C) kuumutamist hoitakse jahu veel 2–4 tundi temperatuuril 63–65 °C, et tärklis lõhustuks suhkruteks, mis annab tootele magusa maitse. Lisaks säilivad varem kuumutatud kääritatud jahust pärit piimhapet sisaldavad bakterid astjate seintel, mis toob vähehaaval kaasa piimhappe käärimise ja suurendab kuuma veega kuumutatud jahu happesust jahtumisel. Piimhappe käärimine ei lase areneda soovimatutel mikroorganismidel. Kuuma veega kuumutatud jahu ja juuretise ettevalmistamise protsessi pikkus võimaldab mikroorganismidel paljuneda piisavas koguses, et leib omandaks nõutava happesuse, lõhna ja poorsuse, nii et pagaripärmi pole tarvis lisada.

Läti leiva „Salinātā rudzu rupjmaize” teine eripära seisneb selles, et jahu kuuma veega kuumutamise ja taina ettevalmistamise ajal lisatakse köömneid, mis annab leivale selle erilise köömnelõhna.

Läti leib „Salinātā rudzu rupjmaize” on tuntud ka pätsi pikliku kuju poolest, mille pikkus on vähemalt kaks korda suurem kui laius ja otsad on käsitsi ümardatud, tumeda, sileda ja särava kooriku poolest, millele on kantud tärklisepastat, ja lõhnava sisu poolest. Seda küpsetatakse ahjupõrandal, mitte küpsetusplaatidel ega vormides, tänu millele on tagatud intensiivsem soojusülekanne, säilib käsitsi kujundatud vorm ja saadakse suurem päts tugevama koorikuga.

3.8.   Põllumajandustoote või toidu traditsioonilisus (määruse (EÜ) nr 1216/2007 artikli 3 lõige 4)

Rukkileib on alati olnud läti perede põhitoit, seepärast on see veel tänapäevalgi üks Läti rahvuslikke sümboleid. Seda on nimetatud Läti kultuuripärandi osas „Rahvatraditsioonid”. Läti kultuuripärand on sarnaselt teiste Euroopa riikide samasugustele kogumitele kõige tähelepanuväärsemate ja tähtsamate kunstiteoste ning kultuuriliste väärtuste kogum, mis peegeldab rahva ajaloo kõige olulisemaid saavutusi kultuuri alal.

Etnograaf Indra Čekstere selgitas oma 2004. aastal avaldatud uuringus Mūsu maize (Meie igapäevane leib), et Läti kodudes „valmistatakse sageli leiba „Salinātā rudzu rupjmaize”, valades sõtkumisastjas olevale jahule väga kuuma vett. Üks tükk eelmise leivateo tainast lahustatakse kuumas vees ja lisatakse juuretisena. Vedel tainas segatakse sõtkumisastjas ja seda lastakse öö läbi käärida. Seda pekstakse pika puust labidaga. Hommikul hakatakse seda sõtkuma. Seda tehakse kaua ning seejuures lisatakse veel jahu ja köömneid. Kui tainas ei jää enam käte külge, sõtkumine lõpetatakse. Astja kerkiva tainaga pannakse ahju kõrvale, jahuga ülepuistatud või vahtralehtedega kaetud leivalabidal moodustakse väikesed piklikud pätsid ja pannakse kiiresti ahju.”

I. Heinola ja S. Stinkule koostatud ja 2006. aastal Läti Kultuurkapitali toetusel avaldatud teoses „Latviešu tradicionālie ēdieni” (Läti rahvusköök) on öeldud, et kuni XX sajandini olid lätlaste ja liivlaste põhilised tegevusalad põllumajandus ja kalapüük ning et seetõttu olid nende põhitoiduks rukkileib, mida nad ise küpsetasid, ja erinevad veega keedetud road. Selles raamatus on kirjeldatud leiva valmistamist, märkides, et seda tehti rukkijahust ja et üks osa sellest jahust kuumutati kuuma veega. Tainas valmistati puuastjas ning see kerkis tänu eelmisest leivateost jäetud juuretisele ja astja seintele jäänud mikroorganismidele. Tainast tehti pikad pätsid, mida küpsetati puuküttega ahjus.

Ka selle ala spetsialist Zigrīda Liepiņa kirjeldab oma 1993. aastal avaldatud raamatus „Daudzveidīgā maizīte” (Väike leib igal kujul), kuidas valmistatakse traditsioonilist leiba „Salinātā rudzu rupjmaize”, st sellist, nagu seda tehti veel XX sajandi algul. Selles kirjelduses on rõhutatud, et jahu kuuma veega kuumutamise meetod on ainulaadne ja et see käärib puuastjates kaua, mis annab leivale erilise ja meeldiva lõhna ning tänu millele selle sisu on poorne ja elastne.

„Salinātā rudzu rupjmaize” valmistamist ja retsepti on kirjeldanud ka kodunduse ja käsitöö õpetaja M. Leiše. Ta märgib, et leiva valmistamiseks kasutati soovitatavalt lehtpuidust anumat, et ühele osale jahust valati väga kuuma vett ning et seda segu segati seejärel puulabidaga, kuni saadi ühtlane tainas. Umbes 12 tundi hiljem, kui kuuma veega kuumutatud jahu oli maha jahtunud, lisati juuretist ja segu kääritati, alles seejärel tainas sõtkuti. Kerkiv tainas jaotati osadeks ja pätse küpsetati väga kuumal ahjupõrandal („Praktiskā mājturība” (Praktiline kodundus), mille avaldas A. Gulbis Riias 1931. Aastal).

L. Dumpe kirjeldas oma 2006. aastal avaldatud raamatus „Latviešu tautas ēdieni” (Läti rahvusköök), millesse on koondatud etnograafiaekspeditsioonidel kogutud dokumendid, kuidas leiba „Salinātā rudzu maizet” valmistati 1915. aasta paiku. Ta märgib, et „tavalist leiba kääritati kuuma veega, mille temperatuur oli 45–65 °C, kuid leiba „salinātā” väga kuuma veega, mille temperatuur oli 95 °C. Tainast sõtkuti kaua, kuni see ei jäänud enam käte külge ja kuni sõrmega tõmbamise korral jäi järele valge kriips. Sõtkutud tainas kaeti kinni ja seda lasti uuesti soojas kohas käärida. Kerkinud tainas jaotati osadeks, vormiti piklikeks pätsideks ja neid pätse küpsetati ahjupõrandal. Seejärel kanti kuumadele pätsidele vett või tärklisepastat, mis muutis kooriku õrnaks ja läikivaks.”

3.9.   Eripära kontrollimise miinimumnõuded ja kord (määruse (EÜ) nr 1216/2007 artikkel 4)

Leib „Salināta rudzu rupjmaize” peab vastama spetsifikaadis kirjeldatud põhilistele miinimumnõuetele ja sellel peavad olema toote eripärased omadused.

