# Den Europæiske Unions C 215/2013

| | ISSN 1977-0871
  doi:10.3000/19770871.C_2013.215.dan |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | C 215 |
| | |
| Dansk udgave | Meddelelser og oplysninger | 56. årgang27. juli 2013 |

ISSN 1977-0871

doi:10.3000/19770871.C_2013.215.dan

Den Europæiske Unions

Tidende

C 215

Dansk udgave

Meddelelser og oplysninger

56. årgang27. juli 2013

---

| Informationsnummer | Indhold | Side |
| --- | --- | --- |
| | IV   Oplysninger |
| | OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER |
| | Den Europæiske Unions Domstol |
| 2013/C 215/01 | Den Europæiske Unions Domstols seneste offentliggørelse i Den Europæiske Unions TidendeEUT C 207 af 20.7.2013 | 1 |
| | Retten |
| 2013/C 215/03 | Rettens virke mellem den 1. og den 16. september 2013 | 2 |
| 2013/C 215/02 | Dommernes fordeling mellem afdelingerne | 2 |

Informationsnummer

Indhold

Side

IV   Oplysninger

OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER

Den Europæiske Unions Domstol

2013/C 215/01

Den Europæiske Unions Domstols seneste offentliggørelse i Den Europæiske Unions TidendeEUT C 207 af 20.7.2013

Den Europæiske Unions Tidende

1

Retten

2013/C 215/03

Rettens virke mellem den 1. og den 16. september 2013

2

2013/C 215/02

Dommernes fordeling mellem afdelingerne

2

| | V   Øvrige meddelelser |
| --- | --- |
| | RETSLIGE PROCEDURER |
| | Domstolen |
| 2013/C 215/04 | Sag C-170/13: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Landgericht Düsseldorf (Tyskland) den 5. april 2013 — Huawei Technologies Co. Ltd mod ZTE Corp. og ZTE Deutschland GmbH | 5 |
| 2013/C 215/05 | Sag C-226/13: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Landgericht Wiesbaden (Tyskland) den 29. april 2013 — Stefan Fahnenbrock mod Den Hellenske Republik | 6 |
| 2013/C 215/06 | Sag C-245/13: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Landgericht Wiesbaden (Tyskland) den 2. maj 2013 — Holger Priestoph m.fl. mod Den Hellenske Republik | 6 |
| 2013/C 215/07 | Sag C-247/13: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Landgericht Wiesbaden (Tyskland) den 3. maj 2013 — Rudolf Reznicek mod Den Hellenske Republik | 6 |
| 2013/C 215/08 | Sag C-258/13: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Varas Cíveis de Lisboa (Portugal) den 13. maj 2013 — Sociedade Agrícola e Imobiliária da Quinta de S. Paio, Lda mod Instituto da Segurança Social, IP | 7 |
| 2013/C 215/09 | Sag C-262/13: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Amtsgericht Rüsselsheim (Tyskland) den 14. maj 2013 — Ekkehard Aleweld mod Condor FlugdienstGmbH | 7 |
| 2013/C 215/10 | Sag C-269/13 P: Appel iværksat den 16. maj 2013 af Acino AG til prøvelse af dom afsagt af Retten (Syvende Afdeling) den 7. marts 2013 i sag T-539/10, Acino AG (tidligere Acino Pharma GmbH) mod Europa-Kommissionen | 8 |
| 2013/C 215/11 | Sag C-273/13 P: Appel iværksat den 17. maj 2013 af Republikken Polen til prøvelse af dom afsagt af Retten den 27. februar 2013 i sag T-241/10, Republikken Polen mod Europa-Kommissionen | 8 |
| 2013/C 215/12 | Sag C-283/13 P: Appel iværksat den 24. maj 2013 af Henkel AG & Co. KGaA og Henkel France til prøvelse af kendelse afsagt af Retten (Tredje Afdeling) den 7. marts 2013 i sag T-607/11, Henkel AG & Co. KGaA og Henkel France mod Europa-Kommissionen | 9 |
| 2013/C 215/13 | Sag C-284/13 P: Appel iværksat den 24. maj 2013 af Henkel AG & Co. KGaA og Henkel France til prøvelse af kendelse afsagt af Retten (Tredje Afdeling) den 7. marts 2013 i sag T-64/12, Henkel AG & Co. KGaA og Henkel France mod Europa-Kommissionen | 10 |
| 2013/C 215/14 | Sag C-292/13 P: Appel iværksat den 27. maj 2013 af Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik S.A. til prøvelse af dom afsagt af Retten den 22. marts 2013 i sag T-571/10, Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik S.A. mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) og Impexmetal S.A. | 11 |
| 2013/C 215/15 | Sag C-298/13: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal d’instance d’Orléans (Frankrig) den 30. maj 2013 — Facet SA og BNP Paribas Personal Finance SA mod Saïda Bouchelaghem, Nathalie Cousin, Clémentine Benoni, Hili Aziz, Mohamed Zouhir, Jean Morel, Jalid Anissa, Marine Bourreau, Anthony Cartier, Patrick Rousselière og Karine Lenfant | 11 |
| 2013/C 215/16 | Sag C-307/13: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Helsingborgs tingsrätt (Sverige) den 5. juni 2013 — Åklagarkammaren i Helsingborg mod Lars Ivansson, Carl-Rudolf Palmgren, Kjell Otto Pehrsson og Håkan Rosengren | 12 |
| 2013/C 215/17 | Sag C-316/13: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Cour de cassation (Frankrig) den 10. juni 2013 — Gérard Fenoll mod Centre d'aide par le travail La Jouvene og Association de parents et d'amis de personnes handicapées mentales (APEI) d’Avignon | 13 |
| | Retten |
| 2013/C 215/18 | Sag T-266/13: Sag anlagt den 16. maj 2013 — Brainlab mod KHIM (Curve) | 14 |
| 2013/C 215/19 | Sag T-267/13: Sag anlagt den 17. maj 2013 — El Corte Inglés mod KHIM — Gaffashion (BAUSS) | 14 |
| 2013/C 215/20 | Sag T-271/13: Sag anlagt den 22. maj 2013 — Nutrexpa mod KHIM — Kraft Foods Italia Intellectual Property (Cuétara MARĺA ORO) | 15 |
| 2013/C 215/21 | Sag T-281/13: Sag anlagt den 24. maj 2013 — GOLAM mod KHIM — meta Fackler Arzneimittel (METABIOMAX) | 15 |
| 2013/C 215/22 | Sag T-297/13: Sag anlagt den 29. maj 2013 — Junited Autoglas Deutschland mod KHIM — Belron Hungary (United Autoglas) | 16 |
| 2013/C 215/23 | Sag T-298/13: Sag anlagt den 3. juni 2013 — LemonAid Beverages mod KHIM — Prêt à Manger (Europe) (Lemonaid) | 16 |
| 2013/C 215/24 | Sag T-299/13: Sag anlagt den 31. maj 2013 — El Corte Inglés mod KHIM — Azzedine Alaïa (ALIA) | 17 |
| 2013/C 215/25 | Sag T-301/13: Sag anlagt den 28. maj 2013 — Nordex Holding mod KHIM — Fontana Food (Taverna MEDITERRANEAN WHITE CHEESE) | 17 |
| 2013/C 215/26 | Sag T-303/13: Sag anlagt den 4. juni 2013 — Miettinen mod Rådet | 18 |
| 2013/C 215/27 | Sag T-320/13: Sag anlagt den 13. juni 2013 — DelSolar (Wujiang) mod Kommissionen | 19 |
| | Retten for EU-Personalesager |
| 2013/C 215/28 | Sag F-9/13: Sag anlagt den 29. januar 2013 — ZZ mod Kommissionen | 20 |
| 2013/C 215/29 | Sag F-49/13: Sag anlagt den 22. maj 2013 — ZZ mod Rådet | 20 |
| 2013/C 215/30 | Sag F-53/13: Sag anlagt den 27. maj 2013 — ZZ mod SEAE | 20 |

V   Øvrige meddelelser

RETSLIGE PROCEDURER

Domstolen

2013/C 215/04

Sag C-170/13: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Landgericht Düsseldorf (Tyskland) den 5. april 2013 — Huawei Technologies Co. Ltd mod ZTE Corp. og ZTE Deutschland GmbH

5

2013/C 215/05

Sag C-226/13: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Landgericht Wiesbaden (Tyskland) den 29. april 2013 — Stefan Fahnenbrock mod Den Hellenske Republik

6

2013/C 215/06

Sag C-245/13: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Landgericht Wiesbaden (Tyskland) den 2. maj 2013 — Holger Priestoph m.fl. mod Den Hellenske Republik

6

2013/C 215/07

Sag C-247/13: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Landgericht Wiesbaden (Tyskland) den 3. maj 2013 — Rudolf Reznicek mod Den Hellenske Republik

6

2013/C 215/08

Sag C-258/13: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Varas Cíveis de Lisboa (Portugal) den 13. maj 2013 — Sociedade Agrícola e Imobiliária da Quinta de S. Paio, Lda mod Instituto da Segurança Social, IP

7

2013/C 215/09

Sag C-262/13: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Amtsgericht Rüsselsheim (Tyskland) den 14. maj 2013 — Ekkehard Aleweld mod Condor FlugdienstGmbH

7

2013/C 215/10

Sag C-269/13 P: Appel iværksat den 16. maj 2013 af Acino AG til prøvelse af dom afsagt af Retten (Syvende Afdeling) den 7. marts 2013 i sag T-539/10, Acino AG (tidligere Acino Pharma GmbH) mod Europa-Kommissionen

8

2013/C 215/11

Sag C-273/13 P: Appel iværksat den 17. maj 2013 af Republikken Polen til prøvelse af dom afsagt af Retten den 27. februar 2013 i sag T-241/10, Republikken Polen mod Europa-Kommissionen

8

2013/C 215/12

Sag C-283/13 P: Appel iværksat den 24. maj 2013 af Henkel AG & Co. KGaA og Henkel France til prøvelse af kendelse afsagt af Retten (Tredje Afdeling) den 7. marts 2013 i sag T-607/11, Henkel AG & Co. KGaA og Henkel France mod Europa-Kommissionen

9

2013/C 215/13

Sag C-284/13 P: Appel iværksat den 24. maj 2013 af Henkel AG & Co. KGaA og Henkel France til prøvelse af kendelse afsagt af Retten (Tredje Afdeling) den 7. marts 2013 i sag T-64/12, Henkel AG & Co. KGaA og Henkel France mod Europa-Kommissionen

10

2013/C 215/14

Sag C-292/13 P: Appel iværksat den 27. maj 2013 af Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik S.A. til prøvelse af dom afsagt af Retten den 22. marts 2013 i sag T-571/10, Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik S.A. mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) og Impexmetal S.A.

11

2013/C 215/15

Sag C-298/13: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal d’instance d’Orléans (Frankrig) den 30. maj 2013 — Facet SA og BNP Paribas Personal Finance SA mod Saïda Bouchelaghem, Nathalie Cousin, Clémentine Benoni, Hili Aziz, Mohamed Zouhir, Jean Morel, Jalid Anissa, Marine Bourreau, Anthony Cartier, Patrick Rousselière og Karine Lenfant

11

2013/C 215/16

Sag C-307/13: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Helsingborgs tingsrätt (Sverige) den 5. juni 2013 — Åklagarkammaren i Helsingborg mod Lars Ivansson, Carl-Rudolf Palmgren, Kjell Otto Pehrsson og Håkan Rosengren

12

2013/C 215/17

Sag C-316/13: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Cour de cassation (Frankrig) den 10. juni 2013 — Gérard Fenoll mod Centre d'aide par le travail La Jouvene og Association de parents et d'amis de personnes handicapées mentales (APEI) d’Avignon

13

Retten

2013/C 215/18

Sag T-266/13: Sag anlagt den 16. maj 2013 — Brainlab mod KHIM (Curve)

14

2013/C 215/19

Sag T-267/13: Sag anlagt den 17. maj 2013 — El Corte Inglés mod KHIM — Gaffashion (BAUSS)

14

2013/C 215/20

Sag T-271/13: Sag anlagt den 22. maj 2013 — Nutrexpa mod KHIM — Kraft Foods Italia Intellectual Property (Cuétara MARĺA ORO)

15

2013/C 215/21

Sag T-281/13: Sag anlagt den 24. maj 2013 — GOLAM mod KHIM — meta Fackler Arzneimittel (METABIOMAX)

15

2013/C 215/22

Sag T-297/13: Sag anlagt den 29. maj 2013 — Junited Autoglas Deutschland mod KHIM — Belron Hungary (United Autoglas)

16

2013/C 215/23

Sag T-298/13: Sag anlagt den 3. juni 2013 — LemonAid Beverages mod KHIM — Prêt à Manger (Europe) (Lemonaid)

16

2013/C 215/24

Sag T-299/13: Sag anlagt den 31. maj 2013 — El Corte Inglés mod KHIM — Azzedine Alaïa (ALIA)

17

2013/C 215/25

Sag T-301/13: Sag anlagt den 28. maj 2013 — Nordex Holding mod KHIM — Fontana Food (Taverna MEDITERRANEAN WHITE CHEESE)

17

2013/C 215/26

Sag T-303/13: Sag anlagt den 4. juni 2013 — Miettinen mod Rådet

18

2013/C 215/27

Sag T-320/13: Sag anlagt den 13. juni 2013 — DelSolar (Wujiang) mod Kommissionen

19

Retten for EU-Personalesager

2013/C 215/28

Sag F-9/13: Sag anlagt den 29. januar 2013 — ZZ mod Kommissionen

20

2013/C 215/29

Sag F-49/13: Sag anlagt den 22. maj 2013 — ZZ mod Rådet

20

2013/C 215/30

Sag F-53/13: Sag anlagt den 27. maj 2013 — ZZ mod SEAE

20

| DA | |
| --- | --- |

DA

---

IV Oplysninger

OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER

Den Europæiske Unions Domstol

| 27.7.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/1 |
| --- | --- | --- | --- |

27.7.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/1

---

2013/C 215/01

Den Europæiske Unions Domstols seneste offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende

EUT C 207 af 20.7.2013

Liste over tidligere offentliggørelser

EUT C 189 af 29.6.2013

EUT C 178 af 22.6.2013

EUT C 171 af 15.6.2013

EUT C 164 af 8.6.2013

EUT C 156 af 1.6.2013

EUT C 147 af 25.5.2013

Teksterne er tilgængelige i:

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

Retten

| 27.7.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/2 |
| --- | --- | --- | --- |

