# Europeiska unionens C 170/2013

| | ISSN 1977-1061
  doi:10.3000/19771061.C_2013.170.swe |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | C 170 |
| | |
| Svensk utgåva | Meddelanden och upplysningar | 56 årgången15 juni 2013 |

ISSN 1977-1061

doi:10.3000/19771061.C_2013.170.swe

Europeiska unionens

officiella tidning

C 170

Svensk utgåva

Meddelanden och upplysningar

56 årgången15 juni 2013

---

| Informationsnummer | Innehållsförteckning | Sida |
| --- | --- | --- |
| | I   Resolutioner, rekommendationer och yttranden |
| | REKOMMENDATIONER |
| | Europeiska systemrisknämnden |
| 2013/C 170/01 | Europeiska systemrisknämndens rekommendation av den 4 april 2013 om makrotillsynspolitikens mellanliggande mål och instrument (ESRB/2013/1) | 1 |

Informationsnummer

Innehållsförteckning

Sida

I   Resolutioner, rekommendationer och yttranden

REKOMMENDATIONER

Europeiska systemrisknämnden

2013/C 170/01

Europeiska systemrisknämndens rekommendation av den 4 april 2013 om makrotillsynspolitikens mellanliggande mål och instrument (ESRB/2013/1)

1

| | II   Meddelanden |
| --- | --- |
| | MEDDELANDEN FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN |
| | Europeiska kommissionen |
| 2013/C 170/02 | Beslut om att inte göra invändningar mot en anmäld koncentration (Ärende COMP/M.6915 – OJSC Unimilk Company/NDL International/JV) (
  1
  ) | 20 |
| 2013/C 170/03 | Beslut om att inte göra invändningar mot en anmäld koncentration (Ärende COMP/M.6909 – Qatar Investment Authority/Kingdom Holding Company/FRHI Holdings) (
  1
  ) | 20 |
| 2013/C 170/04 | Beslut om att inte göra invändningar mot en anmäld koncentration (Ärende COMP/M.6889 – Sogecap/Cardif/Ensemble Immobilier Clichy-la-Garenne) (
  1
  ) | 21 |

II   Meddelanden

MEDDELANDEN FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN

Europeiska kommissionen

2013/C 170/02

Beslut om att inte göra invändningar mot en anmäld koncentration (Ärende COMP/M.6915 – OJSC Unimilk Company/NDL International/JV) (
  1
  )

1

20

2013/C 170/03

Beslut om att inte göra invändningar mot en anmäld koncentration (Ärende COMP/M.6909 – Qatar Investment Authority/Kingdom Holding Company/FRHI Holdings) (
  1
  )

1

20

2013/C 170/04

Beslut om att inte göra invändningar mot en anmäld koncentration (Ärende COMP/M.6889 – Sogecap/Cardif/Ensemble Immobilier Clichy-la-Garenne) (
  1
  )

1

21

| | IV   Upplysningar |
| --- | --- |
| | UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN |
| | Europeiska kommissionen |
| 2013/C 170/05 | Eurons växelkurs | 22 |
| 2013/C 170/06 | Kommissionens genomförandebeslut av den 14 juni 2013 om finansiering för 2013 av sådan verksamhet på veterinärområdet som rör Europeiska unionens informationspolitik, stöd till internationella organisationer, åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa tillämpningen av livsmedels- och foderlagstiftningen och av växtskyddslagstiftningen | 23 |
| 2013/C 170/07 | Kommissionens genomförandebeslut av den 10 juni 2013 om finansiering av 2013 års arbetsprogram för utbildning i livsmedels- och fodersäkerhet, djurhälsa och växtskydd inom programmet Bättre utbildning för säkrare livsmedel | 38 |

IV   Upplysningar

UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN

Europeiska kommissionen

2013/C 170/05

Eurons växelkurs

22

2013/C 170/06

Kommissionens genomförandebeslut av den 14 juni 2013 om finansiering för 2013 av sådan verksamhet på veterinärområdet som rör Europeiska unionens informationspolitik, stöd till internationella organisationer, åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa tillämpningen av livsmedels- och foderlagstiftningen och av växtskyddslagstiftningen

23

2013/C 170/07

Kommissionens genomförandebeslut av den 10 juni 2013 om finansiering av 2013 års arbetsprogram för utbildning i livsmedels- och fodersäkerhet, djurhälsa och växtskydd inom programmet Bättre utbildning för säkrare livsmedel

Bättre utbildning för säkrare livsmedel

38

| | V   Yttranden |
| --- | --- |
| | FÖRFARANDEN FÖR GENOMFÖRANDE AV KONKURRENSPOLITIKEN |
| | Europeiska kommissionen |
| 2013/C 170/08 | Förhandsanmälan av en koncentration (Ärende COMP/M.6955 – KKR/Bidco/South Staffordshire Plc) – Ärendet kan komma att handläggas enligt ett förenklat förfarande (
  1
  ) | 43 |
| 2013/C 170/09 | Förhandsanmälan av en koncentration (Ärende COMP/M.6946 – BayWa/Bohnhorst Agrarhandel) – Ärendet kan komma att handläggas enligt ett förenklat förfarande (
  1
  ) | 44 |
| 2013/C 170/10 | Förhandsanmälan av en koncentration (Ärende COMP/M.6885 – SDNV/Germanischer Lloyd) (
  1
  ) | 45 |
| | ÖVRIGA AKTER |
| | Europeiska kommissionen |
| 2013/C 170/11 | Offentliggörande av en ansökan i enlighet med artikel 50.2 a i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1151/2012 om kvalitetsordningar för jordbruksprodukter och livsmedel | 46 |
| 2013/C 170/12 | Offentliggörande av en ansökan i enlighet med artikel 50.2 a i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1151/2012 om kvalitetsordningar för jordbruksprodukter och livsmedel | 51 |

V   Yttranden

FÖRFARANDEN FÖR GENOMFÖRANDE AV KONKURRENSPOLITIKEN

Europeiska kommissionen

2013/C 170/08

Förhandsanmälan av en koncentration (Ärende COMP/M.6955 – KKR/Bidco/South Staffordshire Plc) – Ärendet kan komma att handläggas enligt ett förenklat förfarande (
  1
  )

1

43

2013/C 170/09

Förhandsanmälan av en koncentration (Ärende COMP/M.6946 – BayWa/Bohnhorst Agrarhandel) – Ärendet kan komma att handläggas enligt ett förenklat förfarande (
  1
  )

1

44

2013/C 170/10

Förhandsanmälan av en koncentration (Ärende COMP/M.6885 – SDNV/Germanischer Lloyd) (
  1
  )

1

45

ÖVRIGA AKTER

Europeiska kommissionen

2013/C 170/11

Offentliggörande av en ansökan i enlighet med artikel 50.2 a i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1151/2012 om kvalitetsordningar för jordbruksprodukter och livsmedel

46

2013/C 170/12

Offentliggörande av en ansökan i enlighet med artikel 50.2 a i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1151/2012 om kvalitetsordningar för jordbruksprodukter och livsmedel

51

| | Rättelser |
| --- | --- |
| 2013/C 170/13 | Rättelse till infordran av intresseanmälan för deltagande i de vetenskapliga panelerna vid Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (Parma, Italien) – Ref.: EFSA/E/2013/001 (EUT C 107 av den 13.4.2013) | 55 |

Rättelser

2013/C 170/13

Rättelse till infordran av intresseanmälan för deltagande i de vetenskapliga panelerna vid Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (Parma, Italien) – Ref.: EFSA/E/2013/001 (EUT C 107 av den 13.4.2013)

55

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Text av betydelse för EES |

---

(1)   Text av betydelse för EES

1

| SV | |
| --- | --- |

SV

---

I Resolutioner, rekommendationer och yttranden

REKOMMENDATIONER

Europeiska systemrisknämnden

| 15.6.2013 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 170/1 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 170/1

---

EUROPEISKA SYSTEMRISKNÄMNDENS REKOMMENDATION

av den 4 april 2013

om makrotillsynspolitikens mellanliggande mål och instrument

(ESRB/2013/1)

2013/C 170/01

EUROPEISKA SYSTEMRISKNÄMNDENS STYRELSE HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1092/2010 av den 24 november 2010 om makrotillsyn av det finansiella systemet på EU-nivå och om inrättande av en europeisk systemrisknämnd (1), särskilt artikel 3.2 b, d, och f samt artiklarna 16–18,

med beaktande av Europeiska systemrisknämndens beslut ESRB/2011/1 av den 20 januari 2011 om arbetsordningen för Europeiska systemrisknämnden (2), särskilt artikel 15.3 e och artiklarna 18–20, och

med beaktande av följande:

| (1) | Finansiell stabilitet är en förutsättning för att det finansiella systemet ska bevilja krediter och därigenom stödja en hållbar ekonomisk tillväxt. Finanskrisen visade tydligt att det behövs en makrotillsyn som förhindrar och dämpar systemrisken i det finansiella systemet. Syftet med denna rekommendation är att vidta nästa nödvändiga steg för en operativ makrotillsyn. |
| --- | --- |

(1)

Finansiell stabilitet är en förutsättning för att det finansiella systemet ska bevilja krediter och därigenom stödja en hållbar ekonomisk tillväxt. Finanskrisen visade tydligt att det behövs en makrotillsyn som förhindrar och dämpar systemrisken i det finansiella systemet. Syftet med denna rekommendation är att vidta nästa nödvändiga steg för en operativ makrotillsyn.

| (2) | Förmågan att stå emot systemrisker i unionen är beroende av att det upprättas ett sunt ramverk för makrotillsyn vid sidan av mikrotillsynen. Denna rekommendation utgör en uppföljning av Europeiska systemrisknämndens rekommendation ESRB/2011/3 av den 22 december 2011 om de nationella myndigheternas mandat för makrotillsyn (3) genom att makrotillsynspolitikens mellanliggande mål och instrument utarbetas. |
| --- | --- |

(2)

Förmågan att stå emot systemrisker i unionen är beroende av att det upprättas ett sunt ramverk för makrotillsyn vid sidan av mikrotillsynen. Denna rekommendation utgör en uppföljning av Europeiska systemrisknämndens rekommendation ESRB/2011/3 av den 22 december 2011 om de nationella myndigheternas mandat för makrotillsyn (3) genom att makrotillsynspolitikens mellanliggande mål och instrument utarbetas.

| (3) | Enligt rekommendation ESRB/2011/3 ska medlemsstaterna utse ett organ som ska svara för genomförandet av makrotillsynen. I förslaget till nytt ramverk med tillsynskrav för kreditinstitut (nedan kallat CRD IV/CRR) fastställs också att medlemsstaterna ska utse ett särskilt organ med ansvar för att vidta de åtgärder som krävs för att förhindra eller minska systemrisk eller makroprudentiella risker som utgör ett hot mot den finansiella stabiliteten på nationell nivå (4). |
| --- | --- |

(3)

Enligt rekommendation ESRB/2011/3 ska medlemsstaterna utse ett organ som ska svara för genomförandet av makrotillsynen. I förslaget till nytt ramverk med tillsynskrav för kreditinstitut (nedan kallat CRD IV/CRR) fastställs också att medlemsstaterna ska utse ett särskilt organ med ansvar för att vidta de åtgärder som krävs för att förhindra eller minska systemrisk eller makroprudentiella risker som utgör ett hot mot den finansiella stabiliteten på nationell nivå (4).

| (4) | Makrotillsynens slutmål är att bidra till att värna stabiliteten i det finansiella systemet som helhet, genom att bland annat stärka det finansiella systemets förmåga att återhämta sig efter störningar och minska uppbyggnaden av systemrisk, för att därigenom säkerställa att finanssektorn på ett uthålligt sätt bidrar till den ekonomiska tillväxten. I rekommendation ESRB/2011/3 hänvisas till identifiering av mellanliggande policymål som ”operativa specifikationer för slutmålet”. Att identifiera mellanliggande mål gör att makrotillsynspolitiken fungerar bättre, att den blir transparent och förklarlig. Det ger också en ekonomisk utgångspunkt när instrument ska väljas. |
| --- | --- |

(4)

Makrotillsynens slutmål är att bidra till att värna stabiliteten i det finansiella systemet som helhet, genom att bland annat stärka det finansiella systemets förmåga att återhämta sig efter störningar och minska uppbyggnaden av systemrisk, för att därigenom säkerställa att finanssektorn på ett uthålligt sätt bidrar till den ekonomiska tillväxten. I rekommendation ESRB/2011/3 hänvisas till identifiering av mellanliggande policymål som ”operativa specifikationer för slutmålet”. Att identifiera mellanliggande mål gör att makrotillsynspolitiken fungerar bättre, att den blir transparent och förklarlig. Det ger också en ekonomisk utgångspunkt när instrument ska väljas.

| (5) | En ändamålsenlig makrotillsynspolitik i unionen är också beroende av att det upprättas en uppsättning makrotillsynsinstrument som de behöriga makrotillsynsorganen tillämpar på ett ändamålsenligt sätt med stöd av en uppsättning indikatorer tillsammans med en expertbedömning. Makrotillsynsorganen bör ha direkta kontroll- eller rekommendationsbefogenheter över de makrotillsynsinstrument som krävs, dvs. ett eller flera instrument för vart och ett av makrotillsynens mellanliggande mål. De instrument som används för att skärpa den makrotillsynspolitiska hållningen ska aktiveras om detta anses lämpligt för att stabilisera den finansiella cykeln. Makrotillsynsinstrumenten skulle kunna tillämpas på breda eller riktade kategorier av exponeringar. I det sistnämnda fallet skulle detta t.ex. omfatta exponeringar för vissa utländska valutor. |
| --- | --- |

(5)

En ändamålsenlig makrotillsynspolitik i unionen är också beroende av att det upprättas en uppsättning makrotillsynsinstrument som de behöriga makrotillsynsorganen tillämpar på ett ändamålsenligt sätt med stöd av en uppsättning indikatorer tillsammans med en expertbedömning. Makrotillsynsorganen bör ha direkta kontroll- eller rekommendationsbefogenheter över de makrotillsynsinstrument som krävs, dvs. ett eller flera instrument för vart och ett av makrotillsynens mellanliggande mål. De instrument som används för att skärpa den makrotillsynspolitiska hållningen ska aktiveras om detta anses lämpligt för att stabilisera den finansiella cykeln. Makrotillsynsinstrumenten skulle kunna tillämpas på breda eller riktade kategorier av exponeringar. I det sistnämnda fallet skulle detta t.ex. omfatta exponeringar för vissa utländska valutor.

| (6) | I sitt brev till rådet, Europeiska kommissionen och Europaparlamentet av den 29 mars 2012 uttryckte Europeiska systemrisknämnden (ESRB) sin ståndpunkt i fråga om makrotillsynsorganens förmåga att inrätta makrotillsynsinstrument i enlighet med definitionen i CRD IV/CRR. ESRB underströk framför allt att makrotillsynsorganen på såväl medlemsstats- som unionsnivå behöver ha egen bestämmanderätt att tillfälligt finjustera de många olika krav som fastställs i första pelaren samt att ställa krav på ytterligare rapportering. Dessa krav omfattar nivåer för aggregerat kapital, likviditetskrav samt begränsningar för stora exponeringar och skuldsättningsgrad samt kapitalkrav för enskilda sektorer eller med avseende på särskilda sårbarheter i olika delar av bankernas balansräkningar. |
| --- | --- |

(6)

I sitt brev till rådet, Europeiska kommissionen och Europaparlamentet av den 29 mars 2012 uttryckte Europeiska systemrisknämnden (ESRB) sin ståndpunkt i fråga om makrotillsynsorganens förmåga att inrätta makrotillsynsinstrument i enlighet med definitionen i CRD IV/CRR. ESRB underströk framför allt att makrotillsynsorganen på såväl medlemsstats- som unionsnivå behöver ha egen bestämmanderätt att tillfälligt finjustera de många olika krav som fastställs i första pelaren samt att ställa krav på ytterligare rapportering. Dessa krav omfattar nivåer för aggregerat kapital, likviditetskrav samt begränsningar för stora exponeringar och skuldsättningsgrad samt kapitalkrav för enskilda sektorer eller med avseende på särskilda sårbarheter i olika delar av bankernas balansräkningar.

| (7) | CRD IV/CRR inriktas visserligen huvudsakligen på mikrotillsyn, men inbegriper även en uppsättning makrotillsynsinstrument som under vissa omständigheter ska tillämpas av motsvarande makrotillsynsorgan. Denna rekommendation innehåller förslag till en vägledande förteckning över instrument som bland annat omfattar de instrument som föreskrevs i CRD IV/CRR. Dessa instrument skulle medlemsstaterna i så fall kunna ange för makrotillsynsorganen i syfte att uppfylla de fastslagna mellanliggande målen och samtidigt inte begränsa medlemsstaterna från att tillämpa andra instrument. |
| --- | --- |

(7)

CRD IV/CRR inriktas visserligen huvudsakligen på mikrotillsyn, men inbegriper även en uppsättning makrotillsynsinstrument som under vissa omständigheter ska tillämpas av motsvarande makrotillsynsorgan. Denna rekommendation innehåller förslag till en vägledande förteckning över instrument som bland annat omfattar de instrument som föreskrevs i CRD IV/CRR. Dessa instrument skulle medlemsstaterna i så fall kunna ange för makrotillsynsorganen i syfte att uppfylla de fastslagna mellanliggande målen och samtidigt inte begränsa medlemsstaterna från att tillämpa andra instrument.

| (8) | Makrotillsynsorganen bör också utarbeta en övergripande policystrategi för hur makrotillsynsinstrumenten ska tillämpas i syfte att främja beslutsfattande, kommunikation och förklarlighet i fråga om makrotillsynspolitiken. |
| --- | --- |

(8)

Makrotillsynsorganen bör också utarbeta en övergripande policystrategi för hur makrotillsynsinstrumenten ska tillämpas i syfte att främja beslutsfattande, kommunikation och förklarlighet i fråga om makrotillsynspolitiken.

| (9) | Att makrotillsynspolitiken är ändamålsenlig är också beroende av att det sker en samordning mellan medlemsstaterna om hur makrotillsynsinstrumenten ska tillämpas på nationell nivå. Även om makrotillsynspolitiken generellt sett resulterar i avsevärda positiva spridningseffekter över nationsgränserna, kan det ibland också uppstå negativa gränsöverskridande spridningseffekter. Makrotillsynsorganen bör bedöma hur väsentlig nettoeffekten av dessa positiva och negativa spridningseffekter är, även för att upprätthålla den inre marknaden. ESRB ska överväga i vad mån makrotillsynspolitiken kan få spridningseffekter över nationsgränserna samt främja en lämplig samordningsram för att behandla dessa frågor, utan att detta påverkar tillämpningen av eventuella tillämpliga unionsrättsliga bestämmelser. |
| --- | --- |

(9)

Att makrotillsynspolitiken är ändamålsenlig är också beroende av att det sker en samordning mellan medlemsstaterna om hur makrotillsynsinstrumenten ska tillämpas på nationell nivå. Även om makrotillsynspolitiken generellt sett resulterar i avsevärda positiva spridningseffekter över nationsgränserna, kan det ibland också uppstå negativa gränsöverskridande spridningseffekter. Makrotillsynsorganen bör bedöma hur väsentlig nettoeffekten av dessa positiva och negativa spridningseffekter är, även för att upprätthålla den inre marknaden. ESRB ska överväga i vad mån makrotillsynspolitiken kan få spridningseffekter över nationsgränserna samt främja en lämplig samordningsram för att behandla dessa frågor, utan att detta påverkar tillämpningen av eventuella tillämpliga unionsrättsliga bestämmelser.

| (10) | Efterhand som organen ser hur pass ändamålsenliga olika makrotillsynsinstrument är, kan det göras en översyn av de mellanliggande policymålen och/eller makrotillsynsinstrumenten, även med hänsyn till potentiella nya risker för den finansiella stabiliteten. Det måste i så fall regelbundet bedömas i vad mån de fastslagna mellanliggande policymålen och makrotillsynsinstrumenten är lämpliga. |
| --- | --- |

(10)

Efterhand som organen ser hur pass ändamålsenliga olika makrotillsynsinstrument är, kan det göras en översyn av de mellanliggande policymålen och/eller makrotillsynsinstrumenten, även med hänsyn till potentiella nya risker för den finansiella stabiliteten. Det måste i så fall regelbundet bedömas i vad mån de fastslagna mellanliggande policymålen och makrotillsynsinstrumenten är lämpliga.

| (11) | Såväl den nuvarande som den föreslagna unionslagstiftningen karakteriseras av komplexa och varierande makrotillsynsbestämmelser. Vid framtida översyner skulle den vinna stort på förenkling och övergripande överensstämmelse. EU-institutionerna skulle också kunna överväga att inbegripa makrotillsynsinstrument i den lagstiftning som påverkar andra områden inom den finansiella sektorn än banksektorn. |
| --- | --- |

(11)

Såväl den nuvarande som den föreslagna unionslagstiftningen karakteriseras av komplexa och varierande makrotillsynsbestämmelser. Vid framtida översyner skulle den vinna stort på förenkling och övergripande överensstämmelse. EU-institutionerna skulle också kunna överväga att inbegripa makrotillsynsinstrument i den lagstiftning som påverkar andra områden inom den finansiella sektorn än banksektorn.

| (12) | För att uppnå en enhetlig tillämpning av makrotillsynsinstrumenten och säkerställa makrotillsynen runtom i unionen skulle ESRB kunna överväga att i framtiden utfärda rekommendationer till makrotillsynsorganen som ska vägleda hur de tillämpar makrotillsynsinstrumenten. |
| --- | --- |

(12)

För att uppnå en enhetlig tillämpning av makrotillsynsinstrumenten och säkerställa makrotillsynen runtom i unionen skulle ESRB kunna överväga att i framtiden utfärda rekommendationer till makrotillsynsorganen som ska vägleda hur de tillämpar makrotillsynsinstrumenten.

| (13) | Beslutsfattare i och utanför Europa utvärderar fördelarna och nackdelarna med en ännu mer omfattande uppsättning potentiella instrument för att förhindra eller minska systemrisker samt olika lagstiftningsreformer som har till syfte att avgränsa riskerna i det finansiella systemet. ESRB kommer att fortsätta att analysera ändamålsenlighet och effektivitet för andra instrument som är under diskussion som en del av regelverket för makrotillsyn. |
| --- | --- |

(13)

Beslutsfattare i och utanför Europa utvärderar fördelarna och nackdelarna med en ännu mer omfattande uppsättning potentiella instrument för att förhindra eller minska systemrisker samt olika lagstiftningsreformer som har till syfte att avgränsa riskerna i det finansiella systemet. ESRB kommer att fortsätta att analysera ändamålsenlighet och effektivitet för andra instrument som är under diskussion som en del av regelverket för makrotillsyn.

| (14) | Enligt förslaget till rådets förordning om inrättandet av den gemensamma tillsynsmekanismen (SSM) (5), överenskommen i rådet den 12 december 2012, ska Europeiska centralbanken (ECB) tilldelas befogenheten att, om så anses nödvändigt, tillämpa högre krav för kapitalbuffertar än vad de deltagande medlemsstaternas behöriga eller utsedda organ tillämpar, samt att tillämpa strängare åtgärder för att hantera system- eller makrotillsynsrisker, i enlighet med de förfaranden som föreskrivs inom ramen för CRD IV/CRR samt i de fall som särskilt föreskrivs inom relevant unionslagstiftning. ESRB har för avsikt att samarbeta med ECB, med de nationella behöriga organ som utgör den gemensamma tillsynsmekanismen samt med de europeiska tillsynsmyndigheterna och andra ESRB-ledamöter för att genomföra en sammanhängande makrotillsynspolitik inom unionen. |
| --- | --- |

(14)

Enligt förslaget till rådets förordning om inrättandet av den gemensamma tillsynsmekanismen (SSM) (5), överenskommen i rådet den 12 december 2012, ska Europeiska centralbanken (ECB) tilldelas befogenheten att, om så anses nödvändigt, tillämpa högre krav för kapitalbuffertar än vad de deltagande medlemsstaternas behöriga eller utsedda organ tillämpar, samt att tillämpa strängare åtgärder för att hantera system- eller makrotillsynsrisker, i enlighet med de förfaranden som föreskrivs inom ramen för CRD IV/CRR samt i de fall som särskilt föreskrivs inom relevant unionslagstiftning. ESRB har för avsikt att samarbeta med ECB, med de nationella behöriga organ som utgör den gemensamma tillsynsmekanismen samt med de europeiska tillsynsmyndigheterna och andra ESRB-ledamöter för att genomföra en sammanhängande makrotillsynspolitik inom unionen.

| (15) | Denna rekommendation är inte tänkt att påverka det arbete som unionens centralbanker utför inom ramen för sina penningpolitiska mandat och sin tillsynsroll för betalnings-, clearing- och avvecklingssystem. |
| --- | --- |

(15)

Denna rekommendation är inte tänkt att påverka det arbete som unionens centralbanker utför inom ramen för sina penningpolitiska mandat och sin tillsynsroll för betalnings-, clearing- och avvecklingssystem.

| (16) | ESRB:s rekommendationer offentliggörs efter det att rådet har informerats om styrelsens intention att göra detta och rådet getts möjlighet att agera. |
| --- | --- |

(16)

ESRB:s rekommendationer offentliggörs efter det att rådet har informerats om styrelsens intention att göra detta och rådet getts möjlighet att agera.

HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.

AVSNITT 1

REKOMMENDATIONER

Rekommendation A –   Fastställande av mellanliggande mål

Makrotillsynsorganen bör

| 1. | fastställa och uppfylla makrotillsynspolitikens mellanliggande mål för sina respektive nationella finansiella system som helhet. Dessa mellanliggande mål bör fungera som operativa specifikationer för makrotillsynens slutmål, nämligen att bidra till att värna stabiliteten i det finansiella systemet som helhet, genom att bland annat stärka det finansiella systemets förmåga att återhämta sig efter störningar och minska uppbyggnaden av systemrisk, för att därigenom säkerställa att finanssektorn på ett uthålligt sätt bidrar till den ekonomiska tillväxten. Detta innebär bland annat att aktivera instrument som tidigare har använts för att skärpa den makrotillsynspolitiska hållningen. |
| --- | --- |

1.

fastställa och uppfylla makrotillsynspolitikens mellanliggande mål för sina respektive nationella finansiella system som helhet. Dessa mellanliggande mål bör fungera som operativa specifikationer för makrotillsynens slutmål, nämligen att bidra till att värna stabiliteten i det finansiella systemet som helhet, genom att bland annat stärka det finansiella systemets förmåga att återhämta sig efter störningar och minska uppbyggnaden av systemrisk, för att därigenom säkerställa att finanssektorn på ett uthålligt sätt bidrar till den ekonomiska tillväxten. Detta innebär bland annat att aktivera instrument som tidigare har använts för att skärpa den makrotillsynspolitiska hållningen.

| 2. | Dessa mellanliggande policymål bör omfatta följande:






  a) | Minska och förhindra alltför stor kredittillväxt och skuldsättningsgrad. |
| --- | --- | --- |

2.

Dessa mellanliggande policymål bör omfatta följande:

a)

Minska och förhindra alltför stor kredittillväxt och skuldsättningsgrad.

| b) | Minska och förhindra alltför stor löptidsobalans och bristande marknadslikviditet. |
| --- | --- |

b)

Minska och förhindra alltför stor löptidsobalans och bristande marknadslikviditet.

| c) | Begränsa direkta och indirekta koncentrationer av exponeringar. |
| --- | --- |

c)

Begränsa direkta och indirekta koncentrationer av exponeringar.

| d) | Begränsa systemeffekterna av dåligt anpassade incitament i syfte att minska den moraliska risken. |
| --- | --- |

d)

Begränsa systemeffekterna av dåligt anpassade incitament i syfte att minska den moraliska risken.

| e) | Stärka de finansiella infrastrukturernas motståndskraft. |
| --- | --- |

e)

Stärka de finansiella infrastrukturernas motståndskraft.

| 3. | Bedöma behovet av ytterligare mellanliggande mål på grundval av underliggande marknadsmisslyckanden och specifika strukturegenskaper för landets och/eller unionens finansiella system som skulle kunna ge upphov till systemrisk. |
| --- | --- |

3.

Bedöma behovet av ytterligare mellanliggande mål på grundval av underliggande marknadsmisslyckanden och specifika strukturegenskaper för landets och/eller unionens finansiella system som skulle kunna ge upphov till systemrisk.