Põhilised miinimumnõuded, millele leib „Salināta rudzu rupjmaize” peab vastama, on järgmised:

| 1) | leib „Salināta rudzu rupjmaizet” valmistatakse punktis 3.6 kirjeldatud meetodil, kasutades selles nimetatud koostisaineid; |
| --- | --- |

1)

leib „Salināta rudzu rupjmaizet” valmistatakse punktis 3.6 kirjeldatud meetodil, kasutades selles nimetatud koostisaineid;

| 2) | küpsetatud rukkileib peab olema järgmine:






  — | kuju ja välimus: kindla kujuga piklik päts, mille otsad on ümarad; külgedel või peal võib olla kujutis või sälgud; |
| --- | --- | --- |

2)

küpsetatud rukkileib peab olema järgmine:

—

kuju ja välimus: kindla kujuga piklik päts, mille otsad on ümarad; külgedel või peal võib olla kujutis või sälgud;

| — | koorik: tume, sile, läikiv; peale võib olla raputatud köömneid; kooriku alumises küljes võib olla kliisid või jahu ja päts võib olla küpsetatud vahtralehtedel; |
| --- | --- |

—

koorik: tume, sile, läikiv; peale võib olla raputatud köömneid; kooriku alumises küljes võib olla kliisid või jahu ja päts võib olla küpsetatud vahtralehtedel;

| — | sisu: väikeste või suurte aukudega, elastne, võib olla kergelt niiske; |
| --- | --- |

—

sisu: väikeste või suurte aukudega, elastne, võib olla kergelt niiske;

| — | maitse ja lõhn: küpsetatud leiva ja köömnete meeldiv lõhn, tuntav rukkileiva magushapu maitse. |
| --- | --- |

—

maitse ja lõhn: küpsetatud leiva ja köömnete meeldiv lõhn, tuntav rukkileiva magushapu maitse.

Ühe konkreetse tootja valmistatud ja müüdud leibade „Salinātā rudzu rupjmaize” arv tuleb kanda vastavasse registrisse.

Tootjad on kohustatud kokku koguma ja esitama inspektoritele dokumendid, mis on vajalikud toote koostise kindlakstegemiseks.

Spetsifikaadi järgimist, näidatud koostisainete kasutamist, valmistamismeetodist kinnipidamist, lõpptoote välimust ja selle organoleptilisi omadusi kontrollib iga leivateo puhul tootja töötaja, kellele see ülesanne on antud, samuti üks kord aastas kontrolliasutus.

4.   Spetsifikaadile vastavust kontrollivad ametiasutused või sertifitseerimisasutused

4.1.   Nimi ja aadress

| Nimi: | Pārtikas un veterinārais dienests |
| --- | --- |
| Aadress: | Peldu iela 30
  Rīga, LV-1050
  LATVIJA |
| Tel | +371 67095230 |
| E-post: | pvd@pvd.gov.lv |

Nimi:

Pārtikas un veterinārais dienests

Aadress:

Peldu iela 30

Rīga, LV-1050

LATVIJA

Tel

+371 67095230

E-post:

pvd@pvd.gov.lv

| ☒ riigiasutus |  eraettevõte |
| --- | --- |

☒ riigiasutus

 eraettevõte

4.2.   Ametiasutuse või sertifitseerimisasutuse konkreetsed ülesanded

Kontrolliasutus Pārtikas un veterinārais dienests kontrollib punktis 3.6 kirjeldatud valmistamismeetodi ja nimetatud kvaliteedinäitajate järgimist. Kontrollitakse valmistamismeetodit ja kasutatud retsepti ning toote organoleptilisi omadusi.

---

(1)  ELT L 343, 14.12.2012, lk 1.

(2)  ELT L 93, 31.3.2006, lk 1.

(3)  Esitatud retsepti järgi on võimalik valmistada umbes 15–20 kilo tainast ja küpsetada 13–18 ühekilost pätsi, võttes arvesse, et leib kaotab küpsetamisel 10 % massist. Pärast küpsetamist kaetakse pätsid tärklisepastaga, mis valmistatakse, keetes koos kartulitärklist ja vett, mille tulemusena saadakse vedel pasta.

---

| 22.6.2013 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 177/18 |
| --- | --- | --- | --- |

22.6.2013

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 177/18

---

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (põllumajandustoodete ja toidu kvaliteedikavade kohta) artikli 50 lõike 2 punkti a kohase taotluse avaldamine

2013/C 177/09

Käesoleva dokumendi avaldamine annab õiguse esitada vastuväiteid vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (1) artiklile 51.

MUUTMISTAOTLUS

NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 510/2006

põllumajandustoodete ja toidu geograafiliste tähiste ja päritolunimetuste kaitse kohta
   (2)

MUUTMISTAOTLUS VASTAVALT ARTIKLILE 9

„PERAS DE RINCÓN DE SOTO”

EÜ nr: ES-PDO-0105-0251-05.10.2010

KGT ( ) KPN ( X )

1.   Spetsifikaadi osa, mida muutmine hõlmab

| — |  | Toote nimetus |
| --- | --- | --- |
| — | ☒ | Toote kirjeldus |
| — | ☒ | Geograafiline piirkond |
| — | ☒ | Päritolutõend |
| — | ☒ | Tootmismeetod |
| — |  | Seos piirkonnaga |
| — |  | Märgistus |
| — |  | Riiklikud nõuded |
| — | ☒ | Muu (kontrolliasutus; õiguslikud nõuded) |

—



Toote nimetus

—

☒

Toote kirjeldus

—

☒

Geograafiline piirkond

—

☒

Päritolutõend

—

☒

Tootmismeetod

—



Seos piirkonnaga

—



Märgistus

—



Riiklikud nõuded

—

☒

Muu (kontrolliasutus; õiguslikud nõuded)

2.   Muudatuse liik

| — | ☒ | Koonddokumendi või kokkuvõtte muutmine |
| --- | --- | --- |
| — |  | Registreeritud KPNi või KGT muutmine, mille kohta ei ole avaldatud koonddokumenti ega kokkuvõtet |
| — |  | Spetsifikaadi muutmine, mis ei tingi avaldatud koonddokumendi muutmist (määruse (EÜ) nr 510/2006 artikli 9 lõige 3) |
| — |  | Spetsifikaadi ajutine muutmine, mis tuleneb riiklike ametiasutuste nõutud kohustuslikest sanitaar- või fütosanitaarmeetmetest (määruse (EÜ) nr 510/2006 artikli 9 lõige 4) |

—

☒

Koonddokumendi või kokkuvõtte muutmine

—



Registreeritud KPNi või KGT muutmine, mille kohta ei ole avaldatud koonddokumenti ega kokkuvõtet

—



Spetsifikaadi muutmine, mis ei tingi avaldatud koonddokumendi muutmist (määruse (EÜ) nr 510/2006 artikli 9 lõige 3)

—



Spetsifikaadi ajutine muutmine, mis tuleneb riiklike ametiasutuste nõutud kohustuslikest sanitaar- või fütosanitaarmeetmetest (määruse (EÜ) nr 510/2006 artikli 9 lõige 4)

3.   Muudatus

3.1.   Toote kirjeldus

Muudetakse punkti B.3. „Eristavad omadused”, jagades selle sisu järgmisteks jaotisteks: B.3.1. „Füüsikalis-keemilised omadused”, B.3.2. „Organoleptilised omadused” ja B.3.3. „Füüsikalised omadused”.