27.7.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/2

---

Rettens virke mellem den 1. og den 16. september 2013

2013/C 215/02

Retten har under sit møde i plenum den 4. juli 2013 noteret sig, at edsaflæggelsen for Domstolen for de nye medlemmer af Retten først finder sted den 16. september 2013, og følgelig

| — | varetages præsidentembedet ved Retten af præsident Jaeger |
| --- | --- |

—

varetages præsidentembedet ved Retten af præsident Jaeger

| — | varetages formandskabet for afdelingerne med fem og tre dommere af afdelingsformændene Azizi, Forwood, Czúcz, Pelikánová, Papasavvas, Dittrich, Truchot og Kanninen |
| --- | --- |

—

varetages formandskabet for afdelingerne med fem og tre dommere af afdelingsformændene Azizi, Forwood, Czúcz, Pelikánová, Papasavvas, Dittrich, Truchot og Kanninen

| — | vedbliver beslutning af 14. september 2010 om Rettens organisation (EUT C 288, s. 2) og om Rettens plenum og sammensætningen af den store afdeling (EUT C 288, s. 4), beslutning af 20. september 2010 om dommernes fordeling mellem afdelingerne, senest ændret den 4. juli 2013 (EUT C 215, s. 2), beslutningerne af 6. juli 2011 om kriterierne for fordeling af sager til afdelingerne og om sammensætningen af appelafdelingen (EUT C 232, s. 2) og beslutning af 4. juli 2012 om udpegelse af den dommer, der afløser Rettens præsident som den dommer, der behandler sager om foreløbige forholdsregler (EUT C 235, s. 2) at finde anvendelse i overensstemmelse med artikel 5, stk. 3, i statutten for Domstolen, indtil de nye medlemmer af Retten tiltræder. |
| --- | --- |

—

vedbliver beslutning af 14. september 2010 om Rettens organisation (EUT C 288, s. 2) og om Rettens plenum og sammensætningen af den store afdeling (EUT C 288, s. 4), beslutning af 20. september 2010 om dommernes fordeling mellem afdelingerne, senest ændret den 4. juli 2013 (EUT C 215, s. 2), beslutningerne af 6. juli 2011 om kriterierne for fordeling af sager til afdelingerne og om sammensætningen af appelafdelingen (EUT C 232, s. 2) og beslutning af 4. juli 2012 om udpegelse af den dommer, der afløser Rettens præsident som den dommer, der behandler sager om foreløbige forholdsregler (EUT C 235, s. 2) at finde anvendelse i overensstemmelse med artikel 5, stk. 3, i statutten for Domstolen, indtil de nye medlemmer af Retten tiltræder.

---

| 27.7.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/2 |
| --- | --- | --- | --- |

27.7.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/2

---

Dommernes fordeling mellem afdelingerne

2013/C 215/03

Den 4. juli 2013 har Rettens plenum som følge af V. Tomljenović tiltrædelse som dommer ved Retten truffet beslutning om at ændre Rettens afgørelser af 20. september 2010 (1), af 26. oktober 2010 (2), af 29. november 2010 (3), af 20. september 2011 (4), af 25. november 2011 (5), af 16. maj 2012 (6), af 17. september 2012 (7), af 9. oktober 2012 (8) af 29. november 2012 (9)og af 18. marts 2013 (10) om dommernes fordeling mellem afdelingerne.

For perioden fra den 4. juli 2013 til den 31. august 2013 tilknyttes dommerne afdelingerne på følgende måde:

| | Første Udvidede Afdeling, som sættes af fem dommere:

  Afdelingsformand J. Azizi og dommerne I. Labucka, S. Frimodt Nielsen, D. Gratsias, M. Kancheva og E. Buttigieg |
| --- | --- |

Første Udvidede Afdeling, som sættes af fem dommere:

Afdelingsformand J. Azizi og dommerne I. Labucka, S. Frimodt Nielsen, D. Gratsias, M. Kancheva og E. Buttigieg

| | Første Afdeling, som sættes af tre dommere:

  Afdelingsformand J. Azizi






  a) | dommerne S. Frimodt Nielsen og M. Kancheva |
| --- | --- | --- |

Første Afdeling, som sættes af tre dommere:

Afdelingsformand J. Azizi

a)

dommerne S. Frimodt Nielsen og M. Kancheva

| b) | dommerne S. Frimodt Nielsen og E. Buttigieg |
| --- | --- |

b)

dommerne S. Frimodt Nielsen og E. Buttigieg

| c) | dommerne M. Kancheva og E. Buttigieg |
| --- | --- |

c)

dommerne M. Kancheva og E. Buttigieg

| | Anden Udvidede Afdeling, som sættes af fem dommere:

  Afdelingsformand N.J. Forwood og dommerne F. Dehousse, I. Wiszniewska-Białecka, M. Prek og J. Schwarcz |
| --- | --- |

Anden Udvidede Afdeling, som sættes af fem dommere:

Afdelingsformand N.J. Forwood og dommerne F. Dehousse, I. Wiszniewska-Białecka, M. Prek og J. Schwarcz

| | Anden Afdeling, som sættes af tre dommere: | Afdelingsformand N.J. Forwood |
| --- | --- | --- |

Anden Afdeling, som sættes af tre dommere:

Afdelingsformand N.J. Forwood

| | dommer F. Dehousse |
| --- | --- |

dommer F. Dehousse

| | dommer J. Schwarcz |
| --- | --- |

dommer J. Schwarcz

| | Tredje Udvidede Afdeling, som sættes af fem dommere:

  Afdelingsformand O. Czúcz og dommerne I. Labucka, S. Frimodt Nielsen, D. Gratsias, M. Kancheva og E. Buttigieg |
| --- | --- |

Tredje Udvidede Afdeling, som sættes af fem dommere:

Afdelingsformand O. Czúcz og dommerne I. Labucka, S. Frimodt Nielsen, D. Gratsias, M. Kancheva og E. Buttigieg

| | Tredje Afdeling, som sættes af tre dommere: | Afdelingsformand O. Czúcz |
| --- | --- | --- |

Tredje Afdeling, som sættes af tre dommere:

Afdelingsformand O. Czúcz

| | dommer I. Labucka |
| --- | --- |

dommer I. Labucka

| | dommer D. Gratsias |
| --- | --- |

dommer D. Gratsias

| | Fjerde Udvidede Afdeling, som sættes af fem dommere:

  Afdelingsformand I. Pelikánová og dommerne V. Vadapalas, K. Jürimäe, K. O’Higgins og M. van der Woude og V. Tomljenović |
| --- | --- |

Fjerde Udvidede Afdeling, som sættes af fem dommere:

Afdelingsformand I. Pelikánová og dommerne V. Vadapalas, K. Jürimäe, K. O’Higgins og M. van der Woude og V. Tomljenović

| | Fjerde Afdeling, som sættes af tre dommere: | Afdelingsformand I. Pelikánová |
| --- | --- | --- |

Fjerde Afdeling, som sættes af tre dommere:

Afdelingsformand I. Pelikánová

| | dommer K. Jürimäe |
| --- | --- |

dommer K. Jürimäe

| | dommer M. van der Woude |
| --- | --- |

dommer M. van der Woude

| | Femte Udvidede Afdeling, som sættes af fem dommere:

  Afdelingsformand S. Papasavvas og dommerne V. Vadapalas, K. Jürimäe, K. O’Higgins og M. van der Woude og V. Tomljenović |
| --- | --- |

Femte Udvidede Afdeling, som sættes af fem dommere:

Afdelingsformand S. Papasavvas og dommerne V. Vadapalas, K. Jürimäe, K. O’Higgins og M. van der Woude og V. Tomljenović

| | Femte Afdeling, som sættes af tre dommere:

  Afdelingsformand S. Papasavvas






  a) | dommerne V. Vadapalas og K. O’Higgins |
| --- | --- | --- |

Femte Afdeling, som sættes af tre dommere:

Afdelingsformand S. Papasavvas

a)

dommerne V. Vadapalas og K. O’Higgins

| b) | dommerne V. Vadapalas og V. Tomljenović |
| --- | --- |

b)

dommerne V. Vadapalas og V. Tomljenović

| c) | dommerne K. O’Higgins og V. Tomljenović |
| --- | --- |

c)

dommerne K. O’Higgins og V. Tomljenović

| | Sjette Udvidede Afdeling, som sættes af fem dommere:

  Afdelingsformand H. Kanninen og dommerne M.E. Martins Ribeiro, S. Soldevila Fragoso, A. Popescu, G. Berardis og C. Wetter |
| --- | --- |

Sjette Udvidede Afdeling, som sættes af fem dommere:

Afdelingsformand H. Kanninen og dommerne M.E. Martins Ribeiro, S. Soldevila Fragoso, A. Popescu, G. Berardis og C. Wetter

| | Sjette Afdeling, som sættes af tre dommere:

  Afdelingsformand H. Kanninen






  a) | dommerne S. Soldevila Fragoso og G. Berardis |
| --- | --- | --- |

Sjette Afdeling, som sættes af tre dommere:

Afdelingsformand H. Kanninen

a)

dommerne S. Soldevila Fragoso og G. Berardis

| b) | dommerne S. Soldevila Fragoso og C. Wetter |
| --- | --- |

b)

dommerne S. Soldevila Fragoso og C. Wetter

| c) | dommerne G. Berardis og C. Wetter |
| --- | --- |

c)

dommerne G. Berardis og C. Wetter

| | Syvende Udvidede Afdeling, som sættes af fem dommere:

  Afdelingsformand A. Dittrich og dommerne F. Dehousse, I Wiszniewska-Białecka, M. Prek og J. Schwarcz |
| --- | --- |

Syvende Udvidede Afdeling, som sættes af fem dommere:

Afdelingsformand A. Dittrich og dommerne F. Dehousse, I Wiszniewska-Białecka, M. Prek og J. Schwarcz

| | Syvende Afdeling, som sættes af tre dommere: | Afdelingsformand A. Dittrich |
| --- | --- | --- |

Syvende Afdeling, som sættes af tre dommere:

Afdelingsformand A. Dittrich

| | dommer I. Wiszniewska-Białecka |
| --- | --- |

dommer I. Wiszniewska-Białecka

| | dommer M. Prek |
| --- | --- |

dommer M. Prek

| | Ottende Udvidede Afdeling, som sættes af fem dommere:

  Afdelingsformand L. Truchot og dommerne M.E. Martins Ribeiro, S. Soldevila Fragoso, A. Popescu, G. Berardis og C. Wetter |
| --- | --- |

Ottende Udvidede Afdeling, som sættes af fem dommere:

Afdelingsformand L. Truchot og dommerne M.E. Martins Ribeiro, S. Soldevila Fragoso, A. Popescu, G. Berardis og C. Wetter

| | Ottende Afdeling, som sættes af tre dommere: | Afdelingsformand L. Truchot |
| --- | --- | --- |

Ottende Afdeling, som sættes af tre dommere:

Afdelingsformand L. Truchot

| | dommer M.E. Martins Ribeiro |
| --- | --- |

dommer M.E. Martins Ribeiro

| | dommer A. Popescu |
| --- | --- |

dommer A. Popescu

For perioden fra den 4. juli 2013 til den 31. august 2013:

| — | Er de dommere, der sammen med afdelingsformanden udgør det udvidede dommerkollegium i Første Udvidede Afdeling, de to andre dommere fra den Første Afdeling, for hvilken sagen oprindeligt er indbragt, den fjerde dommer fra denne afdeling og en dommer fra Tredje Afdeling, der sættes af tre dommere. Sidstnævnte dommer, der ikke er afdelingsformanden, udpeges i overensstemmelse med den rækkefølge, der er fastsat i artikel 6 i Rettens procesreglement. |
| --- | --- |

—

Er de dommere, der sammen med afdelingsformanden udgør det udvidede dommerkollegium i Første Udvidede Afdeling, de to andre dommere fra den Første Afdeling, for hvilken sagen oprindeligt er indbragt, den fjerde dommer fra denne afdeling og en dommer fra Tredje Afdeling, der sættes af tre dommere. Sidstnævnte dommer, der ikke er afdelingsformanden, udpeges i overensstemmelse med den rækkefølge, der er fastsat i artikel 6 i Rettens procesreglement.

| — | Er de dommere, der sammen med afdelingsformanden udgør det udvidede dommerkollegium i Tredje Udvidede Afdeling, de to andre dommere fra den Tredje Afdeling, for hvilken sagen oprindeligt er indbragt, den fjerde dommer fra denne afdeling og en dommer fra Første Afdeling, der sættes af fire dommere. Sidstnævnte dommer, der ikke er afdelingsformanden, udpeges i overensstemmelse med den rækkefølge, der er fastsat i artikel 6 i Rettens procesreglement. |
| --- | --- |

—

Er de dommere, der sammen med afdelingsformanden udgør det udvidede dommerkollegium i Tredje Udvidede Afdeling, de to andre dommere fra den Tredje Afdeling, for hvilken sagen oprindeligt er indbragt, den fjerde dommer fra denne afdeling og en dommer fra Første Afdeling, der sættes af fire dommere. Sidstnævnte dommer, der ikke er afdelingsformanden, udpeges i overensstemmelse med den rækkefølge, der er fastsat i artikel 6 i Rettens procesreglement.

| — | Er de dommere, der sammen med afdelingsformanden udgør det udvidede dommerkollegium i Fjerde Udvidede Afdeling, de to andre dommere fra den Fjerde Afdeling, for hvilken sagen oprindeligt er indbragt, den fjerde dommer fra denne afdeling og en dommer fra Femte Afdeling, der sættes af fire dommere. Sidstnævnte dommer, der ikke er afdelingsformanden, udpeges i overensstemmelse med den rækkefølge, der er fastsat i artikel 6 i Rettens procesreglement. |
| --- | --- |

—

Er de dommere, der sammen med afdelingsformanden udgør det udvidede dommerkollegium i Fjerde Udvidede Afdeling, de to andre dommere fra den Fjerde Afdeling, for hvilken sagen oprindeligt er indbragt, den fjerde dommer fra denne afdeling og en dommer fra Femte Afdeling, der sættes af fire dommere. Sidstnævnte dommer, der ikke er afdelingsformanden, udpeges i overensstemmelse med den rækkefølge, der er fastsat i artikel 6 i Rettens procesreglement.

| — | Er de dommere, der sammen med afdelingsformanden udgør det udvidede dommerkollegium i Femte Udvidede Afdeling, de to andre dommere fra den Femte Afdeling, for hvilken sagen oprindeligt er indbragt, den fjerde dommer fra denne afdeling og en dommer fra Fjerde Afdeling, der sættes af tre dommere. Sidstnævnte dommer, der ikke er afdelingsformanden, udpeges i overensstemmelse med den rækkefølge, der er fastsat i artikel 6 i Rettens procesreglement. |
| --- | --- |