Rekommendation B –   Val av makrotillsynsinstrument

Medlemsstaterna bör

| 1. | i samarbete med makrotillsynsorganen bedöma om de makrotillsynsinstrument som nu omfattas av dessa organs direkta kontroll- eller rekommendationsbefogenheter är tillräckliga för att på ett ändamålsenligt och effektivt sätt uppfylla makrotillsynspolitikens slutmål, som fastställdes genom rekommendation ESRB/2011/3, samt deras mellanliggande mål som definierades i enlighet med rekommendation A. Vid denna bedömning bör det beaktas att minst ett makrotillsynsinstrument för vart och ett av makrotillsynspolitikens mellanliggande mål bör omfattas av makrotillsynsorganens direkta kontroll- eller rekommendationsbefogenheter. Men det kan också behövas mer än ett instrument. |
| --- | --- |

1.

i samarbete med makrotillsynsorganen bedöma om de makrotillsynsinstrument som nu omfattas av dessa organs direkta kontroll- eller rekommendationsbefogenheter är tillräckliga för att på ett ändamålsenligt och effektivt sätt uppfylla makrotillsynspolitikens slutmål, som fastställdes genom rekommendation ESRB/2011/3, samt deras mellanliggande mål som definierades i enlighet med rekommendation A. Vid denna bedömning bör det beaktas att minst ett makrotillsynsinstrument för vart och ett av makrotillsynspolitikens mellanliggande mål bör omfattas av makrotillsynsorganens direkta kontroll- eller rekommendationsbefogenheter. Men det kan också behövas mer än ett instrument.

| 2. | i samarbete med de nationella makrotillsynsorganen överväga ytterligare makrotillsynsinstrument som bör omfattas av dessa organs direkta kontroll- eller rekommendationsbefogenheter, om det vid en sådan bedömning skulle visa sig att de tillgängliga instrumenten inte är tillräckliga. I detta syfte föreslås en vägledande förteckning över instrument som kan övervägas i tabell 1 nedan:

  Tabell 1


  Vägledande förteckning över makrotillsynsinstrument

  1.   Minska och förhindra alltför stor kredittillväxt och skuldsättningsgrad

  Kontracyklisk kapitalbuffert
  Sektorsvisa kapitalkrav (inkl. inom det finansiella systemet)
  Makroprudentiell skuldsättningsgrad
  Krav på hur stort ett lån får vara i förhållande till säkerheten, s.k. LTV-krav (loan-to-value)
  Krav på hur stort ett lån får vara i förhållande till inkomsten/hur omfattande amortering som görs i förhållande till inkomsten, s.k. LTI-krav (loan-to-income)
  2.   Minska och förhindra alltför stor löptidsobalans och bristande marknadslikviditet

  Makroprudentiell anpassning till likviditetsgrad (t.ex. likviditetstäckningskvot)
  Makroprudentiella begränsningar i fråga om finansieringskällor (t.ex. stabil nettofinansieringskvot)
  Makroprudentiell oviktad begränsning för mindre stabil finansiering (t.ex. utlånings-/inlåningskvot)
  Krav på säkerhetsmarginaler och värderingsavdrag
  3.   Begränsa direkta och indirekta koncentrationer av exponeringar

  Begränsningar i fråga om stora exponeringar
  Krav på clearing via centrala motparter
  4.   Begränsa systemeffekterna av dåligt anpassade incitament i syfte att minska den moraliska risken

  Extra kapitalkrav på systemviktiga finansinstitut
  5.   Stärka de finansiella infrastrukturernas motståndskraft

  Krav i fråga om säkerhetsmarginaler och värderingsavdrag när det gäller clearing via centrala motparter
  Ökad information
  Strukturell systemriskbuffert |
| --- | --- |

2.

i samarbete med de nationella makrotillsynsorganen överväga ytterligare makrotillsynsinstrument som bör omfattas av dessa organs direkta kontroll- eller rekommendationsbefogenheter, om det vid en sådan bedömning skulle visa sig att de tillgängliga instrumenten inte är tillräckliga. I detta syfte föreslås en vägledande förteckning över instrument som kan övervägas i tabell 1 nedan:

Tabell 1

Vägledande förteckning över makrotillsynsinstrument

1.   Minska och förhindra alltför stor kredittillväxt och skuldsättningsgrad

Kontracyklisk kapitalbuffert

Sektorsvisa kapitalkrav (inkl. inom det finansiella systemet)

Makroprudentiell skuldsättningsgrad

Krav på hur stort ett lån får vara i förhållande till säkerheten, s.k. LTV-krav (loan-to-value)

Krav på hur stort ett lån får vara i förhållande till inkomsten/hur omfattande amortering som görs i förhållande till inkomsten, s.k. LTI-krav (loan-to-income)

2.   Minska och förhindra alltför stor löptidsobalans och bristande marknadslikviditet

Makroprudentiell anpassning till likviditetsgrad (t.ex. likviditetstäckningskvot)

Makroprudentiella begränsningar i fråga om finansieringskällor (t.ex. stabil nettofinansieringskvot)

Makroprudentiell oviktad begränsning för mindre stabil finansiering (t.ex. utlånings-/inlåningskvot)

Krav på säkerhetsmarginaler och värderingsavdrag

3.   Begränsa direkta och indirekta koncentrationer av exponeringar

Begränsningar i fråga om stora exponeringar

Krav på clearing via centrala motparter

4.   Begränsa systemeffekterna av dåligt anpassade incitament i syfte att minska den moraliska risken

Extra kapitalkrav på systemviktiga finansinstitut

5.   Stärka de finansiella infrastrukturernas motståndskraft

Krav i fråga om säkerhetsmarginaler och värderingsavdrag när det gäller clearing via centrala motparter

Ökad information

Strukturell systemriskbuffert

| 3. | i enlighet med punkterna 1 och 2 välja eventuella ytterligare makrotillsynsinstrument med hänsyn till






  a) | deras ändamålsenlighet och effektivitet för att uppnå vart och ett av de mellanliggande målen inom deras respektive jurisdiktioner i enlighet med rekommendation A, |
| --- | --- | --- |

3.

i enlighet med punkterna 1 och 2 välja eventuella ytterligare makrotillsynsinstrument med hänsyn till

a)

deras ändamålsenlighet och effektivitet för att uppnå vart och ett av de mellanliggande målen inom deras respektive jurisdiktioner i enlighet med rekommendation A,

| b) | deras förmåga att hantera systemriskernas strukturella och cykliska dimension inom deras respektive jurisdiktioner, |
| --- | --- |

b)

deras förmåga att hantera systemriskernas strukturella och cykliska dimension inom deras respektive jurisdiktioner,

| 4. | vad gäller valet av makrotillsynsinstrument, säkerställa att makrotillsynsorgan involveras i arbetet med att utforma och bidra till det nationella genomförandet av






  a) | system för återhämtning och rekonstruktion för finansinstitut i och utanför banksektorn, |
| --- | --- | --- |

4.

vad gäller valet av makrotillsynsinstrument, säkerställa att makrotillsynsorgan involveras i arbetet med att utforma och bidra till det nationella genomförandet av

a)

system för återhämtning och rekonstruktion för finansinstitut i och utanför banksektorn,

| b) | insättningsgarantisystem, |
| --- | --- |

b)

insättningsgarantisystem,

| 5. | upprätta en rättslig ram som ger makrotillsynsorganen möjlighet att ha direkta kontroll- eller rekommendationsbefogenheter över de makrotillsynsinstrument som har valts ut enligt denna rekommendation. |
| --- | --- |

5.

upprätta en rättslig ram som ger makrotillsynsorganen möjlighet att ha direkta kontroll- eller rekommendationsbefogenheter över de makrotillsynsinstrument som har valts ut enligt denna rekommendation.

Rekommendation C –   Policystrategi

Makrotillsynsorganen bör

| 1. | fastställa en policystrategi som






  a) | kopplar samman makrotillsynens slutmål med de mellanliggande mål och makrotillsynsinstrument som omfattas av deras direkta kontroll- eller rekommendationsbefogenheter, |
| --- | --- | --- |

1.

fastställa en policystrategi som

a)

kopplar samman makrotillsynens slutmål med de mellanliggande mål och makrotillsynsinstrument som omfattas av deras direkta kontroll- eller rekommendationsbefogenheter,

| b) | upprättar ett sunt ramverk för att tillämpa de instrument som omfattas av deras direkta kontroll- eller rekommendationsbefogenheter för att uppfylla makrotillsynspolitikens slutmål och mellanliggande mål. Detta bör inbegripa lämpliga indikatorer för att övervaka utvecklingen av systemrisker samt vägleda besluten om tillämpning, avaktivering eller fininställning av tidsvarierande makrotillsynsinstrument samt en lämplig samordningsmekanism med relevanta organ på nationell nivå. |
| --- | --- |

b)

upprättar ett sunt ramverk för att tillämpa de instrument som omfattas av deras direkta kontroll- eller rekommendationsbefogenheter för att uppfylla makrotillsynspolitikens slutmål och mellanliggande mål. Detta bör inbegripa lämpliga indikatorer för att övervaka utvecklingen av systemrisker samt vägleda besluten om tillämpning, avaktivering eller fininställning av tidsvarierande makrotillsynsinstrument samt en lämplig samordningsmekanism med relevanta organ på nationell nivå.

| c) | göra makrotillsynspolitikens transparent och förklarlig, |
| --- | --- |

c)

göra makrotillsynspolitikens transparent och förklarlig,

| 2. | utföra fortsatta analyser på basis av den praktiska tillämpningen av makrotillsynsinstrument i syfte att stärka den makrotillsynspolitiska strategin, bland annat när det gäller






  a) | instrument som inte är etablerade inom EU-lagstiftningen, t.ex. krav på inlåning i förhållande till värde (LTV) och inlåning i förhållande till inkomst, samt instrument för att minska eller förhindra alltför stor löptidsobalans och bristande marknadslikviditet, |
| --- | --- | --- |

2.

utföra fortsatta analyser på basis av den praktiska tillämpningen av makrotillsynsinstrument i syfte att stärka den makrotillsynspolitiska strategin, bland annat när det gäller

a)

instrument som inte är etablerade inom EU-lagstiftningen, t.ex. krav på inlåning i förhållande till värde (LTV) och inlåning i förhållande till inkomst, samt instrument för att minska eller förhindra alltför stor löptidsobalans och bristande marknadslikviditet,

| b) | transmissionsmekanismen för dessa instrument samt fastställande av de indikatorer som kan vara vägledande för besluten om hur de ska tillämpas, avaktiveras eller fininställas, |
| --- | --- |

b)

transmissionsmekanismen för dessa instrument samt fastställande av de indikatorer som kan vara vägledande för besluten om hur de ska tillämpas, avaktiveras eller fininställas,

| 3. | utan att detta påverkar de tillämpliga bestämmelserna i unionslagstiftningen, underrätta ESRB innan makrotillsynsinstrument tillämpas på nationell nivå om det förutspås bli betydande gränsöverskridande effekter på andra medlemsstater eller den inre marknaden. |
| --- | --- |

3.

utan att detta påverkar de tillämpliga bestämmelserna i unionslagstiftningen, underrätta ESRB innan makrotillsynsinstrument tillämpas på nationell nivå om det förutspås bli betydande gränsöverskridande effekter på andra medlemsstater eller den inre marknaden.

Rekommendation D –   Återkommande översyn av mellanliggande mål och instrument

Makrotillsynsorganen bör

| 1. | regelbundet bedöma om de mellanliggande mål som har fastställts i enlighet med rekommendation A är lämpliga, sett till de erfarenheter som har gjorts av att driva ramverket för makrotillsyn, strukturutvecklingen i det finansiella systemet och framväxten av nya typer av systemrisker, |
| --- | --- |

1.

regelbundet bedöma om de mellanliggande mål som har fastställts i enlighet med rekommendation A är lämpliga, sett till de erfarenheter som har gjorts av att driva ramverket för makrotillsyn, strukturutvecklingen i det finansiella systemet och framväxten av nya typer av systemrisker,

| 2. | regelbundet bedöma om de makrotillsynsinstrument som har valts i enlighet med rekommendation B är ändamålsenliga och effektiva för att uppnå makrotillsynspolitikens slutmål och mellanliggande mål, |
| --- | --- |

2.

regelbundet bedöma om de makrotillsynsinstrument som har valts i enlighet med rekommendation B är ändamålsenliga och effektiva för att uppnå makrotillsynspolitikens slutmål och mellanliggande mål,

| 3. | om det finns stöd för detta enligt den analys som anges i punkt 1: anpassa uppsättningen med mellanliggande mål när så krävs och framför allt om det kan uppstå nya risker för den finansiella stabiliteten som inte kan hanteras fullt ut med det befintliga ramverket, |
| --- | --- |

3.

om det finns stöd för detta enligt den analys som anges i punkt 1: anpassa uppsättningen med mellanliggande mål när så krävs och framför allt om det kan uppstå nya risker för den finansiella stabiliteten som inte kan hanteras fullt ut med det befintliga ramverket,

| 4. | underrätta den berörda myndigheten i deras medlemsstat, så att lämplig rättslig ram upprättas, om det skulle anses nödvändigt med nya makrotillsynsinstrument, |
| --- | --- |

4.

underrätta den berörda myndigheten i deras medlemsstat, så att lämplig rättslig ram upprättas, om det skulle anses nödvändigt med nya makrotillsynsinstrument,

| 5. | underrätta ESRB om alla eventuella förändringar i uppsättningen med mellanliggande mål och makrotillsynsinstrument som omfattas av deras direkta kontroll- eller rekommendationsbefogenheter samt vilken analys som ligger till grund för denna förändring. |
| --- | --- |

5.

underrätta ESRB om alla eventuella förändringar i uppsättningen med mellanliggande mål och makrotillsynsinstrument som omfattas av deras direkta kontroll- eller rekommendationsbefogenheter samt vilken analys som ligger till grund för denna förändring.

Rekommendation E –   Inremarknads- och unionslagstiftning

Inom ramen för de kommande översynerna av unionslagstiftningen rekommenderas kommissionen att

| 1. | överväga behovet av att upprätta en sammanhängande uppsättning makrotillsynsinstrument som påverkar det finansiella systemet, inklusive alla typer av finansiella intermediärer, marknader, produkter och marknadsinfrastrukturer, |
| --- | --- |

1.

överväga behovet av att upprätta en sammanhängande uppsättning makrotillsynsinstrument som påverkar det finansiella systemet, inklusive alla typer av finansiella intermediärer, marknader, produkter och marknadsinfrastrukturer,

| 2. | säkerställa att de antagna mekanismerna gör det möjligt för EU-institutionerna och medlemsstaterna att samverka effektivt samt upprätta en lämplig grad av flexibilitet så att makrotillsynsorganen kan aktivera dessa makrotillsynsinstrument när så krävs och samtidigt upprätthålla den inre marknaden. |
| --- | --- |

2.

säkerställa att de antagna mekanismerna gör det möjligt för EU-institutionerna och medlemsstaterna att samverka effektivt samt upprätta en lämplig grad av flexibilitet så att makrotillsynsorganen kan aktivera dessa makrotillsynsinstrument när så krävs och samtidigt upprätthålla den inre marknaden.

AVSNITT 2

GENOMFÖRANDE

1.   Tolkning

| 1. | I denna rekommendation avses med
  a)   det finansiella systemet: det finansiella systemet enligt definitionen i förordning (EU) nr 1092/2010.
  b)   makrotillsynsorgan: nationella makrotillsynsorgan med de mål, arrangemang, befogenheter, ansvarighetskrav och andra särdrag som fastställs i rekommendation ESRB/2011/3
  c)   direkt kontroll: reell och faktisk kapacitet att införa och ändra makrotillsynsinstrument för de finansinstitut som ingår i respektive makrotillsynsorgans verksamhetsområde i de fall då detta krävs för att uppnå ett slutmål eller mellanliggande mål,
  d)   rekommendationsbefogenheter: kapacitet att genom rekommendationer vägleda hur makrotillsynsinstrumenten ska tillämpas i de fall då detta krävs för att uppnå ett slutmål eller mellanliggande mål,
  e)   strukturell dimension av systemrisk: fördelning av risk över den finansiella sektorn,
  f)   cyklisk dimension av systemrisk: förändringar av systemrisk över tid, som bottnar i finansinstitutens tendens att vara alltför risktagande i uppgångsfasen och bli alltför negativt inställda till risk i nedgångsfasen.
  g)   instrumentets ändamålsenlighet: i vilken omfattning som instrumentet kan åtgärda marknadsmisslyckanden samt uppnå slutmål och mellanliggande mål,
  h)   instrumentets effektivitet: instrumentets förutsättningar att uppnå slutmålen och de mellanliggande målen till lägsta möjliga kostnad. |
| --- | --- |

1.

I denna rekommendation avses med

a)   det finansiella systemet: det finansiella systemet enligt definitionen i förordning (EU) nr 1092/2010.

b)   makrotillsynsorgan: nationella makrotillsynsorgan med de mål, arrangemang, befogenheter, ansvarighetskrav och andra särdrag som fastställs i rekommendation ESRB/2011/3

c)   direkt kontroll: reell och faktisk kapacitet att införa och ändra makrotillsynsinstrument för de finansinstitut som ingår i respektive makrotillsynsorgans verksamhetsområde i de fall då detta krävs för att uppnå ett slutmål eller mellanliggande mål,

d)   rekommendationsbefogenheter: kapacitet att genom rekommendationer vägleda hur makrotillsynsinstrumenten ska tillämpas i de fall då detta krävs för att uppnå ett slutmål eller mellanliggande mål,

e)   strukturell dimension av systemrisk: fördelning av risk över den finansiella sektorn,

f)   cyklisk dimension av systemrisk: förändringar av systemrisk över tid, som bottnar i finansinstitutens tendens att vara alltför risktagande i uppgångsfasen och bli alltför negativt inställda till risk i nedgångsfasen.

g)   instrumentets ändamålsenlighet: i vilken omfattning som instrumentet kan åtgärda marknadsmisslyckanden samt uppnå slutmål och mellanliggande mål,

h)   instrumentets effektivitet: instrumentets förutsättningar att uppnå slutmålen och de mellanliggande målen till lägsta möjliga kostnad.

| 2. | Bilagan utgör en integrerad del av denna rekommendation. Huvudtexten har dock tolkningsföreträde. |
| --- | --- |

2.

Bilagan utgör en integrerad del av denna rekommendation. Huvudtexten har dock tolkningsföreträde.

2.   Kriterier för genomförandet

| 1. | Följande kriterier gäller för genomförandet av denna rekommendation:






  a) | Regelarbitrage bör undvikas. |
| --- | --- | --- |

1.

Följande kriterier gäller för genomförandet av denna rekommendation:

a)

Regelarbitrage bör undvikas.

| b) | Vid genomförandet ska hänsyn tas till proportionalitetsprincipen med avseende på finansinstitutens olika betydelse för systemen i olika medlemsstater, de olika institutionella systemen och med beaktande av varje rekommendations syfte och innehåll. |
| --- | --- |

b)

Vid genomförandet ska hänsyn tas till proportionalitetsprincipen med avseende på finansinstitutens olika betydelse för systemen i olika medlemsstater, de olika institutionella systemen och med beaktande av varje rekommendations syfte och innehåll.

| 2. | Adressaterna ska meddela vilka åtgärder som de vidtar med anledning av denna rekommendation, eller på lämpligt sätt motivera eventuell passivitet. Rapporterna bör som minimum innehålla






  a) | information om orsaker och tidsramarna avseende vidtagna åtgärder, |
| --- | --- | --- |

2.

Adressaterna ska meddela vilka åtgärder som de vidtar med anledning av denna rekommendation, eller på lämpligt sätt motivera eventuell passivitet. Rapporterna bör som minimum innehålla

a)

information om orsaker och tidsramarna avseende vidtagna åtgärder,

| b) | en bedömning huruvida vidtagna åtgärder är ägnade att uppnå målen i denna rekommendation, |
| --- | --- |

b)

en bedömning huruvida vidtagna åtgärder är ägnade att uppnå målen i denna rekommendation,

| c) | en ingående motivering av varför man avstått från att vidta åtgärder eller gjort avsteg från denna rekommendation, inklusive eventuella förseningar. |
| --- | --- |

c)

en ingående motivering av varför man avstått från att vidta åtgärder eller gjort avsteg från denna rekommendation, inklusive eventuella förseningar.

| 3. | Ytterligare information om egenskaper och särdrag för vart och ett av de föreslagna mellanliggande målen återfinns i bilagan till denna rekommendation samt i en vägledande förteckning över makrotillsynsinstrumenten för att uppfylla mellanliggande mål. Bilagan kan vara till hjälp för adressaterna att välja makrotillsynsinstrument samt att utarbeta en policystrategi för hur de ska tillämpas. |
| --- | --- |

3.

Ytterligare information om egenskaper och särdrag för vart och ett av de föreslagna mellanliggande målen återfinns i bilagan till denna rekommendation samt i en vägledande förteckning över makrotillsynsinstrumenten för att uppfylla mellanliggande mål. Bilagan kan vara till hjälp för adressaterna att välja makrotillsynsinstrument samt att utarbeta en policystrategi för hur de ska tillämpas.

3.   Tidsfrister för uppföljning

| 1. | Adressaterna ska meddela vilka åtgärder som de vidtar med anledning av denna rekommendation, eller på lämpligt sätt motivera eventuell passivitet, enligt vad som anges nedan.






  a) | Rekommendationerna A och B – Senast den 31 december 2014 uppmanas adressaterna att lämna en rapport till ESRB, Europeiska bankmyndigheten (EBA) och rådet för att förklara vilka åtgärder som har vidtagits för att följa rekommendationerna A och B. Medlemsstaterna får rapportera vilka åtgärder som har genomförts med avseende på rekommendation B via sina makrotillsynsorgan. |
| --- | --- | --- |

1.

Adressaterna ska meddela vilka åtgärder som de vidtar med anledning av denna rekommendation, eller på lämpligt sätt motivera eventuell passivitet, enligt vad som anges nedan.

a)

Rekommendationerna A och B – Senast den 31 december 2014 uppmanas adressaterna att lämna en rapport till ESRB, Europeiska bankmyndigheten (EBA) och rådet för att förklara vilka åtgärder som har vidtagits för att följa rekommendationerna A och B. Medlemsstaterna får rapportera vilka åtgärder som har genomförts med avseende på rekommendation B via sina makrotillsynsorgan.

| b) | Rekommendation C – Senast den 31 december 2015 uppmanas makrotillsynsorganen att lämna en rapport till ESRB, EBA och rådet för att förklara vilka åtgärder som har vidtagits för att följa rekommendation C.1. För rekommendationerna C.2 och C.3 krävs det ingen särskild tidsfrist för rapporteringen. Makrotillsynsorganen bör lämna den information som ska tillhandahållas till ESRB inom ramen för rekommendation C.3 i skälig tid. |
| --- | --- |

b)

Rekommendation C – Senast den 31 december 2015 uppmanas makrotillsynsorganen att lämna en rapport till ESRB, EBA och rådet för att förklara vilka åtgärder som har vidtagits för att följa rekommendation C.1. För rekommendationerna C.2 och C.3 krävs det ingen särskild tidsfrist för rapporteringen. Makrotillsynsorganen bör lämna den information som ska tillhandahållas till ESRB inom ramen för rekommendation C.3 i skälig tid.

| c) | Rekommendation D – För rekommendation D krävs det ingen särskild tidsfrist för rapporteringen. Om det uppstår en förändring i de mellanliggande mål och instrument som omfattas av makrotillsynsorganens direkta kontroll- eller rekommendationsbefogenheter, uppmanas de att rapportera detta till ESRB i god tid i enlighet med rekommendation D.5. |
| --- | --- |

c)

Rekommendation D – För rekommendation D krävs det ingen särskild tidsfrist för rapporteringen. Om det uppstår en förändring i de mellanliggande mål och instrument som omfattas av makrotillsynsorganens direkta kontroll- eller rekommendationsbefogenheter, uppmanas de att rapportera detta till ESRB i god tid i enlighet med rekommendation D.5.

| d) | Rekommendation E – För rekommendation E krävs det ingen särskild tidsfrist för rapporteringen. Kommissionen ska vartannat år rapportera till ESRB om hur de makrotillsynspolitiska målen integreras när den finansiella lagstiftningen utarbetas. Den första rapporten ska lämnas senast den 31 december 2014. |
| --- | --- |

d)

Rekommendation E – För rekommendation E krävs det ingen särskild tidsfrist för rapporteringen. Kommissionen ska vartannat år rapportera till ESRB om hur de makrotillsynspolitiska målen integreras när den finansiella lagstiftningen utarbetas. Den första rapporten ska lämnas senast den 31 december 2014.

| 2. | Styrelsen får förlänga tidsfristerna enligt ovanstående punkter om det krävs lagstiftningsinitiativ för att uppfylla en eller flera rekommendationer. |
| --- | --- |

2.

Styrelsen får förlänga tidsfristerna enligt ovanstående punkter om det krävs lagstiftningsinitiativ för att uppfylla en eller flera rekommendationer.

4.   Granskning och utvärdering

| 1. | ESRB-sekretariatet ska






  a) | stödja adressaterna, bl.a. genom att underlätta en samordnad rapportering genom att tillhandahålla förlagor och vid behov ytterligare information om tillvägagångssätt och tidsfrister för uppföljningen, |
| --- | --- | --- |

1.

ESRB-sekretariatet ska

a)

stödja adressaterna, bl.a. genom att underlätta en samordnad rapportering genom att tillhandahålla förlagor och vid behov ytterligare information om tillvägagångssätt och tidsfrister för uppföljningen,

| b) | verifiera adressaternas uppföljning, inklusive hjälpa adressaterna när dessa så önskar, och via styrkommittén informera styrelsen om uppföljningen. |
| --- | --- |

b)

verifiera adressaternas uppföljning, inklusive hjälpa adressaterna när dessa så önskar, och via styrkommittén informera styrelsen om uppföljningen.

| 2. | Styrelsen ska bedöma åtgärder och förklaringar från adressater och i förekommande fall bedöma huruvida denna rekommendation inte har följts och huruvida en adressat har underlåtit att på lämpligt sätt motivera sin passivitet. |
| --- | --- |

2.

Styrelsen ska bedöma åtgärder och förklaringar från adressater och i förekommande fall bedöma huruvida denna rekommendation inte har följts och huruvida en adressat har underlåtit att på lämpligt sätt motivera sin passivitet.

AVSNITT 3

SLUTBESTÄMMELSER

1.   ESRB:s vägledning om hur makrotillsynsinstrumenten ska tillämpas

ESRB får ge makrotillsynsorganen vägledning om hur makrotillsynsinstrumenten kan genomföras och tillämpas på ett bättre sätt genom rekommendationer i enlighet med artikel 16 i förordning (EU) nr 1092/2010. Detta kan inbegripa vägledande indikatorer för tillämpningen av makrotillsynsinstrument.

2.   Framtida reform av makrotillsynsverktygen

ESRB kan i framtiden komma att utöka den vägledande uppsättningen makrotillsynsinstrument som anges i denna rekommendation genom en rekommendation enligt artikel 16 i förordning (EU) nr 1092/2010.

Utfärdat i Frankfurt am Main den 4 april 2013.

Mario DRAGHI

ECB:s ordförande

---

(1)  EUT L 331, 15.12.2010, s. 1.

1

(2)  EUT C 58, 24.2.2011, s. 4.

2

(3)  EUT C 41, 14.2.2012, s. 1.

3

(4)  Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om behörighet att utöva verksamhet i kreditinstitut och om tillsyn av kreditinstitut och värdepappersföretag samt om ändring av Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/87/EG om extra tillsyn över kreditinstitut, försäkringsföretag och värdepappersföretag i ett finansiellt konglomerat (KOM(2011) 453 slutlig), och förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om tillsynskrav för kreditinstitut och värdepappersföretag (KOM(2011) 452 slutlig).

4

(5)  Förslag till rådets förordning om tilldelning av särskilda uppgifter till Europeiska centralbanken i fråga om politiken för tillsyn över kreditinstitut (KOM(2012) 511 slutlig).

5

---

BILAGA TILL REKOMMENDATIONEN OM MAKROTILLSYNSPOLITIKENS MELLANLIGGANDE MÅL OCH INSTRUMENT

1.   Inledning

Inom de flesta av EU:s medlemsstater har makrotillsynsmyndigheter upprättats eller är nu på väg att upprättas. Nästa steg för att makrotillsynspolitiken ska kunna börja tillämpas blir att välja ut ändamålsenliga och effektiva makrotillsynsinstrument som kommer att förhindra eller minska systemrisker inom det finansiella systemet som helhet. I denna bilaga presenteras ett ramverk för hur det här urvalet ska genomföras.

I ESRB:s rekommendation om de nationella myndigheternas mandat för makrotillsyn (1) omnämns identifieringen av mellanliggande policymål som ”operativa specifikationer för slutmålet”. Att identifiera mellanliggande mål gör att makrotillsynspolitiken fungerar bättre, att den blir transparent och förklarlig. Det ger också en ekonomisk utgångspunkt när instrument ska väljas. Det ramverk som presenteras i denna bilaga bygger därför på en uppsättning föridentifierade och omfattande mellanliggande mål. Det anger hur vägledande instrument skulle bidra till att dessa mellanliggande mål uppnås samt vilka indikatorer som skulle påvisa att de behöver aktiveras eller avaktiveras. Här finns också information om den rättsliga grunden för enskilda instrument. För vissa av instrumenten förväntas kommande unionslagstiftning utgöra en gemensam rättslig grund.

När det gäller ramverkets tillämpning bör en utgångspunkt för makrotillsynsmyndigheterna vara riskerna för den finansiella stabiliteten på nationell nivå. Dessa risker kan se olika ut från land till land, eftersom särdragen för de finansiella systemen och de finansiella cyklerna varierar i unionen. Till följd av detta och för att avspegla att makrotillsynspolitiken befinner sig i ett tidigt utvecklingsskede kan olika instrument väljas i olika medlemsstater. Eftersom de finansiella marknaderna inom EU är i hög grad integrerade krävs det samtidigt också en samordnad strategi. Samordning kan leda till att makrotillsynpolitiken blir ännu mer ändamålsenlig och effektiv i och med att det blir mindre utrymme för arbitrage och läckage. Detta är också viktigt för att internalisera positiva och negativa spridningseffekter i andra medlemsstaters finansiella system och ekonomier samt skydda en välfungerande inre marknad. Även om man kan räkna med att makrotillsynsverktygen blir alltmer enhetliga efterhand, kommer verktygens tillämpning att behöva anpassas utifrån divergerande finansiella cykler och heterogena risker.

Bilagan är utformad enligt följande:

| — | I avsnitt 2 identifieras makrotillsynspolitikens mellanliggande mål. Dessa kopplas till de underliggande marknadsmisslyckanden som anses vara mest relevanta för makrotillsynspolitiken. |
| --- | --- |

—

I avsnitt 2 identifieras makrotillsynspolitikens mellanliggande mål. Dessa kopplas till de underliggande marknadsmisslyckanden som anses vara mest relevanta för makrotillsynspolitiken.

| — | Avsnitt 3 innehåller förslag till kriterier för att välja ut makrotillsynsinstrument samt en översikt över mellanliggande mål och vägledande makrotillsynsinstrument. |
| --- | --- |

—

Avsnitt 3 innehåller förslag till kriterier för att välja ut makrotillsynsinstrument samt en översikt över mellanliggande mål och vägledande makrotillsynsinstrument.

| — | I tillägg 1 analyseras enskilda makrotillsynsinstrument och i tillägg 2 diskuteras makrotillsynsinslag inom försäkringssektorn. |
| --- | --- |

—

I tillägg 1 analyseras enskilda makrotillsynsinstrument och i tillägg 2 diskuteras makrotillsynsinslag inom försäkringssektorn.

2.   Identifiera mellanliggande mål

I ESRB:s rekommendation om de nationella myndigheternas mandat för makrotillsyn uppmanas medlemsstaterna att ”fastställa att makrotillsynens främsta mål är att bidra till att värna stabiliteten i det finansiella systemet som helhet, genom att bland annat stärka det finansiella systemets förmåga att återhämta sig efter störningar och minska uppbyggnaden av systemrisk, för att därigenom säkerställa att finanssektorn på ett uthålligt sätt bidrar till den ekonomiska tillväxten”.

Inom den relevanta litteraturen skiljer man mellan två olika dimensioner av systemrisk: dels en strukturell dimension, dels en cyklisk dimension. Den strukturella dimensionen handlar om hur risk fördelas i det finansiella systemet. Den cykliska dimensionen avser bankernas tendens att vara alltför risktagande i uppgångsfasen och bli alltför negativt inställda till risk i nedgångsfasen. Även om det är användbart att beakta de strukturella och cykliska dimensionerna för att fastställa vad som driver systemrisken och motsvarande instrument, är det svårt att göra en tydlig uppdelning mellan dessa båda dimensioner eftersom det finns starka kopplingar dem emellan.

Genom att identifiera mellanliggande mål utifrån specifika marknadsmisslyckanden som finns dokumenterade i litteraturen blir det möjligt att tydligare klassificera makrotillsynsinstrumenten, säkerställa en ekonomisk utgångspunkt för hur dessa instrument kalibreras och används samt främja att makrotillsynsmyndigheterna tar sitt ansvar. I praktiken är makrotillsynsinstrumenten ofta redan kopplade till olika mellanliggande mål. Den kontracykliska bufferten ska t.ex. minska systemrisker som uppstår till följd av en alltför hög kredittillväxt. För att få fram en övergripande bild av de mellanliggande målen har vi i den här bilagan utgått från litteraturen för att identifiera de marknadsmisslyckanden som är av relevans för makrotillsynspolitiken. Dessa har därefter delats upp efter de olika målen (se tabell 1) (2).

Det första mellanliggande målet är att minska och förhindra alltför hög kredittillväxt och skuldsättningsgrad. Alltför hög kredittillväxt har konstaterats vara en viktig pådrivande faktor vid finansiella kriser, där skuldsättningsgraden har en förstärkande effekt. Att det fick såpass olika konsekvenser när den framför allt eget kapital-finansierade dotcombubblan och den kreditdrivna subprime-bubblan sprack visar hur viktig skuldsättningsgraden är. I det här avseendet kan man skilja mellan skuldsättningsgraden inom det finansiella systemet och skuldsättningsgraden mellan finansinstitut och låntagare inom realekonomin (dvs. genom kvittning av fordringar inom det finansiella systemet). Makrotillsynspolitiken skulle kunna åtgärda ett alltför högt risktagande i uppgångsfasen genom skärpta krav på kapital och säkerheter. De buffertar som skapas i uppgångsfasen skulle kunna frigöras i nedgångsfasen för att absorbera förluster, minska behovet av skuldavveckling och förhindra uttagsanstormningar och samtidigt stödja kreditgivningen för att upprätthålla den ekonomiska tillväxten.