Peale selle jäetakse jaotisest B.3.1. „Füüsikalis-keemilised omadused” (nimetatud omadusi mõõdetakse toote väljasaatmise, mitte saagikoristuse ajal) välja lahustuvate kuivainete sisalduse maksimaalne väärtus, kuna sellise piiri kehtestamine on sobimatu, arvestades et magusus on tootele iseloomulik ja seda eristav omadus, ning kõvaduse minimaalne väärtus, kuna vili küpseb edasi ka pärast puult koristamist, kusjuures magusus kasvab ja viljaliha tihedus väheneb, kohandudes turu vajaduste ja tarbija maitse-eelistustega. Samuti lubatakse omandatud kogemustele tuginedes vähendada ettenähtud minimaalset suurust 5 mm võrra, kui sihtturg seda nõuab. Jaotisest B.3.3. „Füüsikalised omadused” jäetakse välja viide määrusele (EÜ) nr 1619/2001, kuna selle täitmine on kohustuslik.

3.2.   Geograafiline piirkond

Kuna geograafiline piirkond oli algselt halvasti määratletud, laiendatakse seda järgmistele Ebro jõe oru omavalitsusüksustele: Albelda, Alberite, Alcanadre, Agoncillo, Arrubal, Ausejo, Azofra, Cenicero, Entrena, Fuenmayor, Hormilla, Hormilleja, Huércanos, Lardero, Logroño, Murillo, Nalda, Nájera, Navarrete, Pradejón, San Asensio, Torremontalbo, Uruñuela ja Villamediana de Iregua.

Kuna see piirkond asub täies ulatuses Ebro jõe orus ja mägedest eemal, on seal samad iseloomulikud inim- ja looduslikud tegurid kui algselt määratletud piirkonnas ning kõik kokku moodustab ühtse ja jagamatu terviku.

3.3.   Päritolutõend

Päritolutõendile antakse lühem ja täpsem sõnastus ning see sisaldab La Rioja Põllumajandusliku Toidutööstuse Kvaliteedi Instituudi uut nomenklatuuri ja ettevõtjate registri uut ülesehitust. Samuti asendatakse märge „Asociación para la Promoción de la Pera de Rincón de Soto” märkega „Consejo Regulador” (reguleeriv asutus).

3.4.   Tootmismeetod

Tootmismeetod sõnastatakse lühemalt ja täpsemalt ning selle sisu kohandatakse vastavalt tehnoloogiliste teadmiste arengule, mis ei vähenda toote kvaliteeti, ja uutele kvaliteediprotokollidele, jättes välja viited ainult käsitsi tehtavate toimingute kohta ja märke selle kohta, et kasutada tohib üksnes puitkaste.

3.5.   Muu

Punktis G. „Kontrolliasutus” on kasutusele võetud uus nimetus „kontrolliasutus” ja punktis I. „Õiguslikud nõuded” on ajakohastatud kehtivaid õigusakte.

KOONDDOKUMENT

NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 510/2006

põllumajandustoodete ja toidu geograafiliste tähiste ja päritolunimetuste kaitse kohta
   (3)

„PERAS DE RINCÓN DE SOTO”

EÜ nr: ES-PDO-0105-0251-05.10.2010

KGT ( ) KPN ( X )

1.   Nimetus

„Peras de Rincón de Soto”

2.   Liikmesriik või kolmas riik

Hispaania

3.   Põllumajandustoote või toidu kirjeldus

3.1.   Toote liik

| Klass 1.6. | Puuviljad, köögiviljad ja teraviljad töötlemata ja töödeldud kujul |
| --- | --- |

Klass 1.6.

Puuviljad, köögiviljad ja teraviljad töötlemata ja töödeldud kujul

3.2.   Toote kirjeldus, mida punktis 1 esitatud nimetus tähistab

Puuviljade liik: Pyrus Communis L.; sordid: „Blanquilla” ja „Conferencia”; klassid „Extra” ja „I”, värskelt tarbimiseks.

Väljasaatmise ajal peavad pirnid vastama järgmistele parameetritele.

| | Kõvadus: ülempiir 6,12 kg/cm2. |
| --- | --- |

Kõvadus: ülempiir 6,12 kg/cm2.

| | Lahustuvate kuivainete sisaldus: vähemalt 13 °Brix. |
| --- | --- |

Lahustuvate kuivainete sisaldus: vähemalt 13 °Brix.

| | Miinimumsuurus: ristlõike maksimaalse diameetriga määratud suurus on vähemalt 58 mm ‛Blanquilla’ sordil ja vähemalt 60 mm „Conferencia” sordil. Turu nõudmise korral võib miinimumsuurust vähendada 5 mm võrra. |
| --- | --- |

Miinimumsuurus: ristlõike maksimaalse diameetriga määratud suurus on vähemalt 58 mm ‛Blanquilla’ sordil ja vähemalt 60 mm „Conferencia” sordil. Turu nõudmise korral võib miinimumsuurust vähendada 5 mm võrra.

Looduslik korkjas kate abrasiivseid keemilisi tooteid kasutamata.

Viljavars nähtav.

3.2.1.   Organoleptilised omadused

Piirkonnas kasvatatud „Blanquilla” pirni iseloomustab tasakaalustatud happesuse ja magususega hea, tugev maitse. „Conferencia” pirn on tiheda konsistentsiga, selle maitse on suurepärase happesuse ja magususega, tugev ja tasakaalustatud. Mõlemad sordid on väga mahlakad ja nende suhkrusisaldus on suur, mis mõjutab tugevalt pirnide maitse kvaliteeti.

3.3.   Tooraine (üksnes töödeldud toodete puhul)

—

3.4.   Sööt (üksnes loomse päritoluga toodete puhul)

—

3.5.   Tootmise erietapid, mis peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas

Tootmispiirkond ühtib säilitamise ja lõpliku sorteerimise piirkonnaga.

„Peras de Rincón de Soto” päritolunimetusega kaitstud pirnid peavad jõudma tarbijani laitmatus seisundis ning tagatud peab olema nende vastavus kõigile spetsiifilistele parameetritele.

Seega tuleb pirne „Peras de Rincón de Soto” lisaks õigele säilitamisele ka enne väljasaatmist hoolikalt sorteerida ning kõrvaldada nii defektsed ja halvasti säilinud pirnid kui ka kõik need, mis ei vasta neid eristavatele kvaliteediparameetritele.

Kuna lõplik sorteerimine saab toimuda ainult vahetult enne toote väljasaatmist aiandusühistust, kui pirnid võetakse välja puitkastidest, mille sisse need on korjatud ja milles neid on säilitatud, siis käsitletakse seda etappi tootmisprotsessi osana ja seega peab see toimuma kaitstud geograafilises piirkonnas.

Kui tootmine, säilitamine ja lõplik sorteerimine toimuvad kaitstud geograafilises piirkonnas, on tagatud toote päritolu ja ka selle parim kontrollimine, võimaldades säilitada toote füüsikalised ja organoleptilised omadused.

3.6.   Erieeskirjad viilutamise, riivimise, pakendamise jm kohta

Kuna „Peras de Rincón de Soto” päritolunimetusega kaitstud toote lõpliku sorteerimise ajal toimub ka pakkimine, mille käigus spetsifikaadis kirjeldatud omadustega pirnid asetatakse puitkastidest ümber transpordikastidesse, siis peab see samuti toimuma määratud geograafilises piirkonnas.