—

Er de dommere, der sammen med afdelingsformanden udgør det udvidede dommerkollegium i Femte Udvidede Afdeling, de to andre dommere fra den Femte Afdeling, for hvilken sagen oprindeligt er indbragt, den fjerde dommer fra denne afdeling og en dommer fra Fjerde Afdeling, der sættes af tre dommere. Sidstnævnte dommer, der ikke er afdelingsformanden, udpeges i overensstemmelse med den rækkefølge, der er fastsat i artikel 6 i Rettens procesreglement.

| — | Er de dommere, der sammen med afdelingsformanden udgør det udvidede dommerkollegium i Sjette Udvidede Afdeling, de to andre dommere fra den Sjette Afdeling, for hvilken sagen oprindeligt er indbragt, den fjerde dommer fra denne afdeling og en dommer fra Ottende Afdeling, der sættes af tre dommere. Sidstnævnte dommer, der ikke er afdelingsformanden, udpeges i overensstemmelse med den rækkefølge, der er fastsat i artikel 6 i Rettens procesreglement. |
| --- | --- |

—

Er de dommere, der sammen med afdelingsformanden udgør det udvidede dommerkollegium i Sjette Udvidede Afdeling, de to andre dommere fra den Sjette Afdeling, for hvilken sagen oprindeligt er indbragt, den fjerde dommer fra denne afdeling og en dommer fra Ottende Afdeling, der sættes af tre dommere. Sidstnævnte dommer, der ikke er afdelingsformanden, udpeges i overensstemmelse med den rækkefølge, der er fastsat i artikel 6 i Rettens procesreglement.

| — | Er de dommere, der sammen med afdelingsformanden udgør det udvidede dommerkollegium i Ottende Udvidede Afdeling, de to andre dommere fra den Ottende Afdeling, for hvilken sagen oprindeligt er indbragt, den fjerde dommer fra denne afdeling og en dommer fra Sjette Afdeling, der sættes af fire dommere. Sidstnævnte dommer, der ikke er afdelingsformanden, udpeges i overensstemmelse med den rækkefølge, der er fastsat i artikel 6 i Rettens procesreglement. |
| --- | --- |

—

Er de dommere, der sammen med afdelingsformanden udgør det udvidede dommerkollegium i Ottende Udvidede Afdeling, de to andre dommere fra den Ottende Afdeling, for hvilken sagen oprindeligt er indbragt, den fjerde dommer fra denne afdeling og en dommer fra Sjette Afdeling, der sættes af fire dommere. Sidstnævnte dommer, der ikke er afdelingsformanden, udpeges i overensstemmelse med den rækkefølge, der er fastsat i artikel 6 i Rettens procesreglement.

| — | I Første Afdeling, der sættes af tre dommere, fungerer afdelingsformanden successivt med de dommere, der er nævnt under a), b) eller c), afhængig af, hvilket dommerkollegium den refererende dommer tilhører. I de sager, hvor afdelingsformanden er refererende dommer, fungerer afdelingsformanden med dommerne fra hvert af disse dommerkollegier på skift og efter den rækkefølge, hvori sagerne registreres, med forbehold af konnekse sager. |
| --- | --- |

—

I Første Afdeling, der sættes af tre dommere, fungerer afdelingsformanden successivt med de dommere, der er nævnt under a), b) eller c), afhængig af, hvilket dommerkollegium den refererende dommer tilhører. I de sager, hvor afdelingsformanden er refererende dommer, fungerer afdelingsformanden med dommerne fra hvert af disse dommerkollegier på skift og efter den rækkefølge, hvori sagerne registreres, med forbehold af konnekse sager.

| — | I Femte Afdeling, der sættes af tre dommere, fungerer afdelingsformanden successivt med de dommere, der er nævnt under a), b) eller c), afhængig af, hvilket dommerkollegium den refererende dommer tilhører. I de sager, hvor afdelingsformanden er refererende dommer, fungerer afdelingsformanden med dommerne fra hvert af disse dommerkollegier på skift og efter den rækkefølge, hvori sagerne registreres, med forbehold af konnekse sager. |
| --- | --- |

—

I Femte Afdeling, der sættes af tre dommere, fungerer afdelingsformanden successivt med de dommere, der er nævnt under a), b) eller c), afhængig af, hvilket dommerkollegium den refererende dommer tilhører. I de sager, hvor afdelingsformanden er refererende dommer, fungerer afdelingsformanden med dommerne fra hvert af disse dommerkollegier på skift og efter den rækkefølge, hvori sagerne registreres, med forbehold af konnekse sager.

| — | I Sjette Afdeling, der sættes af tre dommere, fungerer afdelingsformanden successivt med de dommere, der er nævnt under a), b) eller c), afhængig af, hvilket dommerkollegium den refererende dommer tilhører. I de sager, hvor afdelingsformanden er refererende dommer, fungerer afdelingsformanden med dommerne fra hvert af disse dommerkollegier på skift og efter den rækkefølge, hvori sagerne registreres, med forbehold af konnekse sager. |
| --- | --- |

—

I Sjette Afdeling, der sættes af tre dommere, fungerer afdelingsformanden successivt med de dommere, der er nævnt under a), b) eller c), afhængig af, hvilket dommerkollegium den refererende dommer tilhører. I de sager, hvor afdelingsformanden er refererende dommer, fungerer afdelingsformanden med dommerne fra hvert af disse dommerkollegier på skift og efter den rækkefølge, hvori sagerne registreres, med forbehold af konnekse sager.

---

(1)  EUT C 288 af 23.10.2010, s. 2.

(2)  EUT C 317 af 20.11.2010, s. 5.

(3)  EUT C 346 af 18.12.2010, s. 2.

(4)  EUT C 305 af 15.10.2011, s. 2.

(5)  EUT C 370 af 17.12.2011, s. 5.

(6)  EUT C 174 af 16.6.2012. s. 2.

(7)  EUT C 311 af 13.10.2012, s. 2.

(8)  EUT C 343 af 10.11.2012, s. 2.

(9)  EUT C 9 af 12.1.2013, s. 3.

(10)  EUT C 114 af 20.4.2013, s. 2.

---

V Øvrige meddelelser

RETSLIGE PROCEDURER

Domstolen

| 27.7.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/5 |
| --- | --- | --- | --- |

27.7.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/5

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Landgericht Düsseldorf (Tyskland) den 5. april 2013 — Huawei Technologies Co. Ltd mod ZTE Corp. og ZTE Deutschland GmbH

(Sag C-170/13)

2013/C 215/04

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Landgericht Düsseldorf

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Huawei Technologies Co. Ltd

Sagsøgte: ZTE Corp. og ZTE Deutschland GmbH

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Misbruger indehaveren af et standard-essentielt patent, som over for standardiseringsorganet har erklæret at ville give enhver tredjemand licens på rimelige og ikke-diskriminerende [»FRAND«-] vilkår, sin dominerende stilling på markedet, når han tager retslige skridt med henblik på nedlæggelse af forbud mod en patentkrænker, selv om patentkrænkeren har erklæret sig villig til at indlede forhandlinger om en sådan licens,
  eller
  kan der først antages at foreligge et misbrug af den dominerende stilling på markedet, når patentkrænkeren har forelagt indehaveren af det standard-essentielle patent et klart, ubetinget tilbud om at indgå en licensaftale, som patentindehaveren ikke kan afslå uden utilbørligt at lægge hindringer i vejen for patentkrænkeren eller at overtræde forbuddet mod diskriminering, og patentkrænkeren — under foregribelse af den licens, der skal tildeles, til den brug, han allerede har gjort — opfylder de kontraktlige forpligtelser, der vedrører ham? |
| --- | --- |

1)

Misbruger indehaveren af et standard-essentielt patent, som over for standardiseringsorganet har erklæret at ville give enhver tredjemand licens på rimelige og ikke-diskriminerende [»FRAND«-] vilkår, sin dominerende stilling på markedet, når han tager retslige skridt med henblik på nedlæggelse af forbud mod en patentkrænker, selv om patentkrænkeren har erklæret sig villig til at indlede forhandlinger om en sådan licens,

eller

kan der først antages at foreligge et misbrug af den dominerende stilling på markedet, når patentkrænkeren har forelagt indehaveren af det standard-essentielle patent et klart, ubetinget tilbud om at indgå en licensaftale, som patentindehaveren ikke kan afslå uden utilbørligt at lægge hindringer i vejen for patentkrænkeren eller at overtræde forbuddet mod diskriminering, og patentkrænkeren — under foregribelse af den licens, der skal tildeles, til den brug, han allerede har gjort — opfylder de kontraktlige forpligtelser, der vedrører ham?

| 2) | Såfremt der allerede skal antages at foreligge misbrug af en dominerende stilling på markedet som følge af den af patentkrænkeren udviste forhandlingsvilje:
  Stilles der i henhold til artikel 102 TEUF særlige kvalitative og/eller tidsmæssige krav til forhandlingsvilligheden? Kan en sådan navnlig antages allerede at foreligge, når patentkrænkeren kun på generel vis (mundtligt) har erklæret sig villig til at indlede forhandlinger, eller skal patentkrænkeren allerede være indtrådt i forhandlinger og eksempelvis have angivet konkrete betingelser, hvorunder han er villig til at indgå en licensaftale? |
| --- | --- |

2)

Såfremt der allerede skal antages at foreligge misbrug af en dominerende stilling på markedet som følge af den af patentkrænkeren udviste forhandlingsvilje:

Stilles der i henhold til artikel 102 TEUF særlige kvalitative og/eller tidsmæssige krav til forhandlingsvilligheden? Kan en sådan navnlig antages allerede at foreligge, når patentkrænkeren kun på generel vis (mundtligt) har erklæret sig villig til at indlede forhandlinger, eller skal patentkrænkeren allerede være indtrådt i forhandlinger og eksempelvis have angivet konkrete betingelser, hvorunder han er villig til at indgå en licensaftale?

| 3) | Såfremt afgivelsen af et klart, ubetinget tilbud om at indgå en licensaftale er en forudsætning for, at der foreligger misbrug af den dominerende stilling på markedet:
  Stilles der i henhold til artikel 102 TEUF særlige kvalitative og/eller tidsmæssige krav til dette tilbud? Skal tilbuddet indeholde samtlige bestemmelser, som sædvanligvis er indeholdt i licensaftaler på det pågældende tekniske område? Kan tilbuddet navnlig gives på den betingelse, at det standard-essentielle patent faktisk bruges og/eller er retsgyldigt? |
| --- | --- |

3)

Såfremt afgivelsen af et klart, ubetinget tilbud om at indgå en licensaftale er en forudsætning for, at der foreligger misbrug af den dominerende stilling på markedet:

Stilles der i henhold til artikel 102 TEUF særlige kvalitative og/eller tidsmæssige krav til dette tilbud? Skal tilbuddet indeholde samtlige bestemmelser, som sædvanligvis er indeholdt i licensaftaler på det pågældende tekniske område? Kan tilbuddet navnlig gives på den betingelse, at det standard-essentielle patent faktisk bruges og/eller er retsgyldigt?

| 4) | Såfremt patentkrænkerens opfyldelse af forpligtelserne i henhold til den licens, der skal tildeles, er en forudsætning for, at der foreligger misbrug af en dominerende stilling på markedet:
  Stilles der i henhold til artikel 102 TEUF særlige krav med hensyn til disse opfyldelseshandlinger? Er patentkrænkeren navnlig forpligtet til at aflægge regnskab om hidtidig brug og/eller at betale licensafgift? Kan en pligt til at betale licensafgift i givet fald også opfyldes ved hjælp af sikkerhedsstillelse? |
| --- | --- |

4)

Såfremt patentkrænkerens opfyldelse af forpligtelserne i henhold til den licens, der skal tildeles, er en forudsætning for, at der foreligger misbrug af en dominerende stilling på markedet:

Stilles der i henhold til artikel 102 TEUF særlige krav med hensyn til disse opfyldelseshandlinger? Er patentkrænkeren navnlig forpligtet til at aflægge regnskab om hidtidig brug og/eller at betale licensafgift? Kan en pligt til at betale licensafgift i givet fald også opfyldes ved hjælp af sikkerhedsstillelse?

| 5) | Gælder betingelserne for, hvornår indehaveren af et standard-essentielt patent må anses for at have udøvet misbrug af dominerende stilling, også for fremsættelsen af de øvrige krav, der er forbundet med en patentkrænkelse (regnskabsaflæggelse, tilbagekaldelse, skadeserstatning)? |
| --- | --- |

5)

Gælder betingelserne for, hvornår indehaveren af et standard-essentielt patent må anses for at have udøvet misbrug af dominerende stilling, også for fremsættelsen af de øvrige krav, der er forbundet med en patentkrænkelse (regnskabsaflæggelse, tilbagekaldelse, skadeserstatning)?

---

| 27.7.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/6 |
| --- | --- | --- | --- |

27.7.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/6

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Landgericht Wiesbaden (Tyskland) den 29. april 2013 — Stefan Fahnenbrock mod Den Hellenske Republik

(Sag C-226/13)

2013/C 215/05

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Landgericht Wiesbaden

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Stefan Fahnenbrock

Sagsøgt: Den Hellenske Republik

Præjudicielt spørgsmål

Skal artikel 1 i [Europa-Parlamentets og] Rådets forordning (EF) nr. 1393/2007 af 13. november 2007 om forkyndelse [i medlemsstaterne] af retslige og udenretslige dokumenter i civile og kommercielle sager [(forkyndelse af dokumenter) og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1348/2000] (1) fortolkes således, at et søgsmål, ved hvilket en person, der havde købt obligationer udstedt af sagsøgte, som blev opbevaret i sagsøgerens værdipapirdepot hos S Broker AG & Co. KG, og med hensyn til hvilke sagsøgeren ikke havde accepteret det tilbud om ombytning, som sagsøgte fremsatte ultimo februar 2012, har rejst krav om en erstatning svarende til værdiforskellen henset til den ombytning af sagsøgerens obligationer, der på trods heraf blev foretaget i marts 2012, og som var økonomisk ufordelagtig for sagsøgeren, skal anses for en »civil og kommerciel sag« i forordningens forstand?