Tabell 1

Makrotillsynspolitikens mellanliggande mål och relaterade marknadsmisslyckanden

| Mellanliggande mål | Underliggande marknadsmisslyckanden |
| --- | --- |
| Minska och förhindra alltför stor kredittillväxt och skuldsättningsgrad | Externa effekter av kreditåtstramning: En plötslig skärpning av lånevillkoren, vilket resulterar i en minskad kredittillgång för den icke-finansiella sektorn.
  Endogent risktagande: Incitament som skapar ett alltför stort risktagande i en uppgångsfas samt försämrade utlåningskrav när det gäller bankerna. Detta kan bland annat förklaras med uppvisande av kompetens, marknadstryck för att öka avkastningen eller strategisk samverkan mellan instituten.
  Riskillusion: En kollektiv riskunderskattning som har att göra med att minnet är kort och att finansiella kriser inte inträffar så ofta.
  Uttagsanstormningar: När andra banker eller bankkunder tar ut sina tillgångar som en reaktion på faktisk eller uppfattad insolvens.
  Externa effekter av sammanlänkning: Smittoeffekter av att det råder osäkerhet kring händelserna vid ett institut eller inom en marknad. |
| Minska och förhindra alltför stor löptidsobalans och bristande marknadslikviditet | Externa effekter av nödförsäljningar: Uppstår genom tvångsförsäljning av tillgångar till följd av alltför stora obalanser mellan tillgångar och skulder. Detta kan leda till en likviditetsspiral där fallande tillgångspriser orsakar ytterligare försäljning, skuldavveckling och spridningseffekter till finansinstitut med liknande tillgångskategorier.
  Uttagsanstormningar
  Bristande marknadslikviditet: När interbank- eller kapitalmarknader minskar i omfattning till följd av ett allmänt förlorat förtroende eller mycket lågt ställda förväntningar. |
| Begränsa direkta och indirekta koncentrationer av exponeringar | Externa effekter av sammanlänkning
  Externa effekter av nödförsäljningar: Uppstår (i det här fallet) till följd av tvångsförsäljning av tillgångar till skeva priser med tanke på exponeringens fördelning inom det finansiella systemet. |
| Begränsa systemeffekterna av dåligt anpassade incitament i syfte att minska den moraliska risken | Moralisk risk och faktorn ”too big to fail”: Alltför stort risktagande på grund av förväntningar om en bail-out eftersom ett enskilt institut uppfattas som systemrelevant. |
| Stärka de finansiella infrastrukturernas motståndskraft | Externa effekter av sammanlänkning
  Externa effekter av nödförsäljningar
  Riskillusion
  Ofullständiga avtal: Ersättningsstrukturer som ger incitament för ett riskfyllt beteende. |

Mellanliggande mål

Underliggande marknadsmisslyckanden

Minska och förhindra alltför stor kredittillväxt och skuldsättningsgrad

Externa effekter av kreditåtstramning: En plötslig skärpning av lånevillkoren, vilket resulterar i en minskad kredittillgång för den icke-finansiella sektorn.

Endogent risktagande: Incitament som skapar ett alltför stort risktagande i en uppgångsfas samt försämrade utlåningskrav när det gäller bankerna. Detta kan bland annat förklaras med uppvisande av kompetens, marknadstryck för att öka avkastningen eller strategisk samverkan mellan instituten.

Riskillusion: En kollektiv riskunderskattning som har att göra med att minnet är kort och att finansiella kriser inte inträffar så ofta.

Uttagsanstormningar: När andra banker eller bankkunder tar ut sina tillgångar som en reaktion på faktisk eller uppfattad insolvens.

Externa effekter av sammanlänkning: Smittoeffekter av att det råder osäkerhet kring händelserna vid ett institut eller inom en marknad.

Minska och förhindra alltför stor löptidsobalans och bristande marknadslikviditet

Externa effekter av nödförsäljningar: Uppstår genom tvångsförsäljning av tillgångar till följd av alltför stora obalanser mellan tillgångar och skulder. Detta kan leda till en likviditetsspiral där fallande tillgångspriser orsakar ytterligare försäljning, skuldavveckling och spridningseffekter till finansinstitut med liknande tillgångskategorier.

Uttagsanstormningar

Bristande marknadslikviditet: När interbank- eller kapitalmarknader minskar i omfattning till följd av ett allmänt förlorat förtroende eller mycket lågt ställda förväntningar.

Begränsa direkta och indirekta koncentrationer av exponeringar

Externa effekter av sammanlänkning

Externa effekter av nödförsäljningar: Uppstår (i det här fallet) till följd av tvångsförsäljning av tillgångar till skeva priser med tanke på exponeringens fördelning inom det finansiella systemet.

Begränsa systemeffekterna av dåligt anpassade incitament i syfte att minska den moraliska risken

Moralisk risk och faktorn ”too big to fail”: Alltför stort risktagande på grund av förväntningar om en bail-out eftersom ett enskilt institut uppfattas som systemrelevant.

Stärka de finansiella infrastrukturernas motståndskraft

Externa effekter av sammanlänkning

Externa effekter av nödförsäljningar

Riskillusion

Ofullständiga avtal: Ersättningsstrukturer som ger incitament för ett riskfyllt beteende.

Det andra mellanliggande målet gäller en alltför stor löptidsobalans, dvs. i vilken omfattning långfristiga tillgångar finansieras med kortfristiga skulder. Erfarenheten visar att kreditcyklerna sammanfaller med en ökad tilltro till kortfristig finansiering. Detta ökar riskerna för den finansiella stabiliteten på grund av en ökad grad av bristande likviditet, nödförsäljningar och smittorisk. Detta mellanliggande mål inriktas på tillgångarnas marknadslikviditet samt tilltron till kortfristiga medel samt på informationsasymmetrier som kan koppla finansieringsaspekter till tillgångspriser. För att åtgärda löptidsobalansen kan makrotillsynspoliken användas för att ställa krav på att bankerna ska finansiera sina icke likvida tillgångar med stabil finansiering samt inneha högkvalitativa likvida tillgångar för att säkra refinansieringen av kortfristiga medel. Dessa åtgärder ska skydda bankerna mot bristande marknadslikviditet, mot trycket på nödförsäljningar i samband med detta samt mot uttagsanstormningar från insättare och andra finansinstitut.

Det tredje mellanliggande målet handlar om att begränsa direkta och indirekta koncentrationer av exponeringar, med hänsyn till deras grad av risk. Direkt koncentrationsrisk uppstår till följd av stora exponeringar gentemot den icke-finansiella sektorn (t.ex. bostadsmarknaden, statspapper) samt mellan finansiella sektorer och/eller finansiella enheter. Utöver detta uppstår det indirekta exponeringar inom systemet på grund av finansinstitutens sammanlänkning och de gemensamma exponeringarnas smittoeffekter. Stora exponeringar kan begränsas genom att det fastställs tak för vissa finansiella sektorer och (grupper av) motparter eller genom att det införs handelsspärrar, exempelvis centrala motparter, som bidrar till att minska den potentiella dominoeffekten (t.ex. smittorisk och nödförsäljningar) som uppstår till följd av oväntat fallissemang eller finansinstituts gemensamma exponeringar.

Det fjärde mellanliggande målet syftar till att begränsa systemeffekterna av dåligt anpassade incitament i syfte att minska den moraliska risken. Vad det handlar om här är bl.a. att stärka motståndskraften hos systemviktiga institutioner och samtidigt uppväga de negativa effekterna av en implicit statlig garanti. Trovärdiga arrangemang för en ordnad avveckling och rekonstruktion är också avgörande för att den moraliska risken ska kunna åtgärdas. Slutligen skulle man kunna ta till andra åtgärder, som att uppmana marknadsaktörerna att ha ett eget ekonomiskt intresse i de risker som tas, eller åtgärder som avser företagsledningens ersättning.

Det femte mellanliggande målet består i att stärka de finansiella infrastrukturernas motståndskraft. Detta kan uppnås på framför allt två olika sätt: genom att åtgärda externa effekter inom det finansiella systemets infrastruktur (3) och genom att korrigera den moraliska riskens effekter som skulle kunna uppstå till följd av den institutionella strukturen. Det här skulle kunna omfatta rättssystem, kreditvärderingsinstitut, insättningsgarantisystem och marknadspraxis.

3.   Välja makrotillsynsinstrument

När makrotillsynspolitikens mellanliggande mål har fastställts är nästa steg att välja vilka instrument som kan användas för att uppnå dessa mål. Instrumenten bör väljas utifrån hur ändamålsenliga och effektiva de är för att uppnå de mellanliggande och slutliga målen.

Ändamålsenlighet handlar om i vilken omfattning som marknadsmisslyckanden kan åtgärdas samt mellanliggande och slutliga mål uppnås. Det behöver finnas minst ett ändamålsenligt instrument för varje mellanliggande mål (Tinbergenregeln). I praktiken kan det vara berättigat att använda sig av flera kompletterande instrument, särskilt om detta dämpar effekterna av regelarbitrage och osäkerheten kring transmissionsmekanismen.

I samband med detta är det relevant att överväga hur man ska använda sig av samordning för att undvika regelarbitrage: även om vissa instrument är ändamålsenliga när de tillämpas på nationell nivå (t.ex. begränsningar i fråga om hur stort ett lån får vara i förhållande till säkerheten, dvs. belåningsgraden, eller hur stort ett lån får vara i förhållande till inkomsten), skulle andra instrument behöva tillämpas på åtminstone EU-nivå (t.ex. krav på säkerhetsmarginaler och värderingsavdrag eller på clearing via centrala motparter). Även om de flesta instrument skulle ha vissa positiva effekter när de tillämpas på nationell nivå, skulle det ändå vara fördelaktigt med en EU-omfattande samordning. Samordningen bidrar inte enbart till att göra instrumenten mer ändamålsenliga, utan internaliserar också positiva och negativa spridningseffekter i andra medlemsstaters finansiella system och skyddar den inre marknaden så att den fungerar ordentligt.

Effektivitet handlar om att målen uppnås till lägsta möjliga kostnad. Här är det viktigt att göra en avvägning mellan motståndskraft och tillväxt, eftersom det inte är kostnadsfritt att öka motståndskraften. Detta innebär att instrument som stöder långsiktig tillväxt och samtidigt begränsar systemrisken samt instrument som har mindre påverkan på andra policyinstrument är att föredra.

Tabell 2 innehåller en förteckning över indikativa makrotillsynsinstrument utifrån mellanliggande mål (4). Utöver de instrument som nämns i tabell 2 kan medlemsstaterna vilja välja de instrument som bäst åtgärdar specifika risker för den finansiella stabiliteten på nationell nivå. Det bör dessutom göras en återkommande översyn av ramverket med mål och instrument. Detta ramverk bör avspegla den senaste kunskapsnivån om makrotillsynspolitiken samt nya källor till systemrisk.

Tabell 2

Mellanliggande mål och vägledande makrotillsynsinstrument

1.   Minska och förhindra alltför stor kredittillväxt och skuldsättningsgrad

| — | Kontracyklisk kapitalbuffert |
| --- | --- |

—

Kontracyklisk kapitalbuffert

| — | Sektorsvisa kapitalkrav (inkl. inom det finansiella systemet) |
| --- | --- |

—

Sektorsvisa kapitalkrav (inkl. inom det finansiella systemet)

| — | Makroprudentiell skuldsättningsgrad |
| --- | --- |

—

Makroprudentiell skuldsättningsgrad

| — | Krav på hur stort ett lån får vara i förhållande till säkerheten, s.k. LTV-krav (loan-to-value) |
| --- | --- |

—

Krav på hur stort ett lån får vara i förhållande till säkerheten, s.k. LTV-krav (loan-to-value)

| — | Krav på hur stort ett lån får vara i förhållande till inkomsten/hur omfattande amortering som görs i förhållande till inkomsten, s.k. LTI-krav (loan-to-income) |
| --- | --- |

—

Krav på hur stort ett lån får vara i förhållande till inkomsten/hur omfattande amortering som görs i förhållande till inkomsten, s.k. LTI-krav (loan-to-income)

2.   Minska och förhindra alltför stor löptidsobalans och bristande marknadslikviditet

| — | Makroprudentiell anpassning till likviditetsgrad (t.ex. likviditetstäckningskvot) |
| --- | --- |

—

Makroprudentiell anpassning till likviditetsgrad (t.ex. likviditetstäckningskvot)

| — | Makroprudentiella begränsningar i fråga om finansieringskällor (t.ex. stabil nettofinansieringskvot) |
| --- | --- |

—

Makroprudentiella begränsningar i fråga om finansieringskällor (t.ex. stabil nettofinansieringskvot)

| — | Makroprudentiell oviktad begränsning för mindre stabil finansiering (t.ex. utlånings-/inlåningskvot) |
| --- | --- |

—

Makroprudentiell oviktad begränsning för mindre stabil finansiering (t.ex. utlånings-/inlåningskvot)

| — | Krav på säkerhetsmarginaler och värderingsavdrag |
| --- | --- |

—

Krav på säkerhetsmarginaler och värderingsavdrag

3.   Begränsa direkta och indirekta koncentrationer av exponeringar

| — | Begränsningar i fråga om stora exponeringar |
| --- | --- |

—

Begränsningar i fråga om stora exponeringar

| — | Krav på clearing via centrala motparter |
| --- | --- |

—

Krav på clearing via centrala motparter

4.   Begränsa systemeffekterna av dåligt anpassade incitament i syfte att minska den moraliska risken

| — | Extra kapitalkrav på systemviktiga finansinstitut |
| --- | --- |

—

Extra kapitalkrav på systemviktiga finansinstitut

5.   Stärka de finansiella infrastrukturernas motståndskraft

| — | Krav i fråga om säkerhetsmarginaler och värderingsavdrag när det gäller clearing via centrala motparter |
| --- | --- |

—

Krav i fråga om säkerhetsmarginaler och värderingsavdrag när det gäller clearing via centrala motparter

| — | Ökad information |
| --- | --- |

—

Ökad information

| — | Strukturell systemriskbuffert |
| --- | --- |

—

Strukturell systemriskbuffert

Eftersom makrotillsynsinstrument endast har använts i begränsad omfattning är det svårt att få till stånd en omfattande kvantitativ analys av instrumentens ändamålsenlighet och effektivitet. Det erfarenhetsbaserade underlaget på nationell nivå är totalt sett begränsat. När man analyserar hur de instrument som presenteras i tillägg 1 har överförts och tillämpats rent praktiskt visar det emellertid sig att det finns mer kunskaper om vissa instrument (t.ex. kapitalbaserade instrument, begränsningar i fråga om stora exponeringar, LTV/LTI-gränser) än andra (t.ex. kraven avseende säkerhetsmarginaler och värderingsavdrag, kravet på clearing via centrala motparter). Instrumentens olika transmissionskanaler och tillämpningsområde ger utrymme för komplementaritet. Kapitalbaserade instrument (som påverkar tillgångspriser) och LTV/LTI-gränser (som begränsar mängden finansiella tjänster) skulle kunna användas parallellt för att begränsa alltför stor kredittillväxt. Begränsningar i fråga om stora exponeringar och krav på clearing via centrala motparter skulle också kunna tillämpas samtidigt eftersom de har till syfte att hålla tillbaka motpartsrisken för olika typer av transaktioner. Vid sidan av instrumenten i tabell 2 bör makrotillsynsmyndigheterna involveras i arbetet med att utforma och genomföra återhämtnings- och rekonstruktionsplaner och insättningsgarantisystem, med tanke på vilka effekter de har för ett välfungerande finansiellt system. Även om vissa av de specifika verktyg som anges i tabell 2 har utformats med tanke på banksektorn, skulle de också kunna tillämpas inom andra sektorer: i tillägg 2 diskuteras vilken betydelse makrotillsynspolitiken skulle kunna få för försäkringssektorn.

När det gäller den kommande kapitaltäckningsförordningen respektive det kommande kapitaltäckningsdirektivet (CRR/CRD IV) förväntas slutligen den rättsliga grunden för instrumenten innebära att banker och stora värdepappersföretag under vissa förhållanden får flexibilitet att finjustera vissa av de instrument som presenteras i tabell 2. Detta är i linje med ESRB:s skrivelse om principerna för makrotillsynspolitiken inom EU:s lagstiftning om banksektorn (5). Instrument som inte föreskrivs genom unionslagstiftningen (6) kan genomföras på nationell nivå om det finns en rättslig grund (7). Men bara för att det saknas detaljerade regler på EU-nivå innebär detta inte att medlemsstaterna har full frihet att införa nationella regler. Vissa unionsrättsliga principer – t.ex. förbudet mot att införa restriktioner för den fria rörligheten för kapital – skulle nämligen kunna utgöra hinder för den nationella bestämmanderätten.

Tillägg 1

ESRB:s analys av makrotillsynsinstrumenten

Detta tillägg innehåller ESRB:s sammanfattande analys av kunskapsläget om makrotillsynsinstrumenten, presenterat utifrån de mellanliggande målen. Här ges en sammanfattning av hur varje instrument definieras, hur det fungerar (dvs. vad vi känner till om transmissionsmekanismen), vilka slags indikatorer som tillsammans med en expertbedömning skulle kunna vara vägledande för ett beslut om att aktivera eller avaktivera varje instrument och hur det kan komplettera andra. När det gäller ett flertal instrument är begreppsanalysen visserligen redan långt utvecklad, men för flertalet finns det en begränsad erfarenhet av att använda dem inom unionen (även om vissa instrument, t.ex. LTV/LTI-gränserna, har tillämpats förut). Det är av största vikt att deras potentiella effekter, indikatorer och utrymme för komplementaritet fortsätter att analyseras.

1.   Minska och förhindra alltför stor kredittillväxt och skuldsättningsgrad

Kontracyklisk kapitalbuffert

Den kontracykliska kapitalbufferten utgör ett kapitaltillägg till kapitalbevarandebufferten. Kapitaltillägget kan höjas eller sänkas i konjunkturutjämnande syfte beroende på variationer i systemrisk över tid, som framför allt uppstår till följd av kreditcykeln. Den kontracykliska kapitalbufferten har till uppgift att skydda banksystemet mot potentiella förluster när en alltför stor kredittillväxt är knuten till en ökad systemomfattande risk. Instrumentet har direkt effekt på motståndskraften: under perioder då de systemomfattande riskerna ökar byggs det upp kapitalbuffertar, som kan användas när riskerna minskar.

En tänkbar indirekt effekt är att den kontracykliska kapitalbufferten kan bidra till att motverka kreditcykelns expansiva fas genom att den minskar kredittillgången eller ökar kreditkostnaden. Om bankerna ökar kapitaltäckningskvoterna genom att minska de riskvägda tillgångarna, kan kredittillgången försämras. Kreditkostnaden kan stiga till följd av att den totala kapitalkostnaden ökar, vilket bankerna lägger över på kunderna genom högre utlåningsräntor. Båda transmissionskanalerna kan bidra till att kreditvolymerna minskar, vilket i sin tur bidrar till att förhindra att en systemomfattande risk byggs upp. Om bufferten frigörs kan detta också minska risken för att kredittillgången hämmas på grund av kapitalkravsregler när kreditcykeln vänder igen. Det råder större osäkerhet kring den indirekta effekten än den direkta effekten och det behövs mer forskning inom det här området. Möjligheten att kredittillväxten dämpas under kreditcykelns uppgång bör ses som en tänkbar positiv sidoeffekt snarare än som själva syftet med den kontracykliska kapitalbufferten.

De beslutsfattare som fastställer den kontracykliska kapitalbufferten kan få hjälp i sin bedömning genom att observera avvikelser när det gäller skuldsättning som andel av BNP i förhållande till den långsiktiga trenden samt andra relevanta indikatorer. Hittills har den empiriska diskussionen mest handlat om vilka egenskaper som kan kopplas till avvikelsen i fråga om skuldsättning som andel av BNP. Avvikelsen anger i vad mån skuldsättning som andel av BNP avviker från den långsiktiga trenden, där en positiv differens anses utgöra ett approximativt värde för en alltför stor kredittillväxt. I landsövergripande studier som har utförts av Banken för internationell betalningsutjämning påpekas att avvikelsen i fråga om skuldsättning som andel av BNP historiskt sett har varit en bra indikator på finansiella kriser. Samtidigt visar de nationella erfarenheterna att avvikelsen inte alltid har gett rätt signal för när bufferten ska aktiveras eller inte alltid har hållit en lika jämn och bra nivå för att ange när den ska frigöras. Det har tillsatts en ESRB-expertgrupp som ska ge ytterligare riktlinjer om hur bufferten ska fastställas, framför allt genom att genomföra ytterligare en landsövergripande analys av andra tänkbara indikatorer för unionens medlemsstater.

Den kontracykliska kapitalbufferten föreskrivs i förslaget till det fjärde kapitaltäckningsdirektivet (CRD IV) och måste därför genomföras i nationell lagstiftning. Enligt förslaget till den kontracykliska kapitalbufferten ska makrotillsynsmyndigheterna ha flexibilitet att fastställa bufferten utifrån principer och riktlinjer för indikatorer (8). Det föreskrivs också en viss ömsesidighet dem emellan.

Sektorsvisa kapitalkrav (inklusive krav avseende exponeringar inom det intrafinansiella systemet)

Samlade kapitalkrav som den kontracykliska kapitalbufferten kan vara ett relativt trubbigt instrument när man ska hantera överflöd inom vissa sektorer. I så fall kan sektorsvisa kapitalkrav (9) vara ett mer riktat verktyg om systemrisken inte täcks in på lämpligt sätt genom mikrotillsynskraven. Dessa kan tillämpas genom att a) mikroprudentiella kapitalkrav för en viss sektor eller tillgångskategori skalas upp med hjälp av en multiplikator eller b) extra kapitalkrav eller tillägg tillämpas på en banks riskvägda exponeringar för en viss sektor eller tillgångskategori. Miniminivåer för riskvikt skulle också kunna fastställas.

Transmissionsmekanismen liknar den som gäller för den kontracykliska kapitalbufferten, med två skillnader. För det första skulle ökade kapitalkrav för en viss sektor leda till att de relativa priserna förändras, vilket därigenom minskar utlåningen till (och därmed tillväxten för) målsektorn eftersom de relativa marginalfinansieringskostnaderna för denna sektor skulle ha en tendens att öka. För det andra skulle det vara mer sannolikt att bankerna minskar exponeringen än att de ökar det egna kapitalet om en sektor har visat sig vara särskilt riskfylld.

Detta instrument bör användas när man kan se att systemrisken byggs upp inom en viss sektor eller tillgångskategori. En tänkbar indikator på sådan uppbyggnad skulle kunna vara uppgifter om skuldsättning per sektor, vilket skulle kunna beräknas som sektorsvisa avvikelser för skuldsättning som andel av BNP. Kompletterande uppgifter, t.ex. amorteringsvolymer eller fastighetspriser för fastighetssektorn, skulle också kunna vara signifikanta indikatorer på riskuppbyggnad.

I förslaget till kapitaltäckningsförordningen anges att det ska vara möjligt att anpassa kapitalkraven för privata och kommersiella fastigheter samt för intrafinansiella systemexponeringar med hänsyn till makrotillsyn eller systemrisk. Detta ska i så fall vara föremål för ett förfarande på EU-nivå.

Makroprudentiell skuldsättningsgrad

Skuldsättningsgraden definieras som en banks eget kapital i förhållande till de totala (ej riskjusterade) tillgångarna. I makrotillsynssyfte skulle ett krav på skuldsättningsgrad kunna tillämpas på samtliga banker som ett tillägg och möjligtvis också tidsvarierande. Framför allt om makroprudentiella riskvägda kapitalkrav tillämpas tidsvarierande skulle kravet på skuldsättningsgrad också förändras över tid, för att upprätthålla funktionen som säkerhetsmekanism. Som makrotillsynsinstrument har kravet på skuldsättningsgrad den fördelen att det är förhållandevis enkelt och transparent.

Transmissionsmekanismen för kravet på skuldsättningsgrad liknar den som gäller för riskvägda kapitalkrav. Om skuldsättningsgraden är mer restriktiv än de riskvägda kraven, skulle bankerna kunna öka det egna kapitalet, behålla vinsten eller minska tillgångarna för att kunna uppfylla de högre kraven (10). Priset för utlåning skulle sannolikt öka och kvantiteten beviljad utlåning skulle kunna minska (11).

Skuldsättningsgraden anses ibland utgöra en indikator på systemrisk. I en studie från BCBS har det också konstaterats att skuldsättningsgraden gjorde det möjligt att identifiera vilka banker som behövde offentligt stöd under den senaste finanskrisen (12). Som vägledning för beslut om skuldsättningsgraden skulle man även kunna använda sig av andra indikatorer, som kan vara relevanta för den kontracykliska kapitalbufferten.

När kravet om skuldsättningsgrad har antagits som ett detaljerat bindande instrument efter en observationsperiod i enlighet med den kommande kapitaltäckningsförordningen, kan det bli tillåtet att skärpa kravet i fråga om skuldsättningsgrad för makrotillsynsändamål. Detta ska i så fall vara föremål för ett förfarande på EU-nivå. Innan detta instrument harmoniseras i hela unionen kan det komma att användas på nationell nivå.

Krav på inlåning i förhållande till värde (LTV) och inlåning i förhållande till inkomst/skuld (amortering) i förhållande till inkomst

LTV-kravet är en begränsning av värdet i ett lån som avser den underliggande säkerheten (t.ex. fastigheter); LTI-kravet är en begränsning av amorteringskostnaderna i förhållande till den disponibla inkomsten. Referenspunkten skiljer sig från de instrument som har behandlats så här långt: det är avtalet mellan kunden och finansinstitutet snarare än institutet i sig.

Det makroprudentiella syftet med LTV- och LTI-begränsningarna är att dämpa kreditcykeln samt att öka finansinstitutens motståndskraft. Effekten på kreditcykelns omfattning beror på att ett striktare LTV-tal har en dämpande effekt på mekanismen ”finansiell accelerator”: när en positiv inkomstchock leder till högre fastighetspriser, förväntas ökningen av upplåningen vara lägre i länder med lägre LTV-tal (13). Lägre LTV-begränsningar kan också öka banksystemets motståndskraft genom lägre förlust vid fallissemang, medan lägre LTI-begränsningar kan minska sannolikheten för fallissemang. LTV- och LTI-begränsningarna ses normalt som kompletterande instrument. Eftersom inkomsterna ligger på en stabilare nivå än fastighetspriserna, kan LTI-talen bli mer restriktiva under perioder då fastighetspriserna stiger. Även om LTV- och LTI-begränsningar i praktiken har använts som statiska gränsvärden kan de också användas tidsvarierande. Förväntningar kan emellertid utgöra en destabiliserande faktor. Om hushållen förväntar sig att striktare tak kommer att gälla, kan det resultera i en rusning för att de ska få lån med höga LTV/LTI-tal.

Även om LTV- eller LTI-begränsningarna har tillämpats i flera EU-länder, tillämpas de inte på ett harmoniserat sätt i unionen. Eftersom det inte finns några harmoniserade definitioner eller riktlinjer för dessa instrument på EU-nivå, kunde det vara värdefullt om ESRB gör en mer genomgripande bedömning för att ge makrotillsynsmyndigheterna riktlinjer.

Komplementaritet

Den kontracykliska kapitalbufferten, sektorsvisa kapitalkrav och kravet i fråga om skuldsättningsgrad kompletterar varandra i fråga om fokusområde (från brett till smalt), riskkänslighet och genomförande (där vissa avser cykliska och andra avser strukturella yttringar av systemrisken). LTV/LTI-begränsningarna ses ibland som substitut för sektorsvisa kapitalkrav för fastighetsmarknaden. Av flera skäl kan de emellertid också ses som komplement till de kapitalbaserade verktygen. För det första: även om de kapitalbaserade verktygen framför allt kan inverka på kredittillgången, påverkar LTV/LTI-begränsningarna i huvudsak efterfrågesidan, dvs. bankernas lånekunder. För det andra: om risken inte fångas upp på lämpligt sätt, t.ex. genom sektorsvisa kapitalkrav för fastighetsmarknaden, kan LTV/LTI-begränsningarna fungera som nödvändiga säkerhetsmekanismer. De kapitalbaserade instrumentens ändamålsenlighet skulle slutligen kunna påverkas av att det behövs en samordning mellan medlemsstaterna. Detta gäller inte för LTV/LTI, eftersom referenspunkten här är avtalet mellan kunden och finansinstitutet och inte institutet i sig. De är därför mindre benägna att ta till regelarbitrage och förlägga verksamhet utomlands eller till skuggbankssystemet (14).

2.   Minska och förhindra alltför stor löptidsobalans och bristande marknadslikviditet

Makroprudentiell anpassning till likviditetsgrad (t.ex. likviditetstäckningskvot – LCR) och makroprudentiella begränsningar i fråga om finansieringskällor (t.ex. stabil nettofinansieringskvot – NSFR)

LCR-värdet (de högkvalitativa likvida tillgångarna i förhållande till det totala nettokassautflödet under de närmaste 30 dagarna) mäter bankernas förmåga att klara en kort förutbestämd period med likviditetsstress och säkerställer att bankernas likvida tillgångar kan uppväga ett potentiellt kort likviditetsutflöde vid stress. Baselkommittén har enats om hur detta ska definieras. Avsikten med NSFR-värdet (tillgänglig stabil finansiering i relation till nödvändig stabil finansiering) är att fastställa en miniminivå för den långsiktiga finansiering som bankerna har för att uppväga mindre likvida tillgångar, men Baselkommittén har ännu inte enats om någon exakt definition. De makrotillsynspolitiska åtgärderna kan vara i form av ett tillägg eller någon annan makroprudentiell anpassning av de reglerade nivåerna för båda instrumenten. Här skulle man också kunna inrikta in sig enbart på specifika grupper av banker (t.ex. systemviktiga banker) och inte hela banksektorn.

Det primära mellanliggande målet för dessa instrument är att minska alltför stor löptidsobalans och finansieringsrisk (15). De kan också öka systemets motståndskraft mot alltför höga kredit- och skuldsättningsnivåer (16). Bankerna kan uppfylla dessa likviditetskrav antingen genom att öka finansieringens löptid eller också genom att investera i likvida tillgångar (eller bådadera). För att undvika procyklikalitet bör bankerna tillåtas använda sina buffertar under perioder av likviditetsstress.

Indikatorer för att skärpa kraven skulle kunna inbegripa uppgifter om bankernas balansräkningar, ekonomiska indikatorer och marknadsuppgifter (eget kapital, kreditswappar). Indikatorer som markanta förändringar av interbanksvolymer och interbanksräntor, utnyttjande av ECB:s faciliteter, säkerheternas användning och tillgänglighet samt tecken på uttagsanstormningar (t.ex. snabba uttag eller betalningar) skulle kunna göra det lättare att fastställa när det är lämpligt med mindre strikta gränser (17). Vissa indikatorer kan överlappa de indikatorer som gäller tidsvarierande kapitalbaserade verktyg.

LCR och NSFR förväntas införas som detaljerade bindande krav genom kapitaltäckningsförordningen först efter respektive observationsperioder. Innan instrumenten harmoniseras på EU-nivå förväntas medlemsstaterna ha möjlighet att tillämpa nationella likviditetskrav eller tillsynsavgifter utifrån en rad olika överväganden, inklusive systemisk likviditetsrisk. Enligt den föreslagna unionslagstiftningen ska det dessutom finnas möjlighet att anpassa likviditetsinstrumenten för makrotillsynsändamål. Detta ska i så fall vara föremål för ett förfarande på EU-nivå.

Makroprudentiell oviktad begränsning för mindre stabil finansiering (t.ex. kvoten mellan utlåning och insättningar)

I vissa länder har man tillämpat en oviktad likviditetsbegränsning för mindre stabil finansiering, t.ex. kvoten mellan utlåning och insättningar (LTD), för att förhindra ett alltför stort beroende av mindre stabila finansieringskällor. Kundinsättningar anses normalt vara en stabil finansieringskälla, vilket innebär att LTD-talet (eller utökade varianter av detta tal) kan användas för att begränsa ett alltför stort strukturellt beroende av mindre stabil marknadsfinansiering. Med detta tal beaktas emellertid inte marknadsfinansieringens löptidsstruktur, och dess effekt kan variera mellan banker med olika affärsmodeller. Kvoter som avser kärnfinansiering eller internbankhandel är relaterade åtgärder.

LTD-kravet kan uppfyllas antingen genom att utlåningen minskas eller också genom att insättningen ökas. Erfarenheterna från den senaste krisen har visat att i en nedgångsfas ökar i vissa fall insättningarna i förhållande till utlåningen, eftersom insättningarna ligger kvar på en stabil nivå eller till och med ökar (eftersom det sker en övergång från andra typer av sparmöjligheter), medan efterfrågan på utlåning sjunker på grund av den minskade ekonomiska aktiviteten. Detta innebär att LTD-talet kan följa cykeln, vilket gör att ett relaterat krav är restriktivt i uppgångsfaserna och icke-restriktivt i nedgångsfaserna. Det kan finnas incitament för regelarbitrage om utlåning och insättningar inte har fastställts korrekt. Bankerna kan införa nya finansieringsstrukturer med skuldinstrument för att undvika att denna post räknas med i täljaren.