Viljad tuleb pakkida kastidesse ühe kihina, kindlustades nende liikumatuse, et hoida ära võimalikke vigastusi transpordi ja turustamise käigus.

Pakkimist ei käsitleta pakendamisena, kuna toode ei pea lõpptarbijani jõudma sellisel kujul.

3.7.   Erieeskirjad märgistamise kohta

Märgistusel peab olema toodud kaitstud päritolunimetus „Peras de Rincón de Soto”. Lubatud ei ole märgistus, mis võiks ükskõik millisel viisil tarbijat eksitada.

4.   Geograafilise piirkonna täpne määratlus

Omavalitsusüksused Albelda, Alberite, Alcanadre, Aldeanueva de Ebro, Alfaro, Agoncillo, Arrubal, Ausejo, Azofra, Calahorra, Cenicero, Entrena, Fuenmayor, Hormilla, Hormilleja, Huércanos, Lardero, Logroño, Murillo, Nalda, Nájera, Navarrete, Pradejón, Rincón de Soto, San Asensio, Torremontalbo, Uruñuela ja Villamediana de Iregua, mis paiknevad kõikjal Ebro orus.

5.   Seos geograafilise piirkonnaga

5.1.   Geograafilise piirkonna eripära

Looduslikud tegurid

La Rioja on maastiku topograafiast sedavõrd mõjutatud, et lõunas asuvad mäed on selge looduslik piir Ebro jõe oru ja ülejäänud ala vahel, tekitades suuri erinevusi sademete hulgas ja temperatuurides.

Kuna geograafiline piirkond asub täies ulatuses Ebro jõe orus ja mägedest eemal, on seal iseloomulikud ühtsed mulla omadused ja kliima ning tänu sellele on piirkond eriti sobiv väga hinnatud spetsiifiliste organoleptiliste ja kvaliteediomadustega pirnide kasvatamiseks, mis koos sügavalt juurdunud pirnikasvatustraditsiooniga moodustab ainulaadse ja jagamatu terviku.

Reljeef. Kuna kaitstud geograafiline piirkond paikneb Ebro jõe oru läheduses, on see öökülmade, päikesekiirguse ja aurustumise seisukohast sobilik erakordse kvaliteediga pirnide kasvamiseks, sest piirkond on tasane, lage, takistusteta, hea õhuliikuvusega ja niiske ning see soodustab ühelt poolt kõrget kiirgusindeksit ja teisalt hoiab aurustumisega ära öökülmad.

Mulla omadused. Kuna pirnipuud on nõudlikud, siis on nende kasvatamine kaitstud geograafilises piirkonnas koondunud suurte jõgede läheduses asuvatele tasandikele, kus on hea õhuliikuvus; mullad on tüübilt savised ränimullad või saviliivased mullad, need ei sisalda haigustekitajaid, on homogeensed, moodustavad paksu kihi, ei sisalda aktiivset lupja (liigne lubjasisaldus võib soodustada kloroosi teket) ning on vett läbilaskvad, mis on oluline, sest pirnipuid kasvatatakse niisutataval alal ja need on väga tundlikud pinnasesse koguneva niiskuse suhtes.

Kliima. Geograafiline piirkond asub Ebro jõe orus ja mägedest eemal ning seega on seal mõõdukas vahemereline, osalt kontinentaalne kliima, mida iseloomustavad pehmed talved, pikad suved ning päevase ja öise temperatuuri väike erinevus (välja arvatud suvekuudel), mistõttu kliima on pirnipuude õigeks kasvamiseks väga sobilik.

Niiskusrežiimi poolest kuulub piirkond sademeteta perioodi pikkuse, sademete intensiivsuse ja ajastuse järgi kuiva vahemerelise režiimi alla.

Inimtegurid

Kasvatamis- ja/või tootmistingimused. Puuviljakasvatajad hoolitsevad selle eest, et viljade ja okste suhe puudel oleks sobiv, ning selleks harvendavad nad õigel ajal puid käsitsi.

Käsitsi lõikusega on puuviljakasvatajad ammusest ajast saavutanud tasakaalustatud ja hästi kujundatud võraga puud, tagades sellega õhu ja valguse hea ligipääsu, mis soodustab fotosünteesi, hingamist ja regulaarset saaki.

Peale selle peavad puuviljakasvatajad korraliku saagi saamiseks ja piirkonna vahemerelisest kliimast põhjustatud suviste päikesepõletuste ärahoidmiseks istandusi niisutama. Piirkonna spetsiifilistele kliimatingimustele tugineva kogemuse kohaselt on kõige tihedam niisutusperiood pungade tekkimisest kuni viljade moodustumiseni ning alates küpsemise algusest kogu suve jooksul, kuna periood, mil viljapuud vajavad kõige rohkem vett, langeb kokku perioodiga, mil sademete hulk on kõige väiksem.

Puuviljakasvatajad on teadlikud, et saagikoristus on üks olulisemaid töid kvaliteetsete viljade saamiseks, ning seetõttu korjatakse saak alati hoolikalt ja õigel küpsusastmel. Küpsemine võimaldab saada kvaliteetse puuvilja ning aitab kaasa selle pikaajalisele ja heale säilimisele. Vili eemaldatakse kohe viljavarre ja oksa lõikumise kohal, nii et viljavars säilib. ‛Blanquilla’ pirnidega tuleb olla eriti ettevaatlik: neid on keerulisem korjata, sest nende koor on ‛Conferencia’ pirnide omast palju õrnem ja viljavars tunduvalt hapram.

5.2.   Toote eripära

Kaitstud geograafilises piirkonnas kasvanud pirnid on suuremad, piklikumad, magusamad, mõnevõrra kõvemad ja rohekama koorega kui kõrval asuvates piirkondades kasvanud viljad ning sellest tulenevalt on neil turul suurem väärtus. Lisaks tekib tänu sellele, et piirkond asub kõrgel ja jõgede läheduses, viljadele looduslikul teel ilma keemilisi tooteid kasutamata korkjas kate.

5.3.   Põhjuslik seos geograafilise piirkonna ja (kaitstud päritolunimetusega) toote kvaliteedi või omaduste vahel või (kaitstud geograafilise tähisega) toote erilise kvaliteedi, maine või muude omaduste vahel

Maine

Ajalooandmetest kinnitavad puuviljade tootmise ja turustamise tähtsust selles piirkonnas 1747. aastast leitud esimene viide „Blanquilla” pirnile kui „hõrgule puuviljale”, mida söödi juba Felipe V õukonnas, ning 1752. aasta käsikirjad, mis tõendavad, et juba siis kasvatati ja korjati Rincón de Sotos pirne. XIX sajandil, pärast kirikumaade müümist hakkas põllumajandustegevus piirkonnas liberaliseeruma ja alustati värskete puuviljade turustamist. Alfaro (kohtupiirkonna keskus, mis jagab Calahorraga Rincón de Soto ajalugu ja traditsioone ning sai omavalitsuse staatuse alles XIX sajandil) levitas üle riigi ja ka välismaale oma suurepäraseid puuvilju ja erakordseid „Blanquilla” pirne ning esile hakkasid kerkima „Conferencia” pirnid. Nii muutus põllumajandus piirkonna eriliseks rikkuseks ja sealjuures paistsid eriti silma juba tollal väga hinnatud pirnid.