---

(1)  EUT L 324, s. 79

---

| 27.7.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/6 |
| --- | --- | --- | --- |

27.7.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/6

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Landgericht Wiesbaden (Tyskland) den 2. maj 2013 — Holger Priestoph m.fl. mod Den Hellenske Republik

(Sag C-245/13)

2013/C 215/06

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Landgericht Wiesbaden

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Holger Priestoph, Matteo Antonio Priestoph og Pia Antonia Priestoph

Sagsøgt: Den Hellenske Republik

Præjudicieltspørgsmål

Skal artikel 1 i [Europa-Parlamentets og] Rådets forordning (EF) nr. 1393/2007 af 13. november 2007 om forkyndelse [i medlemsstaterne] af retslige og udenretslige dokumenter i civile og kommercielle sager [(forkyndelse af dokumenter) og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1348/2000] (1) fortolkes således, at et søgsmål, ved hvilket en person, der havde købt obligationer udstedt af sagsøgte, som blev opbevaret i sagsøgerens værdipapirdepot hos S Broker AG & Co. KG, og med hensyn til hvilke sagsøgeren ikke havde accepteret det tilbud om ombytning, som sagsøgte fremsatte ultimo februar 2012, har rejst krav om en erstatning svarende til værdiforskellen henset til den ombytning af sagsøgerens obligationer, der på trods heraf blev foretaget i marts 2012, og som var økonomisk ufordelagtig for sagsøgeren, skal anses for en »civil og kommerciel sag« i forordningens forstand?

---

(1)  EUT L 324, s. 79.

---

| 27.7.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/6 |
| --- | --- | --- | --- |

27.7.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/6

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Landgericht Wiesbaden (Tyskland) den 3. maj 2013 — Rudolf Reznicek mod Den Hellenske Republik

(Sag C-247/13)

2013/C 215/07

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Landgericht Wiesbaden

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Rudolf Reznicek

Sagsøgt: Den Hellenske Republik

Præjudicielt spørgsmål

Skal artikel 1 i [Europa-Parlamentets og] Rådets forordning (EF) nr. 1393/2007 af 13. november 2007 om forkyndelse [i medlemsstaterne] af retslige og udenretslige dokumenter i civile og kommercielle sager [(forkyndelse af dokumenter) og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1348/2000] (1) fortolkes således, at et søgsmål, ved hvilket en person, der havde købt obligationer udstedt af sagsøgte, som blev opbevaret i sagsøgerens værdipapirdepot hos S Broker AG & Co. KG, og med hensyn til hvilke sagsøgeren ikke havde accepteret det tilbud om ombytning, som sagsøgte fremsatte ultimo februar 2012, har rejst krav om en erstatning svarende til værdiforskellen henset til den ombytning af sagsøgerens obligationer, der på trods heraf blev foretaget i marts 2012, og som var økonomisk ufordelagtig for sagsøgeren, skal anses for en »civil og kommerciel sag« i forordningens forstand?

---

(1)  EUT L 324, s. 79.

---

| 27.7.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/7 |
| --- | --- | --- | --- |

27.7.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/7

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Varas Cíveis de Lisboa (Portugal) den 13. maj 2013 — Sociedade Agrícola e Imobiliária da Quinta de S. Paio, Lda mod Instituto da Segurança Social, IP

(Sag C-258/13)

2013/C 215/08

Processprog: portugisisk

Den forelæggende ret

Varas Cíveis de Lisboa

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Sociedade Agrícola e Imobiliária da Quinta de S. Paio, Lda

Sagsøgt: Instituto da Segurança Social, IP

Præjudicielle spørgsmål

Er artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (1), som knæsætter retten til en effektiv domstolsbeskyttelse, til hinder for en national bestemmelse, som udelukker juridiske personer, der handler med gevinst for øje, fra retshjælp?

Skal artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder fortolkes således, at retten til en effektiv domstolsbeskyttelse er sikret, når national ret i en medlemsstat, selv om den udelukker juridiske personer, der handler med gevinst for øje, fra retshjælp, automatisk fritager dem for omkostninger og afgifter forbundet med søgsmål, hvis de er insolvente eller er i gang med en omstrukturering af virksomheden?

---

(1)  EFT 2000 C 364, s. 1.

---

| 27.7.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/7 |
| --- | --- | --- | --- |

27.7.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/7

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Amtsgericht Rüsselsheim (Tyskland) den 14. maj 2013 — Ekkehard Aleweld mod Condor FlugdienstGmbH

(Sag C-262/13)

2013/C 215/09

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Amtsgericht Rüsselsheim

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Ekkehard Aleweld

Sagsøgt: Condor Flugdienst GmbH

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Består der i henhold til forordningens (1) artikel 7 et krav på kompensation, når det bookede fly afgår med mere end tre timers forsinkelse, og passageren bliver ombooket til et fly med et andet luftfartsselskab, hvorved forsinkelsen på den oprindelige flyvnings ankomst bliver væsentligt reduceret, selv om både den oprindelige flyvning og erstatningsflyvningen ankommer til den oprindelige destination med langt mere end tre timers forsinkelse? |
| --- | --- |

1)

Består der i henhold til forordningens (1) artikel 7 et krav på kompensation, når det bookede fly afgår med mere end tre timers forsinkelse, og passageren bliver ombooket til et fly med et andet luftfartsselskab, hvorved forsinkelsen på den oprindelige flyvnings ankomst bliver væsentligt reduceret, selv om både den oprindelige flyvning og erstatningsflyvningen ankommer til den oprindelige destination med langt mere end tre timers forsinkelse?

| 2) | Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende, er det således afgørende om det tidsrum på 5 timer, der er anført i artikel 6, stk. 1, nr. iii), der henviser til forordningens artikel 8, stk. 1, er overskredet eller ej? |
| --- | --- |

2)

Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende, er det således afgørende om det tidsrum på 5 timer, der er anført i artikel 6, stk. 1, nr. iii), der henviser til forordningens artikel 8, stk. 1, er overskredet eller ej?

| 3) | Har det en betydning, hvorvidt ombookingen bliver foretaget selvstændigt af passageren eller med bistand fra sagsøgte? |
| --- | --- |

3)

Har det en betydning, hvorvidt ombookingen bliver foretaget selvstændigt af passageren eller med bistand fra sagsøgte?

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 261/2004 af 11.2.2004 om fælles bestemmelser om kompensation og bistand til luftfartspassagerer ved boardingafvisning og ved aflysning eller lange forsinkelser og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 295/91, EUT L 46, s. 1.

---

| 27.7.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/8 |
| --- | --- | --- | --- |

27.7.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/8

---

Appel iværksat den 16. maj 2013 af Acino AG til prøvelse af dom afsagt af Retten (Syvende Afdeling) den 7. marts 2013 i sag T-539/10, Acino AG (tidligere Acino Pharma GmbH) mod Europa-Kommissionen

(Sag C-269/13 P)

2013/C 215/10

Processprog: tysk

Parter

Appellant: Acino AG (ved Rechtsanwälte R. Buchner og E. Burk)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen

Appellanten har nedlagt følgende påstande

| — | Rettens dom af 7. marts 2013 i sag T-539/10 ophæves på grund af tilsidesættelse af EU-retten, og Kommissionens beslutninger K(2010) 2203, K(2010) 2205, K(2010) 2210 og K(2010) 2218 af 29. marts 2010 samt Kommissionens beslutninger K(2010) 6430, K(2010) 6432, K(2010) 6434 og K(2010) 6435 af 16. september 2010 vedrørende lægemidlerne Clopidogrel Acino — Clopidogrel, Clopidogrel ratiopharm — Clopidogrel, Clopidogrel Hexal — Clopidogrel og Clopidogrel ratiopharm GmbH — Clopidogrel annulleres. |
| --- | --- |

—

Rettens dom af 7. marts 2013 i sag T-539/10 ophæves på grund af tilsidesættelse af EU-retten, og Kommissionens beslutninger K(2010) 2203, K(2010) 2205, K(2010) 2210 og K(2010) 2218 af 29. marts 2010 samt Kommissionens beslutninger K(2010) 6430, K(2010) 6432, K(2010) 6434 og K(2010) 6435 af 16. september 2010 vedrørende lægemidlerne Clopidogrel Acino — Clopidogrel, Clopidogrel ratiopharm — Clopidogrel, Clopidogrel Hexal — Clopidogrel og Clopidogrel ratiopharm GmbH — Clopidogrel annulleres.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Anbringender og væsentligste argumenter

Til støtte for appellen har appellanten har gjort fem anbringender gældende:

Med det første anbringende har appellanten gjort gældende, at såvel artikel 20 i forordning (EF) nr. 726/2004 (1), sammenholdt med artikel 116 og 117 i direktiv (EF) 2001/83/EF (2), som forsigtighedsprincippet er blevet tilsidesat og anvendt ukorrekt. Retten har med urette lagt til grund, at de i de anfægtede beslutninger fra Kommissionen anførte tilsidesættelser af principperne og retningslinjerne for god fremstillingspraksis for lægemidler (herefter »GMP«) begrundede en i praksis uigendrivelig formodning for potentielle mangler i den kvalitative og kvantitative sammensætning af lægemidlerne.

Det andet anbringende vedrører den retligt fejlagtige bedømmelse af de af Retten fastslåede faktiske omstændigheder. Retten har ikke taget hensyn til, at Kommissionen har tilsidesat sin diligens- og begrundelsespligt ved alene at henvise til det som følge af GMP-tilsidesættelserne indtrådte »tillidstab«, idet Kommissionen hverken havde fremlagt seriøse eller holdbare holdepunkter for at rejse tvivl om lægemidlernes kvantitet eller kvalitet.

Det tredje anbringende vedrører den retligt fejlagtige anvendelse af proportionalitetsprincippet. Appellanten fremlagde evidensbaserede beviser, i henhold til hvilke det kunne udelukkes, at de fremstillede lægemidler var sundhedsfarlige, hvorfor navnlig den af Kommissionen med tilbagevirkende kraft foranstaltede ændring af markedsføringstilladelsen og tilbagekaldelse af produktet hverken var nødvendig eller passende.

Det fjerde anbringende vedrører den retligt fejlagtige skønsudøvelse. Retten er, idet den retligt fejlagtigt har tillagt GMP-reglerne absolut værdi, med urette kommet frem til den konklusion, at Kommissionen ikke åbenbart havde overskredet sin skønsmargen ved alene at begrunde beslutningerne med det uigenkaldeligt indtrådte »tillidstab«.

Det sidste anbringende vedrører tilsidesættelsen af begrundelseskravene i artikel 81, stk. 1, i forordning nr. 726/2004/EF. Kommissionen har i begrundelsen til beslutningerne overhovedet ikke taget stilling til de af appellanten fremlagte evidensbaserede beviser, således at beslutningerne formelt er ufuldstændige og retsstridige.

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 726/2004 af 31.3.2004 om fastlæggelse af fællesskabsprocedurer for godkendelse og overvågning af human- og veterinærmedicinske lægemidler og om oprettelse af et europæisk lægemiddelagentur (EUT L 136, s. 1).

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/83/EF af 6.11.2001 om oprettelse af en fællesskabskodeks for humanmedicinske lægemidler (EFT L 311, s. 67).

---

| 27.7.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/8 |
| --- | --- | --- | --- |

27.7.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/8

---

Appel iværksat den 17. maj 2013 af Republikken Polen til prøvelse af dom afsagt af Retten den 27. februar 2013 i sag T-241/10, Republikken Polen mod Europa-Kommissionen

(Sag C-273/13 P)

2013/C 215/11

Processprog: polsk

Parter

Appellant: Republikken Polen (ved B. Majczyna, som befuldmægtiget)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen

Appellanten har nedlagt følgende påstande

| — | Dom afsagt af Den Europæiske Unions Ret den 27. februar 2013 i sag T-241/10, Republikken Polen mod Europa-Kommissionen, ophæves i sin helhed. |
| --- | --- |

—

Dom afsagt af Den Europæiske Unions Ret den 27. februar 2013 i sag T-241/10, Republikken Polen mod Europa-Kommissionen, ophæves i sin helhed.

| — | Kommissionens afgørelse 2010/152/EU af 11. marts 2010 (meddelt under nummer K(2010) 1317) om udelukkelse fra EU-finansiering af visse udgifter, som medlemsstaterne har afholdt for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), Garantisektionen, Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) og Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) (EUT L 63 af 12. marts 2010, s. 7), annulleres for så vidt som der i afgørelsen udelukkes beløb på 279 794 442,15 PLN og 25 583 996,81 EUR, som det af Republikken Polen godkendte betalingsorgan har afholdt, fra fællesskabsfinansiering. |
| --- | --- |

—

Kommissionens afgørelse 2010/152/EU af 11. marts 2010 (meddelt under nummer K(2010) 1317) om udelukkelse fra EU-finansiering af visse udgifter, som medlemsstaterne har afholdt for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), Garantisektionen, Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) og Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) (EUT L 63 af 12. marts 2010, s. 7), annulleres for så vidt som der i afgørelsen udelukkes beløb på 279 794 442,15 PLN og 25 583 996,81 EUR, som det af Republikken Polen godkendte betalingsorgan har afholdt, fra fællesskabsfinansiering.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Anbringender og væsentligste argumenter

Republikken Polen har anfægtet den appellerede dom med følgende appelanbringender

| 1) | Appelanbringende vedrørende en urigtig fortolkning af artikel 20 i forordning (EF) nr. 1782/2003, idet Retten har lagt til grund, at denne bestemmelse kræver indførelse af et fuldstændigt vektoriseret LPIS-GIS-system (system til identifikation af og kontrol med marker på grundlag af en datamatiseret geografisk informationssystemteknik) eller et tilsvarende system, selv om opfyldelsen af den i denne bestemmelse fastsatte systemstandard ikke kræver en fuldstændigt vektorisering. |
| --- | --- |

1)

Appelanbringende vedrørende en urigtig fortolkning af artikel 20 i forordning (EF) nr. 1782/2003, idet Retten har lagt til grund, at denne bestemmelse kræver indførelse af et fuldstændigt vektoriseret LPIS-GIS-system (system til identifikation af og kontrol med marker på grundlag af en datamatiseret geografisk informationssystemteknik) eller et tilsvarende system, selv om opfyldelsen af den i denne bestemmelse fastsatte systemstandard ikke kræver en fuldstændigt vektorisering.

| 2) | Appelanbringende vedrørende en urigtig fortolkning af artikel 53 i forordning (EF) nr. 796/2004, idet Retten har lagt til grund, at der også skal pålægges en sanktion for en forsætlig tilsidesættelse, når modtagerens forsætlige handling ikke kan fastslås endeligt. |
| --- | --- |

2)

Appelanbringende vedrørende en urigtig fortolkning af artikel 53 i forordning (EF) nr. 796/2004, idet Retten har lagt til grund, at der også skal pålægges en sanktion for en forsætlig tilsidesættelse, når modtagerens forsætlige handling ikke kan fastslås endeligt.