När så krävs kan LTD-talet användas för att åtgärda en alltför hög skuldsättningsgrad eller kreditnivå (vilket indikeras genom skuldsättning som andel av BNP eller dess utveckling) samt förbättra bankernas strukturella likviditetsställning.

Krav på säkerhetsmarginaler och värderingsavdrag

Värderingsavdrag och initialsäkerheter anger nivån på säkerställd finansiering och derivattransaktioner. Inom transaktioner med säkerställd finansiering fastställs generellt sett nivån på säkerheten genom det värderingsavdrag som används för värdepapper som erhålls som säkerhet. När det gäller derivattransaktioner beror nivån på säkerheten i första hand på initialsäkerheten (som skyddar en marknadsaktör mot potentiella förändringar i värdet av deras position, om deras motpart skulle fallera), samt på det värderingsavdrag som används för värdepapper som har angetts för att uppfylla det kravet. Värderingsavdrag och säkerhetsmarginaler som åläggs av tillsynsmyndigheter kan tygla finansieringsuppgångar och dämpa begränsningen av säkrad finansiering i nedgångsfaser, dvs. minska marknadslikviditetens procyklikalitet och har potential att dämpa likviditetshamstring och nödförsäljningar. De kan också bidra till att begränsa alltför stor kredittillväxt och skuldsättningsgrad.

Genom att använda en strategi för hela konjunkturcykeln (där man använder sig av långa historiska dataset som omfattar stressade och stabila marknadsförhållanden) blir säkerhetsmarginaler och värderingsavdrag mindre beroende av rådande marknadsförhållanden. Detta kan kompletteras med ett kontracykliskt tillägg som man själv väljer för att reglera säkerställd finansiering när så krävs, vilket ger en mer realistisk prissättning av risker och minskat överflöd. En skärpning av kraven, framför allt under höjdpunkten av den finansiella cykeln, kan emellertid ha en destabiliserande effekt på marknaderna, eftersom detta innebär att finansieringen begränsas. Till följd av detta kan tillgångspriserna falla, vilket ger högre värderingsavdrag och säkerhetsmarginaler och kan leda till en nedåtgående spiral (18).

Med den nuvarande lagstiftningen har makrotillsynsmyndigheterna ingen uppgift att fylla inom det här området. För OTC-derivat är detta en fråga som skulle kunna beaktas i den första översynen av förordningen om OTC-derivat, centrala motparter och transaktionsregister (även kallad EMIR, förordningen om den europeiska marknadsinfrastrukturen). Eftersom säkerhetsmarginaler och värderingsavdrag är instrument som avser marknadstransaktioner, skulle de också bli föremål för regelarbitrage och det skulle vara fördelaktigt med en global tillämpning.

Komplementaritet

Möjlig komplementaritet kan tänkas förekomma mellan LCR-, NSFR- och LTD-kravet, vilket till stor del kan tillskrivas skillnaderna i fråga om löptid, omfattning och riskkänslighet. Likviditetsinstrumenten kan också komplettera solvensinstrument som den kontracykliska kapitalbufferten genom att minska skuldsättningsgraden och öka motståndskraften. Kraven på säkerhetsmarginaler och värderingsavdrag kompletterar också de bankspecifika åtgärderna (särskilt NSFR och LTD) eftersom de skulle kunna inverka på den aggregerade marknadslikviditeten och finansieringsstabiliteten.

3.   Begränsa direkta och indirekta koncentrationer av exponeringar

Begränsningar i fråga om stora exponeringar

I kapitaltäckningsdirektivet definieras stor exponering som att ”exponering gentemot en kund eller en grupp av kunder med inbördes anknytning när värdet uppgår till eller överstiger 10 procent av dess egna medel””Ett kreditinstituts exponering gentemot en kund eller en grupp av kunder med inbördes anknytning skall anses som en stor exponering när värdet uppgår till minst 10 % av kreditinstitutets kapitalbas”.Kreditinstitut och värdepappersföretag får inte ådra sig en exponering som uppgår till mer än 25 procent av dess egna medel (kapitalbasen) gentemot en annan kund eller en grupp av kunder. Enligt kapitaltäckningsdirektivet ska medlemsstaterna också ha egen bestämmanderätt när det gäller att hantera vissa typer av exponeringar (t.ex. för systemrelevanta sektorer) med avseende på deras risk, vilket skulle kunna ge utrymme för makrotillsynsåtgärder. Begränsningar i fråga om stora exponeringar kan dämpa koncentrationsrisken, minska motpartsrisken och den potentiella smittorisken (även till skuggbankssektorn) (19). De begränsar också de finansiella institutens känslighet för allmänna eller sektorsvisa chocker.

Genom att fastställa gränser för exponeringar gentemot specifika motparter eller sektorer (t.ex. fastigheter eller andra finansiella institut) har begränsningen i fråga om stora exponeringar en direkt positiv inverkan på riskfördelningen inom hela systemet (20). Detta ger också interbankmarknaden bättre djup och diversifierar finansieringen för finansiella och icke-finansiella institut. Exponeringsgränserna minskar också de potentiella effekterna av en enda motparts fallissemang. Liksom för de flesta makrotillsynsinstrument kan procyklikalitet uppstå: en ökning av kapitalet i uppgångsfasen kan höja exponeringsgränsen, medan en kapitalminskning i nedåtgångsfasen kan göra gränsen mer restriktiv. Begränsningen kan dessutom hämma tillväxten eller förhindra att institut drar fördel av de expertkunskaper som finns inom vissa sektorer.

Enligt kapitaltäckningsdirektivet ska finansinstitut rapportera exponeringar som överstiger 10 procent av kapitalet. Vid en nätverksanalys kan man använda sig av denna information för att fastställa om makrotillsynsbegränsningarna är lämpliga. Vid behov kan rapporteringströskeln sänkas för att inbegripa systemrelevanta globala institut med stor kapitalbas. Enligt förslaget till kapitaltäckningsförordning ska det vara möjligt att skärpa kraven i fråga om stora exponeringar på nationell nivå för makrotillsynsändamål. Detta ska i så fall vara föremål för ett förfarande på EU-nivå.

Krav på clearing via centrala motparter

Tillsynsmyndigheterna kan kräva att vissa av finansinstitutens transaktioner ska clearas via centrala motparter. Genom att ersätta ett nätverk av bilaterala exponeringar med en struktur där varje deltagare har en separat exponering gentemot den centrala motparten kan motpartsrisken omfördelas samt riskkontroll och fallissemangshantering centraliseras. Detta kan bidra till att begränsa spridningseffekterna samt upprätthålla marknadsstabilitet på interbankmarknaden.

Denna åtgärd medför emellertid också transaktionskostnader och ökar möjligheterna till regelarbitrage, t.ex. genom att man hellre väljer transaktioner som inte ska clearas via centrala motparter. Den leder också till att de centrala motparternas systemvikt ökar eftersom de koncentrerar motpartsrisken, vilket kan leda till en alltför stark marknadsposition, moralisk risk eller systemrisk (till följd av fallissemang) (21). De centrala motparternas förmåga att hantera och absorbera risk är dessutom till stor del oprövad, framför allt med en transaktionsnivå som kan komma att bli betydligt högre. Det kommer därför att krävas en strikt reglering av de centrala motparterna, bland annat när det gäller arbetet med att ta fram lämpliga återhämtnings- och rekonstruktionsplaner för dem. Vilka produkter som ska omfattas av kravet på clearing via centrala motparter ska också väljas med omsorg.

Lämpliga urvalsindikatorer för att avgöra vilka avtal som ska omfattas av kravet på clearing via centrala motparter är standardisering, likviditet, komplexitet och riskegenskaper samt den potentiellt minskade systemrisken och möjligheten till internationell harmonisering.

Globala insatser görs för att få till stånd en central clearing av standardiserade OTC-derivat. Inom EU kommer detta att införas inom ramen för EMIR-förordningen. Det behövs emellertid mer forskning om effekterna av åtgärdens genomförande innan den kan ingå i uppsättningen av makrotillsynsverktyg. För att det här kravet ska vara ändamålsenligt måste det dessutom genomföras på EU-omfattande, för att inte säga global nivå.

Komplementaritet

De båda ovannämnda åtgärderna kompletterar varandra, eftersom de kan dämpa motpartsriskens systemeffekter för olika typer av transaktioner. Begränsningen i fråga om stora exponeringar minskar riskkoncentrationen inom en motpart eller sektor, medan kravet på clearing via centrala motparter innebär att motparters fallissemang sprids i mindre utsträckning eftersom risken hanteras på en plats där den kan begränsas. Att skärpa begränsningarna i fråga om stora exponeringar kan också kombineras med sektorsvisa kapitalkrav eller LTV-gränser och strukturella buffertar för att stärka den finansiella strukturen. Central clearing bör slutligen kompletteras med krav på säkerhetsmarginaler och värderingsavdrag för centrala motparter i syfte att göra dem motståndskraftiga för motpartsrisk. Dessa krav bör utformas i linje med de krav som gäller för icke-centralt clearade transaktioner.

4.   Begränsa systemeffekterna av dåligt anpassade incitament i syfte att minska den moraliska risken

Extra kapitalkrav på systemviktiga finansinstitut

Systemviktiga finansinstitut skulle kunna omfattas av ett ytterligare krav på kapitalbuffert. Syftet med ett sådant extra kapitalkrav är att förbättra de systemviktiga finansinstitutens förlustabsorberande förmåga. Detta minskar såväl sannolikheten för stresshändelser som deras potentiella effekter. Kapitalbufferten skulle kunna tillämpas på systemviktiga banker, men även kunna utökas till att omfatta andra systemviktiga institut.

Bufferten kan även korrigera eventuella finansieringsstöd till systemviktiga finansinstitut som härrör från en implicit statlig garanti. På så vis upprätthålls jämna konkurrensförhållanden för små och medelstora (icke-systemiska) banker och de systemviktiga finansinstituten blir bättre rustade att stå emot chocker. Det negativa är att det extra kapitalkravet kan driva verksamhet i riktning mot skuggbankssektorn och göra att statusen som systemviktigt finansinstitut blir explicit, vilket leder till att det implicita finansieringsstödet aktiveras och konkurrensen störs. Den makroekonomiska utvärderingsgruppen har dragit slutsatsen att totalt sett medför ett extra kapitalkrav på de systemviktiga finansinstituten fördelar för den finansiella stabiliteten som väger tyngre än de ekonomiska kostnaderna (uttryckt som en tillfällig minskning av BNP).

Bankernas (och andra instituts) systemkaraktär fastställs genom att indikatorerna jämförs utifrån följande kategorier: storlek, sammanlänkning, substituerbarhet och komplexitet. För bankerna kommer kraven, enligt vad som planerats, att införas parallellt med de kapitalbevarande och kontracykliska buffertarna som föreskrivs genom Basel III. Extra kapitalkrav på systemviktiga finansinstitut förväntas komma att införas på EU-nivå i någon form i det kommande fjärde kapitaltäckningsdirektivet.

System för återhämtning och rekonstruktion

Tillsynsmyndigheterna behöver verktyg för att förhindra finansiella kriser och dämpa deras effekter om de ändå uppstår. För att kunna göra detta behövs det återhämtningsplaner (som utarbetas av banker) och rekonstruktionsplaner (som utarbetas av myndigheter). Om myndigheterna har befogenhet att ingripa på ett tidigt stadium kan de agera för att försöka förhindra fallissemang i en bank, om det skulle visa sig att de återhämtningsåtgärder som banken vidtar inte är tillräckliga. Har de rekonstruktionsbefogenheter kan de ta kontroll över en bank vid fallissemang, om de förebyggande åtgärder som banken eller myndigheten vidtar misslyckas. Detta system, som föreslås i direktivet om återhämtning och rekonstruktion av banker, syftar till att minimera systemeffekten av banker som hamnat i svårigheter eller i fallissemang. Detta ska ske genom att man säkerställer att bankerna upprätthåller sina funktioner, begränsar fallissemangens effekter och minimerar skattebetalarnas förluster genom att de fördelas mellan berörda aktörer (t.ex. genom bail-in eller att de lämnas till ett administrativt förfarande samtidigt som kritiska funktioner överförs till en brobank eller en tredjepartsköpare). Sett i ett makrotillsynsperspektiv bidrar det här direktivet till att minimera systemeffekterna av koncentrationer av exponeringar samtidigt som det ger ökad förståelse om sammanlänkningen och dämpar konsekvenserna av externa krisfaktorer.

Här handlar det om framför allt två transmissionskanaler. För det första begränsar detta den moraliska risken i systemviktiga banker och det implicita stöd som de kan få genom att bidra till att säkerställa att borgenärer i stället för tredje part, såsom de nationella regeringarna, får stå för förlusterna om fallissemang uppstår i en bank. För det andra dämpar en effektiv rekonstruktion konsekvenserna av de direkta eller indirekta spridningseffekterna som uppstår till följd av fallissemang i en enskild bank (smittorisk). Det kan också stärka allmänhetens förtroende för finansinstituten. Om de implicita statliga garantierna avskaffas, skulle man kunna räkna med att detta leder till att bankernas finansieringskostnader ökar och att de statliga finansieringskostnaderna minskar med ungefär lika stora belopp. Bankernas finansieringskostnader skulle emellertid bli betydligt högre om det enda alternativet till en statlig bail-out var ett oorganiserat konkursförfarande som skulle kunna bli utdraget och kostsamt. Rekonstruktionssystem som totalt sett är ändamålsenliga bör därför bidra till att förbättra realekonomins kredittillgång på medellång till lång sikt.

Faktorer som skulle undergräva en effektiv hantering av banker som hamnar i fallissemang skulle vara att det saknas rekonstruktionsbefogenheter och rekonstruktionsverktyg, att det inte finns tillräcklig trovärdighet för att tillämpa dem och att den tillfälliga finansieringen inte räcker för att tillhandahålla den likviditet som krävs för rekonstruktionsåtgärderna. Dessa brister bör beaktas och undvikas när rekonstruktionssystemen upprättas.

Komplementaritet

Det extra kapitalkravet på systemviktiga finansinstitut samt rekonstruktionssystemen kompletterar varandra när det gäller att minska implicita bail-out-stöd, konkurrenssnedvridning och systemeffekter av fallissemang. Det extra kapitalkravet kan fungera som ett förhandskomplement till rekonstruktionssystemen som görs i efterhand (22). Det extra kapitalkravet för systemviktiga finansinstitut bör anses ingå i ett paket med kapitalkrav som omfattar kapitalbevarande, kontracykliska och strukturella buffertar.

5.   Stärka de finansiella infrastrukturernas motståndskraft

Insättningsgarantisystem

Om en bank går i konkurs fungerar insättningsgarantisystemet som ett skyddsnät för bankens kontoinnehavare eftersom de får ersättning upp till ett visst belopp. Ett insättningsgarantisystem stärker på så sätt de finansiella infrastrukturernas motståndskraft genom att bidra till att förhindra uttagsanstormningar och öka förtroendet för det finansiella systemet. På så vis säkras även betalningssystemens stabilitet, eftersom insättningar utgör en integrerad del av dessa system.

Eftersom bankinsättningarna garanteras har insättarna färre incitament att ta ut sina insättningar om bankerna har hamnat i kris. Detta förhindrar uttagsanstormningar med de systemeffekter som dessa ger. Genom att fungera som skyddsnät bidrar också insättningsgarantisystemen till att göra det finansiella systemet mer effektivt rent generellt eftersom de leder till att förtroendet ökar. För att insättningsgarantisystemen ska vara effektiva krävs det att de är trovärdiga, vilket är kopplat till att det finns lämpliga finansieringsarrangemang. Förhandsfinansieringen av insättningsgarantisystem som baseras på bankrisk är kontracyklisk och kan därför ha direkta effekter på makrotillsynsstabiliteten (23).

När täckningen är mycket hög, obegränsad eller dåligt definierad eller när finansieringen inte är riskbaserad, kan det leda till negativa incitamentseffekter. Insättarna kanske inte kontrollerar bankerna ordentligt, vilket leder till moralisk risk. Ofinansierade insättningsgarantisystem kan dessutom kräva att bankerna gör betalningar i nedgångsfaser, vilket leder till negativa procykliska effekter. Bristande samordning över nationsgränserna kan dessutom leda till oönskad konkurrens mellan insättningsgarantisystemen. Det är därför viktigt att unionen fortsätter att arbeta för att harmonisera insättningsgarantisystemens struktur, även i anslutning till förslaget till det omarbetade direktiv om insättningsgarantisystem som kommissionen har lagt fram. Makrotillsynsmyndigheterna bör noggrant följa hur insättningsgarantisystemen utformas och genomförs och komma med synpunkter, särskilt i fråga om täckning och finansieringsarrangemang.

Krav i fråga om säkerhetsmarginaler och värderingsavdrag för clearing via centrala motparter

Liksom när det gäller bilateralt clearad handel kan kraven i fråga om säkerhetsmarginaler och värderingsavdrag få systemeffekter. När lämpliga värderingsavdrag och initialsäkerheter fastställs bör de centrala motparterna beakta marknadslikviditet, procykliska effekter och systemrisker. Framför allt bör perioden bakåt i tiden (den tidshorisont som används för att beräkna historisk volatilitet) fastställas för att undvika alltför stor procyklikalitet. Därigenom begränsas störande förändringar av marginalkraven och det införs transparenta och förutsebara förfaranden för att justera kraven. En central motpart bör dessutom begränsa beroendet av kommersiella kreditvärderingar när säkerhetsmarginaler och värderingsavdrag beräknas. Båda dessa krav behandlas i förslaget till tekniska standarder som utgör underlag till EMIR.

När dessa krav tillämpas måste de centrala motparterna vara flexibla och ansvarstagande för att väga behovet att skydda sig själva mot önskemålet om en garanterad systemstabilitet. Eftersom de centrala motparterna sannolikt kommer att få en starkare roll och systemvikt inom det finansiella systemet framöver, blir det viktigare med en lämplig reglering av de centrala motparterna, och detta erkänns i EMIR-förordningen i fråga om mikrotillsyn. Även om det i EMIR-förordningen ännu inte föreskrivs att makrotillsynsmyndigheterna ska ha till uppgift att fastställa marginalkrav för de centrala motparterna, kan det komma att göras en ny bedömning av detta under de första planerade översynerna.

Ökad information

Vid sidan av den information som lämnas för mikrotillsynsändamål skulle makrotillsynsmyndigheterna kunna införa ytterligare informationskrav med avseende på den strukturella eller cykliska systemrisken. Öppenhet gör att marknadskrafterna tvingas ha en tyglande inverkan på de enskilda institutens beteende och möjliggör en mer korrekt prissättning av risk inom det finansiella systemet. Att information lämnas ut kan också motverka att stress förstärks inom det finansiella systemet eftersom det blir mindre osäkerhet kring hur stora exponeringarna och systemkopplingarna är och var de finns.

Om tydligare information lämnas ut, kan detta främja riskmedvetenheten och ge bättre marknadsdisciplin. Detta leder till ökat förtroende för marknaden och bevarar den finansiella stabiliteten, vilket gör att man undviker sådana marknadskollapser som uppstod på interbankmarknaden efter Lehman Brothers sammanbrott. Å andra sidan gäller kanske inte alltid samma informationskrav för makrotillsyn respektive mikrotillsyn. Med en samlad förbättring inom informationsområdet blir det t.ex. möjligt att påvisa vilka banker som är nödlidande, vilket leder till enskilda fallissemang utan systemeffekter. De empiriska belägg som finns stöder i allmänhet att mer information ska lämnas ut (24). Vad gäller det rättsliga genomförandet ska det enligt förslaget till kapitaltäckningsförordning vara möjligt att höja informationskraven på nationell nivå för makrotillsynsändamål. Detta ska i så fall vara föremål för ett förfarande på EU-nivå.

Strukturell systemriskbuffert

Genom det kommande fjärde kapitaltäckningsdirektivet beräknas det komma att införas en systemriskbuffert som ska förhindra och dämpa den strukturella risken (nedan kallad den strukturella bufferten). Detta ska i så fall vara föremål för ett förfarande på EU-nivå. Den strukturella bufferten kan användas för att stärka motståndskraften hos banksystemet eller dess undergrupper mot möjliga chocker som härrör från den strukturella systemrisken. Denna risk kan uppstå till följd av förändringar i lagstiftning eller redovisningsstandarder, cykliska spridningseffekter från realekonomin, ett stort finansiellt system avseende BNP eller finansiella innovationer som ökar komplexiteten.

Den strukturella bufferten ökar motståndskraften i och med att den förlustabsorberande förmågan ökar. Den lägger över mer nedåtrisk på kapitalinnehavarna och ökar solvensen, vilket gör att sannolikheten för att strukturell risk ska uppstå minskar. Möjliga negativa effekter av den strukturella bufferten är bland annat konkurrensförhållanden i olika länder blir mindre likvärdiga, att bankernas frivilliga kapital minskar och att det kan uppstå läckage till skuggbankssystemet. Högre strukturella buffertar begränsar också skuldsättningsgrad och risktagande.

Det är svårt att ange indikatorer för när den strukturella bufferten ska tillämpas. De strukturella sårbarheter som tidigare har nämnts kan vara vägledande. Efterhand som man får erfarenhet av att tillämpa den strukturella bufferten, bör det göras en analys av dess förmåga att åtgärda strukturella risker.

Komplementaritet

Eftersom de ovannämnda åtgärderna har till syfte att öka den samlade motståndskraften för den finansiella infrastrukturen, samverkar de med många andra instrument. Insättningsgarantisystemen skulle t.ex. kunna komplettera likviditetsinstrumenten genom att säkerställa en stabil bas för insättningsfinansiering. De skulle också kunna komplettera den strukturella bufferten (och andra kapitalbaserade instrument) eftersom de minskar effekterna av fallissemang. Kraven i fråga om säkerhetsmarginaler och värderingsavdrag för centrala motparter samt för transaktioner som inte clearas centralt bör anpassas till varandra för att säkerställa likvärdiga konkurrensförhållanden. Kraven i fråga om säkerhetsmarginaler och värderingsavdrag (såväl för centrala motparter som för andra transaktioner) skulle också kunna komplettera skuldsättningsgraden genom att reducera alltför hög skuldsättning. Eftersom informationsasymmetrierna minskar när information lämnas ut, kan detta leda till ökat förtroende för marknaden samt förstärkt marknadslikviditet.

Effekten av den strukturella bufferten kan samverka med effekterna av andra kapitalbaserade instrument som de kontracykliska buffertarna. Det krävs därför samordning för att besluta om vilken aggregerad nivå som är lämplig i fråga om kapitalkraven.

Tillägg 2

Makrotillsynspolitikens mellanliggande mål inom försäkringssektorn

Inom försäkringssektorn är makrotillsyn en fråga som fortfarande befinner sig i startfasen. Det finns ett antal olika skäl till detta:

| — | De flesta försäkringsbolag var relativt opåverkade av krisen. |
| --- | --- |

—

De flesta försäkringsbolag var relativt opåverkade av krisen.

| — | Systemrisken är låg inom traditionell försäkringsverksamhet, som kännetecknas av en i första hand tillgångsdriven investeringsstrategi, en hög grad av substituerbarhet och låg sannolikhet för rusningar. |
| --- | --- |

—

Systemrisken är låg inom traditionell försäkringsverksamhet, som kännetecknas av en i första hand tillgångsdriven investeringsstrategi, en hög grad av substituerbarhet och låg sannolikhet för rusningar.

| — | Det finns ingen internationell standard för försäkringstillsyn, även om Solvens II-ramverket kommer att sätta en gemensam standard för unionen när det införs. |
| --- | --- |

—

Det finns ingen internationell standard för försäkringstillsyn, även om Solvens II-ramverket kommer att sätta en gemensam standard för unionen när det införs.

Vissa försäkringsbolag har ändå utökat verksamheten till aktiviteter som med ökad sannolikhet kan bidra till eller förstärka systemrisken. Framför allt icke-traditionell försäkringsverksamhet och verksamhet som inte avser försäkringar skulle kunna leda till korrelerade gemensamma exponeringar gentemot finans- och konjunkturcykeln. Detta gäller t.ex. för transaktioner med kreditswappar som inte görs i risksäkringssyfte (25).

Icke-traditionell försäkringsverksamhet skulle kunna få mer omfattande konsekvenser för det finansiella systemet och ekonomin, såsom var fallet med de finansiella garantier som användes för att förbättra värderingen av komplexa strukturerade produkter före krisen. Verksamhet som inte avser försäkringar (t.ex. värdepapperslån) och koncernstrukturer (t.ex. ”bankförsäkring”) skulle också kunna öka sammanlänkningen inom det finansiella systemet. Dessa typer av aktiviteter anses också ha större systemrelevans, enligt Internationella organisationen för försäkringstillsynsmyndigheter (IAIS), som använder sig av dem för att identifiera globala systemviktiga försäkringsgivare.

Att införa åtgärder för icke-traditionell försäkringsverksamhet samt verksamhet som inte avser försäkringar enligt IAIS-definitionen är en utmaning. Orsaken till detta är att det inte finns någon klar distinktion och att tillsynsmyndigheterna ofta klassificerar samma aktiviteter på olika sätt (t.ex. förvaltning av tredje parts tillgångar). För att fastställa risken med en viss produkt eller tjänst måste man därför analysera ”innehåll framför form”.

Utöver ovannämnda strukturella överväganden har systemrisken inom försäkringssektorn en cyklisk dimension, eftersom försäkringsgivarna är viktiga investerare och kan satsa på mer eller mindre riskfyllda tillgångar. I och med Solvens II-ramverket införs det en marknadsbaserad värdering av försäkringsgivarnas balansräkningar inom EU. Detta innebär att tillgångssidan marknadsvärderas, samtidigt som skulderna värderas genom att kassaflöden diskonteras med hjälp av riskfria räntor. Det här leder till volatila balansräkningar och kapitalnivåer för försäkringsgivare som säljer långsiktiga produkter, vilket kan komma att förvärra den procykliska dynamiken inom sektorn samt inom hela det finansiella systemet. I uppgångsfasen kan ett överflöd i fråga om priserna på riskfyllda tillgångar leda till att det marknadsbaserade kapitalet ökar, i relation till de reglerade kapitalkraven, medan det minskar i nedgångsfasen. Detta skulle kunna skapa förutsättningar för ett alltför omfattande risktagande i uppgångsfasen samt en press att avyttra riskfyllda tillgångar i nedgångsfasen. Solvens II innehåller därför nu kontracykliska mekanismer, bland annat dämpningsinstrumentet för eget kapital när det gäller risker på eget kapital, möjligheten till en förlängd återhämtningsperiod samt extrapolering av den riskfria räntekurvan till en fast slutlig terminskurs. Dessutom diskuteras det om man borde införa ”ett kontracykliskt premium” samt ”matchningsjusteringar”, som båda syftar till att korrigera kapitalnivåer med hänsyn till alltför hög volatilitet. Om man inte noggrant tänker igenom hur de föreslagna mekanismerna ska utformas, skulle vissa av dem kunna ge oplanerade effekter såväl för försäkringsgivare som för systemet som helhet. Det är viktigt att sådana mekanismer är transparenta och gör så att det i uppgångsfasen byggs upp buffertar som kan användas under nedgångsfasen.

Generellt sett kan det hävdas att den strukturella dimensionen av systemrisk framför allt gäller icke-traditionell verksamhet samt verksamhet som inte avser försäkringar. För dessa verksamheter är det störst sannolikhet att risk kan fördelas över det finansiella systemet och på så sätt avgränsas i form av de mellanliggande mål och instrument som behandlas i detta dokument. I den mån som dessa aktiviteter utgör relevanta kriterier för att identifiera systemviktiga försäkringsgivare skulle de falla under det mellanliggande målet att begränsa systemeffekterna av dåligt anpassade incitament i syfte att begränsa den moraliska risken. Det bör emellertid noteras att detta scenario har varit mindre vanligt förekommande för försäkringsgivare än för banker. Den strukturella dimensionen är även kopplad till sammanlänkningen mellan försäkringsgivare och andra enheter inom den finansiella sektorn samt den potential för riskspridning som detta leder till. Det faller under det mellanliggande målet att begränsa direkta och indirekta koncentrationer av exponering. Den cykliska dimensionen har slutligen en nära koppling till endogent risktagande och nödförsäljningar.

---

(1)  ESRB/2011/03, http://www.esrb.europa.eu/pub/pdf/recommendations/2011/ESRB_2011_3.sv.pdf

(2)  Litteraturen är alltför omfattande för att sammanfattas här. Se t.ex. Brunnermeier, M., Crockett, A., Goodhart, C., Persaud, A. och Shin, H. (2009), ”The Fundamental Principles of Financial Regulation”, Geneva Report on the World Economy 11, ICBM, Genève, och CEPR, London; Gorton, G. och He, P. (2008), ”Bank Credit Cycles”, Review of Economic Studies 75(4), s. 1181–1214, Blackwell Publishing; Bank of England (2009), ”The Role of Macro-prudential Policy”, diskussionsunderlag; Bank of England, (2011), ”Instruments of macroprudential policy”, diskussionsunderlag; Hellwig, M. (1995), ”Systemic aspects of risk management in banking and finance”, Schweizerische Zeitschrift für Volkswirtschaft und Statistik, 131, s. 723–737; Acharya, V.V. (2009), ”A Theory of Systemic Risk and Design of Prudential Bank Regulation”, Journal of Financial Stability, 5(3), s. 224–255; Hanson, S., Kashyap, A. och Stein, J. (2011), ”A Macro-prudential Approach to Financial Regulation”, Journal of Economic Perspectives 25, s. 3–28; Longworth, D. (2011), ”A Survey of Macro-prudential Policy Issues”, Mimeo, Carleton University.

(3)  Centralbankernas tillsynsroll anses normalt utgöra en integrerad del av deras uppgift för att säkerställa den finansiella stabiliteten. Oberoende av de institutionella arrangemangen bör makrotillsynsmyndigheten ha ett nära samarbete med den myndighet som ansvarar för tillsyn av infrastrukturen för att uppnå detta mellanliggande mål.

(4)  Instrumenten har valts ut från en ”utförlig lista” över alla tänkbara instrument på grundval av en avvikelseanalys enligt ”top-down”-metoden samt undersökningar bland ledamöter i ESRB:s arbetsgrupp om instrument enligt ovanstående urvalskriterier.

(5)  ESRB, ”Principles for macro-prudential policies in EU legislation on the banking sector”, 2 april 2012, http://www.esrb.europa.eu/news/pr/2012/html/pr120402.en.html

(6)  Vissa instrument som inte finns med i tabell 2 föreskrivs i EU-lagstiftningen (t.ex. förbudet mot blankning).

(7)  När ESRB gjorde en inventering av vilka instrument som inte stadgas genom EU-lagstiftningen visade det sig att sexton medlemsstater har LTV-gränser i sitt nationella tillsynsramverk, men att endast sju av dem kan använda dessa för makrotillsynsändamål; LTI-gränser finns i tolv medlemsstaters nationella tillsynsramverk, men endast två av dem kan använda dem för makrotillsynsändamål; en oviktad likviditetsgrad finns i tre medlemsstaters nationella tillsynsramverk och kan även användas för makrotillsynsändamål; system/planer för återhämtning och avveckling finns i elva medlemsstaters nationella tillsynsramverk, varav åtta kan använda dem för makrotillsynsändamål. I sex medlemsstater har vissa åtgärder vidtagits för att införa ett sådant system. I fyra av dessa länder kommer det enligt planerat att finnas återhämtnings- eller avvecklingsplaner för makrotillsynsändamål.

(8)  Principen ”begränsad bestämmanderätt” omfattar ESRB-riktlinjer, fastställande av ett riktmärke i förhållande till en makrovariabel, kommunikation och transparens.

(9)  Sektorsvisa kapitalkrav täcker in både riskvikter och kalibrering av IRB-modeller för specifika sektorer eller tillgångskategorier.