Looduslikud tegurid

Reljeef. Oru kõrgus merepinnast ja jõgede lähedus põhjustab hommikuti udu, mis mõne tunni möödudes kiiresti kaob, andes teed päikesekiirgusele. Niiskus, mis uduga „Conferencia” pirni pinnale tekib, aurustub tugeva päikesepaiste mõjul ja see teeb võimalikuks korkja katte tekkimise looduslikul teel, ilma et oleks vajadust kasutada keemiatooteid koore pinna kunstlikuks põletamiseks. Looduslik korgistumine on selles piirkonnas väga hinnatud parameeter ja eristab sealset toodangut teiste lähedal asuvate piirkondade omast.

Kliima

Kliima mõjutab väga tugevalt „Peras de Rincón de Soto” pirnide värvust, lõhna, suurust, happesust, viljaliha konsistentsi ja suurt lahustuvate kuivainete sisaldust, mis on ainuomased sellele geograafilisele piirkonnale. Kõrge keskmine temperatuur juunis ilma suurte ööpäevaste kõikumisteta ja kevadiste öökülmade puudumine soosivad puuviljade kiiret kasvu. Küpsemise ajal on aga päevade lühenemine, öise temperatuuri langemine, suur päikeseliste tundide arv ja kõrge päikesekiirguse hulk otsene põhjus, miks „Peras de Rincón de Soto” pirnide lahustuvate kuivainete sisaldus on suurem kui kõrval asuvates geograafilistes piirkondades. Pirnide peamine kvaliteedinäitaja on suhkrusisaldus, kuna see määrab koos happesusega maitse.

Teisalt annab kontrast kõrgete suviste päevaste temperatuuride ja saagikoristusele eelneva perioodi jahedate öiste temperatuuride vahel pirnidele iseloomuliku kõvaduse ja tekstuuri ning kõrged temperatuurid küpsemise ajal toovad kaasa lenduvate ainete – peamiselt etüleeni ja lõhnaainete – eraldumise, mis tekitab „Peras de Rincón de Soto” pirnidele omase aroomi.

Inimtegurid

Piirkonnale omased traditsioonilised oskused ühendavad „Peras de Rincón de Soto” pirnide spetsiifilised omadused ning inim- ja geograafilise keskkonna.

Piirkonna puuviljakasvatajad hoolitsevad selle eest, et viljade ja okste suhe puudel oleks sobiv, ning selleks on nad ammusest ajast puid käsitsi harvendanud ja lõiganud. Kui viljade suhtarv puul on õige, on pirnid suuremad ja magusamad. Teisalt on puuviljakasvatajatel kogemusi, kuidas korraliku saagi saamiseks ja suviste päikesepõletuste ärahoidmiseks piirkonna spetsiifilistes kliimatingimustes istandusi sobivalt niisutada, vältides niimoodi viljade suuruse vähenemist ja organoleptiliste omaduste halvenemist, nende krimpsumist või massilist mahakukkumist. Saagikoristusele eelneval perioodil – välja arvatud ebasoodsate ilmaolude korral – niisutamist ei toimu, kuna see tooks kaasa lahustuvate kuivainete sisalduse vähenemise, kahandaks saagi väärtust ja raskendaks edasist säilitamist.

Oskus määrata peaaegu täpselt saagikoristuse päeva, jälgides selleks istanduses viljade kasvamist, värvust, seemnete värvust, viljade puult eemaldatavust ja viljaliha kõvadust ning tehes vilja lahustuvate kuivainete sisalduse analüüse, võimaldab korjata „Peras de Rincón de Soto” pirnid õigel küpsushetkel, ei liiga rohelistena ega liiga küpsetena.

Lisaks on just määratletud geograafilises piirkonnas aiandusühistutel suur kogemus pirnide töötlemisel, säilitamisel ja sorteerimisel, nad tunnevad põhjalikult „Peras de Rincón de Soto” pirnide spetsiifilisi omadusi, teavad, kuidas vilju väljasaatmiseni säilitada, ning oskavad vaatluse teel välja selgitada sobimatud või riknenud viljad.

Viide spetsifikaadi avaldamisele

(Määruse (EÜ) nr 510/2006 (4) artikli 5 lõige 7)

http://www.larioja.org/upload/documents/733015_Pliego_y_documento_unico_peras_de_rincon.pdf?idtab=438497

---

(1)  ELT L 343, 14.12.2012, lk 1.

(2)  Asendatud määrusega (EL) nr 1151/2012.

(3)  Vt joonealust märkust 2.

(4)  Vt joonealust märkust 2.

---

| 22.6.2013 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 177/24 |
| --- | --- | --- | --- |

22.6.2013

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 177/24

---

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (põllumajandustoodete ja toidu kvaliteedikavade kohta) artikli 50 lõike 2 punkti a kohase muutmistaotluse avaldamine

2013/C 177/10

Käesoleva dokumendi avaldamine annab õiguse esitada vastuväiteid vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (1) artiklile 51.

MUUTMISTAOTLUS

NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 510/2006

põllumajandustoodete ja toidu geograafiliste tähiste ja päritolunimetuste kaitse kohta
   (2)

MUUTMISTAOTLUS VASTAVALT ARTIKLILE 9

„MONTES DE GRANADA”

EÜ nr: ES-PDO-0105-0169-28.07.2008

KGT ( ) KPN ( X )

1.   Spetsifikaadi osa, mida muutmine hõlmab

| — |  | Toote nimetus |
| --- | --- | --- |
| — |  | Toote kirjeldus |
| — | ☒ | Geograafiline piirkond |
| — | ☒ | Päritolutõend |
| — | ☒ | Tootmismeetod |
| — | ☒ | Seos piirkonnaga |
| — |  | Märgistus |
| — | ☒ | Riiklikud nõuded |
| — | ☒ | Muu (kontrolliasutus) |

—



Toote nimetus

—



Toote kirjeldus

—

☒

Geograafiline piirkond

—

☒

Päritolutõend

—

☒

Tootmismeetod

—

☒

Seos piirkonnaga

—



Märgistus

—

☒

Riiklikud nõuded

—

☒

Muu (kontrolliasutus)

2.   Muudatus(t)e liik

| — | ☒ | Koonddokumendi või kokkuvõtte muutmine |
| --- | --- | --- |
| — |  | Registreeritud KPNi või KGT muutmine, mille kohta ei ole avaldatud koonddokumenti ega kokkuvõtet |
| — |  | Spetsifikaadi muutmine, mis ei tingi avaldatud koonddokumendi muutmist (määruse (EÜ) nr 510/2006 artikli 9 lõige 3) |
| — |  | Spetsifikaadi ajutine muutmine, mis tuleneb riiklike ametiasutuste nõutud kohustuslikest sanitaar- või fütosanitaarmeetmetest (määruse (EÜ) nr 510/2006 artikli 9 lõige 4) |

—

☒

Koonddokumendi või kokkuvõtte muutmine

—



Registreeritud KPNi või KGT muutmine, mille kohta ei ole avaldatud koonddokumenti ega kokkuvõtet

—



Spetsifikaadi muutmine, mis ei tingi avaldatud koonddokumendi muutmist (määruse (EÜ) nr 510/2006 artikli 9 lõige 3)

—



Spetsifikaadi ajutine muutmine, mis tuleneb riiklike ametiasutuste nõutud kohustuslikest sanitaar- või fütosanitaarmeetmetest (määruse (EÜ) nr 510/2006 artikli 9 lõige 4)

3.   Muudatus(ed)

3.1.   Geograafiline piirkond

KPNi „Montes de Granada” geograafilisse tootmis- ja töötluspiirkonda lisatakse 22 omavalitsusüksust.