| 3) | Appelanbringende om, at Retten ikke har anført en tilstrækkelig begrundelse. Det er Republikken Polens opfattelse, at Retten ikke har angivet, hvilke materielle og formelle krav i henhold til artikel 20 i forordning (EF) nr. 1782/2003, som ikke er opfyldt. Retten har endvidere ikke begrundet, hvordan muligheden for at fastslå en forsætlig handling ved en retslig procedure har ført til, at det af de polske myndigheder indførte betalingssystem er uforeneligt med målene med den fælles landbrugspolitik. Retten har desuden ikke angivet, hvori uoverensstemmelsen med hensyn til den af de polske myndigheder foretagne beregning af den faktiske risiko for fonden bestod. |
| --- | --- |

3)

Appelanbringende om, at Retten ikke har anført en tilstrækkelig begrundelse. Det er Republikken Polens opfattelse, at Retten ikke har angivet, hvilke materielle og formelle krav i henhold til artikel 20 i forordning (EF) nr. 1782/2003, som ikke er opfyldt. Retten har endvidere ikke begrundet, hvordan muligheden for at fastslå en forsætlig handling ved en retslig procedure har ført til, at det af de polske myndigheder indførte betalingssystem er uforeneligt med målene med den fælles landbrugspolitik. Retten har desuden ikke angivet, hvori uoverensstemmelsen med hensyn til den af de polske myndigheder foretagne beregning af den faktiske risiko for fonden bestod.

| 4) | Appelanbringende om en tilsidesættelse af kontradiktionsprincippet og retten til en retfærdig rettergang, idet Retten så bort fra beviser, som Republikken Polen har fremlagt og gik ud over tvistens genstand. Retten så således bort fra de af Republikken Polen fremlagte beviser og forklaringer vedrørende systemet til bestemmelse af arealernes støtteberettigelse og undlod at tage stilling til målestokken for omfanget af kontrollen i Woiwodschaft Oppeln (Województwo opolskie). Desuden gik Retten ved sin prøvelse ud over det, som Kommissionen havde påtalt, og som havde været grundlaget for Kommissionens vedtagelse af den omtvistede afgørelse. |
| --- | --- |

4)

Appelanbringende om en tilsidesættelse af kontradiktionsprincippet og retten til en retfærdig rettergang, idet Retten så bort fra beviser, som Republikken Polen har fremlagt og gik ud over tvistens genstand. Retten så således bort fra de af Republikken Polen fremlagte beviser og forklaringer vedrørende systemet til bestemmelse af arealernes støtteberettigelse og undlod at tage stilling til målestokken for omfanget af kontrollen i Woiwodschaft Oppeln (Województwo opolskie). Desuden gik Retten ved sin prøvelse ud over det, som Kommissionen havde påtalt, og som havde været grundlaget for Kommissionens vedtagelse af den omtvistede afgørelse.

---

| 27.7.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/9 |
| --- | --- | --- | --- |

27.7.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/9

---

Appel iværksat den 24. maj 2013 af Henkel AG & Co. KGaA og Henkel France til prøvelse af kendelse afsagt af Retten (Tredje Afdeling) den 7. marts 2013 i sag T-607/11, Henkel AG & Co. KGaA og Henkel France mod Europa-Kommissionen

(Sag C-283/13 P)

2013/C 215/12

Processprog: engelsk

Parter

Appellanter: Henkel AG & Co. KGaA og Henkel France (ved avocats F. Brunet og E. Paroche og advocate E. Bitton)

De øvrige parter i appelsagen: Europa-Kommissionen og Kongeriget Danmark

Appellanternes påstande

| — | Kendelsen ophæves i det omfang, Retten deri har fastslået, at det var ufornødent at træffe afgørelse vedrørende Henkels påstand om annullation af den anfægtede beslutning for Retten (punkt 1 i kendelsens konklusion). |
| --- | --- |

—

Kendelsen ophæves i det omfang, Retten deri har fastslået, at det var ufornødent at træffe afgørelse vedrørende Henkels påstand om annullation af den anfægtede beslutning for Retten (punkt 1 i kendelsens konklusion).

| — | Det fastslås, at Henkels søgsmål for Retten ikke savner genstand og kan antages til realitetsbehandling, og sagen hjemvises til Retten til fornyet gennemgang af de relevante faktiske omstændigheder. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Henkels søgsmål for Retten ikke savner genstand og kan antages til realitetsbehandling, og sagen hjemvises til Retten til fornyet gennemgang af de relevante faktiske omstændigheder.

| — | Kendelsen ophæves i det omfang, Retten deri har pålagt Henkel at bære sine egne omkostninger og betale Kommissionens omkostninger, herunder dem, der vedrører sagen om foreløbige forholdsregler i sag T-607/11 R (punkt 4 i kendelsens konklusion), og Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger for begge instanser. |
| --- | --- |

—

Kendelsen ophæves i det omfang, Retten deri har pålagt Henkel at bære sine egne omkostninger og betale Kommissionens omkostninger, herunder dem, der vedrører sagen om foreløbige forholdsregler i sag T-607/11 R (punkt 4 i kendelsens konklusion), og Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger for begge instanser.

Anbringender og væsentligste argumenter

Den foreliggende appel indeholder fire anbringender, hvormed appellanterne bestrider Rettens konklusion om, at de ikke havde en interesse i at anlægge sag ved Retten til prøvelse af den anfægtede beslutning. Retten har med urette fastslået, at den anfægtede beslutning mistede sin genstand som følge af ADLC’s (den franske konkurrencemyndigheds) afgørelse, i hvilken ADLC fandt, at en udlevering af dokumenterne ikke var nødvendig for at sikre overholdelsen af appellanternes ret til forsvar, og at dokumenterne ikke var relevante for vurderingen af sagen ved ADLC.

Appellanterne har derimod gjort gældende, at de har bibeholdt en retlig interesse i at anlægge sag ved Retten, fordi de har brug for at henholde sig til dokumenterne i den franske sag for at bevise, at (i) de faktiske omstændigheder, der blev sanktioneret i sag COMP/39.579, er de samme som eller i det mindste nært beslægtet med de faktiske omstændigheder, der retsforfølges i den franske sag, hvilket har betydning for appellanternes samarbejdsstatus i Frankrig, og at (ii) Henkels krav om at få tilladelse til at anvende dokumenterne i den franske sag ikke bør opfattes som manglende samarbejde fra en ansøger om bødenedsættelse, der kan begrunde en bødenedsættelse på 25 % i stedet for 30 %, som ADLC har truffet afgørelse om, men bør opfattes som udøvelsen af en legitim ret og interesse, nemlig udøvelsen af retten til forsvar.

Denne appel er opdelt i fire anbringender:

| — | For det første har Retten foretaget en urigtig gengivelse af de faktiske omstændigheder, idet den fejlagtigt har fastslået, at der efter ADLC’s afgørelse ikke var nogen andre processuelle skridt, hvorved dokumenterne kunne blive gennemgået, hvis den anfægtede beslutning blev annulleret, og dokumenterne blev udleveret til ADLC. |
| --- | --- |

—

For det første har Retten foretaget en urigtig gengivelse af de faktiske omstændigheder, idet den fejlagtigt har fastslået, at der efter ADLC’s afgørelse ikke var nogen andre processuelle skridt, hvorved dokumenterne kunne blive gennemgået, hvis den anfægtede beslutning blev annulleret, og dokumenterne blev udleveret til ADLC.

| — | For det andet har Retten foretaget en urigtig gengivelse af de faktiske omstændigheder ved at fejlfortolke det reelle formål med anmodningen om udlevering af dokumenterne, idet den fastslog, at formålet med anmodningen alene var at sætte ADLC i stand til at undersøge dokumenterne, skønt hovedformålet med anmodningen var at sætte Henkel i stand til at udøve sin ret til forsvar ved at drøfte dokumenterne i den franske sag. |
| --- | --- |

—

For det andet har Retten foretaget en urigtig gengivelse af de faktiske omstændigheder ved at fejlfortolke det reelle formål med anmodningen om udlevering af dokumenterne, idet den fastslog, at formålet med anmodningen alene var at sætte ADLC i stand til at undersøge dokumenterne, skønt hovedformålet med anmodningen var at sætte Henkel i stand til at udøve sin ret til forsvar ved at drøfte dokumenterne i den franske sag.

| — | For det tredje er kendelsen behæftet med en begrundelsesmangel, fordi Retten har lagt til grund, at Henkel ikke havde en interesse i at anlægge sag, uden at gennemgå de af Henkel fremførte argumenter. |
| --- | --- |

—

For det tredje er kendelsen behæftet med en begrundelsesmangel, fordi Retten har lagt til grund, at Henkel ikke havde en interesse i at anlægge sag, uden at gennemgå de af Henkel fremførte argumenter.

| — | For det fjerde har Retten begået en retlig fejl, idet den ikke har undersøgt, hvorvidt Henkel bibeholdt en interesse i at anlægge sag ved Retten for at undgå en gentagelse af en retsstridig handling. |
| --- | --- |

—

For det fjerde har Retten begået en retlig fejl, idet den ikke har undersøgt, hvorvidt Henkel bibeholdt en interesse i at anlægge sag ved Retten for at undgå en gentagelse af en retsstridig handling.

Af hver af disse grunde har appellanterne nedlagt påstand for Retten om, at kendelsen ophæves.

---

| 27.7.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/10 |
| --- | --- | --- | --- |

27.7.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/10

---

Appel iværksat den 24. maj 2013 af Henkel AG & Co. KGaA og Henkel France til prøvelse af kendelse afsagt af Retten (Tredje Afdeling) den 7. marts 2013 i sag T-64/12, Henkel AG & Co. KGaA og Henkel France mod Europa-Kommissionen

(Sag C-284/13 P)

2013/C 215/13

Processprog: engelsk

Parter

Appellanter: Henkel AG & Co. KGaA og Henkel France (ved avocats F. Brunet og E. Paroche samt advocate E. Bitton)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen

Appellanterne har nedlagt følgende påstande

| — | Kendelsen ophæves, for så vidt som den afviste Henkels påstand om annullation af den anfægtede afgørelse, der var fremsat for Retten. |
| --- | --- |

—

Kendelsen ophæves, for så vidt som den afviste Henkels påstand om annullation af den anfægtede afgørelse, der var fremsat for Retten.

| — | Det fastslås, at Henkels søgsmål for Retten ikke er uden genstand, og at det skal antages til realitetsbehandling og sagen hjemvises til Retten til fornyet behandling af de relevante omstændigheder. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Henkels søgsmål for Retten ikke er uden genstand, og at det skal antages til realitetsbehandling og sagen hjemvises til Retten til fornyet behandling af de relevante omstændigheder.

| — | Kendelsen ophæves, for så vidt som den pålægger Henkel at bære sine egne omkostninger og betale Kommissionens omkostninger (punkt 3 i kendelsens konklusion), og Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger i denne sag og i sagen for Retten. |
| --- | --- |

—

Kendelsen ophæves, for så vidt som den pålægger Henkel at bære sine egne omkostninger og betale Kommissionens omkostninger (punkt 3 i kendelsens konklusion), og Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger i denne sag og i sagen for Retten.

Anbringender og væsentligste argumenter

Denne appel indeholder tre anbringender, hvorved appellanterne anfægter Rettens konklusion om, at de ikke havde søgsmålsmålsinteresse for Retten i forhold til den anfægtede afgørelse. Retten fastslog således med urette, at den anfægtede afgørelse var uden genstand som følge af ADLC’s afgørelse om, at fremsendelsen af dokumenterne ikke var nødvendig for at sikre, at appellanternes ret til forsvar overholdes, og at disse dokumenter ikke var relevante for undersøgelsen af den for ADLC verserende sag.

Appellanterne har anført, at de derimod havde en berettiget interesse i at indbringe sagen for Retten, fordi den skal henholde sig til dokumenterne i den franske procedure for at fastslå i) at de faktiske omstændigheder, som er sanktioneret i sag COMP/39.579, er de samme som dem eller i det mindste meget tæt forbundet med dem, der er genstand for retsforfølgning i den franske procedure, hvilket påvirker appellanternes samarbejdsstatus i Frankrig, og ii) den omstændighed, at Henkel insisterer på at få tilladelse til at anvende dokumenterne i den franske procedure, skal ikke betragtes som manglende samarbejde fra ansøgeren om favorabel behandling, der begrunder en bødenedsættelse på 25 % i stedet for 30 %, som ADLC har fastslået, men skal betragtes som udøvelsen af rettigheder eller retmæssige interesser, dvs. udøvelsen af retten til forsvar.

Appellen indeholder tre anbringender:

| — | Retten har for det første foretaget en urigtig gengivelse af de faktiske omstændigheder, da den med urette fastslog, at der som følge af ADLC’s afgørelse ikke længere fandtes noget proceduremæssigt trin, hvor disse dokumenter atter kunne undersøges, hvis den anfægtede afgørelse blev annulleret og disse dokumenter fremsendt til ADLC. |
| --- | --- |

—

Retten har for det første foretaget en urigtig gengivelse af de faktiske omstændigheder, da den med urette fastslog, at der som følge af ADLC’s afgørelse ikke længere fandtes noget proceduremæssigt trin, hvor disse dokumenter atter kunne undersøges, hvis den anfægtede afgørelse blev annulleret og disse dokumenter fremsendt til ADLC.

| — | Kendelsen er for det andet behæftet med en begrundelsesmangel, fordi Retten fandt, at Henkel ikke havde søgsmålsinteresse uden at undersøge de af Henkel fremførte argumenter, og |
| --- | --- |

—

Kendelsen er for det andet behæftet med en begrundelsesmangel, fordi Retten fandt, at Henkel ikke havde søgsmålsinteresse uden at undersøge de af Henkel fremførte argumenter, og

| — | Retten har for det tredje begået en retlig fejl, idet den undlod at undersøge, om Henkel ikke fortsat havde en søgsmålsinteresse for Retten med henblik på at sikre, at en ulovlig retsakt ikke ville blive gentaget. |
| --- | --- |

—

Retten har for det tredje begået en retlig fejl, idet den undlod at undersøge, om Henkel ikke fortsat havde en søgsmålsinteresse for Retten med henblik på at sikre, at en ulovlig retsakt ikke ville blive gentaget.

Af samtlige ovennævnte årsager har appellanten nedlagt påstand om, at Domstolen ophæver kendelsen.

---

| 27.7.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/11 |
| --- | --- | --- | --- |

27.7.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/11

---

Appel iværksat den 27. maj 2013 af Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik S.A. til prøvelse af dom afsagt af Retten den 22. marts 2013 i sag T-571/10, Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik S.A. mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) og Impexmetal S.A.