(10)  Se diskussionen om transmissionsmekanismen för riskvägda kapitalverktyg.

(11)  Det omvända bör gälla om kraven blir mindre strikta. Marknadstrycket skulle emellertid kunna leda till att bankerna inte kan minska sin skuldsättningsgrad (eller sitt riskvägda kapital) med hela beloppet, vilket skulle kunna leda till att verktygen inte blir ändamålsenliga i en nedgångsfas.

(12)  Se BCBS (2010), ”Calibrating regulatory minimum capital requirements and capital buffers: a top-down approach”. I ett antal andra studier har det också konstaterats att skuldsättningsgrad är en bra indikator på systemrisk – t.ex. Barrell, Davis och Liadze (2010), ”Calibrating Macro-prudential Policy”; Kato, Kobayashi och Sita (2010), ”Calibrating the level of capital: the way we see it”; Adrian och Shin (2010), ”Liquidity and Leverage” samt Papanikolaou och Wolff (2010), ”Leverage and risk in US commercial banking in the light of the current financial crisis”.

(13)  Almeida, H., Campello, M. och Liu, C. (2006), ”The financial accelerator: evidence from international housing markets”, Review of Finance 10, s. 1–32.

(14)  I stället finns det andra former för att kringgå LTV-begränsningarna: att välja lån utan säkerheter. Om bankerna har rätt att bedöma värdet på säkerheten (t.ex. när en del av lånet används för att höja kvaliteten på huset) skulle det kunna vara incitament för dem att ge mer optimistiska värderingar i syfte att dämpa effekten av en begränsning av LTV-värdet.

(15)  Det finns inte många belägg för att likviditetsbaserade makrotillsynsinstrument är ändamålsenliga. Det finns ett par rapporter som visar att en kontracyklisk tillämpning av LCR eller NSFR har gynnsamma effekter när man hanterar likviditetsstress. Se t.ex. Giordana och Schumacher, ”The impact of the Basel III liquidity regulations on the bank lending channel: A Luxembourg case study”, Working Paper No 61, juni 2011; Bloor, Craigie och Munro, ”The macroeconomic effects of a stable funding requirement”, Reserve Bank of New Zealand Discussion Paper Series DP 2012/05, augusti 2012; Van den End och Kruidhof, ”Modelling the liquidity ratio as a macro-prudential instrument”, DNB Working Paper No 342, april 2012.

(16)  Se CGFS Working group on the Selection and Application of Macro-prudential instruments (”CFGS-arbetsgruppen för urval och tillämpning av makrotillsynsinstrument”, SAM), ”Transmission Mechanisms of Macro-prudential Instruments”, interimsrapport från Workstream 4, mars 2012.

(17)  Heijmans och Heuver, ”Is this bank ill? The diagnosis of doctor Target 2”, DNB Working Paper No 316, augusti 2011.

(18)  Se t.ex. Brunnermeier, M. och Pedersen, L. (2009), ”Market Liquidity and Funding Liquidity”, Review of Financial Studies, Society for Financial Studies, vol. 22(6), s. 2201–2238, samt Gorton, G. och Metrick, A. (2012), ”Securitized banking and the run on repo”, Journal of Financial Economics, Elsevier, vol. 104(3), s. 425–451.

(19)  Det finns inte så många empiriska belägg för detta, men de historiska erfarenheterna visar att koncentrationen inom vissa sektorer (ofta fastigheter) utgör den finansiella instabilitetens epicentrum.

(20)  Observera att exponeringar till statsskulder för närvarande undantas från begränsningarna i fråga om stora exponeringar.

(21)  För ytterligare diskussion om dessa negativa effekter, se t.ex. Pirrong, C, (2011), ”The economics of central clearing: theory and practice”, International Swaps and Derivatives Association, Discussion Paper No 1, och Singh, M., (2011), ”Making OTC Derivatives Safe — A Fresh Look”, IMF Working Paper 11/66.

(22)  Se t.ex. Claessens, Herring och Schoenmaker, 2010, ”A Safer World Financial System: Improving the Resolution of Systemic Institutions”, Geneva Reports on the World Economy (London, UK: CEPR), samt Claessens et al, ”Crisis Management and Resolution: Early Lessons from the Financial Crisis”, IMF Staff Discussion Note 11/05, 9 mars 2011.

(23)  Se t.ex. Acharya, Santos och Yorulmazer: ”Systemic Risk and Deposit Insurance Premiums”, FRBNY Economic Policy Review, augusti 2010.

(24)  Hirtle, B., 2007, ”Public disclosure, risk, and performance at bank holding companies”, Staff Report No 293, Federal Reserve Bank of New York; Goldstein, M. A., Hotchkiss, E. S., Sirri, E. R., 2007, ”Transparency and liquidity: A controlled experiment on corporate bonds”, The Review of Financial Studies 20(2), 235–273; Botosan, C. A., 1997, ”Disclosure Level and the Cost of Equity Capital”, The Accounting Review, Vol. 72, No 3, s. 323–349.

(25)  International Association of Insurance Supervisors (IAIS), 2011, ”Insurance and Financial Stability”.

---

II Meddelanden

MEDDELANDEN FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN

Europeiska kommissionen

| 15.6.2013 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 170/20 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 170/20

---

Beslut om att inte göra invändningar mot en anmäld koncentration

(Ärende COMP/M.6915 – OJSC Unimilk Company/NDL International/JV)

(Text av betydelse för EES)

2013/C 170/02

Kommissionen beslutade den 3 juni 2013 att inte göra invändningar mot den anmälda koncentrationen ovan och att förklara den förenlig med den gemensamma marknaden. Beslutet grundar sig på artikel 6.1 b i rådets förordning (EG) nr 139/2004. Beslutet i sin helhet finns bara på engelska och kommer att offentliggöras efter det att eventuella affärshemligheter har tagits bort. Det kommer att finnas tillgängligt

| — | under rubriken koncentrationer på kommissionens webbplats för konkurrens (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Denna webbplats gör det möjligt att hitta enskilda beslut i koncentrationsärenden, även uppgifter om företag, ärendenummer, datum och sektorer, |
| --- | --- |

—

under rubriken koncentrationer på kommissionens webbplats för konkurrens (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Denna webbplats gör det möjligt att hitta enskilda beslut i koncentrationsärenden, även uppgifter om företag, ärendenummer, datum och sektorer,

| — | i elektronisk form på webbplatsen EUR-Lex (http://eur-lex.europa.eu/sv/index.htm) under dokumentnummer 32013M6915. EUR-Lex ger tillgång till gemenskapslagstiftningen via Internet. |
| --- | --- |

—

i elektronisk form på webbplatsen EUR-Lex (http://eur-lex.europa.eu/sv/index.htm) under dokumentnummer 32013M6915. EUR-Lex ger tillgång till gemenskapslagstiftningen via Internet.

---

| 15.6.2013 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 170/20 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 170/20

---

Beslut om att inte göra invändningar mot en anmäld koncentration

(Ärende COMP/M.6909 – Qatar Investment Authority/Kingdom Holding Company/FRHI Holdings)

(Text av betydelse för EES)

2013/C 170/03

Kommissionen beslutade den 6 juni 2013 att inte göra invändningar mot den anmälda koncentrationen ovan och att förklara den förenlig med den gemensamma marknaden. Beslutet grundar sig på artikel 6.1 b i rådets förordning (EG) nr 139/2004. Beslutet i sin helhet finns bara på engelska och kommer att offentliggöras efter det att eventuella affärshemligheter har tagits bort. Det kommer att finnas tillgängligt

| — | under rubriken koncentrationer på kommissionens webbplats för konkurrens (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Denna webbplats gör det möjligt att hitta enskilda beslut i koncentrationsärenden, även uppgifter om företag, ärendenummer, datum och sektorer, |
| --- | --- |

—

under rubriken koncentrationer på kommissionens webbplats för konkurrens (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Denna webbplats gör det möjligt att hitta enskilda beslut i koncentrationsärenden, även uppgifter om företag, ärendenummer, datum och sektorer,

| — | i elektronisk form på webbplatsen EUR-Lex (http://eur-lex.europa.eu/sv/index.htm) under dokumentnummer 32013M6909. EUR-Lex ger tillgång till gemenskapslagstiftningen via Internet. |
| --- | --- |

—

i elektronisk form på webbplatsen EUR-Lex (http://eur-lex.europa.eu/sv/index.htm) under dokumentnummer 32013M6909. EUR-Lex ger tillgång till gemenskapslagstiftningen via Internet.

---

| 15.6.2013 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 170/21 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 170/21

---

Beslut om att inte göra invändningar mot en anmäld koncentration

(Ärende COMP/M.6889 – Sogecap/Cardif/Ensemble Immobilier Clichy-la-Garenne)

(Text av betydelse för EES)

2013/C 170/04

Kommissionen beslutade den 13 maj 2013 att inte göra invändningar mot den anmälda koncentrationen ovan och att förklara den förenlig med den gemensamma marknaden. Beslutet grundar sig på artikel 6.1 b i rådets förordning (EG) nr 139/2004. Beslutet i sin helhet finns bara på franska och kommer att offentliggöras efter det att eventuella affärshemligheter har tagits bort. Det kommer att finnas tillgängligt

| — | under rubriken koncentrationer på kommissionens webbplats för konkurrens (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Denna webbplats gör det möjligt att hitta enskilda beslut i koncentrationsärenden, även uppgifter om företag, ärendenummer, datum och sektorer, |
| --- | --- |

—

under rubriken koncentrationer på kommissionens webbplats för konkurrens (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Denna webbplats gör det möjligt att hitta enskilda beslut i koncentrationsärenden, även uppgifter om företag, ärendenummer, datum och sektorer,

| — | i elektronisk form på webbplatsen EUR-Lex (http://eur-lex.europa.eu/sv/index.htm) under dokumentnummer 32013M6889. EUR-Lex ger tillgång till gemenskapslagstiftningen via Internet. |
| --- | --- |

—

i elektronisk form på webbplatsen EUR-Lex (http://eur-lex.europa.eu/sv/index.htm) under dokumentnummer 32013M6889. EUR-Lex ger tillgång till gemenskapslagstiftningen via Internet.

---

IV Upplysningar

UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN

Europeiska kommissionen

| 15.6.2013 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 170/22 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 170/22

---

Eurons växelkurs (1)

14 juni 2013

2013/C 170/05

1 euro =

| | Valuta | Kurs |
| --- | --- | --- |
| USD | US-dollar | 1,3303 |
| JPY | japansk yen | 126,37 |
| DKK | dansk krona | 7,4582 |
| GBP | pund sterling | 0,85150 |
| SEK | svensk krona | 8,6096 |
| CHF | schweizisk franc | 1,2322 |
| ISK | isländsk krona | |
| NOK | norsk krona | 7,6405 |
| BGN | bulgarisk lev | 1,9558 |
| CZK | tjeckisk koruna | 25,718 |
| HUF | ungersk forint | 291,41 |
| LTL | litauisk litas | 3,4528 |
| LVL | lettisk lats | 0,7017 |
| PLN | polsk zloty | 4,2347 |
| RON | rumänsk leu | 4,4588 |
| TRY | turkisk lira | 2,4674 |
| AUD | australisk dollar | 1,3841 |
| CAD | kanadensisk dollar | 1,3524 |
| HKD | Hongkongdollar | 10,3258 |
| NZD | nyzeeländsk dollar | 1,6469 |
| SGD | singaporiansk dollar | 1,6638 |
| KRW | sydkoreansk won | 1 498,62 |
| ZAR | sydafrikansk rand | 13,2051 |
| CNY | kinesisk yuan renminbi | 8,1558 |
| HRK | kroatisk kuna | 7,4718 |
| IDR | indonesisk rupiah | 13 139,52 |
| MYR | malaysisk ringgit | 4,1445 |
| PHP | filippinsk peso | 56,895 |
| RUB | rysk rubel | 42,2453 |
| THB | thailändsk baht | 40,681 |
| BRL | brasiliansk real | 2,8302 |
| MXN | mexikansk peso | 16,8411 |
| INR | indisk rupie | 76,5390 |

Valuta

Kurs

USD

US-dollar

1,3303

JPY

japansk yen

126,37

DKK

dansk krona

7,4582

GBP

pund sterling

0,85150

SEK

svensk krona

8,6096

CHF

schweizisk franc

1,2322

ISK

isländsk krona

NOK

norsk krona

7,6405

BGN

bulgarisk lev

1,9558

CZK

tjeckisk koruna

25,718

HUF

ungersk forint

291,41

LTL

litauisk litas

3,4528

LVL

lettisk lats

0,7017

PLN

polsk zloty

4,2347

RON

rumänsk leu

4,4588

TRY

turkisk lira

2,4674

AUD

australisk dollar

1,3841

CAD

kanadensisk dollar

1,3524

HKD

Hongkongdollar

10,3258

NZD

nyzeeländsk dollar

1,6469

SGD

singaporiansk dollar

1,6638

KRW

sydkoreansk won

1 498,62

ZAR

sydafrikansk rand

13,2051

CNY

kinesisk yuan renminbi

8,1558

HRK

kroatisk kuna

7,4718

IDR

indonesisk rupiah

13 139,52

MYR

malaysisk ringgit

4,1445

PHP

filippinsk peso

56,895

RUB

rysk rubel

42,2453

THB

thailändsk baht

40,681

BRL

brasiliansk real

2,8302

MXN

mexikansk peso

16,8411

INR

indisk rupie

76,5390

---

(1)  Källa: Referensväxelkurs offentliggjord av Europeiska centralbanken.

---

| 15.6.2013 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 170/23 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 170/23

---

KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEBESLUT

av den 14 juni 2013

om finansiering för 2013 av sådan verksamhet på veterinärområdet som rör Europeiska unionens informationspolitik, stöd till internationella organisationer, åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa tillämpningen av livsmedels- och foderlagstiftningen och av växtskyddslagstiftningen

2013/C 170/06

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR BESLUTAT FÖLJANDE

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 av den 25 oktober 2012 om finansiella regler för unionens allmänna budget (1) (nedan kallad budgetförordningen), särskilt artikel 84,

med beaktande av rådets beslut 2009/470/EG av den 25 maj 2009 om utgifter inom veterinärområdet (2), särskilt artiklarna 16, 19, 20, 21, 23 och 27,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1107/2009 av den 21 oktober 2009 om utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden och om upphävande av rådets direktiv 79/117/EEG och 91/414/EEG (3), särskilt artikel 76.1,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 882/2004 av den 29 april 2004 om offentlig kontroll för att säkerställa kontrollen av efterlevnaden av foder- och livsmedelslagstiftningen samt bestämmelserna om djurhälsa och djurskydd (4), särskilt artikel 66.1 c, och

av följande skäl:

| (1) | I enlighet med artikel 84 i budgetförordningen och artikel 94 i kommissionens delegerade förordning (EU) nr 1268/2012 av den 29 oktober 2012 om tillämpningsföreskrifter för Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 om finansiella regler för unionens allmänna budget (nedan kallade tillämpningsföreskrifterna) (5) ska ett utgiftsåtagande som belastar unionens budget föregås av ett finansieringsbeslut om huvuddragen i den åtgärd som utgiften rör och som antagits av den institution eller de myndigheter till vilka ansvaret för sådana beslut har delegerats. |
| --- | --- |

(1)

I enlighet med artikel 84 i budgetförordningen och artikel 94 i kommissionens delegerade förordning (EU) nr 1268/2012 av den 29 oktober 2012 om tillämpningsföreskrifter för Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 om finansiella regler för unionens allmänna budget (nedan kallade tillämpningsföreskrifterna) (5) ska ett utgiftsåtagande som belastar unionens budget föregås av ett finansieringsbeslut om huvuddragen i den åtgärd som utgiften rör och som antagits av den institution eller de myndigheter till vilka ansvaret för sådana beslut har delegerats.

| (2) | I tillämpningsföreskrifterna anges hur detaljerat ett finansieringsbeslut behöver vara. |
| --- | --- |

(2)

I tillämpningsföreskrifterna anges hur detaljerat ett finansieringsbeslut behöver vara.

| (3) | I enlighet med artikel 128 i budgetförordningen ska ett årligt arbetsprogram antas för bidrag. |
| --- | --- |

(3)

I enlighet med artikel 128 i budgetförordningen ska ett årligt arbetsprogram antas för bidrag.

| (4) | Ett arbetsprogram bör fastställas för Europeiska unionens verksamhet på veterinärområdet när det gäller informationspolitik, stöd till internationella organisationer och datorisering av veterinärförfaranden. |
| --- | --- |

(4)

Ett arbetsprogram bör fastställas för Europeiska unionens verksamhet på veterinärområdet när det gäller informationspolitik, stöd till internationella organisationer och datorisering av veterinärförfaranden.

| (5) | Eftersom arbetsprogrammet i bilagorna är tillräckligt detaljerat i den mening som avses i artikel 94 i tillämpningsföreskrifterna utgör detta beslut ett finansieringsbeslut för de utgifter för bidrag och upphandling som anges i arbetsprogrammet. |
| --- | --- |

(5)

Eftersom arbetsprogrammet i bilagorna är tillräckligt detaljerat i den mening som avses i artikel 94 i tillämpningsföreskrifterna utgör detta beslut ett finansieringsbeslut för de utgifter för bidrag och upphandling som anges i arbetsprogrammet.

| (6) | Enligt artikel 22 i beslut 2009/470/EG kan unionen vidta, eller hjälpa medlemsstaterna eller internationella organisationer att vidta, de tekniska och vetenskapliga åtgärder som är nödvändiga för utveckling av unionens veterinärlagstiftning och för utveckling av undervisning och utbildning på veterinärområdet. |
| --- | --- |

(6)

Enligt artikel 22 i beslut 2009/470/EG kan unionen vidta, eller hjälpa medlemsstaterna eller internationella organisationer att vidta, de tekniska och vetenskapliga åtgärder som är nödvändiga för utveckling av unionens veterinärlagstiftning och för utveckling av undervisning och utbildning på veterinärområdet.

| (7) | I enlighet med artikel 53d i rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 av den 25 juni 2002 med budgetförordning för Europeiska gemenskapernas allmänna budget (6) har utanordnaren inhämtat belägg för att de internationella organisationerna OIE och FAO, som ansvarar för genomförandet av unionens budget genom gemensam förvaltning, tillämpar regler för räkenskaper, revision, intern kontroll och upphandling som är likvärdiga med de internationellt vedertagna normerna. |
| --- | --- |

(7)

I enlighet med artikel 53d i rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 av den 25 juni 2002 med budgetförordning för Europeiska gemenskapernas allmänna budget (6) har utanordnaren inhämtat belägg för att de internationella organisationerna OIE och FAO, som ansvarar för genomförandet av unionens budget genom gemensam förvaltning, tillämpar regler för räkenskaper, revision, intern kontroll och upphandling som är likvärdiga med de internationellt vedertagna normerna.

| (8) | Ett gemensamt projekt mellan EU och OIE har slutförts vad gäller en undersökning om förtecknande och kategorisering av prioriterade djursjukdomar, inklusive de som kan överföras till människor. I detta projekt utvecklades ett verktyg för sjukdomsprioritering och sjukdomskategorisering. I nuläget behövs ett finansiellt bidrag för att samla in uppgifter och anpassa verktyget så att det även kan användas på sjukdomar hos vattenlevande djur, vilket är nödvändigt för att kunna ta upp sjukdomar på förteckningen enligt EU:s nya djurhälsolagstiftning. |
| --- | --- |

(8)

Ett gemensamt projekt mellan EU och OIE har slutförts vad gäller en undersökning om förtecknande och kategorisering av prioriterade djursjukdomar, inklusive de som kan överföras till människor. I detta projekt utvecklades ett verktyg för sjukdomsprioritering och sjukdomskategorisering. I nuläget behövs ett finansiellt bidrag för att samla in uppgifter och anpassa verktyget så att det även kan användas på sjukdomar hos vattenlevande djur, vilket är nödvändigt för att kunna ta upp sjukdomar på förteckningen enligt EU:s nya djurhälsolagstiftning.

| (9) | Europeiska unionen och FN undertecknade den 29 november 2003 ett ekonomiskt och administrativt ramavtal som skapade förutsättningar för att genomföra det avtal mellan Europeiska kommissionen och FN:s livsmedels- och jordbruksorganisation som undertecknades den 17 juli 2003. |
| --- | --- |

(9)

Europeiska unionen och FN undertecknade den 29 november 2003 ett ekonomiskt och administrativt ramavtal som skapade förutsättningar för att genomföra det avtal mellan Europeiska kommissionen och FN:s livsmedels- och jordbruksorganisation som undertecknades den 17 juli 2003.

| (10) | I enlighet med kommissionens beslut 2009/492/EG av den 22 juni 2009 om ett gemenskapsbidrag till förvaltningsfond 911100MTF/INT/003/EEC för att stödja kampanjen mot mul- och klövsjuka utanför gemenskapen (7) ingick Europeiska kommissionen den 1 september 2009 ett genomförandeavtal, MTF/INT/003/EEC, om gemenskapsfinansierad verksamhet (2009–2013) som genomförs av Europakommissionen för bekämpning av mul- och klövsjuka (EUFMD) vid FN:s livsmedels- och jordbruksorganisation (FAO). Avtalets löptid var 48 månader. Eftersom utbrott av mul- och klövsjuka och i vissa fall allvarliga epidemier fortsätter att inträffa i tredjeländer som gränsar till medlemsstaterna och dessa utbrott kan innebära ett hot mot hälsostatusen hos mottagliga djurbesättningar i medlemsstaterna, bör genomförandeavtalet förnyas och unionens bidrag till förvaltningsfond 911100MTF/INT/003/EEC fastställas. |
| --- | --- |

(10)

I enlighet med kommissionens beslut 2009/492/EG av den 22 juni 2009 om ett gemenskapsbidrag till förvaltningsfond 911100MTF/INT/003/EEC för att stödja kampanjen mot mul- och klövsjuka utanför gemenskapen (7) ingick Europeiska kommissionen den 1 september 2009 ett genomförandeavtal, MTF/INT/003/EEC, om gemenskapsfinansierad verksamhet (2009–2013) som genomförs av Europakommissionen för bekämpning av mul- och klövsjuka (EUFMD) vid FN:s livsmedels- och jordbruksorganisation (FAO). Avtalets löptid var 48 månader. Eftersom utbrott av mul- och klövsjuka och i vissa fall allvarliga epidemier fortsätter att inträffa i tredjeländer som gränsar till medlemsstaterna och dessa utbrott kan innebära ett hot mot hälsostatusen hos mottagliga djurbesättningar i medlemsstaterna, bör genomförandeavtalet förnyas och unionens bidrag till förvaltningsfond 911100MTF/INT/003/EEC fastställas.

| (11) | Unionens bidrag bör fastställas till högst 4 000 000 EUR för en period på 24 månader. Förvaltningsfondens budget för 2013 bör utgöras av fondens sammanlagda medel per den 31 augusti 2013 och ett bidrag från unionen som innebär att det totala beloppet uppgår till ett belopp i US-dollar som motsvarar 2 000 000 EUR. Tillkommande utgifter bör täckas genom årliga överföringar eller genom en tidsplan för betalningar som anges i ett nytt genomförandeavtal som ingås på grundval av det ekonomiska och administrativa ramavtalet för unionens finansiering av FN:s program. |
| --- | --- |

(11)

Unionens bidrag bör fastställas till högst 4 000 000 EUR för en period på 24 månader. Förvaltningsfondens budget för 2013 bör utgöras av fondens sammanlagda medel per den 31 augusti 2013 och ett bidrag från unionen som innebär att det totala beloppet uppgår till ett belopp i US-dollar som motsvarar 2 000 000 EUR. Tillkommande utgifter bör täckas genom årliga överföringar eller genom en tidsplan för betalningar som anges i ett nytt genomförandeavtal som ingås på grundval av det ekonomiska och administrativa ramavtalet för unionens finansiering av FN:s program.

| (12) | Enligt artikel 19 a i i beslut 2009/470/EG ska unionen bidra finansiellt till insamling och lagring av alla uppgifter som hör till unionslagstiftningen om djurhälsa, djurs välbefinnande och livsmedelssäkerhet vad gäller produkter av animaliskt ursprung. |
| --- | --- |

(12)

Enligt artikel 19 a i i beslut 2009/470/EG ska unionen bidra finansiellt till insamling och lagring av alla uppgifter som hör till unionslagstiftningen om djurhälsa, djurs välbefinnande och livsmedelssäkerhet vad gäller produkter av animaliskt ursprung.

| (13) | Det krävs ett finansiellt bidrag för att göra en interaktiv databas över veterinärlagstiftning tillgänglig så att medlemsstaterna kan få tillgång till relevant information inom veterinärområdet på årsbasis. |
| --- | --- |

(13)

Det krävs ett finansiellt bidrag för att göra en interaktiv databas över veterinärlagstiftning tillgänglig så att medlemsstaterna kan få tillgång till relevant information inom veterinärområdet på årsbasis.

| (14) | Enligt artikel 13 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (8) ska unionen och medlemsstaterna fullt ut ta hänsyn till djurens välfärd när unionens politik på vissa områden utformas och genomförs. Med anledning av meddelandet från kommissionen till Europaparlamentet, rådet och Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om EU:s strategi för djurskydd och djurs välbefinnande 2012–2015 (9) bör initiativ som syftar till att genomföra denna strategi finansieras. |
| --- | --- |

(14)

Enligt artikel 13 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (8) ska unionen och medlemsstaterna fullt ut ta hänsyn till djurens välfärd när unionens politik på vissa områden utformas och genomförs. Med anledning av meddelandet från kommissionen till Europaparlamentet, rådet och Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om EU:s strategi för djurskydd och djurs välbefinnande 2012–2015 (9) bör initiativ som syftar till att genomföra denna strategi finansieras.

| (15) | Under tidigare år har man vidtagit åtgärder för att öka kunskaperna om djurhälsofrågor och djurhälsostrategins principer hos berörda parter och organisationer samt hos allmänheten. Denna informationsverksamhet, även den övergripande, bör fortsätta under 2013. |
| --- | --- |

(15)

Under tidigare år har man vidtagit åtgärder för att öka kunskaperna om djurhälsofrågor och djurhälsostrategins principer hos berörda parter och organisationer samt hos allmänheten. Denna informationsverksamhet, även den övergripande, bör fortsätta under 2013.

| (16) | Enligt artikel 27 i beslut 2009/470/EG ska unionen bidra finansiellt till genomförandet av nationella program för utrotning och övervakning. I samma artikel föreskrivs också att kommissionen ska bedöma dessa program. En preliminär bedömning av de program som lämnas in för 2014 ska göras av externa experter. |
| --- | --- |

(16)

Enligt artikel 27 i beslut 2009/470/EG ska unionen bidra finansiellt till genomförandet av nationella program för utrotning och övervakning. I samma artikel föreskrivs också att kommissionen ska bedöma dessa program. En preliminär bedömning av de program som lämnas in för 2014 ska göras av externa experter.

| (17) | Det är nödvändigt att kämpa mot handeln med olagliga och förfalskade växtskyddsmedel för att skydda människors och djurs hälsa samt miljön. Enligt artikel 76.1 i förordning (EG) nr 1107/2009 får kommissionen ådra sig utgifter för verksamhet som bidrar till syftena i den förordningen. |
| --- | --- |

(17)

Det är nödvändigt att kämpa mot handeln med olagliga och förfalskade växtskyddsmedel för att skydda människors och djurs hälsa samt miljön. Enligt artikel 76.1 i förordning (EG) nr 1107/2009 får kommissionen ådra sig utgifter för verksamhet som bidrar till syftena i den förordningen.

| (18) | I förordning (EG) nr 882/2004 fastställs bestämmelser för den offentliga kontroll som utförs för att kontrollera efterlevnaden av bestämmelser som särskilt syftar till att förhindra, undanröja eller minska riskerna för människor och djur till godtagbara nivåer, direkt eller via miljön, samt säkerställa god sed inom handeln med foder och livsmedel och skydda konsumenternas intressen, inbegripet märkning av foder och livsmedel samt andra typer av konsumentinformation. |
| --- | --- |

(18)

I förordning (EG) nr 882/2004 fastställs bestämmelser för den offentliga kontroll som utförs för att kontrollera efterlevnaden av bestämmelser som särskilt syftar till att förhindra, undanröja eller minska riskerna för människor och djur till godtagbara nivåer, direkt eller via miljön, samt säkerställa god sed inom handeln med foder och livsmedel och skydda konsumenternas intressen, inbegripet märkning av foder och livsmedel samt andra typer av konsumentinformation.

| (19) | Enligt artikel 66.1 c i förordning (EG) nr 882/2004 ska nödvändiga anslag för finansieringen av andra åtgärder som behövs för att säkerställa tillämpningen av den förordningen beviljas varje år inom ramen för budgetförfarandet. De åtgärder som avses i artikel 66 omfattar bland annat undersökningar, publicering av information samt anordnande av möten och konferenser. |
| --- | --- |

(19)

Enligt artikel 66.1 c i förordning (EG) nr 882/2004 ska nödvändiga anslag för finansieringen av andra åtgärder som behövs för att säkerställa tillämpningen av den förordningen beviljas varje år inom ramen för budgetförfarandet. De åtgärder som avses i artikel 66 omfattar bland annat undersökningar, publicering av information samt anordnande av möten och konferenser.

| (20) | En undersökning har ifrågasatt giltigheten av CEN:s detektionsmetod EN 1785:2003. Det är nödvändigt att upprepa undersökningen för att kontrollera metodens giltighet. |
| --- | --- |

(20)

En undersökning har ifrågasatt giltigheten av CEN:s detektionsmetod EN 1785:2003. Det är nödvändigt att upprepa undersökningen för att kontrollera metodens giltighet.

| (21) | Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling (OECD) är en organisation som är internationellt erkänd för sin erfarenhet av ekonomisk analys och sina rekommendationer till beslutsfattare. I linje med artikel 134.1 b i tillämpningsföreskrifterna kan kontraktet av tekniska skäl därför bara tilldelas OECD. |
| --- | --- |

(21)

Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling (OECD) är en organisation som är internationellt erkänd för sin erfarenhet av ekonomisk analys och sina rekommendationer till beslutsfattare. I linje med artikel 134.1 b i tillämpningsföreskrifterna kan kontraktet av tekniska skäl därför bara tilldelas OECD.

| (22) | I en gemensam teknisk rapport från 2009, The bacterial challenge: time to react, uppskattar Europeiska läkemedelsmyndigheten (EMA) och Europeiska centrumet för förebyggande och kontroll av sjukdomar (ECDC) att de årliga kostnaderna för antimikrobiell resistens hos människor är 1,5 miljarder EUR. Som en uppföljning till denna uppskattning och för att bättre kunna visa på effekterna av antimikrobiell resistens behövs som stöd för strategiförslaget en lämplig ekonomisk analys, utförd av en erkänd partner såsom OECD. |
| --- | --- |

(22)

I en gemensam teknisk rapport från 2009, The bacterial challenge: time to react, uppskattar Europeiska läkemedelsmyndigheten (EMA) och Europeiska centrumet för förebyggande och kontroll av sjukdomar (ECDC) att de årliga kostnaderna för antimikrobiell resistens hos människor är 1,5 miljarder EUR. Som en uppföljning till denna uppskattning och för att bättre kunna visa på effekterna av antimikrobiell resistens behövs som stöd för strategiförslaget en lämplig ekonomisk analys, utförd av en erkänd partner såsom OECD.

| (23) | Informationen om livsmedels- och foderkontroll gäller inte alltid ett visst ämne. Medel bör därför anslås till övergripande information om livsmedels- och foderkontroll. |
| --- | --- |

(23)

Informationen om livsmedels- och foderkontroll gäller inte alltid ett visst ämne. Medel bör därför anslås till övergripande information om livsmedels- och foderkontroll.

| (24) | Kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor (FVO) spelar en viktig roll för bibehållandet av ett system för livsmedelssäkerhet med hög standard i EU och i tredjeländer som exporterar till EU. Kontoret för livsmedels- och veterinärfrågors arbete är en central del i EU:s system för livsmedelssäkerhet och det är viktigt att information om deras inspektionsuppgifter sprids. |
| --- | --- |