Nendeks on ühelt poolt Peligrose ja Víznari omavalitsusüksused Sierra Arana piirkonnas ning teiselt poolt järgmised Granada kõrgplatool asuvad omavalitsusüksused:

Beas de Guadix, Benalúa de Guadix, Cortes y Graena, Gor (v.a selle Sierra de Baza loodusparki kuuluv ala), Gorafe, Guadix, Marchal, Purullena, Baza ja Caniles (v.a nende Sierra de Baza loodusparki kuuluvad alad), Benamaurel, Cortes de Baza, Cúllar, Cuevas del Campo, Freila, Zújar, Castilléjar, Castril, Galera ja Huéscar.

Need omavalitsusüksused loetakse „Montes de Granada” tootmispiirkonda kuuluvaks sellepärast, et need moodustavad koos praegu määratletud piirkonnaga ühtse terviku nii looduskeskkonna (orograafia, geoloogia, mullastik, kliima jne) kui ka inimfaktorite poolest (kasvatatavad oliivisordid, neitsioliiviõli saamiseks kasutatavad põlluharimis- ja tootmismeetodid). Lisaks on tootmispiirkonda lisatavates omavalitsusüksustes toodetud oliiviõlil samad füüsikalis-keemilised ja organoleptilised omadused, mis KPNiga „Montes de Granada” hõlmatud oliiviõlil.

3.2.   Pakendamine

Piirang, et toode tuleb pakendada tootmiskohas, on kaotatud, sest on olemas vahendid kaitstud toodete jälgitavuse tagamiseks.

3.3.   Seos geograafilise piirkonnaga

Seost käsitlevat teksti muudetakse nii, et see vastaks koonddokumendi punkti 5 „Seos geograafilise piirkonnaga” ülesehitusele.

3.4.   Kontrolliasutus

Täpsustatakse kontrolli eest vastutav pädev asutus ja lisatakse viide selle veebisaidile, kus on esitatud nende asutuste nimed, kes vastutavad toote spetsifikatsioonile vastavuse kontrollimise eest enne toote turustamist.

3.5.   Riiklikud nõuded

Ajakohastatakse teavet õigusaktidest tulenevate nõuete kohta, loetledes kehtivad õigusaktid.

KOONDDOKUMENT

NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 510/2006

põllumajandustoodete ja toidu geograafiliste tähiste ja päritolunimetuste kaitse kohta
   (3)

„MONTES DE GRANADA”

EÜ nr: ES-PDO-0105-0169-28.07.2008

KGT ( ) KPN ( X )

1.   Nimetus

„Montes de Granada”

2.   Liikmesriik või kolmas riik

Hispaania

3.   Põllumajandustoote või toidu kirjeldus

3.1.   Toote liik

| Klass 1.5. | Õlid ja rasvad (või, margariin, õli jne) |
| --- | --- |

Klass 1.5.

Õlid ja rasvad (või, margariin, õli jne)

3.2.   Toote kirjeldus, mida punktis 1 esitatud nimetus tähistab

Määratletud piirkonnas kasvatatavate oliivipuude (Olea europaea) põhisortide („Picual”, „Lucio” ja „Loaime”) ja teiseste sortide („Escarabajuelo”, „Negrillo de Iznalloz”, „Hojiblanca” ja „Gordal de Granada”) tervetest ja küpsetest viljadest saadud ekstra-neitsioliiviõli.

Õli saadakse põhisortide ja teiseste sortide viljade koospressimisel. Seega on tegemist mitmesordilise õliga, mida rikastavad iga kasutatud sordi eriomadused. Õlide organoleptilistest omadustest tõusevad tugevalt esile domineeriva sordi „Picual” omadused (roheline värvus, keskmine kuni tugev mõrudus ja puuviljalõhn), mida pehmendavad aga „Lucio” ja „Loaime” ning teisesed sordid, mis annavad õlile värske, puuvilju meenutava lõhna, vähem mõru maitse ja kuldsema värvivarjundi.

Üldiselt on kõnealuses piirkonnas toodetud ekstra-neitsioliiviõlil kergelt mõru ja täidlane puuviljalõhn ja -maitse (keskmise kuni tugeva intensiivsusega), mis meenutab värskelt pressitud tooreid või küpseid oliive ja mille tugevus varieerub sõltuvalt oliivide küpsusastmest. Õli happesus on madal ja selle värvus hõlmab kõiki rohelise varjundeid erkrohelisest rohekaskollaseni.

Õli lipiidide koostist iseloomustab suur oleiinhappe sisaldus, mis on enamasti üle 80 %, ulatudes mõnikord 83 % ni. Mono- ja polüküllastumata rasvhapete suhe on kõrge (12:20), mis näitab suurt toiteväärtust ja oksüdeerumisele vastupidavust. Õlid on keemiliselt püsivad, suures osas tänu polüfenoolkomponentidele, mis annavad õlile mõru maitse ja muudavad selle teiste ekstra-neitsioliiviõlidega võrreldes oksüdeerumisele vastupidavamaks.

3.3.   Tooraine (üksnes töödeldud toodete puhul)

Ei kohaldata.

3.4.   Sööt (üksnes loomse päritoluga toodete puhul)

Ei kohaldata.

3.5.   Tootmise erietapid, mis peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas

Oliivid peavad olema kasvatatud ja õli toodetud punktis 4 määratletud geograafilises piirkonnas.

3.6.   Erieeskirjad viilutamise, riivimise, pakendamise jm kohta

Õli tuleb pakendada sobivates tingimustes, kasutades toiduainete jaoks ettenähtud pakendeid, et tagada toote pikem kõlblikkusaeg. Pakendatud toodet tuleb hoida valguse ja soojuse eest, et see jõuaks tarbijani parimas seisundis.

3.7.   Erieeskirjad märgistamise kohta

Tootel peab olema nõuetele vastavust tõendav tähistus, nn lisaetikett, millel on tähtnumbriline kood ja mis kinnitatakse nii, et seda ei saa uuesti kasutada, ning millega tagatakse toote jälgitavus.

4.   Geograafilise piirkonna täpne määratlus

KPNi geograafiline piirkond hõlmab järgmisi omavalitsusüksusi: Alamedilla, Alfacar, Alicún de Ortega, Beas de Guadix, Benalúa de Guadix, Benalúa de las Villas, Benamaurel, Calicasas, Campotéjar, Castillejar, Castril, Cogollos Vega, Colomera, Cortes de Baza, Cortes y Graena, Cúllar, Cuevas del Campo, Darro, Dehesas de Guadix, Deifontes, Diezma, Fonelas, Freila, Galera, Gobernador, Gorafe, Guadahortuna, Guadix, Güevéjar, Huélago, Huéscar, Iznalloz, La Peza omavalitsusüksuse põhjaosa (Fardes’i jõeni), Marchal, Montejícar, Montillana, Morelábor, Nívar, Pedro Martínez, Píñar, Peligros, Purullena, Torrecardela, Villanueva de las Torres, Víznar, Zújar, Moclín (idaosa, mille looduslikuks piiriks on Velillos’e jõgi), Albolote ja Atarfe, (põhjaosa, mille looduslikuks piiriks on Cubillas’e ja Colomera jõgi kuni nende ühinemiskohani) ning Baza, Caniles ja Gor (v.a nende Sierra de Baza loodusparki kuuluvad alad).