(Sag C-292/13 P)

2013/C 215/14

Processprog: polsk

Parter

Appellant: Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik S.A. (ved adwokat P. Borowski)

De andre parter i appelsagen: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) og Impexmetal

Appellanten har nedlagt følgende påstande

| — | Den appellerede dom ophæves i sin helhed, og der gives medhold i søgsmålet af 16. december 2010, idet afgørelsen truffet den 6. oktober 2010 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked annulleres. |
| --- | --- |

—

Den appellerede dom ophæves i sin helhed, og der gives medhold i søgsmålet af 16. december 2010, idet afgørelsen truffet den 6. oktober 2010 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked annulleres.

| — | Såfremt påstanden ikke tages til følge, ophæves den appellerede dom i sin helhed, og sagen hjemvises til Retten til fornyet behandling. |
| --- | --- |

—

Såfremt påstanden ikke tages til følge, ophæves den appellerede dom i sin helhed, og sagen hjemvises til Retten til fornyet behandling.

| — | Harmoniseringskontoret og Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik S.A. tilpligtes at betale sagens omkostninger, herunder de omkostninger appellanten har afholdt i sagen for appelkammeret og indsigelsesafdelingen ved Harmoniseringskontoret samt ved Retten. |
| --- | --- |

—

Harmoniseringskontoret og Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik S.A. tilpligtes at betale sagens omkostninger, herunder de omkostninger appellanten har afholdt i sagen for appelkammeret og indsigelsesafdelingen ved Harmoniseringskontoret samt ved Retten.

Anbringender og væsentligste argumenter

Appellanten har kritiseret Retten for at have tilsidesat artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009, idet den har anvendt denne bestemmelse på faktiske omstændigheder, som ikke er omfattet af bestemmelsen.

Ifølge appellanten består denne fejlagtige anvendelse i, at Retten fejlagtigt fastslog, at appellantens tegn lignede intervenientens ældre EF-figurmærke, og at der derfor i offentlighedens bevidsthed var en risiko for forveksling. Retten tog ikke hensyn til, at

| — | ligheden mellem varemærkerne ikke danner grundlag for at konkludere, at den fremkalder en risiko for forveksling |
| --- | --- |

—

ligheden mellem varemærkerne ikke danner grundlag for at konkludere, at den fremkalder en risiko for forveksling

| — | appellantens varemærke indgår i appellantens firmabetegnelse, som har været anvendt lang tid inden, der blev indgivet en ansøgning om registrering |
| --- | --- |

—

appellantens varemærke indgår i appellantens firmabetegnelse, som har været anvendt lang tid inden, der blev indgivet en ansøgning om registrering

| — | dette varemærke udgør et historisk kendetegn for appellanten |
| --- | --- |

—

dette varemærke udgør et historisk kendetegn for appellanten

| — | de omhandlede varemærker har sameksisteret uanfægtet gennem en lang periode. |
| --- | --- |

—

de omhandlede varemærker har sameksisteret uanfægtet gennem en lang periode.

---

| 27.7.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/11 |
| --- | --- | --- | --- |

27.7.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/11

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal d’instance d’Orléans (Frankrig) den 30. maj 2013 — Facet SA og BNP Paribas Personal Finance SA mod Saïda Bouchelaghem, Nathalie Cousin, Clémentine Benoni, Hili Aziz, Mohamed Zouhir, Jean Morel, Jalid Anissa, Marine Bourreau, Anthony Cartier, Patrick Rousselière og Karine Lenfant

(Sag C-298/13)

2013/C 215/15

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Tribunal d’instance d’Orléans

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Facet SA og BNP Paribas Personal Finance SA

Sagsøgte: Saïda Bouchelaghem, Nathalie Cousin, Clémentine Benoni, Hili Aziz, Mohamed Zouhir, Jean Morel, Jalid Anissa, Marine Bourreau, Anthony Cartier, Patrick Rousselière og Karine Lenfant

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/48/EF af 23. april 2008 om forbrugerkreditaftaler (1) fortolkes således, at retsinstansen af egen drift skal undersøge, om dette direktivs bestemmelser og de nationale bestemmelser til gennemførelse heraf er overholdt? |
| --- | --- |

1)

Skal Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/48/EF af 23. april 2008 om forbrugerkreditaftaler (1) fortolkes således, at retsinstansen af egen drift skal undersøge, om dette direktivs bestemmelser og de nationale bestemmelser til gennemførelse heraf er overholdt?

| 2) | Skal Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/48 af 23. april 2008 om forbrugerkreditaftaler fortolkes således, at långiveren anses for at have opfyldt de forpligtelser forud for aftaleindgåelsen, som påhviler denne i henhold til den nationale ret til gennemførelse af direktivet, når vedkommende kun forelægger retsinstansen den kreditaftale, der er indgået i henhold til direktivets artikel 10, og ikke ethvert dokument, der godtgør, at han har opfyldt sine forpligtelser forud for aftaleindgåelsen? |
| --- | --- |

2)

Skal Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/48 af 23. april 2008 om forbrugerkreditaftaler fortolkes således, at långiveren anses for at have opfyldt de forpligtelser forud for aftaleindgåelsen, som påhviler denne i henhold til den nationale ret til gennemførelse af direktivet, når vedkommende kun forelægger retsinstansen den kreditaftale, der er indgået i henhold til direktivets artikel 10, og ikke ethvert dokument, der godtgør, at han har opfyldt sine forpligtelser forud for aftaleindgåelsen?

| 3) | Skal Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/48 af 23. april 2008 om forbrugerkreditaftaler fortolkes således, at det ikke er godtgjort, at långiverens forpligtelser over for forbrugeren, som fastsat i den nationale ret til gennemførelse af direktivet, er opfyldt, såfremt långiveren ikke har forelagt retten dokumentation for indholdet af de oplysninger, som er udleveret til forbrugeren, og de oplysninger, som er indhentet med henblik på vurderingen af forbrugerens kreditværdighed, idet bevisbyrden vedrørende disse udeladelser ikke bør pålægges forbrugeren? |
| --- | --- |

3)

Skal Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/48 af 23. april 2008 om forbrugerkreditaftaler fortolkes således, at det ikke er godtgjort, at långiverens forpligtelser over for forbrugeren, som fastsat i den nationale ret til gennemførelse af direktivet, er opfyldt, såfremt långiveren ikke har forelagt retten dokumentation for indholdet af de oplysninger, som er udleveret til forbrugeren, og de oplysninger, som er indhentet med henblik på vurderingen af forbrugerens kreditværdighed, idet bevisbyrden vedrørende disse udeladelser ikke bør pålægges forbrugeren?

| 4) | Udgør långiverens manglende opfyldelse af forpligtelserne til at udlevere oplysninger eller forpligtelserne til at vurdere forbrugerens kreditværdighed, som fastsat i den nationale ret til gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/48 af 23. april 2008 om forbrugerkreditaftaler, en urimelig handelspraksis som omhandlet i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/29/EF af 11. maj 2005 om virksomheders urimelige handelspraksis over for forbrugerne på det indre marked (2)? |
| --- | --- |

4)

Udgør långiverens manglende opfyldelse af forpligtelserne til at udlevere oplysninger eller forpligtelserne til at vurdere forbrugerens kreditværdighed, som fastsat i den nationale ret til gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/48 af 23. april 2008 om forbrugerkreditaftaler, en urimelig handelspraksis som omhandlet i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/29/EF af 11. maj 2005 om virksomheders urimelige handelspraksis over for forbrugerne på det indre marked (2)?

| 5) | Skal Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/48 af 23. april 2008 om forbrugerkreditaftaler — i givet fald i lyset af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/29/EF af 11. maj 2005 om virksomheders urimelige handelspraksis over for forbrugerne på det indre marked — fortolkes således, at en manglende opfyldelse af de forpligtelser til at udlevere oplysninger forud for aftaleindgåelsen eller forpligtelserne til at vurdere forbrugerens kreditværdighed, som kræves opfyldt i henhold til den nationale ret til gennemførelse af direktivet, medfører, at långiveren ikke kan inddrive det ubetalte restbeløb hos låntageren, når dennes misligholdelse kan være forårsaget af långiverens manglende opfyldelse af sine forpligtelser? |
| --- | --- |

5)

Skal Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/48 af 23. april 2008 om forbrugerkreditaftaler — i givet fald i lyset af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/29/EF af 11. maj 2005 om virksomheders urimelige handelspraksis over for forbrugerne på det indre marked — fortolkes således, at en manglende opfyldelse af de forpligtelser til at udlevere oplysninger forud for aftaleindgåelsen eller forpligtelserne til at vurdere forbrugerens kreditværdighed, som kræves opfyldt i henhold til den nationale ret til gennemførelse af direktivet, medfører, at långiveren ikke kan inddrive det ubetalte restbeløb hos låntageren, når dennes misligholdelse kan være forårsaget af långiverens manglende opfyldelse af sine forpligtelser?

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/48/EF af 23.4.2008 om forbrugerkreditaftaler og om ophævelse af Rådets direktiv 87/102/EØF, EUT L 133, s. 66.

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/29/EF af 11.5.2005 om virksomheders urimelige handelspraksis over for forbrugerne på det indre marked og om ændring af Rådets direktiv 84/450/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/7/EF, 98/27/EF og 2002/65/EF og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2006/2004 (direktivet om urimelig handelspraksis), EUT L 149, s. 22.

---

| 27.7.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/12 |
| --- | --- | --- | --- |

27.7.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/12

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Helsingborgs tingsrätt (Sverige) den 5. juni 2013 — Åklagarkammaren i Helsingborg mod Lars Ivansson, Carl-Rudolf Palmgren, Kjell Otto Pehrsson og Håkan Rosengren

(Sag C-307/13)

2013/C 215/16

Processprog: svensk

Den forelæggende ret

Helsingborgs tingsrätt

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Åklagarkammaren i Helsingborg

Sagsøgte: Lars Ivansson, Carl-Rudolf Palmgren, Kjell Otto Pehrsson og Håkan Rosengren

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Medfører den afkortning af gennemførelsesperioden fra den 1. maj 2003 til den 15. april 2003, der skete ved indførelsen af § 9 i djurskyddsförordningen (2003:105), en pligt for Sverige som medlemsstat til på ny at meddele udkastet i overensstemmelse med artikel 8, stk. 1, tredje afsnit, i direktiv 98/34/EF (1)? |
| --- | --- |

1)

Medfører den afkortning af gennemførelsesperioden fra den 1. maj 2003 til den 15. april 2003, der skete ved indførelsen af § 9 i djurskyddsförordningen (2003:105), en pligt for Sverige som medlemsstat til på ny at meddele udkastet i overensstemmelse med artikel 8, stk. 1, tredje afsnit, i direktiv 98/34/EF (1)?

| 2) | Såfremt besvarelsen af det første spørgsmål indebærer, at der skulle have været foretaget ny meddelelse, hvilke retsvirkninger får det da, at dette ikke er sket? |
| --- | --- |

2)

Såfremt besvarelsen af det første spørgsmål indebærer, at der skulle have været foretaget ny meddelelse, hvilke retsvirkninger får det da, at dette ikke er sket?

---

(1)  EFT L 204, s. 37.

---

| 27.7.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/13 |
| --- | --- | --- | --- |

27.7.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/13

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Cour de cassation (Frankrig) den 10. juni 2013 — Gérard Fenoll mod Centre d'aide par le travail La Jouvene og Association de parents et d'amis de personnes handicapées mentales (APEI) d’Avignon

(Sag C-316/13)

2013/C 215/17

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Cour de cassation

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Gérard Fenoll

Sagsøgte: Centre d'aide par le travail La Jouvene og Association de parents et d'amis de personnes handicapées mentales (APEI) d’Avignon

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal artikel 3 i direktiv 89/391/EØF (1), som bestemmelserne i artikel 1 i direktiv 2003/88/EF af 4. november 2003 (2) henviser til og som fastsætter dets anvendelsesområde, fortolkes således, at en person, der er tilknyttet et job- og aktivitetscenter, kan kvalificeres som »arbejdstager« som omhandlet i nævnte artikel 3? |
| --- | --- |

1)

Skal artikel 3 i direktiv 89/391/EØF (1), som bestemmelserne i artikel 1 i direktiv 2003/88/EF af 4. november 2003 (2) henviser til og som fastsætter dets anvendelsesområde, fortolkes således, at en person, der er tilknyttet et job- og aktivitetscenter, kan kvalificeres som »arbejdstager« som omhandlet i nævnte artikel 3?

| 2) | Skal artikel 31 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder fortolkes således, at en person som den i spørgsmål 1 beskrevne kan kvalificeres som »arbejdstager« som omhandlet i nævnte artikel 31? |
| --- | --- |

2)

Skal artikel 31 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder fortolkes således, at en person som den i spørgsmål 1 beskrevne kan kvalificeres som »arbejdstager« som omhandlet i nævnte artikel 31?

| 3) | Kan en person som den i spørgsmål 1 beskrevne direkte påberåbe sig de rettigheder, som denne har i henhold til chartret, med henblik på at få ret til betalt ferie, hvis den nationale lovgivning ikke foreskriver, at personen har sådanne rettigheder, og skal den nationale retsinstans undlade at anvende enhver bestemmelse i national ret, der er i strid hermed, for at sikre den fulde virkning af den pågældende ret? |
| --- | --- |

3)

Kan en person som den i spørgsmål 1 beskrevne direkte påberåbe sig de rettigheder, som denne har i henhold til chartret, med henblik på at få ret til betalt ferie, hvis den nationale lovgivning ikke foreskriver, at personen har sådanne rettigheder, og skal den nationale retsinstans undlade at anvende enhver bestemmelse i national ret, der er i strid hermed, for at sikre den fulde virkning af den pågældende ret?

---

(1)  Rådets direktiv 89/391/EØF af 12.6.1989 om iværksættelse af foranstaltninger til forbedring af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed under arbejdet (EFT L 183, s. 1).

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/88/EF af 4.11.2003 om visse aspekter i forbindelse med tilrettelæggelse af arbejdstiden (EUT L 299, s. 9).