(24)

Kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor (FVO) spelar en viktig roll för bibehållandet av ett system för livsmedelssäkerhet med hög standard i EU och i tredjeländer som exporterar till EU. Kontoret för livsmedels- och veterinärfrågors arbete är en central del i EU:s system för livsmedelssäkerhet och det är viktigt att information om deras inspektionsuppgifter sprids.

| (25) | Under 2012 beställde kommissionen en särskild undersökning för att granska befintliga märkningsprogram i EU för produkter som inte innehåller genmodifierade organismer samt för att identifiera och analysera faktorer som bör beaktas i samband med en möjlig harmoniserad strategi för sådan märkning i EU. Resultaten av denna undersökning kommer att diskuteras med medlemsstaterna och de berörda parterna under 2013. Beroende på resultatet av undersökningen och de efterföljande diskussionerna kan det bli nödvändigt att överväga ytterligare harmonisering på detta område. Kommissionen måste därför göra en omfattande konsekvensbedömning av olika harmoniseringsstrategier, vilket skulle kräva ingående analyser av konsekvenserna vad gäller ekonomi, samhälle, handel, konsumenter och miljö. Lämpliga finansiella medel bör avsättas med tanke på den insamling av uppgifter och det arbete med att utvärdera alternativ som behövs för konsekvensbedömningen. |
| --- | --- |

(25)

Under 2012 beställde kommissionen en särskild undersökning för att granska befintliga märkningsprogram i EU för produkter som inte innehåller genmodifierade organismer samt för att identifiera och analysera faktorer som bör beaktas i samband med en möjlig harmoniserad strategi för sådan märkning i EU. Resultaten av denna undersökning kommer att diskuteras med medlemsstaterna och de berörda parterna under 2013. Beroende på resultatet av undersökningen och de efterföljande diskussionerna kan det bli nödvändigt att överväga ytterligare harmonisering på detta område. Kommissionen måste därför göra en omfattande konsekvensbedömning av olika harmoniseringsstrategier, vilket skulle kräva ingående analyser av konsekvenserna vad gäller ekonomi, samhälle, handel, konsumenter och miljö. Lämpliga finansiella medel bör avsättas med tanke på den insamling av uppgifter och det arbete med att utvärdera alternativ som behövs för konsekvensbedömningen.

| (26) | Enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1333/2008 av den 16 december 2008 om livsmedelstillsatser (10) och Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1334/2008 av den 16 december 2008 om aromer och vissa livsmedelsingredienser med aromgivande egenskaper för användning i och på livsmedel (11) ska en gemensam metod antas för medlemsstaternas insamling av uppgifter om konsumtion och användning av livsmedelstillsatser och aromer i EU. En sådan gemensam metod behövs för att säkerställa att användningen av dessa ämnen i EU fortfarande är säker för konsumenterna. Övervakningen bör i första hand inriktas på tillsatsernas normala halter och maximihalter samt på icke önskvärda ämnen som förekommer i naturliga aromer eller i vissa livsmedelsingredienser. Den ger Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (Efsa) möjlighet att göra tillförlitliga exponeringsbedömningar och kommissionen möjlighet att vidta effektiva och proportionella riskhanteringsåtgärder. |
| --- | --- |

(26)

Enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1333/2008 av den 16 december 2008 om livsmedelstillsatser (10) och Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1334/2008 av den 16 december 2008 om aromer och vissa livsmedelsingredienser med aromgivande egenskaper för användning i och på livsmedel (11) ska en gemensam metod antas för medlemsstaternas insamling av uppgifter om konsumtion och användning av livsmedelstillsatser och aromer i EU. En sådan gemensam metod behövs för att säkerställa att användningen av dessa ämnen i EU fortfarande är säker för konsumenterna. Övervakningen bör i första hand inriktas på tillsatsernas normala halter och maximihalter samt på icke önskvärda ämnen som förekommer i naturliga aromer eller i vissa livsmedelsingredienser. Den ger Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (Efsa) möjlighet att göra tillförlitliga exponeringsbedömningar och kommissionen möjlighet att vidta effektiva och proportionella riskhanteringsåtgärder.

| (27) | EU:s referenslaboratorier bör lämna in arbetsprogrammet för 2014 före slutet av september 2013. Kommissionen bedömer dessa program. En preliminär bedömning av de program som lämnas in för 2014 ska göras av externa experter. |
| --- | --- |

(27)

EU:s referenslaboratorier bör lämna in arbetsprogrammet för 2014 före slutet av september 2013. Kommissionen bedömer dessa program. En preliminär bedömning av de program som lämnas in för 2014 ska göras av externa experter.

| (28) | Tillämpningsområdet för kommissionens förordning (EU) nr 619/2011 av den 24 juni 2011 om provtagnings- och analysmetoder för offentlig kontroll av foder vad gäller förekomst av genetiskt modifierat material där godkännandeförfarandet fortfarande pågår eller godkännandet har upphört att gälla (12) omfattar förekomsten av icke-godkänt genetiskt modifierat material endast i foder. Förordningen innehåller en bestämmelse om översyn enligt vilken kommissionen ska övervaka tillämpningen av den förordningen och dess inverkan på den inre marknaden och på foderföretagare, företagare med djurbesättningar och andra företagare samt vid behov lägga fram förslag på en översyn av åtgärden. Ursprungliga uppgifter som lämnats av berörda parter och eventuella nya uppgifter bör samlas in, analyseras och ligga till grund för kommissionens stöd vad gäller en konsekvensbedömning av den befintliga situationen jämförd med en utvidgning av tillämpningsområdet till livsmedel. För att stödja denna undersökning bör lämpliga finansiella medel avsättas. |
| --- | --- |

(28)

Tillämpningsområdet för kommissionens förordning (EU) nr 619/2011 av den 24 juni 2011 om provtagnings- och analysmetoder för offentlig kontroll av foder vad gäller förekomst av genetiskt modifierat material där godkännandeförfarandet fortfarande pågår eller godkännandet har upphört att gälla (12) omfattar förekomsten av icke-godkänt genetiskt modifierat material endast i foder. Förordningen innehåller en bestämmelse om översyn enligt vilken kommissionen ska övervaka tillämpningen av den förordningen och dess inverkan på den inre marknaden och på foderföretagare, företagare med djurbesättningar och andra företagare samt vid behov lägga fram förslag på en översyn av åtgärden. Ursprungliga uppgifter som lämnats av berörda parter och eventuella nya uppgifter bör samlas in, analyseras och ligga till grund för kommissionens stöd vad gäller en konsekvensbedömning av den befintliga situationen jämförd med en utvidgning av tillämpningsområdet till livsmedel. För att stödja denna undersökning bör lämpliga finansiella medel avsättas.

| (29) | Detta finansieringsbeslut får även täcka betalning av dröjsmålsränta på grundval av artikel 92 i budgetförordningen och artikel 111 i tillämpningsföreskrifterna. |
| --- | --- |

(29)

Detta finansieringsbeslut får även täcka betalning av dröjsmålsränta på grundval av artikel 92 i budgetförordningen och artikel 111 i tillämpningsföreskrifterna.

| (30) | För tillämpningen av detta beslut bör det definieras vad som avses med ”ändras på väsentligt sätt” i artikel 94 i tillämpningsföreskrifterna. |
| --- | --- |

(30)

För tillämpningen av detta beslut bör det definieras vad som avses med ”ändras på väsentligt sätt” i artikel 94 i tillämpningsföreskrifterna.

| (31) | De åtgärder som föreskrivs i detta beslut är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa. |
| --- | --- |

(31)

De åtgärder som föreskrivs i detta beslut är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

AVDELNING I

Arbetsprogram för genomförandet av rådets beslut 2009/470/EG

Artikel 1

Härmed antas det årliga arbetsprogrammet för genomförandet av artiklarna 16, 19, 20, 21, 23 och 27 i beslut 2009/470/EG enligt bilaga I.

Artikel 2

Det högsta bidrag som kan beviljas genom denna avdelning för att genomföra programmet ska vara 6 764 700 EUR och ska finansieras genom budgetpost 17 04 02 01 i Europeiska unionens allmänna budget 2013.

Artikel 3

Budgetgenomförandet av uppgifter som berör åtgärderna I.2.1 och I.2.2 i bilaga I kan anförtros Världsorganisationen för djurens hälsa (OIE) och Livsmedels- och jordbruksorganisationen (FAO), som tillämpar regler för räkenskaper, revision, intern kontroll och upphandling som är likvärdiga med de internationellt vedertagna normerna.

AVDELNING II

Arbetsprogram för genomförandet av fytosanitär lagstiftning

Artikel 4

Härmed antas det årliga arbetsprogrammet för genomförandet av förordning (EG) nr 1107/2009 enligt bilaga II.

Artikel 5

Det högsta bidrag som kan beviljas genom denna avdelning för att genomföra programmet ska vara 100 000 EUR och ska finansieras genom budgetpost 17 04 04 01 i Europeiska unionens allmänna budget 2013.

AVDELNING III

Arbetsprogram för genomförandet av förordning (EG) nr 882/2004

Artikel 6

Härmed antas det årliga arbetsprogrammet för genomförandet av artikel 66.1 c i förordning (EG) nr 882/2004 enligt bilaga III.

Artikel 7

Det högsta bidrag som kan beviljas genom denna avdelning för att genomföra programmet ska vara 888 582 EUR och ska finansieras genom budgetpost 17 04 07 01 i Europeiska unionens allmänna budget 2013.

AVDELNING IV

Allmänna bestämmelser

Artikel 8

De arbetsprogram som avses i avdelningarna I, II och III ska utgöra finansieringsbeslut i den mening som avses i artikel 84 i budgetförordningen.

Artikel 9

1.   Utanordnaren får anta sådana ändringar av de olika avdelningarna som inte betraktas som väsentliga i den mening som avses i artikel 94 i tillämpningsföreskrifterna, i överensstämmelse med principerna om sund ekonomisk förvaltning och proportionalitet.

2.   Om ändringarna av anslagen till de åtgärder som omfattas av de enskilda arbetsprogrammen inte sammanlagt överstiger 10 % av det högsta bidraget enligt artiklarna 2, 5 och 7 i detta beslut ska de inte betraktas som väsentliga i den mening som avses i artikel 94 i tillämpningsföreskrifterna, under förutsättning att de inte avsevärt påverkar arbetsprogrammens karaktär och mål.

Artikel 10

De anslag som anges i artiklarna 2, 5 och 7 får även täcka dröjsmålsränta.

Artikel 11

Detta beslut riktar sig till utanordnare genom delegering.

Utfärdat i Bryssel den 14 juni 2013.

På kommissionens vägnar

Tonio BORG

Ledamot av kommissionen

---

(1)  EUT L 298, 26.10.2012, s. 1.

1

(2)  EUT L 155, 18.6.2009, s. 30.

2

(3)  EUT L 309, 24.11.2009, s. 1.

3

(4)  EUT L 165, 30.4.2004, s. 1. Rättad i EUT L 191, 28.5.2004, s. 1.

4

(5)  EUT L 362, 31.12.2012, s. 1.

5

(6)  EGT L 248, 16.9.2002, s. 1.

6

(7)  EUT L 164, 26.6.2009, s. 64.

7

(8)  EUT C 83, 30.3.2010, s. 47.

8

(9)  KOM(2012) 6 slutlig.

9

(10)  EUT L 354, 31.12.2008, s. 16.

10

(11)  EUT L 354, 31.12.2008, s. 34.

11

(12)  EUT L 166, 25.6.2011, s. 9.

12

---

BILAGA I

Rådets beslut 2009/470/EG av den 25 maj 2009 om utgifter inom veterinärområdet, särskilt artiklarna 16, 19, 20, 21, 23 och 27 – Arbetsprogram för 2013

I.1   INLEDNING

I detta program ingår sju viktiga ämnesområden för 2013. Utifrån målen i beslut 2009/470/EG av den 25 maj 2009 ska budgeten fördelas på följande sätt och följande huvudsakliga åtgärder vidtas:

| a) | Utgifter som genomförs med gemensam förvaltning (punkt I.2):






  i) | Högst 540 000 euro till OIE (punkt I.2.1) för anordnandet av






  — | en global konferens om biosäkerhet, |
| --- | --- | --- | --- |

a)

Utgifter som genomförs med gemensam förvaltning (punkt I.2):

i)

Högst 540 000 euro till OIE (punkt I.2.1) för anordnandet av

—

en global konferens om biosäkerhet,

| — | regionala seminarier om vilda djur, anmälan av djursjukdomar och säkerhet vid animalieproduktion, och |
| --- | --- |

—

regionala seminarier om vilda djur, anmälan av djursjukdomar och säkerhet vid animalieproduktion, och

| — | regionala möten/konferenser om djurskydd, gradvis kontroll av mul- och klövsjuka (Progressive Control Pathway, PCP), gemensamma ständiga kommittén för Mediterranean animal health network och vattenlevande djurs hälsa. |
| --- | --- |

—

regionala möten/konferenser om djurskydd, gradvis kontroll av mul- och klövsjuka (Progressive Control Pathway, PCP), gemensamma ständiga kommittén för Mediterranean animal health network och vattenlevande djurs hälsa.

| ii) | Högst 4 000 000 euro till FAO (punkt I.2.2) för att bistå kampanjen mot mul- och klövsjuka utanför unionen. |
| --- | --- |

ii)

Högst 4 000 000 euro till FAO (punkt I.2.2) för att bistå kampanjen mot mul- och klövsjuka utanför unionen.

| b) | Upphandling (som genomförs med direkt central förvaltning) (punkt I.3):






  i) | Anbudsinfordran som gäller bidrag för att ge tjänstemän i medlemsstaterna tillgång till en databas över veterinärlagstiftning: 150 000 euro (punkt I.3.1). |
| --- | --- | --- |

b)

Upphandling (som genomförs med direkt central förvaltning) (punkt I.3):

i)

Anbudsinfordran som gäller bidrag för att ge tjänstemän i medlemsstaterna tillgång till en databas över veterinärlagstiftning: 150 000 euro (punkt I.3.1).

| ii) | Bidrag till övergripande information om djurhälsoinsatser: 112 700 euro (punkt I.3.2). |
| --- | --- |

ii)

Bidrag till övergripande information om djurhälsoinsatser: 112 700 euro (punkt I.3.2).

| iii) | Evenemang för att stödja den nuvarande djurskyddspolitiken och upprätthållande av befintliga kommunikationsverktyg: 782 000 euro (punkt I.3.3). |
| --- | --- |

iii)

Evenemang för att stödja den nuvarande djurskyddspolitiken och upprätthållande av befintliga kommunikationsverktyg: 782 000 euro (punkt I.3.3).

| iv) | Publikationer och spridning av information för att öka kunskaperna om djurhälsofrågor, djurhälsostrategins principer och djurskydd: 1 030 000 euro (punkt I.3.4) |
| --- | --- |

iv)

Publikationer och spridning av information för att öka kunskaperna om djurhälsofrågor, djurhälsostrategins principer och djurskydd: 1 030 000 euro (punkt I.3.4)

| v) | Extern preliminär bedömning av programmen för utrotning/övervakning under 2013: 150 000 euro (punkt I.3.5). |
| --- | --- |

v)

Extern preliminär bedömning av programmen för utrotning/övervakning under 2013: 150 000 euro (punkt I.3.5).

I.2   GEMENSAMT FÖRVALTADE ÅTGÄRDER

I.2.1   VÄRLDSORGANISATIONEN FÖR DJURHÄLSA (OIE)

Global konferens om biosäkerhet, regionala seminarier för OIE:s kontaktpunkter i Europa för vilda djur, för anmälan av djursjukdomar och för livsmedelssäkerhet vid animalieproduktion. Regionala möten i styrgruppen för Animal Welfare Platform for Europe. Regional konferens om genomförandet av den gradvisa kontrollen av mul- och klövsjuka (Progressive Control Pathway, PCP) i Centralasien. Regionala möten i gemensamma ständiga kommittén för Mediterranean animal health network (REMESA). Anpassning av verktyget för sjukdomsprioritering och sjukdomskategorisering i OIE:s undersökning om förtecknande och kategorisering av prioriterade djursjukdomar, inklusive de som kan överföras till människor, så att det även kan användas på sjukdomar hos vattenlevande djur.

RÄTTSLIG GRUND

Artikel 23 i beslut 2009/470/EG.

BUDGETRUBRIK

17 04 02 01

PRELIMINÄRT ANTAL OCH TYP AV PLANERADE AVTAL

Ett bidragsavtal för 2013–2014.

GENOMFÖRANDEORGAN

Världsorganisationen för djurhälsa (OIE) är en mellanstatlig organisation som ansvarar för att förbättra djurhälsovillkor internationellt. OIE utger också djurhälsonormer för internationell handel med levande djur och produkter av dessa som erkänts av Världshandelsorganisationen som referensram för internationella djurhälsoregler.

I syfte att

| — | förbättra djurhälsan i hela världen och därmed minska risken för djursjukdomar i EU, |
| --- | --- |

—

förbättra djurhälsan i hela världen och därmed minska risken för djursjukdomar i EU,

| — | främja unionens politik för djurs hälsa och välbefinnande samt standarder, och |
| --- | --- |

—

främja unionens politik för djurs hälsa och välbefinnande samt standarder, och

| — | därigenom underlätta EU:s export, |
| --- | --- |

—

därigenom underlätta EU:s export,

är det viktigt att EU:s synsätt avseende djurs hälsa och välbefinnande delas av alla OIE:s medlemsländer och att EU aktivt stöder konferenser och utbildningsseminarier som OIE anordnar.

Den 7 juni 2010 undertecknade kommissionen och OIE en långsiktig ramöverenskommelse om de administrativa och finansiella villkoren för deras samarbete (bifogas), genom vilken Europeiska unionens bidragsavtal med en internationell organisation (standardbidragsavtalet) tillämpas på globala, regionala eller nationella program och åtgärder som förvaltas av OIE och som finansieras eller samfinansieras av Europeiska unionen.

En grundlig och fullständig bedömning av OIE hade gjorts tidigare, en bedömning över fyra områden där det fastställdes att OIE tillämpar regler för räkenskaper, revision, intern kontroll och upphandling som är likvärdiga med de internationellt vedertagna normerna.

MÅL OCH FÖRVÄNTADE RESULTAT

Att sprida EU:s synsätt avseende djurs hälsa och välbefinnande samt veterinär folkhälsa till alla OIE:s medlemsländer genom att främja unionens politik och standarder vid konferenser och utbildningsseminarier som OIE anordnar. Att på sikt förbättra djurens hälsa och välbefinnande samt den veterinära folkhälsan i hela världen, att minska riskerna inom EU och underlätta EU:s export.

Att slutföra undersökningen om förtecknande och kategorisering av prioriterade djursjukdomar, inklusive de som kan överföras till människor, och att anpassa det verktyg för sjukdomsprioritering och sjukdomskategorisering som utvecklats inom denna undersökning så att det även kan användas på sjukdomar hos vattenlevande djur. Det är nödvändigt att slutföra undersökningen för att kunna ta upp sjukdomar på förteckningen enligt EU:s nya djurhälsolagstiftning. Detta kommer att leda till att EU-åtgärder och resursanvändning prioriteras bättre.

BESKRIVNING AV GENOMFÖRANDEÅTGÄRDEN OCH DESS MÅL

En översikt över de olika åtgärder som ska finansieras under denna punkt finns nedan.

GENOMFÖRANDE

Gemensam förvaltning.

PRELIMINÄR TIDSRAM FÖR NÄR BIDRAGSAVTALET SKA INLEDAS

Tredje kvartalet 2013.

HÖGSTA BIDRAGSBELOPP OCH BIDRAGSSATS

540 000 EUR.

Översikt över den verksamhet som OIE anordnar 2013–2014:

| — | En global konferens om biosäkerhet (100 000 euro). |
| --- | --- |

—

En global konferens om biosäkerhet (100 000 euro).

| — | Sex regionala konferenser/seminarier (360 000 euro). |
| --- | --- |

—

Sex regionala konferenser/seminarier (360 000 euro).

| — | En undersökning om sjukdomskategorisering (80 000 euro). |
| --- | --- |

—

En undersökning om sjukdomskategorisering (80 000 euro).

I.2.2   FINANSIELLT BIDRAG TILL EUFMD:S FÖRVALTNINGSFOND 911100MTF/INT/003/EEC VID LIVSMEDELS- OCH JORDBRUKSORGANISATIONEN (FAO)

Syftet är att stödja kampanjen mot mul- och klövsjuka utanför unionen. I detta syfte har EUFMD fastställt en strategisk plan för 2013–2017 bestående av fyra områden.

Det första området syftar till att förbättra beredskapen för att hantera kriser i samband med mul- och klövsjuka i medlemsländer, inklusive utveckling av en europeisk expertgrupp på krishantering vid mul- och klövsjuka genom utbildning i realtid, stöd vid beredskapsplanering, utveckling av verktyg för beslutsstöd för sjukdomsbekämpningsansvariga och ett program för utveckling av ett system för tidig varning och sjukdomshantering i Balkan.

Det andra området syftar till att minska medlemsländernas risker när det gäller mul- och klövsjukesituationen i EU:s grannländer genom den gradvisa kontrollen av mul- och klövsjuka i de angränsande regionerna, huvudsakligen de områden som gränsar till Turkiet och Israel samt länderna i Nordafrika.

Det tredje området har till syfte att främja den globala strategin för gradvis kontroll av mul- och klövsjuka genom expertstöd till överenskommen verksamhet inom FAO och OIE.

Det fjärde området innefattar en mekanism för beredskap vid en mul- och klövsjukekris i EU:s grannländer, vilken kan omfatta tillhandahållandet av vaccin till de regioner som utgör en risk för medlemsländerna.

RÄTTSLIG GRUND

Artikel 16 i beslut 2009/470/EG.

BUDGETRUBRIK

17 04 02 01

PRELIMINÄRT ANTAL OCH TYP AV BIDRAG

Ett bidragsavtal för 2013–2015 som kommer att genomföras på följande sätt:

| 1. | Återstoden av förvaltningsfond 911100MTF/INT/003/EEC per den 31 augusti 2013. |
| --- | --- |

1.

Återstoden av förvaltningsfond 911100MTF/INT/003/EEC per den 31 augusti 2013.

| 2. | Unionens finansiella bidrag till förvaltningsfonden fastställs härmed till högst 4 000 000 euro för en period på 24 månader från och med den 1 september 2013. |
| --- | --- |

2.

Unionens finansiella bidrag till förvaltningsfonden fastställs härmed till högst 4 000 000 euro för en period på 24 månader från och med den 1 september 2013.

| 3. | Den första utbetalningen av det belopp som avses i punkt 2 ska för 2013 utgöras av






  a) | det belopp som avses i punkt 1, och |
| --- | --- | --- |

3.

Den första utbetalningen av det belopp som avses i punkt 2 ska för 2013 utgöras av

a)

det belopp som avses i punkt 1, och

| b) | det bidrag från unionen som krävs för att förvaltningsfondens totala belopp ska uppgå till ett belopp i US-dollar som motsvarar 2 000 000 euro. |
| --- | --- |

b)

det bidrag från unionen som krävs för att förvaltningsfondens totala belopp ska uppgå till ett belopp i US-dollar som motsvarar 2 000 000 euro.

| 4. | Förvaltningsfondens utgifter från och med den 1 september 2013 till och med den 31 augusti 2015 ska täckas genom årliga bidrag från unionen som ska betalas ut under 2014 och 2015. Dessa bidrag ska dock betalas ut under förutsättning att det finns tillgängliga medel i unionens budget. |
| --- | --- |

4.

Förvaltningsfondens utgifter från och med den 1 september 2013 till och med den 31 augusti 2015 ska täckas genom årliga bidrag från unionen som ska betalas ut under 2014 och 2015. Dessa bidrag ska dock betalas ut under förutsättning att det finns tillgängliga medel i unionens budget.

| 5. | De årliga bidrag från unionen som avses i punkt 4 ska grunda sig på den ekonomiska rapport som utarbetas av Europakommissionen för bekämpning av mul- och klövsjuka (EUFMD) antingen till den verkställande kommitténs årliga sammanträde eller till EUFMD:s allmänna sammanträde vartannat år. Detaljerad dokumentation i enlighet med FAO:s bestämmelser och det ekonomiska och administrativa ramavtalet för unionens finansiering av FAO:s verksamhet ska ligga till grund för rapporten. |
| --- | --- |

5.

De årliga bidrag från unionen som avses i punkt 4 ska grunda sig på den ekonomiska rapport som utarbetas av Europakommissionen för bekämpning av mul- och klövsjuka (EUFMD) antingen till den verkställande kommitténs årliga sammanträde eller till EUFMD:s allmänna sammanträde vartannat år. Detaljerad dokumentation i enlighet med FAO:s bestämmelser och det ekonomiska och administrativa ramavtalet för unionens finansiering av FAO:s verksamhet ska ligga till grund för rapporten.

| 6. | Ett genomförandeavtal om förvaltningsfondens användning och drift ska slutas mellan kommissionen och FAO för en period på 24 månader från och med den 1 september 2013. |
| --- | --- |

6.

Ett genomförandeavtal om förvaltningsfondens användning och drift ska slutas mellan kommissionen och FAO för en period på 24 månader från och med den 1 september 2013.

| 7. | Förvaltningsfonden ska drivas gemensamt av Europeiska kommissionen och EUFMD i enlighet med det genomförandeavtal som avses i punkt 6. |
| --- | --- |

7.

Förvaltningsfonden ska drivas gemensamt av Europeiska kommissionen och EUFMD i enlighet med det genomförandeavtal som avses i punkt 6.

HÖGSTA BIDRAGSBELOPP OCH BIDRAGSSATS

4 000 000 euro.

I.3   UPPHANDLING

En budget på sammanlagt 2 224 700 euro har öronmärkts för upphandlingsavtalen under 2013.

I.3.1   TILLGÅNG TILL EN INTERAKTIV DATABAS ÖVER VETERINÄRLAGSTIFTNINGEN FÖR FÖRVALTNINGARNA I MEDLEMSSTATERNA

RÄTTSLIG GRUND

Artikel 20 i beslut 2009/470/EG.

BUDGETRUBRIK

17 04 02 01

PRELIMINÄRT ANTAL OCH TYP AV PLANERADE AVTAL

Ett tjänsteavtal.

FÖREMÅL FÖR PLANERADE AVTAL (OM MÖJLIGT)

Veterinärlagstiftningen innehåller många delar som det är användbart för medlemsstaternas tjänstemän att ha tillgång till på ett interaktivt sätt. En sådan databas bör uppdateras senast 24 timmar efter det att ny lagstiftning har offentliggjorts och innehålla den konsoliderade lagstiftningen. Den bör också innehålla lättanvända översikter av relaterade uppgifter som är viktiga för det dagliga arbetet vid de veterinära myndigheterna i medlemsstaterna.

Det planerade bidraget ska göra det möjligt att ge tjänstemän i medlemsstaterna tillgång till veterinärlagstiftning och relaterade uppgifter på ett interaktiv och lättillgängligt sätt för 2014 och 2015.

GENOMFÖRANDE

Direkt centralt.

PRELIMINÄR TIDSRAM FÖR NÄR UPPHANDLINGEN SKA INLEDAS

Tredje kvartalet 2013.

PRELIMINÄRT BELOPP FÖR ANBUDSFÖRFARANDE

150 000 euro.

I.3.2   BIDRAG TILL ÖVERGRIPANDE INFORMATIONSINSATSER SOM RÖR DJURHÄLSA

RÄTTSLIG GRUND

Artikel 20 i beslut 2009/470/EG.

BUDGETRUBRIK

17 04 02 01

PRELIMINÄRT ANTAL OCH TYP AV PLANERADE AVTAL

Ungefär tio särskilda avtal med hjälp av flera ramavtal.

FÖREMÅL FÖR PLANERADE AVTAL (OM MÖJLIGT)

Bidrag till övergripande informationsinsatser som rör djurhälsa.

GENOMFÖRANDE

Direkt centralt.

PRELIMINÄR TIDSRAM FÖR NÄR UPPHANDLINGEN SKA INLEDAS

Under hela 2013.

PRELIMINÄRT BELOPP FÖR ANBUDSFÖRFARANDE

112 700 euro.

I.3.3   EVENEMANG FÖR ATT STÖDJA DEN NUVARANDE DJURSKYDDSPOLITIKEN OCH UPPRÄTTHÅLLANDE AV BEFINTLIGA KOMMUNIKATIONSVERKTYG

RÄTTSLIG GRUND

Artiklarna 20 och 23 i beslut 2009/470/EG.

BUDGETRUBRIK

17 04 02 01

PRELIMINÄRT ANTAL OCH TYP AV PLANERADE AVTAL

Sex särskilda avtal med hjälp av flera ramavtal.

FÖREMÅL FÖR PLANERADE AVTAL (OM MÖJLIGT)

| a) | Utarbetande av skriftliga publikationer om djurs välbefinnande (30 000 euro). |
| --- | --- |

a)

Utarbetande av skriftliga publikationer om djurs välbefinnande (30 000 euro).

| b) | Verksamhet som stöder utbildning av barn om djurs välbefinnande (162 000 euro). |
| --- | --- |

b)

Verksamhet som stöder utbildning av barn om djurs välbefinnande (162 000 euro).

| c) | Anordnande av två regionala workshoppar för veterinärer (120 000 euro). |
| --- | --- |

c)

Anordnande av två regionala workshoppar för veterinärer (120 000 euro).

| d) | Undersökning för att utarbeta en rapport om effekterna av djurskyddsverksamhet på de europeiska djuruppfödarnas konkurrenskraft i en globaliserad värld (100 000 euro) |
| --- | --- |

d)

Undersökning för att utarbeta en rapport om effekterna av djurskyddsverksamhet på de europeiska djuruppfödarnas konkurrenskraft i en globaliserad värld (100 000 euro)

| e) | Undersökning om hundars och katters välbefinnande (inklusive en workshop om handel) (200 000 euro). |
| --- | --- |

e)

Undersökning om hundars och katters välbefinnande (inklusive en workshop om handel) (200 000 euro).

| f) | Anordnande av en utbildning för insamling av uppgifter om slaktkycklingar (170 000 euro). |
| --- | --- |

f)

Anordnande av en utbildning för insamling av uppgifter om slaktkycklingar (170 000 euro).

GENOMFÖRANDE

Direkt centralt.

PRELIMINÄR TIDSRAM FÖR NÄR UPPHANDLINGEN SKA INLEDAS

Från och med andra kvartalet till tredje kvartalet 2013.

PRELIMINÄRT BELOPP FÖR ANBUDSFÖRFARANDE

782 000 euro.

I.3.4   PUBLIKATIONER OCH SPRIDNING AV INFORMATION FÖR ATT ÖKA KUNSKAPERNA OM DJURHÄLSOFRÅGOR OCH DJURHÄLSOSTRATEGINS PRINCIPER

RÄTTSLIG GRUND

Artikel 20 i beslut 2009/470/EG.

BUDGETRUBRIK

17 04 02 01

PRELIMINÄRT ANTAL OCH TYP AV PLANERADE AVTAL

Minst tio särskilda tjänsteavtal kommer att ingås med hjälp av ett ramavtal.