5.   Seos geograafilise piirkonnaga

5.1.   Geograafilise piirkonna eripära

„Montes de Granada” tootmispiirkond on põllumajandustingimuste poolest ühtne ja Pürenee poolsaarel ainulaadne oliivikasvatuskeskkond.

Piirkonna keskmine kõrgus on suurem kui ühelgi teisel oliivikasvatuspiirkonnal Pürenee poolsaarel (keskmine kõrgus merepinnast üle 900 m) ja see asub Subbética mäeahelikus. Tegemist on Granada provintsi mägipiirkonna ulatusliku oliivikasvatusalaga, mida tuntakse traditsiooniliselt nime all Montes de Granada. Esimesed viited Montes de Granada piirkonna mägisele maastikule (terrenos montuosos) ja oliivikasvatusele (cultivo del olivo) pärinevad 16. sajandist. Kõnealuses dokumendis käsitletakse maade jagamist pärast seda, kui katoliiklik kuningapaar Fernando II ja Isabel I vallutasid tagasi Granada, ning selles on märgitud: „... igale naabruskonnale eraldatakse ka osa oliivisalust, mis ...” (Peinado Santaella, 1989; La repoblación de la tierra de Granada: Los Montes (Granada maade taasasustamine), Granada Ülikool).

Piirkonna maastik koosneb ligi 750–900 meetri kõrgusel asuvatest alangutest, mis vahelduvad idast läände kulgevate mäeahelikega, mille kõrgus ulatub 1 400–2 000 meetrini. Pinnavormid on üldiselt järsemad lubjakivimassiivides, ülejäänud samuti järsakutest liigendatud reljeefitüübid koosnevad madalatest lubjakivi-, mergli-, ja liivakivikõrgendikest ja -küngastest. Ida pool muutub maastik alates Peligrosest, määratletud piirkonna edelapoolseimast omavalitsusüksusest Vega de Granada (Intrabética alang) lähistel laugemaks, avardudes 1 200 meetri kõrgusel asuvaks kõrgplatooks, millega Huéscaris, „Montes de Granada” määratletud geograafilise piirkonna kõige kirdepoolsemas omavalitsusüksuses ühinevad Subbética mäeahelik ja Intrabética alang.

Määratletud geograafilises piirkonnas on eriline kliima, millel on seal toodetud ekstra-neitsioliiviõli omadustele otsustav mõju.

Kliima on vahemerelis-kontinentaalne, ööpäevased ning aastaajalised temperatuurierinevused on suured. Talved on pikad ja külmad, kestes novembrist märtsini, keskmine temperatuur jääb vahemikku 5–6 °C ja keskmine miinimumtemperatuur alla 2 °C ning kõrge asukoha tõttu (750–2 000 m) sajab sageli lund. Seevastu suved on Granada provintsi lõunapoolse asukoha tõttu pikad ja kuumad, kestes mai lõpust oktoobrini, ning keskmine maksimumtemperatuur on üle 30 °C. Aasta keskmine sademehulk on 400–600 mm ja põua-aastatel isegi väiksem.

Talved sarnanevad Pürenee poolsaare põhjapoolse lavamaa talvedega, kuigi Montes de Granada asub lõunas. Temperatuurid, mis nii kaugel lõunas on ebatavalised, on tingitud piirkonna geograafilisest asukohast. See asub nelinurksel alal, mille külgedeks on mäestikud, kus valitsevad Pürenee poolsaare lõunaosa madalaimad temperatuurid: edelas külgneb piirkond Sierra Nevadaga (aasta keskmine temperatuur 8–10 °C), loodes Sierra Mágina-Sierra de Lucena-Montejícari mäestikuga (aasta keskmine temperatuur 10–12 °C), kagus Sierra de Bazaga (aasta keskmine temperatuur 10–12 °C) ning kirdes Sierra de Castrili ja Sierra de la Sagraga (aasta keskmine temperatuur 8–10 °C).

Äärmusliku kliima tõttu on Montes de Granadas välja kujunenud oma oliivikasvatustavad. Need hõlmavad äärmuslikele talvedele kohandatud oliivisortide väljavalimist, varajast saagikoristust, et vältida jaanuari ja veebruari külmi, ning spetsiaalselt lehestiku ja puu parima vahekorra säilitamiseks ettenähtud pügamisvõtteid, et kaitsta puid karmide talvekülmade eest. Samas aitavad need kliimatingimused vältida muudele Andaluusia oliivikasvatuspiirkondadele omaste kahjurite ja haiguste, näiteks oliivikärbse ja lehemädaniku levikut, ning see parandab vilja kvaliteeti (vähene happesus) ja seega ka õli kvaliteeti.

Määratletud geograafilises piirkonnas kasvatatavad kohalikud oliivisordid, nagu „Lucio”, „Loaime”, „Escarabajuelo” ja „Negrillo de Iznalloz”, on piirkonnas sajandite jooksul välja valitud, sest need on kohanenud äärmuslike kasvatustingimustega. Eelkõige on need sordid külmakindlad ja vili valmib varakult, nii et selle saab koristada enne talvekülmade tulekut. Aastast 1634 pärinevas allikas nimetatakse oliivide „Olivas de Marca” kasvatamist Cogollos Vega omavalitsusüksuse aladel, viidates puudele, mis annavad suurepärase kvaliteediga rikkalikku oliivisaaki (Libro de Apeos de Cogollos Vega, Real Chancillería de Granada). Montes de Granada piirkonnas leidub tänapäevalgi üle 500 aasta vanuseid puid sordist „Loaime” (nimi „Loaime” on araabia päritolu), mida kasvatati enne seda, kui katoliiklik kuningapaar Fernando II ja Isabel I Granada tagasi vallutasid.

Tänu eelmainitud kohalikest sortidest viljakama ja tugevama, piirkonda 19. sajandi keskel sisse toodud ja praegu valdava sordi „Picual” kohanemisele kohaliku põllumajanduskeskkonnaga kasvatatakse enamikus praegustest oliivisaludest „Picuali” kõrvuti vanemate kohalike sortidega.

Ühes tähtsas 19. sajandi keskpaigast pärinevas ajaloolises dokumendis (Diccionario Geográfico Estadístico e Histórico (geograafiline statistika- ja ajaloosõnaraamat), Pascual Madoz, 1845, uuesti avaldanud Bosque Maurel, 1987) ülistatakse selle piirkonna oliivisalusid ja peenemaitselist õli ning öeldakse sõna-sõnalt järgmist: „Montes de Granada ... ja vaatamata joogivee nappusele kasutatakse Cubillase, Benalúa ja Moclíni jõgede vett ümbruskonna maatükkide kastmiseks ning seal toodetakse igat liiki teravilja, selget ja peenemaitselist õli, veini ja kõiksugu seemneid ...”.