---

Retten

| 27.7.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/14 |
| --- | --- | --- | --- |

27.7.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/14

---

Sag anlagt den 16. maj 2013 — Brainlab mod KHIM (Curve)

(Sag T-266/13)

2013/C 215/18

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Brainlab AG (Feldkirchen, Tyskland) (ved advokat J. Bauer)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelse truffet den 15. marts 2013 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 2073/2012-4) og afgørelse truffet den 17. september 2012 af Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) vedrørende registreringsansøgning nr. 008608473 annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelse truffet den 15. marts 2013 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 2073/2012-4) og afgørelse truffet den 17. september 2012 af Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) vedrørende registreringsansøgning nr. 008608473 annulleres.

| — | Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »Curve« for varer og tjenesteydelser i klasse 9, 10, 35, 38, 41, 42, 44 og 45 — EF-varemærkeansøgning nr. 8 608 473

Undersøgerens afgørelse: Afslag på ansøgningen

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra f), i forordning nr. 207/2009.

---

| 27.7.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/14 |
| --- | --- | --- | --- |

27.7.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/14

---

Sag anlagt den 17. maj 2013 — El Corte Inglés mod KHIM — Gaffashion (BAUSS)

(Sag T-267/13)

2013/C 215/19

Stævningen er affattet på spansk

Parter

Sagsøger: El Corte Inglés, SA (Madrid, Spanien) (ved advokaterne E. Seijo Veiguela og J.L. Rivas Zurdo)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Gaffashion — Comércio de Acessórios de Moda, Lda (Viana do Castelo, Portugal)

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelse truffet den 21. februar 2013 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 2295/2011-2) annulleres, for så vidt som der herved meddeltes afslag på sagsøgerens klage, hvorved indsigelsesafdelingens afgørelse om delvist at godtage EF-varemærke nr. 9 093 733, »BAUSS« (ordmærke), blev stadfæstet |
| --- | --- |

—

Afgørelse truffet den 21. februar 2013 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 2295/2011-2) annulleres, for så vidt som der herved meddeltes afslag på sagsøgerens klage, hvorved indsigelsesafdelingens afgørelse om delvist at godtage EF-varemærke nr. 9 093 733, »BAUSS« (ordmærke), blev stadfæstet

| — | Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: Gaffashion — Comércio de Acessórios de Moda, Lda

Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »BAUSS« for varer og tjenesteydelser i klasse 18, 25 og 35 — EF-varemærkeansøgning nr. 9 093 733

Indehaver af de i indsigelsessagen påberåbte varemærker eller tegn: El Corte Inglés, SA

Det påberåbte varemærke eller tegn: Figurmærker, der indeholder ordbestanddelene »BASS 3 TRES«, »BASS 10 DIEZ« og »BASS 20 VEINTE«, for varer og tjenesteydelser i klasse 18, 25 og 35

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen forkastet

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009.

---

| 27.7.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/15 |
| --- | --- | --- | --- |

27.7.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/15

---

Sag anlagt den 22. maj 2013 — Nutrexpa mod KHIM — Kraft Foods Italia Intellectual Property (Cuétara MARĺA ORO)

(Sag T-271/13)

2013/C 215/20

Stævningen er affattet på spansk

Parter

Sagsøger: Nutrexpa, SL (Barcelona, Spanien) (ved advokaterne J. Grau Mora, M. Ferrándiz Avendaño og Y. Sastre Canet)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Kraft Foods Italia Intellectual Property Srl (Milano, Italien)

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelse truffet den 18. marts 2013 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1285/2012-1), hvorved der blev givet afslag på EF-varemærkeansøgning nr. 9 056 045 (figurmærke) »Cuétara MARÍA ORO« til identificering af »konserverede og tørrede frugter: konserverede, tørrede og kogte grønsager« (klasse 29) samt »mel og næringsmidler af korn, brød, konditori- og konfekturevarer, råis, biskuitter« (klasse 30), annulleres, hvorfor figurmærket følgelig skal registreres af Harmoniseringskontoret. |
| --- | --- |

—

Afgørelse truffet den 18. marts 2013 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1285/2012-1), hvorved der blev givet afslag på EF-varemærkeansøgning nr. 9 056 045 (figurmærke) »Cuétara MARÍA ORO« til identificering af »konserverede og tørrede frugter: konserverede, tørrede og kogte grønsager« (klasse 29) samt »mel og næringsmidler af korn, brød, konditori- og konfekturevarer, råis, biskuitter« (klasse 30), annulleres, hvorfor figurmærket følgelig skal registreres af Harmoniseringskontoret.

| — | Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: Nutrexpa, SL

Det omhandlede EF-varemærke: Figurmærket indeholdende ordbestanddelene »Cuétara MARÍA ORO« for varer i klasse 5, 29 og 30 — EF-varemærkeansøgning nr. 9 056 045

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Kraft Foods Italia Intellectual Property Srl

Det påberåbte varemærke eller tegn: De nationale figurmærker og EF-figurmærket indeholdende ordbestanddelen »ORO« for varer i klasse 29 og 30

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen delvist taget til følge

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009.

---

| 27.7.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/15 |
| --- | --- | --- | --- |

27.7.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/15

---

Sag anlagt den 24. maj 2013 — GOLAM mod KHIM — meta Fackler Arzneimittel (METABIOMAX)

(Sag T-281/13)

2013/C 215/21

Stævningen er affattet på græsk

Parter

Sagsøger: Sofia Golam (Athen, Grækenland) (ved advokat N. Trovas)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

Den anden part i sagen for appelkammeret: meta Fackler Arzneimittel GmbH (Springe, Tyskland)

Sagsøgerens påstande

| — | Der gives medhold i sagen, hvori der er nedlagt påstand om annullation af den afgørelse, der blev truffet den 14. marts 2013 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 2022/2011-2). |
| --- | --- |

—

Der gives medhold i sagen, hvori der er nedlagt påstand om annullation af den afgørelse, der blev truffet den 14. marts 2013 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 2022/2011-2).

| — | Den indsigelse, der er blevet rejst af meta Fackler Arzneimittel GmbH, forkastes, og Sofia Golams ansøgning imødekommes i sin helhed. |
| --- | --- |

—

Den indsigelse, der er blevet rejst af meta Fackler Arzneimittel GmbH, forkastes, og Sofia Golams ansøgning imødekommes i sin helhed.

| — | meta Fackler Arzneimittel GmbH tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

meta Fackler Arzneimittel GmbH tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: Sofia Golam

Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »METABIOMAX« for varer i klasse 5, 16 og 30 — EF-varemærke nr. 8885261

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: meta Fackler Arzneimittel GmbH

Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Det tyske ordmærke »metabiarex«, der er registreret med nr. 857721, for varer i klasse 5

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Delvist medhold i indsigelsen

Appelkammerets afgørelse: Delvis ophævelse af indsigelsesafdelingens afgørelse

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk.1, litra b), og artikel 8, stk. 5 i Rådets forordning nr. 207/2009 af 26. februar 2009.

---

| 27.7.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/16 |
| --- | --- | --- | --- |

27.7.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/16

---

Sag anlagt den 29. maj 2013 — Junited Autoglas Deutschland mod KHIM — Belron Hungary (United Autoglas)

(Sag T-297/13)

2013/C 215/22

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Junited Autoglas Deutschland (Köln, Tyskland) (ved advokat C. Weil)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Belron Hungary Kft — Zug Branch (Zug, Schweiz)

Sagsøgerens påstande

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres.

| — | Indsigelsen rejst af intervenienten mod ansøgningen om registrering af EF-varemærket »United Autoglas« forkastes. |
| --- | --- |

—

Indsigelsen rejst af intervenienten mod ansøgningen om registrering af EF-varemærket »United Autoglas« forkastes.

| — | Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger, herunder de omkostninger, der opstod for sagsøgeren i forbindelse med sagen for appelkammeret. |
| --- | --- |

—

Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger, herunder de omkostninger, der opstod for sagsøgeren i forbindelse med sagen for appelkammeret.

| — | Intervenienten tilpligtes at betale sagens omkostninger, herunder de omkostninger, der opstod for sagsøgeren i forbindelse med sagen for appelkammeret. |
| --- | --- |

—

Intervenienten tilpligtes at betale sagens omkostninger, herunder de omkostninger, der opstod for sagsøgeren i forbindelse med sagen for appelkammeret.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: Junited Autoglas Deutschland

Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »United Autoglas« for varer og tjenesteydelser i klasse 1, 12 og 37 — EF-varemærkeregistrering nr. 6 025 498

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Belron Hungary Kft — Zug Branch

De i indsigelsessagen påberåbte varemærker eller tegn: Varemærkeregistreringerne i Det Forenede Kongerige og Polen af figurmærker indeholdende ordbestanddelen »AUTOGLASS« og ordmærkerne »AUTOGLASS« for varer og tjenesteydelser i klasse 12, 21 og 37

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen delvist taget til følge

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), og artikel 5 i Rådets forordning nr. 207/2009.

---

| 27.7.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/16 |
| --- | --- | --- | --- |

27.7.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/16

---

Sag anlagt den 3. juni 2013 — LemonAid Beverages mod KHIM — Prêt à Manger (Europe) (Lemonaid)

(Sag T-298/13)

2013/C 215/23

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: LemonAid Beverages GmbH (Hamburg, Tyskland) (ved advokaterne U. Lüken og J. Natzel)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Prêt à Manger (Europe) Ltd (London, Det Forenede Kongerige)

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelse truffet den 13. marts 2013 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 276/2012-2), hvorved det Andet Appelkammer stadfæstede annullationsafdelingens afgørelse om at erklære EF-varemærke nr. 007 089 444 for ugyldigt, for så vidt angår de anfægtede varer i klasse 32 og 33, og den tilsvarende afgørelse truffet den 20. december 2011 af annullationsafdelingen ved Harmoniseringskontoret (sag 4123 C), annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelse truffet den 13. marts 2013 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 276/2012-2), hvorved det Andet Appelkammer stadfæstede annullationsafdelingens afgørelse om at erklære EF-varemærke nr. 007 089 444 for ugyldigt, for så vidt angår de anfægtede varer i klasse 32 og 33, og den tilsvarende afgørelse truffet den 20. december 2011 af annullationsafdelingen ved Harmoniseringskontoret (sag 4123 C), annulleres.

| — | Ugyldighedsbegæringen af 7. januar 2010 vedrørende EF-varemærke nr. 007 089 444 forkastes i det hele. |
| --- | --- |

—

Ugyldighedsbegæringen af 7. januar 2010 vedrørende EF-varemærke nr. 007 089 444 forkastes i det hele.

| — | Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Det registrerede EF-varemærke, der begæres erklæret ugyldigt: Ordmærket »Lemonaid« — EF-varemærkeregistrering nr. 7 089 444

Indehaver af EF-varemærket: LemonAid Beverages GmbH

Indgiveren af begæringen om, at EF-varemærket erklæres ugyldigt: Prêt à Manger (Europe) Ltd

Begrundelse for ugyldighedsbegæringen: Ugyldighedsbegæringen er støttet på grundene i henhold til artikel 53, stk. 1, litra c) og artikel 8, stk. 4, i Rådets forordning nr. 207/2009

Annullationsafdelingens afgørelse: Det anfægtede EF-varemærke blev erklæret ugyldigt

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 53, stk. 1, sammenholdt med artikel 8, stk. 4, i Rådets forordning nr. 207/2009.

---

| 27.7.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/17 |
| --- | --- | --- | --- |

27.7.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/17

---

Sag anlagt den 31. maj 2013 — El Corte Inglés mod KHIM — Azzedine Alaïa (ALIA)

(Sag T-299/13)

2013/C 215/24

Stævningen er affattet på spansk

Parter

Sagsøger: El Corte Inglés, SA (Madrid, Spanien) (ved advokaterne E. Seijo Veiguela og J.L. Rivas Zurdo)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Azzedine Alaïa (Paris, Frankrig)

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelse truffet den 15. marts 2013 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 819/2012-2) annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelse truffet den 15. marts 2013 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 819/2012-2) annulleres.

| — | Harmoniseringskontoret og Azzedine Alaïa tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Harmoniseringskontoret og Azzedine Alaïa tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: El Corte Inglés, SA

Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »ALIA« for varer i klasse 3, 14, 18 og 25 — varemærkeregistrering nr. 3 788 999

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Azzedine Alaïa

Det påberåbte varemærke eller tegn: Internationalt ordmærke »ALAÏA« og EF-figurmærket »ALAÏA PARIS« for varer og tjenesteydelser i klasse 3, 16, 18, 20, 25 og 35 samt det ældre ikke-registrerede varemærke »ALAÏA«

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen delvist taget til følge

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af regel 20, stk. 6, og regel 50, stk. 1, i forordning nr. 2868/95.

---

| 27.7.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/17 |
| --- | --- | --- | --- |

27.7.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/17

---

Sag anlagt den 28. maj 2013 — Nordex Holding mod KHIM — Fontana Food (Taverna MEDITERRANEAN WHITE CHEESE)

(Sag T-301/13)

2013/C 215/25

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Nordex Holding A/S (Dronninglund, Danmark) (ved advokat M. Kleis)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Fontana Food AB (Tyresö, Sverige)

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelse truffet den 1. marts 2013 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) i sag R 2604/2011-1 annulleres |
| --- | --- |

—

Afgørelse truffet den 1. marts 2013 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) i sag R 2604/2011-1 annulleres

| — | Annullationsafdelingens afgørelse af 21. oktober 2011, nr. 4892 C, som gik forud for vedtagelsen af den anfægtede afgørelse, ophæves. |
| --- | --- |

—

Annullationsafdelingens afgørelse af 21. oktober 2011, nr. 4892 C, som gik forud for vedtagelsen af den anfægtede afgørelse, ophæves.

| — | Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger, herunder de omkostninger, der opstod i forbindelse med sagen for appelkammeret. |
| --- | --- |

—

Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger, herunder de omkostninger, der opstod i forbindelse med sagen for appelkammeret.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Det registrerede EF-varemærke, der begæres erklæret ugyldigt: Et figurmærke, der indeholder ordbestanddelene »Taverna MEDITERRANEAN WHITE CHEESE« — EF-varemærkeregistrering nr. 3 600 285

Indehaver af EF-varemærket: Nordex Holding A/S

Indgiveren af ugyldighedsbegæringen: Fontana Food AB

Begrundelsen for ugyldighedsbegæringen: Ugyldighedsbegæringen var støttet på de grunde, der er anført i artikel 53, stk. 1, litra a), og artikel 8, stk. 1, litra b), i Rådets forordning nr. 207/2009

Annullationsafdelingens afgørelse: Det anfægtede EF-varemærke blev erklæret delvist ugyldigt

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 53, stk. 1, litra a), sammenholdt med artikel 8, stk. 1, litra b), i Rådets forordning nr. 207/2009.