FÖREMÅL FÖR PLANERADE AVTAL (OM MÖJLIGT)

| a) | Veterinärkonferens under 2013 i Bryssel om den nya djurhälsolagstiftningen för att främja ett modernt, flexibelt och förenklat regelverk (100 000 euro). |
| --- | --- |

a)

Veterinärkonferens under 2013 i Bryssel om den nya djurhälsolagstiftningen för att främja ett modernt, flexibelt och förenklat regelverk (100 000 euro).

| b) | Seminarium för veterinärstuderande i syfte att stärka budskapet ”från jord till bord” (75 000 euro). |
| --- | --- |

b)

Seminarium för veterinärstuderande i syfte att stärka budskapet ”från jord till bord” (75 000 euro).

| c) | Deltagande i internationella evenemang för att främja den integrerade strategin för livsmedelssäkerhet ”från jord till bord” genom två stora mässor (300 000 euro) och tre mindre mässor (300 000 euro). Genom att delta i mässor av detta slag räknar man med att nå två miljoner personer. Syftet är att uppmärksamma människor på det mervärde och de fördelar som EU:s politik på området har för deras dagliga liv. |
| --- | --- |

c)

Deltagande i internationella evenemang för att främja den integrerade strategin för livsmedelssäkerhet ”från jord till bord” genom två stora mässor (300 000 euro) och tre mindre mässor (300 000 euro). Genom att delta i mässor av detta slag räknar man med att nå två miljoner personer. Syftet är att uppmärksamma människor på det mervärde och de fördelar som EU:s politik på området har för deras dagliga liv.

| d) | Stöd till annan informationsverksamhet med anknytning till Traces-systemet, inklusive webbplats, årsrapport, flygblad och medieevenemang (55 000 euro). |
| --- | --- |

d)

Stöd till annan informationsverksamhet med anknytning till Traces-systemet, inklusive webbplats, årsrapport, flygblad och medieevenemang (55 000 euro).

| e) | Utarbetande av publikationer och informationsmaterial om djurhälsa (200 000 euro). Dessa ska stärka budskapet om att djurhälsa gynnar allmänheten (i fråga om livsmedelssäkerhet, folkhälsa och ekonomi) samt stödja åtgärder för att nå ut med detta budskap på lokal nivå. |
| --- | --- |

e)

Utarbetande av publikationer och informationsmaterial om djurhälsa (200 000 euro). Dessa ska stärka budskapet om att djurhälsa gynnar allmänheten (i fråga om livsmedelssäkerhet, folkhälsa och ekonomi) samt stödja åtgärder för att nå ut med detta budskap på lokal nivå.

GENOMFÖRANDE

Direkt centralt.

PRELIMINÄR TIDSRAM FÖR NÄR UPPHANDLINGEN SKA INLEDAS

Under hela 2013.

PRELIMINÄRT BELOPP FÖR ANBUDSFÖRFARANDE

1 030 000 euro.

I.3.5   EXTERN PRELIMINÄR BEDÖMNING AV PROGRAMMEN FÖR UTROTNING/ÖVERVAKNING 2014

RÄTTSLIG GRUND

Artikel 27 i beslut 2009/470/EG.

BUDGETPOST

17 04 02 01

PRELIMINÄRT ANTAL OCH TYP AV PLANERADE AVTAL

Minst 30 expertavtal kommer att ingås med externa experter som väljs ut genom inbjudan att anmäla intresse.

FÖREMÅL FÖR PLANERADE AVTAL (OM MÖJLIGT)

Enligt artikel 27 i beslut 2009/470/EG ska kommissionen bedöma de program som läggs fram för 2014. Program kan lämnas in för elva sjukdomar. Målet är att två externa tekniska assistenter per sjukdom ska göra en preliminär bedömning av dessa program.

GENOMFÖRANDE

Direkt centralt.

PRELIMINÄR TIDSRAM FÖR NÄR FÖRFARANDET SKA INLEDAS

Juni–juli 2013.

PRELIMINÄRT BELOPP FÖR ÅTGÄRDEN

150 000 euro.

---

BILAGA II

Arbetsprogram 2013

Lagstiftning om bekämpningsmedel

II.1   INLEDNING

I detta program ingår en genomförandeåtgärd för 2013.

II.2   UPPHANDLING

UNDERSÖKNING OM OLAGLIGA OCH FÖRFALSKADE BEKÄMPNINGSMEDEL, VILKEN SKA RESULTERAR I EN UTVÄRDERINGSÖVERSIKT AV KONTROLLVERKSAMHET HOS MEDLEMSSTATERNAS MYNDIGHETER OCH UPPGIFTER OM HANDELN MED OLAGLIGA OCH FÖRFALSKADE BEKÄMPNINGSMEDEL

RÄTTSLIG GRUND

Artikel 76.1 i förordning (EG) nr 1107/2009.

BUDGETRUBRIK

17 04 04 01

PRELIMINÄRT ANTAL OCH TYP AV PLANERADE AVTAL

Ett avtal.

FÖREMÅL FÖR PLANERADE AVTAL (OM MÖJLIGT)

| — | Utvärdera befintliga kontrollåtgärder som medlemsstaternas myndigheter vidtar avseende växtskyddsmedel och verksamma ämnen och andra ämnen i växtskyddsmedel. |
| --- | --- |

—

Utvärdera befintliga kontrollåtgärder som medlemsstaternas myndigheter vidtar avseende växtskyddsmedel och verksamma ämnen och andra ämnen i växtskyddsmedel.

| — | Samla in uppgifter om handeln med förfalskade och olagliga bekämpningsmedel. |
| --- | --- |

—

Samla in uppgifter om handeln med förfalskade och olagliga bekämpningsmedel.

| — | Bedöma den rättsliga ramens och åtgärdernas lämplighet samt lägga fram förslag till förbättringar/bästa praxis. |
| --- | --- |

—

Bedöma den rättsliga ramens och åtgärdernas lämplighet samt lägga fram förslag till förbättringar/bästa praxis.

GENOMFÖRANDE

Direkt centralt.

PRELIMINÄR TIDSRAM FÖR NÄR UPPHANDLINGEN SKA INLEDAS

Tredje kvartalet 2013.

PRELIMINÄRT BELOPP FÖR ANBUDSFÖRFARANDE

100 000 euro.

---

BILAGA III

Arbetsprogram 2013

Förordning (EG) nr 882/2004

III.1   INLEDNING

I detta program ingår tre genomförandeåtgärder för 2013. Enligt artikel 66.1 c i förordning (EG) nr 882/2004 ska unionen bevilja stöd för finansiering av åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa tillämpningen av förordningen, och på grundval av detta ska budgeten fördelas på följande sätt och följande huvudsakliga åtgärder vidtas:

Upphandling:

| — | Kontroll av giltigheten av CEN:s detektionsmetod EN 1785:2003 för livsmedel som behandlats med joniserande strålning: 60 000 euro (punkt III.2.1). |
| --- | --- |

—

Kontroll av giltigheten av CEN:s detektionsmetod EN 1785:2003 för livsmedel som behandlats med joniserande strålning: 60 000 euro (punkt III.2.1).

| — | Ekonomisk undersökning om antimikrobiell resistens som ska utformas av OECD: 50 000 euro (punkt III.2.2). |
| --- | --- |

—

Ekonomisk undersökning om antimikrobiell resistens som ska utformas av OECD: 50 000 euro (punkt III.2.2).

| — | Bidrag till övergripande informationsinsatser som rör livsmedels- och foderkontroll, särskilt uppdatering av relevanta delar av webbplatser samt utformning av audiovisuellt material och publikationer: 203 582 euro (punkt III.2.3). |
| --- | --- |

—

Bidrag till övergripande informationsinsatser som rör livsmedels- och foderkontroll, särskilt uppdatering av relevanta delar av webbplatser samt utformning av audiovisuellt material och publikationer: 203 582 euro (punkt III.2.3).

| — | Information om inspektionsuppgifter för kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor: 150 000 euro (punkt III.2.4). |
| --- | --- |

—

Information om inspektionsuppgifter för kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor: 150 000 euro (punkt III.2.4).

| — | Konsekvenbedömning av behovet av att fastställa EU-bestämmelser om ett frivilligt märkningsprogram för produkter som inte innehåller genmodifierade organismer: 100 000 euro (punkt III.2.5). |
| --- | --- |

—

Konsekvenbedömning av behovet av att fastställa EU-bestämmelser om ett frivilligt märkningsprogram för produkter som inte innehåller genmodifierade organismer: 100 000 euro (punkt III.2.5).

| — | Utveckling av en gemensam metod för medlemsstaternas insamling av uppgifter om konsumtion och användning av livsmedelstillsatser och aromer i Europeiska unionen: 150 000 euro (punkt III.2.6). |
| --- | --- |

—

Utveckling av en gemensam metod för medlemsstaternas insamling av uppgifter om konsumtion och användning av livsmedelstillsatser och aromer i Europeiska unionen: 150 000 euro (punkt III.2.6).

| — | Extern preliminär bedömning av de program som EU:s referenslaboratorier lägger fram: 75 000 euro (punkt III.2.7). |
| --- | --- |

—

Extern preliminär bedömning av de program som EU:s referenslaboratorier lägger fram: 75 000 euro (punkt III.2.7).

| — | Undersökning för att samla in nya och befintliga uppgifter för att bedöma inverkan på den inre marknaden samt på foder, djurbesättningar och företagare av genomförandet av kommissionens förordning (EU) nr 619/2011: 100 000 euro (punkt III.2.8). |
| --- | --- |

—

Undersökning för att samla in nya och befintliga uppgifter för att bedöma inverkan på den inre marknaden samt på foder, djurbesättningar och företagare av genomförandet av kommissionens förordning (EU) nr 619/2011: 100 000 euro (punkt III.2.8).

III.2   UPPHANDLING

En budget på sammanlagt 694 000 euro har öronmärkts för upphandlingsavtalen under 2013.

III.2.1   KONTROLL AV GILTIGHETEN AV CEN:S DETEKTIONSMETOD EN 1785:2003 FÖR LIVSMEDEL SOM BEHANDLATS MED JONISERANDE STRÅLNING

RÄTTSLIG GRUND

Artikel 66.1 c i förordning (EG) nr 882/2004.

BUDGETRUBRIK

17 04 07 01

PRELIMINÄRT ANTAL OCH TYP AV PLANERADE AVTAL

Ett administrativt avtal.

FÖREMÅL FÖR PLANERADE AVTAL (OM MÖJLIGT)

Provningar av gemensamma forskningscentrumet (JRC) av de tillgängliga metodernas robusthet vad gäller att påvisa markörer för bestrålning.

GENOMFÖRANDE

Direkt centralt.

PRELIMINÄR TIDSRAM FÖR NÄR UPPHANDLINGEN SKA INLEDAS

Första halvåret 2013.

PRELIMINÄRT BELOPP FÖR ANBUDSFÖRFARANDE

60 000 euro.

III.2.2   EKONOMISK UNDERSÖKNING OM ANTIMIKROBIELL RESISTENS SOM SKA UTFORMAS AV OECD

RÄTTSLIG GRUND

Artikel 66.1 c i förordning (EG) nr 882/2004.

BUDGETRUBRIK

17 04 07 01

PRELIMINÄRT ANTAL OCH TYP AV PLANERADE AVTAL

Ett avtal.

FÖREMÅL FÖR PLANERADE AVTAL (OM MÖJLIGT)

Kommissionens nuvarande politiska initiativ vad gäller antimikrobiell resistens bör stödjas av en ekonomisk analys som visar på effekterna av antimikrobiell resistens.

GENOMFÖRANDE

Direkt centralt.

PRELIMINÄR TIDSRAM FÖR NÄR UPPHANDLINGEN SKA INLEDAS

Andra halvåret 2013.

PRELIMINÄRT BELOPP FÖR ANBUDSFÖRFARANDE

50 000 euro.

III.2.3   BIDRAG TILL ÖVERGRIPANDE INFORMATIONSINSATSER SOM RÖR LIVSMEDELS- OCH FODERKONTROLL, SÄRSKILT UPPDATERING AV RELEVANTA DELAR AV WEBBPLATSER SAMT UTFORMNING AV AUDIOVISUELLT MATERIAL OCH PUBLIKATIONER

RÄTTSLIG GRUND

Artikel 66.1 c i förordning (EG) nr 882/2004.

BUDGETRUBRIK

17 04 07 01

PRELIMINÄRT ANTAL OCH TYP AV PLANERADE AVTAL

Ungefär tio tjänsteavtal med hjälp av flera ramavtal.

FÖREMÅL FÖR PLANERADE AVTAL (OM MÖJLIGT)

Bidrag till övergripande informationsinsatser som rör livsmedels- och foderkontroll, särskilt uppdatering av relevanta delar av webbplatser samt utformning av audiovisuellt material och publikationer.

GENOMFÖRANDE

Direkt centralt.

PRELIMINÄR TIDSRAM FÖR NÄR UPPHANDLINGEN SKA INLEDAS

Under hela 2013.

PRELIMINÄRT BELOPP FÖR ANBUDSFÖRFARANDE

203 582 euro.

III.2.4   INFORMATION OM INSPEKTIONSUPPGIFTER FÖR KONTORET FÖR LIVSMEDELS- OCH VETERINÄRFRÅGOR

RÄTTSLIG GRUND

Artikel 66.1 c i förordning (EG) nr 882/2004.

BUDGETRUBRIK

17 04 07 01

PRELIMINÄRT ANTAL OCH TYP AV PLANERADE AVTAL

Ungefär fem särskilda avtal med hjälp av flera ramavtal.

FÖREMÅL FÖR PLANERADE AVTAL

Utarbetande av publikationer och informationsmaterial i samband med inspektionsverksamhet.

GENOMFÖRANDE

Direkt centralt.

PRELIMINÄR TIDSRAM FÖR NÄR UPPHANDLINGEN SKA INLEDAS

Utspridda under hela 2013.

PRELIMINÄRT BELOPP FÖR ANBUDSFÖRFARANDE

150 000 euro.

III.2.5   KONSEKVENBEDÖMNING AV BEHOVET AV ATT FASTSTÄLLA EU-BESTÄMMELSER OM ETT FRIVILLIGT MÄRKNINGSPROGRAM FÖR PRODUKTER SOM INTE INNEHÅLLER GENMODIFIERADE ORGANISMER

RÄTTSLIG GRUND

Artikel 66.1 c i förordning (EG) nr 882/2004.

BUDGETRUBRIK

17 04 07 01

PRELIMINÄRT ANTAL OCH TYP AV PLANERADE AVTAL

Ett eller flera avtal, beroende på resultatet av kommissionens pågående undersökning.

FÖREMÅL FÖR PLANERADE AVTAL (OM MÖJLIGT)

Den insamling av uppgifter och utvärdering av alternativ som behövs för konsekvensbedömningen av EU:s harmoniseringsstrategier på EU-nivå av frivilliga märkningsregler för produkter som inte innehåller genmodifierade organismer.

GENOMFÖRANDE

Direkt centralt.

PRELIMINÄR TIDSRAM FÖR NÄR UPPHANDLINGEN SKA INLEDAS

Andra halvåret 2013.

PRELIMINÄRT BELOPP FÖR ANBUDSFÖRFARANDE

100 000 euro.

III.2.6   UTVECKLING AV EN GEMENSAM METOD FÖR MEDLEMSSTATERNAS INSAMLING AV UPPGIFTER OM KONSUMTION OCH ANVÄNDNING AV LIVSMEDELSTILLSATSER OCH AROMER I EUROPEISKA UNIONEN

RÄTTSLIG GRUND

Artikel 29 i förordning (EG) nr 1333/2008 och artikel 23 i förordning (EG) nr 1334/2008.

BUDGETRUBRIK

17 04 07 01

PRELIMINÄRT ANTAL OCH TYP AV PLANERADE AVTAL

Ett eller flera avtal.

FÖREMÅL FÖR PLANERADE AVTAL (OM MÖJLIGT)

| — | Insamling av uppgifter om de nuvarande övervakningssystemen för livsmedelstillsatser och aromer. |
| --- | --- |

—

Insamling av uppgifter om de nuvarande övervakningssystemen för livsmedelstillsatser och aromer.

| — | Identifiering av särskilda behov hos Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet. |
| --- | --- |

—

Identifiering av särskilda behov hos Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet.

| — | Rekommendation av riktlinjer för en EU-täckande strategi om övervakning av livsmedelstillsatser och aromer. |
| --- | --- |

—

Rekommendation av riktlinjer för en EU-täckande strategi om övervakning av livsmedelstillsatser och aromer.

GENOMFÖRANDE

Direkt centralt.

PRELIMINÄR TIDSRAM FÖR NÄR UPPHANDLINGEN SKA INLEDAS

Andra halvåret 2013.

PRELIMINÄRT BELOPP FÖR ANBUDSFÖRFARANDE

150 000 euro.

III.2.7   EXTERN PRELIMINÄR BEDÖMNING AV PROGRAMMEN FÖR 2014 FRÅN EU:S REFERENSLABORATORIER

RÄTTSLIG GRUND

Artikel 66.1 c i förordning (EG) nr 882/2004.

BUDGETRUBRIK

17 04 07 01

PRELIMINÄRT ANTAL OCH TYP AV PLANERADE AVTAL

Minst 15 expertavtal kommer att ingås med externa experter som väljs ut genom inbjudan att anmäla intresse.

FÖREMÅL FÖR PLANERADE AVTAL (OM MÖJLIGT)

EU:s referenslaboratorier bör lämna in ett arbetsprogram för 2014 före slutet av september 2013. Kommissionen ska bedöma dessa program. Program kan lämnas in för 44 ämnen. Målet är att externa experter ska göra en preliminär bedömning av vissa program.

GENOMFÖRANDE

Direkt centralt.

PRELIMINÄR TIDSRAM FÖR NÄR FÖRFARANDET SKA INLEDAS

Hösten 2013.

PRELIMINÄRT BELOPP FÖR ÅTGÄRDEN

75 000 euro.

III.2.8   UNDERSÖKNING FÖR ATT SAMLA IN NYA OCH BEFINTLIGA UPPGIFTER FÖR ATT BEDÖMA INVERKAN PÅ DEN INRE MARKNADEN SAMT PÅ FODER, DJURBESÄTTNINGAR OCH FÖRETAGARE AV GENOMFÖRANDET AV KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EU) nr 619/2011

RÄTTSLIG GRUND

Artikel 66.1 c i förordning (EG) nr 882/2004.

BUDGETRUBRIK

17 04 07 01

PRELIMINÄRT ANTAL OCH TYP AV PLANERADE AVTAL

Ingående av ett särskilt tjänsteavtal.

FÖREMÅL FÖR PLANERADE AVTAL (OM MÖJLIGT)

Insamling och analys av uppgifter från alla berörda parter när det gäller de troliga effekterna av om tillämpningsområdet för kommissionens förordning (EU) nr 619/2011 utvidgas till livsmedel eller inte, som förberedelse för en konsekvensbedömning.

GENOMFÖRANDE

Direkt centralt.

PRELIMINÄR TIDSRAM FÖR NÄR FÖRFARANDET SKA INLEDAS

Hösten 2013.

PRELIMINÄRT BELOPP FÖR ÅTGÄRDEN

100 000 euro.

---

| 15.6.2013 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 170/38 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 170/38

---

KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEBESLUT

av den 10 juni 2013

om finansiering av 2013 års arbetsprogram för utbildning i livsmedels- och fodersäkerhet, djurhälsa och växtskydd inom programmet Bättre utbildning för säkrare livsmedel

2013/C 170/07

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR BESLUTAT FÖLJANDE

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 av den 25 oktober 2012 om finansiella regler för unionens allmänna budget och om upphävande av rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 (1) (nedan kallad budgetförordningen), särskilt artikel 84,

med beaktande av kommissionens delegerade förordning (EU) nr 1268/2012 av den 29 oktober 2012 om tillämpningsföreskrifter för Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 om finansiella regler för unionens allmänna budget (2) (nedan kallad tillämpningsföreskrifterna), särskilt artikel 94,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 58/2003 av den 19 december 2002 om stadgar för de genomförandeorgan som ansvarar för vissa uppgifter som avser förvaltningen av gemenskapsprogram (3), särskilt artikel 12.3,

med beaktande av rådets direktiv 2000/29/EG av den 8 maj 2000 om skyddsåtgärder mot att skadegörare på växter eller växtprodukter förs in till gemenskapen och mot att de sprids inom gemenskapen (4), särskilt artikel 2.1 i,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 882/2004 av den 29 april 2004 om offentlig kontroll för att säkerställa kontrollen av efterlevnaden av foder- och livsmedelslagstiftningen samt bestämmelserna om djurhälsa och djurskydd (5), särskilt artikel 66.1 b och c, och

av följande skäl:

| (1) | I förordning (EG) nr 882/2004 fastställs allmänna bestämmelser för offentlig kontroll som utförs för att kontrollera efterlevnaden av bestämmelser som särskilt syftar till att förhindra eller undanröja risker för människor och djur eller minska dem till godtagbara nivåer samt till att säkerställa god sed inom handeln med foder och livsmedel och skydda konsumenternas intressen. Enligt artikel 51 i den förordningen får kommissionen anordna kurser för den personal vid medlemsstaternas behöriga myndigheter som ansvarar för den offentliga kontroll som avses i den förordningen, och dessa får stå öppna även för deltagare från tredjeländer, särskilt utvecklingsländer. Kurserna får särskilt omfatta utbildning i gemenskapens foder- och livsmedelslagstiftning samt i bestämmelser om djurhälsa och djurskydd. |
| --- | --- |

(1)

I förordning (EG) nr 882/2004 fastställs allmänna bestämmelser för offentlig kontroll som utförs för att kontrollera efterlevnaden av bestämmelser som särskilt syftar till att förhindra eller undanröja risker för människor och djur eller minska dem till godtagbara nivåer samt till att säkerställa god sed inom handeln med foder och livsmedel och skydda konsumenternas intressen. Enligt artikel 51 i den förordningen får kommissionen anordna kurser för den personal vid medlemsstaternas behöriga myndigheter som ansvarar för den offentliga kontroll som avses i den förordningen, och dessa får stå öppna även för deltagare från tredjeländer, särskilt utvecklingsländer. Kurserna får särskilt omfatta utbildning i gemenskapens foder- och livsmedelslagstiftning samt i bestämmelser om djurhälsa och djurskydd.

| (2) | Artikel 2.1 i) i direktiv 2000/29/EG om skyddsåtgärder mot att skadegörare på växter eller växtprodukter förs in till gemenskapen och mot att de sprids inom gemenskapen utgör den rättsliga grunden för kurser i växtskydd. |
| --- | --- |

(2)

Artikel 2.1 i) i direktiv 2000/29/EG om skyddsåtgärder mot att skadegörare på växter eller växtprodukter förs in till gemenskapen och mot att de sprids inom gemenskapen utgör den rättsliga grunden för kurser i växtskydd.

| (3) | Programmet Bättre utbildning för säkrare livsmedel har inrättats av kommissionen för att uppnå målen i förordning (EG) nr 882/2004. I kommissionens meddelande Bättre utbildning för säkrare livsmedel
   (6) av den 20 september 2006 diskuteras olika möjligheter att anordna utbildning i framtiden. |
| --- | --- |

(3)

Programmet Bättre utbildning för säkrare livsmedel har inrättats av kommissionen för att uppnå målen i förordning (EG) nr 882/2004. I kommissionens meddelande Bättre utbildning för säkrare livsmedel
   (6) av den 20 september 2006 diskuteras olika möjligheter att anordna utbildning i framtiden.

| (4) | Arbetsprogrammet för 2013 för utbildning i livsmedels- och fodersäkerhet, djurhälsa, djurskydd och växtskydd för genomförande av programmet Bättre utbildning för säkrare livsmedel bör därför antas. |
| --- | --- |

(4)

Arbetsprogrammet för 2013 för utbildning i livsmedels- och fodersäkerhet, djurhälsa, djurskydd och växtskydd för genomförande av programmet Bättre utbildning för säkrare livsmedel bör därför antas.

| (5) | Genom kommissionens beslut 2008/544/EG (7) av den 20 juni 2008 omvandlades genomförandeorganet för folkhälsoprogrammet till genomförandeorganet för hälso- och konsumentfrågor (nedan kallat organet). Genom kommissionens beslut K(2008) 4943 av den 9 september 2008 anförtroddes organet vissa uppgifter för förvaltningen och genomförandet av programmet gällande utbildning i livsmedelssäkerhet i enlighet med förordning (EG) nr 882/2004 och direktiv 2000/29/EG. Ett bidrag bör därför ges till organet under 2013 för att finansiera driftskostnaderna för åtgärder med anknytning till programmet Bättre utbildning för säkrare livsmedel. |
| --- | --- |

(5)

Genom kommissionens beslut 2008/544/EG (7) av den 20 juni 2008 omvandlades genomförandeorganet för folkhälsoprogrammet till genomförandeorganet för hälso- och konsumentfrågor (nedan kallat organet). Genom kommissionens beslut K(2008) 4943 av den 9 september 2008 anförtroddes organet vissa uppgifter för förvaltningen och genomförandet av programmet gällande utbildning i livsmedelssäkerhet i enlighet med förordning (EG) nr 882/2004 och direktiv 2000/29/EG. Ett bidrag bör därför ges till organet under 2013 för att finansiera driftskostnaderna för åtgärder med anknytning till programmet Bättre utbildning för säkrare livsmedel.

| (6) | Enligt artikel 84 i budgetförordningen och artikel 94.1 i tillämpningsföreskrifterna ska ett utgiftsåtagande som belastar Europeiska unionens budget föregås av ett finansieringsbeslut som anger de viktigaste inslagen i en åtgärd som innebär en utgift och som fattats av en institution eller av de myndigheter till vilka ansvaret för sådana beslut delegerats. |
| --- | --- |

(6)

Enligt artikel 84 i budgetförordningen och artikel 94.1 i tillämpningsföreskrifterna ska ett utgiftsåtagande som belastar Europeiska unionens budget föregås av ett finansieringsbeslut som anger de viktigaste inslagen i en åtgärd som innebär en utgift och som fattats av en institution eller av de myndigheter till vilka ansvaret för sådana beslut delegerats.

| (7) | Eftersom arbetsprogrammet för 2013 är tillräckligt detaljerat utgör detta beslut ett finansieringsbeslut enligt artikel 94.2 och 94.3 i tillämpningsföreskrifterna. |
| --- | --- |

(7)

Eftersom arbetsprogrammet för 2013 är tillräckligt detaljerat utgör detta beslut ett finansieringsbeslut enligt artikel 94.2 och 94.3 i tillämpningsföreskrifterna.

| (8) | För tillämpningen av detta beslut bör det definieras vad som avses med ordalydelsen ”ändras på väsentligt sätt” i artikel 94.4 i tillämpningsföreskrifterna. |
| --- | --- |

(8)

För tillämpningen av detta beslut bör det definieras vad som avses med ordalydelsen ”ändras på väsentligt sätt” i artikel 94.4 i tillämpningsföreskrifterna.

| (9) | Enligt artikel 92 i budgetförordningen ska utgifterna kontrolleras, godkännas och betalas inom de tidsfrister som anges i tillämpningsföreskrifterna. Dessa bestämmelser ska också fastställa på vilka villkor borgenärer som får betalt för sent ska ha rätt till dröjsmålsränta som i dessa fall ska belasta samma budgetrubrik som den ursprungliga utgiften. |
| --- | --- |

(9)

Enligt artikel 92 i budgetförordningen ska utgifterna kontrolleras, godkännas och betalas inom de tidsfrister som anges i tillämpningsföreskrifterna. Dessa bestämmelser ska också fastställa på vilka villkor borgenärer som får betalt för sent ska ha rätt till dröjsmålsränta som i dessa fall ska belasta samma budgetrubrik som den ursprungliga utgiften.

| (10) | Detta beslut bör därför innehålla bestämmelser om betalning av dröjsmålsränta vid försenade betalningar i samband med åtgärder införda i arbetsprogrammet för 2013. |
| --- | --- |

(10)

Detta beslut bör därför innehålla bestämmelser om betalning av dröjsmålsränta vid försenade betalningar i samband med åtgärder införda i arbetsprogrammet för 2013.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Arbetsprogrammet för genomförandet av programmet Bättre utbildning för säkrare livsmedel under 2013 enligt bilagan antas härmed. Det utgör ett finansieringsbeslut enligt artikel 84 i budgetförordningen.

Artikel 2

1.   Det totala ekonomiska bidraget från kommissionen för genomförandet av arbetsprogrammet ska vara 16 170 000 EUR och ska finansieras från följande budgetrubriker i Europeiska unionens allmänna budget för 2013:

| a) | Budgetrubrik nr 17 04 07 01: 14 200 000 EUR |
| --- | --- |

a)

Budgetrubrik nr 17 04 07 01: 14 200 000 EUR

| b) | Budgetrubrik nr 17 04 04 01: 600 000 EUR |
| --- | --- |

b)

Budgetrubrik nr 17 04 04 01: 600 000 EUR

| c) | Budgetrubrik nr 17 01 04 05: 200 000 EUR |
| --- | --- |

c)

Budgetrubrik nr 17 01 04 05: 200 000 EUR

| d) | Budgetrubrik nr 17 01 04 31: 1 170 000 EUR. |
| --- | --- |

d)

Budgetrubrik nr 17 01 04 31: 1 170 000 EUR.

2.   Beloppet som anges i punkt 1 d ska betalas till genomförandeorganet för hälso- och konsumentfrågor och ska utgöra ett bidrag till driftsbudgeten.

3.   Dröjsmålsränta vid försenade betalningar får också betalas från de budgetrubriker som avses i punkt 1 a och b, enligt artikel 92 i budgetförordningen.

Artikel 3

Ändringar i tilldelningen av medel till de åtgärder som omfattas av arbetsprogrammet och som sammanlagt inte överstiger 20 % av det högsta ekonomiska bidraget enligt artikel 2.1 ska inte betraktas som väsentliga i den mening som avses i artikel 94.4 i tillämpningsföreskrifterna, under förutsättning att de inte avsevärt påverkar arbetsprogrammets karaktär och mål.

Utanordnaren får anta sådana ändringar i enlighet med principerna om sund ekonomisk förvaltning och proportionalitet.

Utfärdad i Bryssel den 10 juni 2013.

På kommissionens vägnar

Tonio BORG

Ledamot av kommissionen

---

(1)  EUT L 298, 26.10.2012, s. 1.

1

(2)  EUT L 362, 31.12.2012, s. 1.

2

(3)  EGT L 11, 16.1.2003, s. 1.

3

(4)  EGT L 169, 10.7.2000, s. 1.

4

(5)  EUT L 165, 30.4.2004, s. 1.

5

(6)  KOM(2006) 519 slutlig, 20 september 2006.

6

(7)  EUT L 173, 3.7.2008, s. 27.

7

---

BILAGA

Arbetsprogram 2013 för utbildning i livsmedels- och fodersäkerhet, djurhälsa, djurskydd och växtskydd inom programmet Bättre utbildning för säkrare livsmedel

1.1   Inledning

Detta arbetsprogram omfattar tre genomförandeåtgärder för 2013. I enlighet med målen i förordning (EG) nr 882/2004 och direktiv 2000/29/EG är fördelningen av budgeten och de huvudsakliga åtgärderna följande:

| 1.2   Upphandling (genom indirekt central förvaltning): |
| --- |
| 1.2.1 | Utbildning: externa avtal för genomförande av utbildningsprogrammet |

Upphandling (genom indirekt central förvaltning):

1.2.1

Utbildning: externa avtal för genomförande av utbildningsprogrammet

14 800 000 EUR

| 1.2.2 | Utbildning: it-utrustning, it-verktyg, it-stöd, reklammaterial, informations- och kommunikationshjälpmedel samt konferenser |
| --- | --- |

1.2.2

Utbildning: it-utrustning, it-verktyg, it-stöd, reklammaterial, informations- och kommunikationshjälpmedel samt konferenser

200 000 EUR

| 1.3 | Övriga insatser: Bidrag till driftsbudgeten för genomförandeorganet för hälso- och konsumentfrågor |
| --- | --- |

1.3

Övriga insatser: Bidrag till driftsbudgeten för genomförandeorganet för hälso- och konsumentfrågor

1 170 000 EUR

SUMMA

16 170 000 EUR

1.2   Upphandling

En budget på sammanlagt 15 000 000 EUR har avsatts för upphandlingsavtalen under 2013.

1.2.1   Utbildning: Externa avtal för genomförande av utbildningsprogrammet

RÄTTSLIG GRUND

Artiklarna 51 och 66.1 b i förordning (EG) nr 882/2004.

Artikel 2.1 i) i direktiv 2000/29/EG.

BUDGETRUBRIK

Budgetrubriker: 17 04 07 01 och 17 04 04 01

PRELIMINÄRT ANTAL OCH TYP AV PLANERADE AVTAL

För varje ämnesområde som anges nedan kommer ett eller flera tjänsteavtal eller ramavtal för tjänster att ingås. Uppskattningsvis 15 tjänsteavtal eller särskilda avtal kommer att ingås. De externa uppdragstagarna är främst involverade i utbildningsverksamhetens organisatoriska och logistiska aspekter.