5.2.   Toote eripära

„Montes de Granada” oliiviõli eriomadused:

| — | eriline lipiidide koostis, suur oleiinhappesisaldus (üle 80 %, ulatudes mõnikord 83 % ni), kõrge mono- ja polüküllastumata rasvhapete suhe (12:20) ja seega suur toiteväärtus; |
| --- | --- |

—

eriline lipiidide koostis, suur oleiinhappesisaldus (üle 80 %, ulatudes mõnikord 83 % ni), kõrge mono- ja polüküllastumata rasvhapete suhe (12:20) ja seega suur toiteväärtus;

| — | vähene happesus; |
| --- | --- |

—

vähene happesus;

| — | värvigamma ulatub erkrohelisest rohekaskollaseni, sõltuvalt pressitud oliivide küpsusastmest ja õlis kasutatud sortide vahekorrast; |
| --- | --- |

—

värvigamma ulatub erkrohelisest rohekaskollaseni, sõltuvalt pressitud oliivide küpsusastmest ja õlis kasutatud sortide vahekorrast;

| — | keskmine kuni tugev toore või valmis vilja lõhn ja maitse (puuviljasuse mediaan ≥ 3); |
| --- | --- |

—

keskmine kuni tugev toore või valmis vilja lõhn ja maitse (puuviljasuse mediaan ≥ 3);

| — | kergelt mõru ja terav, vilja küpsusastmest sõltuva varieeruva tugevusega maitse, mis on seotud õli polüfenoolisisaldusega. |
| --- | --- |

—

kergelt mõru ja terav, vilja küpsusastmest sõltuva varieeruva tugevusega maitse, mis on seotud õli polüfenoolisisaldusega.

5.3.   Põhjuslik seos geograafilise piirkonna ja (kaitstud päritolunimetusega) toote kvaliteedi või omaduste vahel või (kaitstud geograafilise tähisega) toote erilise kvaliteedi, maine või muude omaduste vahel

„Montes de Granada” tootmispiirkonna kõrge asukoht ning äärmuslikud temperatuurid sügis- ja talveperioodil, kui oliivid valmivad, on õli erilise kvaliteedi juures määrava tähtsusega.

Teadlastele on hästi teada, et oliivikasvatuspiirkondade õhutemperatuur ja kõrgus mõjutavad vilja valmimist sügis- ja talveperioodil. Need tingimused mõjutavad tugevalt õli rasvhappe- ja klorofüllisisaldust (mis annab sellele rohelise värvuse). Seega, mida kõrgem asukoht ja madalam õhutemperatuur (eriti sügis- ja talvekuudel, kui vili valmib), seda suurem on õli küllastumata rasvhapete (eriti oleiinhappe) ja klorofüllisisaldus, tulenevalt vilja aeglasest valmimisest madalate temperatuuride tõttu, mis on „Montes de Granada” tootmispiirkonna erijoon. Oluline tegur on ka kasutatav oliivisort. Peamine piirkonnas kasvatatav sort on „Picual”, millel on suurem oleiinhappesisaldus kui ühelgi teisel Hispaanias kasvatataval sordil. „Montes de Granada” oliiviõlide oleiinhappe sisaldus on kõigi neitsioliiviõlide seas üks suuremaid (80–83 %). Samadel põhjustel on mono- ja polüküllastumata rasvhapete suhe nendes õlides väga kõrge, st 12:20, mida mahendavad kohalikud sordid „Lucio” ja „Loaime”, mille happesisaldus on väiksem kui „Picualil”. Just „Picual” annab „Montes de Granada” õlidele omase rohelise värvuse, mille tugevus varieerub erkrohelisest rohekaskollaseni. Kõnealuse sordi oliividel on kõikidest Hispaania oliividest üks suuremaid klorofüllisisaldusi ja tänu sordi aeglasele valmimisele määratletud piirkonnas valitsevate tingimuste mõjul suureneb selle sisaldus veelgi.

Kuna Montes de Granada oliivikasvatuspiirkond on enamjaolt mägine (keskmine kõrgus merepinnast üle 900 m), on õlide happesus madalate temperatuuride tõttu saagikoristusperioodil (talvel) madal, sest ensüümi lipaas aktiivsus temperatuuri langedes väheneb. Sügisperioodil hoiab teatud kahjurite, näiteks oliivikärbse vähene levik ära lipolüütiliste protsesside tekke viljades.

Lõpetuseks on ammustest aegadest peale teada, et neitsioliiviõli organoleptilist kvaliteeti mõjutavad kohalikud kasvutingimused ning et mägialadel toodetud õli on aromaatsem ja parema maitsega kui madalatelt aladelt või avamaalt pärit õli. See tuleneb saadud neitsioliiviõli seebistumatust fraktsioonist, mis annab õlidele aroomi ja on kõrgematel aladel suurem. Seega saadakse tänu vilja aeglasemale valmimisele kõnealuses mägises kasvukeskkonnas oliive, mis sisaldavad rohkem aromaatseid aineid. Lisaks suurendab aeglasem valmimine karmide ilmastikuoludega sügisel ja talvel (madalad temperatuurid ja veestress) polüfenooliühendite sisaldust ja sellega koos õli mõru, teravat maitset. Polüfenooliühendite sisaldus sõltub ka oliivisordist ja „Picual” sisaldab neid rohkem kui ükski teine Hispaanias kasvatatav sort.

Viide spetsifikaadi avaldamisele

(Määruse (EÜ) nr 510/2006 artikli 5 lõige 7 (4))

Toote spetsifikaadi terviktekstiga saab tutvuda järgmisel veebilehel:

http://www.juntadeandalucia.es/agriculturaypesca/portal/export/sites/default/comun/galerias/galeriaDescargas/cap/industrias-agroalimentarias/denominacion-de-origen/Pliegos/PliegoMontesdeGranadamodificado.pdf.

---

(1)  ELT L 343, 14.12.2012, lk 1.

(2)  Asendatud määrusega (EL) nr 1151/2012.

(3)  Vt joonealust märkust 2.

(4)  Vt joonealust märkust 2.

---

22.6.2013

| 22.6.2013 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 177/s3 |
| --- | --- | --- | --- |

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 177/s3

---

TEADE

22. juunil 2013 ilmub Euroopa Liidu Teatajas C 177 A „Ühtne köögiviljakultuuride sordileht – 31. tervikväljaande 4. lisa”.

Euroopa Liidu Teataja tellijad saavad nimetatud numbri tasuta vastavalt oma Euroopa Liidu Teataja tellimuse eksemplaride arvule ja keeleversioonile. Tellijatel palutakse lisatud tellimisblankett täita korrektselt, märkides ka tellimuse registreerimisnumbri (kood, mis on igal sildil vasakul ja algab O/...), ja saata lisatud aadressil. Seda Euroopa Liidu Teatajat on võimalik saada tasuta ühe aasta jooksul alates selle väljaandmise kuupäevast.

Teised saavad seda Euroopa Liidu Teatajat tellida tasu eest igast meie müügikontorist (vt http://publications.europa.eu/others/agents/index_et.htm).

Nimetatud Euroopa Liidu Teatajat – nagu kõiki Euroopa Liidu Teatajaid (L, C, CA, CE) – saab tasuta sirvida Internetis aadressil http://eur-lex.europa.eu

Image

---