---

| 27.7.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/18 |
| --- | --- | --- | --- |

27.7.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/18

---

Sag anlagt den 4. juni 2013 — Miettinen mod Rådet

(Sag T-303/13)

2013/C 215/26

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Samuli Miettinen (Espoo, Finland) (ved advokaterne O. Brouwer og E. Raedts, samt solicitor A. Villette)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union

Sagsøgerens påstande

| — | Rådets afgørelse af 21. marts 2013 om afslag på fuldstændig aktindsigt i dokument 15309/12 i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30. maj 2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (EFT L 145, s. 43), som meddelt i skrivelse af 25. marts 2013 til sagsøgeren med reference 04/c/01/13 (den anfægtede afgørelse), annulleres |
| --- | --- |

—

Rådets afgørelse af 21. marts 2013 om afslag på fuldstændig aktindsigt i dokument 15309/12 i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30. maj 2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (EFT L 145, s. 43), som meddelt i skrivelse af 25. marts 2013 til sagsøgeren med reference 04/c/01/13 (den anfægtede afgørelse), annulleres

| — | Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger i henhold til artikel 87 i Rettens procesreglement, herunder de omkostninger, der afholdes af eventuelle intervenienter. |
| --- | --- |

—

Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger i henhold til artikel 87 i Rettens procesreglement, herunder de omkostninger, der afholdes af eventuelle intervenienter.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført to anbringender.

| 1) | Første anbringende vedrørende en påstået tilsidesættelse af artikel 4, stk. 2, andet led, og artikel 4, stk. 3, første afsnit i forordning nr. 1049/2001, for så vidt som den anfægtede afgørelse er baseret på en urigtig fortolkning og anvendelse af de bestemmelser, der vedrører beskyttelse af henholdsvis retslige procedurer og juridisk rådgivning og beskyttelse af en igangværende beslutningsproces, som følger:






  — | For det første har Rådet ikke godtgjort, at en offentliggørelse af dokument 15309/12 vil være til skade for Rådets Juridiske Tjenestes evne til at forsvare Rådet i fremtidige retssager og undergraver lovgivningsproceduren. |
| --- | --- | --- |

1)

Første anbringende vedrørende en påstået tilsidesættelse af artikel 4, stk. 2, andet led, og artikel 4, stk. 3, første afsnit i forordning nr. 1049/2001, for så vidt som den anfægtede afgørelse er baseret på en urigtig fortolkning og anvendelse af de bestemmelser, der vedrører beskyttelse af henholdsvis retslige procedurer og juridisk rådgivning og beskyttelse af en igangværende beslutningsproces, som følger:

—

For det første har Rådet ikke godtgjort, at en offentliggørelse af dokument 15309/12 vil være til skade for Rådets Juridiske Tjenestes evne til at forsvare Rådet i fremtidige retssager og undergraver lovgivningsproceduren.

| — | For det andet har Rådet ikke godtgjort, at dokument 15309/12 er særligt følsomt og/eller har særlig omfattende virkninger, der kan begrunde at formodningen om, at der skal gives aktindsigt i juridiske udtalelser afgivet i forbindelse med en lovgivningsprocedure, ikke følges. |
| --- | --- |

—

For det andet har Rådet ikke godtgjort, at dokument 15309/12 er særligt følsomt og/eller har særlig omfattende virkninger, der kan begrunde at formodningen om, at der skal gives aktindsigt i juridiske udtalelser afgivet i forbindelse med en lovgivningsprocedure, ikke følges.

| — | For det tredje er Rådets skadesteori ren hypotetisk. Den er både faktisk og retligt ubegrundet, idet indholdet af udtalelsen i dokument 15309/12 — en konsensus mellem medlemsstaterne i overensstemmelse med Den Juridiske Tjenestes analyse — var offentlig da den anfægtede afgørelse blev truffet. |
| --- | --- |

—

For det tredje er Rådets skadesteori ren hypotetisk. Den er både faktisk og retligt ubegrundet, idet indholdet af udtalelsen i dokument 15309/12 — en konsensus mellem medlemsstaterne i overensstemmelse med Den Juridiske Tjenestes analyse — var offentlig da den anfægtede afgørelse blev truffet.

| — | For det fjerde foretog Rådet en åbenbart urigtigt prøvelse af, om der er tale om mere tungtvejende offentlige interesser ved anvendelsen af artikel 4, stk. 3, første afsnit, idet det kun tog hensyn til den formodede risiko for beslutningsprocessen i forbindelse med offentliggørelse, og ikke de positive virkninger af en sådan offentliggørelse, bl.a. for beslutningsprocedurens legitimitet, og idet det ikke foretog nogen som helst prøvelse i forbindelse med påberåbelsen af artikel 4, stk. 2, andet led. |
| --- | --- |

—

For det fjerde foretog Rådet en åbenbart urigtigt prøvelse af, om der er tale om mere tungtvejende offentlige interesser ved anvendelsen af artikel 4, stk. 3, første afsnit, idet det kun tog hensyn til den formodede risiko for beslutningsprocessen i forbindelse med offentliggørelse, og ikke de positive virkninger af en sådan offentliggørelse, bl.a. for beslutningsprocedurens legitimitet, og idet det ikke foretog nogen som helst prøvelse i forbindelse med påberåbelsen af artikel 4, stk. 2, andet led.

| 2) | Andet anbringende vedrørende en tilsidesættelse af begrundelsespligten i henhold til artikel 296 TEUF, idet Rådet ikke gav tilstrækkelige og passende begrundelser for den anfægtede afgørelse. |
| --- | --- |

2)

Andet anbringende vedrørende en tilsidesættelse af begrundelsespligten i henhold til artikel 296 TEUF, idet Rådet ikke gav tilstrækkelige og passende begrundelser for den anfægtede afgørelse.

---

| 27.7.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/19 |
| --- | --- | --- | --- |

27.7.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/19

---

Sag anlagt den 13. juni 2013 — DelSolar (Wujiang) mod Kommissionen

(Sag T-320/13)

2013/C 215/27

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: DelSolar (Wujiang) Ltd. (byen Wujiang, Kina) (ved advokat L. Catrain González samt barristers E. Wright og H. Zhu)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Annullation af Kommissionens forordning (EU) nr. 513/2013 (1) for så vidt som den vedrører sagsøgeren. |
| --- | --- |

—

Annullation af Kommissionens forordning (EU) nr. 513/2013 (1) for så vidt som den vedrører sagsøgeren.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren gjort fire anbringender gældende.

| 1) | Med det første anbringende gøres gældende, at Europa-Kommissionen har begået en åbenbar retlig fejl ved at udvide anvendelsesområdet for artikel 2, stk. 7, litra c), tredje led, i Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (EUT L 343, s. 51) (»grundforordningen«), og ved undersøgelsen af påståede væsentlige fordrejninger, som, fordi de ikke er overført fra det tidligere ikke-markedsøkonomiske system, faldt klart uden for anvendelsesområdet for artikel 2, stk. 7, litra c), tredje led, i grundforordningen. |
| --- | --- |

1)

Med det første anbringende gøres gældende, at Europa-Kommissionen har begået en åbenbar retlig fejl ved at udvide anvendelsesområdet for artikel 2, stk. 7, litra c), tredje led, i Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (EUT L 343, s. 51) (»grundforordningen«), og ved undersøgelsen af påståede væsentlige fordrejninger, som, fordi de ikke er overført fra det tidligere ikke-markedsøkonomiske system, faldt klart uden for anvendelsesområdet for artikel 2, stk. 7, litra c), tredje led, i grundforordningen.

| 2) | Med det andet anbringende gøres gældende, at Europa-Kommissionen med urette har konkluderet, at sagsøgerens produktionsomkostninger og overordnede økonomiske situation er blevet gjort til genstand for væsentlige fordrejninger, der er overført fra det tidligere ikke-markedsøkonomiske system, som omhandlet i artikel 2, stk. 7, litra c), tredje led, i grundforordningen. |
| --- | --- |

2)

Med det andet anbringende gøres gældende, at Europa-Kommissionen med urette har konkluderet, at sagsøgerens produktionsomkostninger og overordnede økonomiske situation er blevet gjort til genstand for væsentlige fordrejninger, der er overført fra det tidligere ikke-markedsøkonomiske system, som omhandlet i artikel 2, stk. 7, litra c), tredje led, i grundforordningen.

| 3) | Med det tredje anbringende gøres gældende, at Europa-Kommissionen har foretaget et urigtigt skøn henset til det forhold, at hverken de ubetydelige subsidier, der er modtaget, eller den favorable skatteordning, som sagsøgeren og dennes tilknyttede virksomhed Delta Greentech (Kina) Co. Ltd. (samlet benævnt »DelSolar Group«) har været omfattet af, er blevet »overført fra det tidligere ikke-markedsøkonomiske system«. |
| --- | --- |

3)

Med det tredje anbringende gøres gældende, at Europa-Kommissionen har foretaget et urigtigt skøn henset til det forhold, at hverken de ubetydelige subsidier, der er modtaget, eller den favorable skatteordning, som sagsøgeren og dennes tilknyttede virksomhed Delta Greentech (Kina) Co. Ltd. (samlet benævnt »DelSolar Group«) har været omfattet af, er blevet »overført fra det tidligere ikke-markedsøkonomiske system«.

| 4) | Med det fjerde anbringende gøres gældende, at Europa-Kommissionens afslag på sagsøgerens anmodning om markedsøkonomisk behandling alene på grundlag af en favorabel skatteordning og ubetydelige subsidier er uforholdsmæssig og unødvendig. |
| --- | --- |

4)

Med det fjerde anbringende gøres gældende, at Europa-Kommissionens afslag på sagsøgerens anmodning om markedsøkonomisk behandling alene på grundlag af en favorabel skatteordning og ubetydelige subsidier er uforholdsmæssig og unødvendig.

---

(1)  Kommissionens forordning (EU) nr. 513/2013 af 4.6.2013 om indførelse af en midlertidig antidumpingtold på importen af fotovoltaiske moduler af krystallinsk silicium og nøglekomponenter hertil (dvs. celler og wafere) med oprindelse i eller afsendt fra Folkerepublikken Kina og om ændring af forordning (EU) nr. 182/2013 om registrering af importen af fotovoltaiske moduler af krystallinsk silicium og nøglekomponenter hertil (dvs. celler og wafere) med oprindelse i eller afsendt fra Folkerepublikken Kina (EUT L 152, s. 5).

---

Retten for EU-Personalesager

| 27.7.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/20 |
| --- | --- | --- | --- |

27.7.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/20

---

Sag anlagt den 29. januar 2013 — ZZ mod Kommissionen

(Sag F-9/13)

2013/C 215/28

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøger: ZZ (ved advokat G. Cipressa)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten

Påstand om annullation af Kommissionens afgørelse om at foretage modregning mellem det beløb, der svarer til de sagsomkostninger, som Retten idømte Kommissionen i sag T-176/04, og det beløb, som sagsøgeren skal betale i henhold til kendelsen i sag T-241/03.

Sagsøgerens påstande

| — | Skrivelsen af 6. marts 2012 annulleres. |
| --- | --- |

—

Skrivelsen af 6. marts 2012 annulleres.

| — | Afgørelsen om at foretage inddrivelse ved modregning mellem den fordring på 1 600 EUR, som sagsøgeren har på Kommissionen, og det beløb på 4 875 EUR, som sagsøgeren angiveligt skylder Kommissionen, hvilket ikke er tilfældet, annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelsen om at foretage inddrivelse ved modregning mellem den fordring på 1 600 EUR, som sagsøgeren har på Kommissionen, og det beløb på 4 875 EUR, som sagsøgeren angiveligt skylder Kommissionen, hvilket ikke er tilfældet, annulleres.

| — | Afgørelsen om afvisning af klagen af 23. juni 2012, som sagsøgeren fremsendte til Kommissionen, og som sidstnævnte modtog senest den 23. juni 2012, annulleres om fornødent. |
| --- | --- |

—

Afgørelsen om afvisning af klagen af 23. juni 2012, som sagsøgeren fremsendte til Kommissionen, og som sidstnævnte modtog senest den 23. juni 2012, annulleres om fornødent.

| — | Skrivelsen af 27. august 2012, som sagsøgeren modtog den 9. oktober 2012, annulleres. |
| --- | --- |

—

Skrivelsen af 27. august 2012, som sagsøgeren modtog den 9. oktober 2012, annulleres.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at godtgøre sagsøgeren alle de sagsomkostninger, der er afholdt i forbindelse med denne sag. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at godtgøre sagsøgeren alle de sagsomkostninger, der er afholdt i forbindelse med denne sag.

---

| 27.7.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/20 |
| --- | --- | --- | --- |

27.7.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/20

---

Sag anlagt den 22. maj 2013 — ZZ mod Rådet

(Sag F-49/13)

2013/C 215/29

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: ZZ (ved advokaterne T. Bontinck og A. Guillerme)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union

Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten

Annullation af afgørelsen om ikke at tage sagsøgerens ansøgning til en ledig stilling ved Rådet i betragtning.

Sagsøgerens påstande

| — | Annullation af afgørelsen af 17. januar 2013 fra GSC’s Service de mobilité om afslag på at tage sagsøgerens ansøgning til stillingen 2244 DGA 2A, i betragtning, en afgørelse, som efter klage fra sagsøgeren blev stadfæstet ved afgørelse af 12. februar 2013 fra Service de mobilité. |
| --- | --- |

—

Annullation af afgørelsen af 17. januar 2013 fra GSC’s Service de mobilité om afslag på at tage sagsøgerens ansøgning til stillingen 2244 DGA 2A, i betragtning, en afgørelse, som efter klage fra sagsøgeren blev stadfæstet ved afgørelse af 12. februar 2013 fra Service de mobilité.

| — | Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger.

---

| 27.7.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 215/20 |
| --- | --- | --- | --- |

27.7.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 215/20

---

Sag anlagt den 27. maj 2013 — ZZ mod SEAE

(Sag F-53/13)

2013/C 215/30

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: ZZ (ved advokaterne S. Orlandi, J.-N. Louis og Abreu Caldas)

Sagsøgt: Tjenesten for EU’s Optræden Udadtil (SEAE)

Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten

Påstand om annullation af afgørelsen om ikke at forfremme sagsøgeren til lønklasse AD 12 i forfremmelsesåret 2012.

Sagsøgerens påstande

| — | Ansættelsesmyndighedens afgørelse om ikke at forfremme sagsøgeren til lønklasse AD 12 i forfremmelsesåret 2012, annulleres. |
| --- | --- |

—

Ansættelsesmyndighedens afgørelse om ikke at forfremme sagsøgeren til lønklasse AD 12 i forfremmelsesåret 2012, annulleres.

| — | SEAE tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

SEAE tilpligtes at betale sagens omkostninger.

---