FÖREMÅL FÖR PLANERADE AVTAL (OM MÖJLIGT)

Under 2013 kommer utbildningsåtgärderna i medlemsstaterna att omfatta följande ämnen:

| Verksamhet | Belopp (euro) |
| --- | --- |
| HACCP | 1 930 000 |
| Djurhälsa (bin och exotiska djur) | 1 240 000 |
| Kontroll av livsmedelstillsatser | 1 085 000 |
| Kontroll av resthalter av veterinärmedicinska produkter | 855 000 |
| Riskbedömning | 880 000 |
| Beredskapsplanering och sjukdomsbekämpning | 1 090 000 |
| Bekämpning av transmissibla spongiforma encefalopatier | 515 000 |
| Övervakning av nya växtskyddsrisker | 600 000 |
| Stöd till övergripande revisioner i unionen | 855 000 |
| Växtskyddsmedel (godkännande och hållbar användning) | 1 165 000 |
| Livsmedelshygien och kontroller inom primärproduktionen | 975 000 |
| Livsmedelshygien och flexibilitet | 1 165 000 |
| Nya metoder för undersökning av livsmedel | 615 000 |
| RASFF | 600 000 |
| Kontroll av produktionen av sädesvätska och embryon | 640 000 |
| Övriga frågor, studier, konferenser, stöd, läromedel och bedömningar som rör djurhälsa, djurskydd, växtskydd och livsmedelssäkerhet | 590 000 |
| SUMMA | 14 800 000 |

Verksamhet

Belopp (euro)

HACCP

1 930 000

Djurhälsa (bin och exotiska djur)

1 240 000

Kontroll av livsmedelstillsatser

1 085 000

Kontroll av resthalter av veterinärmedicinska produkter

855 000

Riskbedömning

880 000

Beredskapsplanering och sjukdomsbekämpning

1 090 000

Bekämpning av transmissibla spongiforma encefalopatier

515 000

Övervakning av nya växtskyddsrisker

600 000

Stöd till övergripande revisioner i unionen

855 000

Växtskyddsmedel (godkännande och hållbar användning)

1 165 000

Livsmedelshygien och kontroller inom primärproduktionen

975 000

Livsmedelshygien och flexibilitet

1 165 000

Nya metoder för undersökning av livsmedel

615 000

RASFF

600 000

Kontroll av produktionen av sädesvätska och embryon

640 000

Övriga frågor, studier, konferenser, stöd, läromedel och bedömningar som rör djurhälsa, djurskydd, växtskydd och livsmedelssäkerhet

590 000

SUMMA

14 800 000

GENOMFÖRANDE

Beloppet 14 620 000 EUR (finansiering av åtgärder som rör livsmedelssäkerhet i enlighet med förordning (EG) nr 882/2004 och direktiv 2000/29/EG) kommer att förvaltas och användas av genomförandeorganet för hälso- och konsumentfrågor (kommissionens beslut 2008/544/EG). Återstående 180 000 EUR kommer att användas av kommissionen för att bekosta studier, konferenser och bedömningar.

PRELIMINÄR TIDSRAM FÖR NÄR UPPHANDLINGEN SKA INLEDAS

Enligt planerna mellan maj och september, så att avtalen kan ingås under 2013.

PRELIMINÄRT BELOPP FÖR ANBUDSFÖRFARANDET

14 800 000 EUR.

1.2.2   Utbildning: it-utrustning, it-verktyg, it-stöd, reklammaterial, informations- och kommunikationshjälpmedel samt konferenser

RÄTTSLIG GRUND

Artikel 66.1 c i förordning (EG) nr 882/2004

BUDGETRUBRIK

Budgetrubrik: 17 01 04 05

PRELIMINÄRT ANTAL OCH TYP AV PLANERADE AVTAL

Uppskattningsvis kommer två särskilda avtal att ingås i enlighet med befintliga ramavtal.

FÖREMÅL FÖR PLANERADE AVTAL (OM MÖJLIGT)

De insatser som ska finansieras genom denna budget gäller utbildningsprogram, utrustning, verktyg och stöd för it och e-lärande, reklammaterial, informations- och kommunikationshjälpmedel samt konferenser.

GENOMFÖRANDE

Denna åtgärd kommer att genomföras direkt av GD Hälso- och konsumentfrågor.

PRELIMINÄR TIDSRAM FÖR NÄR UPPHANDLINGEN SKA INLEDAS

Enligt planerna mellan maj och oktober.

PRELIMINÄRT BELOPP FÖR ANBUDSFÖRFARANDET

200 000 EUR.

1.3   Övriga insatser: Bidrag till driftsbudgeten för genomförandeorganet för hälso- och konsumentfrågor

RÄTTSLIG GRUND

Rådets förordning (EG) nr 58/2003, särskilt artikel 12.3.

BUDGETRUBRIK

Budgetrubrik: 17 01 04 31

BELOPP

1 170 000 EUR

BESKRIVNING AV GENOMFÖRANDEÅTGÄRDEN OCH DESS MÅL

Denna budget ska finansiera bidraget till organets driftsbudget under 2013 avseende programmen under rubrik 2 i budgetplanen. Budgetrubrik 17 01 04 31 ska finansiera bidraget till genomförandeorganets driftsbudget under 2013 avseende programmet Bättre utbildning för säkrare livsmedel. Enligt artikel 12.3 i rådets förordning (EG) nr 58/2003 ska bidraget till driftsbudgeten tas från anslagen till de EU-program som organet förvaltar. I 2013 års budget har det införts två separata budgetrubriker för det bidrag som ska betalas till organet: en för programmen under rubrik 2 och en för programmen under rubrik 3b i budgetplanen.

---

V Yttranden

FÖRFARANDEN FÖR GENOMFÖRANDE AV KONKURRENSPOLITIKEN

Europeiska kommissionen

| 15.6.2013 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 170/43 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 170/43

---

Förhandsanmälan av en koncentration

(Ärende COMP/M.6955 – KKR/Bidco/South Staffordshire Plc)

Ärendet kan komma att handläggas enligt ett förenklat förfarande

(Text av betydelse för EES)

2013/C 170/08

| 1. | Kommissionen mottog den 7 juni 2013 en anmälan om en föreslagen koncentration enligt artikel 4 i rådets förordning (EG) nr 139/2004 (1) genom vilken företaget Selena Bidco Limited (Bidco, Jersey), kontrollerat av KKR & Co. LP (KKR, USA), på det sätt som avses i artikel 3.1 b i EG:s koncentrationsförordning förvärvar fullständig kontroll över South Staffordshire Plc och tillhörande företag (South Staffordshire Plc, Storbritannien) genom förvärv av aktier. |
| --- | --- |

1.

Kommissionen mottog den 7 juni 2013 en anmälan om en föreslagen koncentration enligt artikel 4 i rådets förordning (EG) nr 139/2004 (1) genom vilken företaget Selena Bidco Limited (Bidco, Jersey), kontrollerat av KKR & Co. LP (KKR, USA), på det sätt som avses i artikel 3.1 b i EG:s koncentrationsförordning förvärvar fullständig kontroll över South Staffordshire Plc och tillhörande företag (South Staffordshire Plc, Storbritannien) genom förvärv av aktier.

| 2. | De berörda företagen bedriver följande affärsverksamhet:






  — | KKR: ett brett spektrum av alternativa kapitalförvaltningstjänster för offentliga och privata marknadsinvesterare samt kapitalmarknadslösningar för företag, deras investmentbolag och kunder, |
| --- | --- | --- |

2.

De berörda företagen bedriver följande affärsverksamhet:

—

KKR: ett brett spektrum av alternativa kapitalförvaltningstjänster för offentliga och privata marknadsinvesterare samt kapitalmarknadslösningar för företag, deras investmentbolag och kunder,

| — | South Straffordshire Plc: vattentjänster inom vattentäktområdena i South Staffordshire och Cambridge, andra vattenrelaterade stödtjänster samt tillhandahållande av vattenkylare. |
| --- | --- |

—

South Straffordshire Plc: vattentjänster inom vattentäktområdena i South Staffordshire och Cambridge, andra vattenrelaterade stödtjänster samt tillhandahållande av vattenkylare.

| 3. | Kommissionen har vid en preliminär granskning kommit fram till att den anmälda koncentrationen kan omfattas av EG:s koncentrationsförordning, dock med det förbehållet att ett slutligt beslut i denna fråga fattas senare. Det bör noteras att detta ärende kan komma att handläggas enligt ett förenklat förfarande, i enlighet med kommissionens tillkännagivande om ett förenklat förfarande för handläggning av vissa koncentrationer enligt EG:s koncentrationsförordning (2). |
| --- | --- |

3.

Kommissionen har vid en preliminär granskning kommit fram till att den anmälda koncentrationen kan omfattas av EG:s koncentrationsförordning, dock med det förbehållet att ett slutligt beslut i denna fråga fattas senare. Det bör noteras att detta ärende kan komma att handläggas enligt ett förenklat förfarande, i enlighet med kommissionens tillkännagivande om ett förenklat förfarande för handläggning av vissa koncentrationer enligt EG:s koncentrationsförordning (2).

| 4. | Kommissionen uppmanar berörda tredje parter att till den lämna eventuella synpunkter på den föreslagna koncentrationen.
  Synpunkterna ska ha kommit in till kommissionen senast tio dagar efter detta offentliggörande. Synpunkterna kan sändas till kommissionen per fax (+32 22964301), per e-post till COMP-MERGER-REGISTRY@ec.europa.eu eller per post, med angivande av referens COMP/M.6955 – KKR/Bidco/South Staffordshire Plc, till:





  Europeiska kommissionen |
| --- | --- |
| Generaldirektoratet för konkurrens |
| Registratorskontoret ”Företagskoncentrationer och -fusioner” |
| 1049 Bruxelles/Brussel |
| BELGIQUE/BELGIË |

4.

Kommissionen uppmanar berörda tredje parter att till den lämna eventuella synpunkter på den föreslagna koncentrationen.

Synpunkterna ska ha kommit in till kommissionen senast tio dagar efter detta offentliggörande. Synpunkterna kan sändas till kommissionen per fax (+32 22964301), per e-post till COMP-MERGER-REGISTRY@ec.europa.eu eller per post, med angivande av referens COMP/M.6955 – KKR/Bidco/South Staffordshire Plc, till:

Europeiska kommissionen

Generaldirektoratet för konkurrens

Registratorskontoret ”Företagskoncentrationer och -fusioner”

1049 Bruxelles/Brussel

BELGIQUE/BELGIË

---

(1)  EUT L 24, 29.1.2004, s. 1 (EG:s koncentrationsförordning).

(2)  EUT C 56, 5.3.2005, s. 32 (Tillkännagivande om ett förenklat förfarande).

---

| 15.6.2013 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 170/44 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 170/44

---

Förhandsanmälan av en koncentration

(Ärende COMP/M.6946 – BayWa/Bohnhorst Agrarhandel)

Ärendet kan komma att handläggas enligt ett förenklat förfarande

(Text av betydelse för EES)

2013/C 170/09

| 1. | Kommissionen mottog den 7 juni 2013 en anmälan om en föreslagen koncentration enligt artikel 4 i rådets förordning (EG) nr 139/2004 (1), genom vilken företaget BayWa Agri GmbH, ett helägt dotterbolag till BayWa AG (Tyskland), på det sätt som avses i artikel 3.1 b i EG:s koncentrationsförordning förvärvar fullständig kontroll över företaget Bohnhorst Agrarhandel GmbH (Tyskland) på annat sätt. |
| --- | --- |

1.

Kommissionen mottog den 7 juni 2013 en anmälan om en föreslagen koncentration enligt artikel 4 i rådets förordning (EG) nr 139/2004 (1), genom vilken företaget BayWa Agri GmbH, ett helägt dotterbolag till BayWa AG (Tyskland), på det sätt som avses i artikel 3.1 b i EG:s koncentrationsförordning förvärvar fullständig kontroll över företaget Bohnhorst Agrarhandel GmbH (Tyskland) på annat sätt.

| 2. | De berörda företagen bedriver följande affärsverksamhet:






  — | BayWa AG: Världsomspännande handels- och tjänstekoncern inom de tre kärnsegmenten jordbruk, energi och byggnation. Jordbrukssegmentet består av delsegmenten jordbrukshandel, frukt och teknik. Företaget bedriver handel med bl.a. lantbruksteknik, producerar och saluför vegetabiliska jordbruksprodukter och säljer utrustning, |
| --- | --- | --- |

2.

De berörda företagen bedriver följande affärsverksamhet:

—

BayWa AG: Världsomspännande handels- och tjänstekoncern inom de tre kärnsegmenten jordbruk, energi och byggnation. Jordbrukssegmentet består av delsegmenten jordbrukshandel, frukt och teknik. Företaget bedriver handel med bl.a. lantbruksteknik, producerar och saluför vegetabiliska jordbruksprodukter och säljer utrustning,

| — | Bohnhorst Agrarhandel GmbH: Internationellt verksamt jordbrukshandelsföretag som saluför jordbruksprodukter och utrustning till jordbruken och handeln. Bohnhorst erbjuder dessutom tjänster i form av leverans av insatsvaror, liksom köp, lagring, transport, omlastning och saluföring av grödor. |
| --- | --- |

—

Bohnhorst Agrarhandel GmbH: Internationellt verksamt jordbrukshandelsföretag som saluför jordbruksprodukter och utrustning till jordbruken och handeln. Bohnhorst erbjuder dessutom tjänster i form av leverans av insatsvaror, liksom köp, lagring, transport, omlastning och saluföring av grödor.

| 3. | Kommissionen har vid en preliminär granskning kommit fram till att den anmälda koncentrationen kan omfattas av EG:s koncentrationsförordning, dock med det förbehållet att ett slutligt beslut i denna fråga fattas senare. Det bör noteras att detta ärende kan komma att handläggas enligt ett förenklat förfarande, i enlighet med kommissionens tillkännagivande om ett förenklat förfarande för handläggning av vissa koncentrationer enligt EG:s koncentrationsförordning (2). |
| --- | --- |

3.

Kommissionen har vid en preliminär granskning kommit fram till att den anmälda koncentrationen kan omfattas av EG:s koncentrationsförordning, dock med det förbehållet att ett slutligt beslut i denna fråga fattas senare. Det bör noteras att detta ärende kan komma att handläggas enligt ett förenklat förfarande, i enlighet med kommissionens tillkännagivande om ett förenklat förfarande för handläggning av vissa koncentrationer enligt EG:s koncentrationsförordning (2).

| 4. | Kommissionen uppmanar berörda tredje parter att till den lämna eventuella synpunkter på den föreslagna koncentrationen.
  Synpunkterna ska ha kommit in till kommissionen senast tio dagar efter detta offentliggörande. Synpunkterna kan sändas till kommissionen per fax (+32 22964301), per e-post till COMP-MERGER-REGISTRY@ec.europa.eu eller per post, med angivande av referens COMP/M.6946 – BayWa/Bohnhorst Agrarhandel, till





  Europeiska kommissionen |
| --- | --- |
| Generaldirektoratet för konkurrens |
| Registratorskontoret ”Företagskoncentrationer och -fusioner” |
| 1049 Bruxelles/Brussel |
| BELGIQUE/BELGIË |

4.

Kommissionen uppmanar berörda tredje parter att till den lämna eventuella synpunkter på den föreslagna koncentrationen.

Synpunkterna ska ha kommit in till kommissionen senast tio dagar efter detta offentliggörande. Synpunkterna kan sändas till kommissionen per fax (+32 22964301), per e-post till COMP-MERGER-REGISTRY@ec.europa.eu eller per post, med angivande av referens COMP/M.6946 – BayWa/Bohnhorst Agrarhandel, till

Europeiska kommissionen

Generaldirektoratet för konkurrens

Registratorskontoret ”Företagskoncentrationer och -fusioner”

1049 Bruxelles/Brussel

BELGIQUE/BELGIË

---

(1)  EUT L 24, 29.1.2004, s. 1 (EG:s koncentrationsförordning).

(2)  EUT C 56, 5.3.2005, s. 32 (Tillkännagivande om ett förenklat förfarande).

---

| 15.6.2013 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 170/45 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 170/45

---

Förhandsanmälan av en koncentration

(Ärende COMP/M.6885 – SDNV/Germanischer Lloyd)

(Text av betydelse för EES)

2013/C 170/10

| 1. | Kommissionen mottog den 10 juni 2013 en anmälan om en föreslagen koncentration enligt artikel 4 och till följd av ett hänskjutande enligt artikel 4.5 i rådets förordning (EG) nr 139/2004 (1) genom vilken Stiftelsen Det Norske Veritas (SDNV, Norge) på det sätt som avses i artikel 3.1 b i EG:s koncentrationsförordning förvärvar fullständig kontroll över Germanischer Lloyd SE (Tyskland) genom förvärv av aktier. |
| --- | --- |

1.

Kommissionen mottog den 10 juni 2013 en anmälan om en föreslagen koncentration enligt artikel 4 och till följd av ett hänskjutande enligt artikel 4.5 i rådets förordning (EG) nr 139/2004 (1) genom vilken Stiftelsen Det Norske Veritas (SDNV, Norge) på det sätt som avses i artikel 3.1 b i EG:s koncentrationsförordning förvärvar fullständig kontroll över Germanischer Lloyd SE (Tyskland) genom förvärv av aktier.

| 2. | De berörda företagen bedriver följande affärsverksamhet:






  — | SDNV: provning, inspektion, certifierings-, kontroll- och klassifieringstjänster samt därtill kopplade konsulttjänster inom sektorerna för sjöfart, olja & gas, energi och företagsförsäkringar, |
| --- | --- | --- |

2.

De berörda företagen bedriver följande affärsverksamhet:

—

SDNV: provning, inspektion, certifierings-, kontroll- och klassifieringstjänster samt därtill kopplade konsulttjänster inom sektorerna för sjöfart, olja & gas, energi och företagsförsäkringar,

| — | Germanischer Lloyd: provning, inspektion, certifierings-, kontroll- och klassifieringstjänster samt därtill kopplade konsulttjänster inom sektorerna för sjöfart, olja & gas och förnybar energi. |
| --- | --- |

—

Germanischer Lloyd: provning, inspektion, certifierings-, kontroll- och klassifieringstjänster samt därtill kopplade konsulttjänster inom sektorerna för sjöfart, olja & gas och förnybar energi.

| 3. | Kommissionen har vid en preliminär granskning kommit fram till att den anmälda koncentrationen kan omfattas av EG:s koncentrationsförordning, dock med det förbehållet att ett slutligt beslut i denna fråga fattas senare. |
| --- | --- |

3.

Kommissionen har vid en preliminär granskning kommit fram till att den anmälda koncentrationen kan omfattas av EG:s koncentrationsförordning, dock med det förbehållet att ett slutligt beslut i denna fråga fattas senare.

| 4. | Kommissionen uppmanar berörda tredje parter att till den lämna eventuella synpunkter på den föreslagna koncentrationen.
  Synpunkterna ska ha kommit in till kommissionen senast tio dagar efter detta offentliggörande. Synpunkterna kan sändas till kommissionen per fax (+32 22964301), per e-post till COMP-MERGER-REGISTRY@ec.europa.eu eller per post, med angivande av referens COMP/M.6885 – SDNV/Germanischer Lloyd, till:





  Europeiska kommissionen |
| --- | --- |
| Generaldirektoratet för konkurrens |
| Registratorskontoret ”Företagskoncentrationer och -fusioner” |
| 1049 Bruxelles/Brussel |
| BELGIQUE/BELGIË |

4.

Kommissionen uppmanar berörda tredje parter att till den lämna eventuella synpunkter på den föreslagna koncentrationen.

Synpunkterna ska ha kommit in till kommissionen senast tio dagar efter detta offentliggörande. Synpunkterna kan sändas till kommissionen per fax (+32 22964301), per e-post till COMP-MERGER-REGISTRY@ec.europa.eu eller per post, med angivande av referens COMP/M.6885 – SDNV/Germanischer Lloyd, till:

Europeiska kommissionen

Generaldirektoratet för konkurrens

Registratorskontoret ”Företagskoncentrationer och -fusioner”

1049 Bruxelles/Brussel

BELGIQUE/BELGIË

---

(1)  EUT L 24, 29.1.2004, s. 1 (EG:s koncentrationsförordning).

---

ÖVRIGA AKTER

Europeiska kommissionen

| 15.6.2013 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 170/46 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 170/46

---

Offentliggörande av en ansökan i enlighet med artikel 50.2 a i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1151/2012 om kvalitetsordningar för jordbruksprodukter och livsmedel

2013/C 170/11

Genom detta offentliggörande tillgodoses den rätt att göra invändningar som fastställs i artikel 51 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1151/2012 (1).

SAMMANFATTANDE DOKUMENT

RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 510/2006

om skydd av geografiska beteckningar och ursprungsbeteckningar för jordbruksprodukter och livsmedel
   (2)

”LILIPUTAS”

EG-nr: LT-PGI-0005-0868-14.03.2011

SGB ( X ) SUB ( )

1.   Beteckning

”Liliputas”

2.   Medlemsstat eller tredjeland

Litauen

3.   Beskrivning av jordbruksprodukten eller livsmedlet

3.1   Produkttyp

| Klass 1.3. | Ost |
| --- | --- |

Klass 1.3.

Ost

3.2   Beskrivning av den produkt för vilken beteckningen i (1) är tillämplig

”Liliputas” är en handgjord, halvhård ost med hög fetthalt (50,0 % i torrsubstansen), som är cylinderformad med rundade ändar. Den är 7,5–13,0 cm hög och 7,0–8,5 cm i diameter och väger 0,4–0,7 kg. Osten tillverkas i byn Belvederis av pastöriserad, standardiserad komjölk. Mjölken koaguleras och koaglet bearbetas varefter ostmassan sveps in i bomullsväv och pressas i de traditionella cylindriska formarna. Osten mognadslagras i minst en månad med hjälp av mikroflora inuti och på ytan. Det rör sig om den mikroskopiska mögelsvampen Penicillium pallidum Smith, som växer naturligt i ostkällare i det geografiska område som beskrivs i punkt 4.

Osten har fått beteckningen ”Liliputas” på grund av sin storlek och får sina organoleptiska egenskaper från mognadslagringen i små runda formar i närvaro av den mikroskopiska mögelsvampen Penicillium pallidum Smith.

Tabell 1

Organoleptiska indikatorer hos ”Liliputas”-ost

| Indikator | Beskrivning |
| --- | --- |
| Utseende | Skorpan är slät utan något tjockt lager under och täcks av en beläggning av paraffin/polymer eller något annat kompositmaterial. Den kan ha avtryck av duken och ostformen. |
| Smak och arom | Frisk smak och arom av mjölksyra som är kännetecknande för denna jästa ost. En viss skärpa och sälta kan förekomma. |
| Textur | Homogen, relativt fast, elastisk, smälter i munnen. |
| Snittyta | Snittytan kan ha små, ojämnt fördelade hål med oval, vinklig eller något tillplattad form. |
| Färg | Gräddfärgad till gul, jämn. |

Indikator

Beskrivning

Utseende

Skorpan är slät utan något tjockt lager under och täcks av en beläggning av paraffin/polymer eller något annat kompositmaterial. Den kan ha avtryck av duken och ostformen.

Smak och arom

Frisk smak och arom av mjölksyra som är kännetecknande för denna jästa ost. En viss skärpa och sälta kan förekomma.

Textur

Homogen, relativt fast, elastisk, smälter i munnen.

Snittyta

Snittytan kan ha små, ojämnt fördelade hål med oval, vinklig eller något tillplattad form.

Färg

Gräddfärgad till gul, jämn.

Tabell 2

Fysiska och kemiska egenskaper hos ”Liliputas”-ost

| Indikator | Mängd (%) |
| --- | --- |
| Fetthalt i torrsubstansen | 50,0 ± 1,6 |
| Minsta torrsubstans | 56,0 |
| Koksalthalt | 2,0–3,0 |

Indikator

Mängd (%)

Fetthalt i torrsubstansen

50,0 ± 1,6

Minsta torrsubstans

56,0

Koksalthalt

2,0–3,0

Tabell 3

Genomsnittligt näringsvärde hos 100 g ”Liliputas”-ost

| Fett (g) | Protein (g) | Kolhydrater (g) | Energivärde |
| --- | --- | --- | --- |
| kcal | kJ |
| 30,0 | 23,5 | — | 364 | 1 510 |

Fett (g)

Protein (g)

Kolhydrater (g)

Energivärde

kcal

kJ

30,0

23,5

—

364

1 510

3.3   Råvaror (endast för bearbetade produkter)

| — | komjölk |
| --- | --- |

—

komjölk

| — | mjölksyra och aromatiska mjölksyrakulturer |
| --- | --- |

—

mjölksyra och aromatiska mjölksyrakulturer

| — | mjölkkoagulerande enzymer |
| --- | --- |

—

mjölkkoagulerande enzymer

| — | koksalt |
| --- | --- |

—

koksalt

3.4   Foder (endast för produkter av animaliskt ursprung)

Inga särskilda kvalitetskrav eller restriktioner finns när det gäller ursprung.

3.5   Särskilda steg i produktionsprocessen som måste äga rum i det avgränsade geografiska området

| — | Beredning och enzymatisk koagulering av mjölken: Mjölk för ostframställning pastöriseras och standardiseras så att fetthalten i den mogna ostens torrsubstans uppfyller kraven enligt punkt 3.2. Mjölken koaguleras genom att enzym, mjölksyrakulturer och kalciumklorid tillsätts. |
| --- | --- |

—

Beredning och enzymatisk koagulering av mjölken: Mjölk för ostframställning pastöriseras och standardiseras så att fetthalten i den mogna ostens torrsubstans uppfyller kraven enligt punkt 3.2. Mjölken koaguleras genom att enzym, mjölksyrakulturer och kalciumklorid tillsätts.

| — | Bearbetning av koaglet och ostkornen: Koaglet bearbetas mekaniskt till dess att kornen har rätt storlek och rörs därefter om. När ostkornen bildas får en tredjedel av vasslan rinna av, varefter ostkornen värms upp. Efter uppvärmningen rörs ostkornen om tills de når en storlek på 4–5 mm och inte längre klibbar utan är torra och fasta. Ostens fukthalt får inte överstiga 44 %. |
| --- | --- |

—

Bearbetning av koaglet och ostkornen: Koaglet bearbetas mekaniskt till dess att kornen har rätt storlek och rörs därefter om. När ostkornen bildas får en tredjedel av vasslan rinna av, varefter ostkornen värms upp. Efter uppvärmningen rörs ostkornen om tills de når en storlek på 4–5 mm och inte längre klibbar utan är torra och fasta. Ostens fukthalt får inte överstiga 44 %.

| — | Formning och pressning av osten: Osten formas av ostmassan. Processen tar 20–25 minuter, varefter ostmassan skärs i bitar som placeras i de cylindriska formarna för hand för att pressas samman av sin egen tyngd. Under självpressningen vänds ostarna i formarna två eller tre gånger. Självpressningen tar 20–25 minuter.
  Efter självpressningen tas ostarna ur formarna, sveps in i fuktiga dukar för att skorpan ska kunna bildas och läggs tillbaka i formarna innan locken sätts på. Formarna med ostarna i placeras i pressar och pressas i en och en halv till två timmar. Efter pressningen tas ostarna ur formarna, dukarna avlägsnas och eventuella kanter som bildats mellan ostformen och locket under pressningen skärs bort. |
| --- | --- |

—

Formning och pressning av osten: Osten formas av ostmassan. Processen tar 20–25 minuter, varefter ostmassan skärs i bitar som placeras i de cylindriska formarna för hand för att pressas samman av sin egen tyngd. Under självpressningen vänds ostarna i formarna två eller tre gånger. Självpressningen tar 20–25 minuter.

Efter självpressningen tas ostarna ur formarna, sveps in i fuktiga dukar för att skorpan ska kunna bildas och läggs tillbaka i formarna innan locken sätts på. Formarna med ostarna i placeras i pressar och pressas i en och en halv till två timmar. Efter pressningen tas ostarna ur formarna, dukarna avlägsnas och eventuella kanter som bildats mellan ostformen och locket under pressningen skärs bort.

| — | Saltning av osten: Ostarna vägs och placeras i saltlake. Efter 48 timmar tas ostarna upp ur saltlaken, placeras på hyllor, torkas i 24 timmar och placeras därefter på lagringsställningar i källaren, som håller en temperatur på 10–14 °C och en luftfuktighet på 93–94 %. Här växer den mikroskopiska mögelsvampen Penicillium pallidum Smith naturligt. |
| --- | --- |

—

Saltning av osten: Ostarna vägs och placeras i saltlake. Efter 48 timmar tas ostarna upp ur saltlaken, placeras på hyllor, torkas i 24 timmar och placeras därefter på lagringsställningar i källaren, som håller en temperatur på 10–14 °C och en luftfuktighet på 93–94 %. Här växer den mikroskopiska mögelsvampen Penicillium pallidum Smith naturligt.

| — | Lagring av osten: Ostarna på ställningarna vänds var femte dag, såsom beskrivits av de första tillverkarna av osten, för att inte ligga på sidorna och för att behålla sin form. Efter flera dagar täcks ostens yta av en beläggning av mikroskopiskt mögel, som tvättas bort efter 15 dagar. Osten torkas och läggs tillbaka på ställningen för fortsatt mognadslagring. Efter 30 dagar, när osten mognat helt, tvättar man bort den beläggning av mikroskopiskt mögel som på nytt täcker ostens yta som en hinna, och osten torkas och täcks med en vaxbeläggning. |
| --- | --- |

—

Lagring av osten: Ostarna på ställningarna vänds var femte dag, såsom beskrivits av de första tillverkarna av osten, för att inte ligga på sidorna och för att behålla sin form. Efter flera dagar täcks ostens yta av en beläggning av mikroskopiskt mögel, som tvättas bort efter 15 dagar. Osten torkas och läggs tillbaka på ställningen för fortsatt mognadslagring. Efter 30 dagar, när osten mognat helt, tvättar man bort den beläggning av mikroskopiskt mögel som på nytt täcker ostens yta som en hinna, och osten torkas och täcks med en vaxbeläggning.

3.6   Särskilda regler för skivning, rivning, förpackning etc.

Ostarna förpackas i kartongaskar. För att bevara ostens unika egenskaper och skydda den från uttorkning om det skyddande paraffinlagret skadas, och på grund av dess ringa storlek (den väger 0,4–0,7 kg), säljs den endast hel.

3.7   Särskilda regler för märkning

På etiketten ska produktbeteckningen, dvs. ”Liliputas”, tillverkarens namn, orden ”skyddad geografisk beteckning” och/eller EU-symbolen tydligt anges.

4.   Kort beskrivning av det geografiska området

”Liliputas” tillverkas i byn Belvederis, en liten litauisk by i Jurbarkas distriktskommun i regionalparken Panemunė på floden Nemunas högra strand, 1 km väster om Seredžius.

5.   Samband med det geografiska området

5.1   Specifika uppgifter om det geografiska området

Belvederis är den historiska vaggan för mejerispecialister i Litauen. En jordbruksskola grundades 1921 på herrgården, där man bl.a. undervisade i mejeriproduktion. Efter några år omorganiserades skolan och blev mejerihögskola, och 1944 teknisk mejerihögskola. Den litauiska mejeriutbildningstraditionen utvecklades här under många år. Under de 34 år som högskolan fanns utbildades över 800 mejerispecialister, varav de flesta skaffade sin erfarenhet vid Litauens äldsta ostmejeri som byggdes 1928 och är det mejeri där ”Liliputas” tillverkas. Den mjölk som användes för framställning av osten värmdes upp i en tank med en vedeldad panna. Separatorn var manuell och ostformarna var av trä. Ostarna tvättades med hjälp av handborstar, i källaren på vintern och utomhus på sommaren. Ostmejeriet låg i anslutning till ett ishus som användes för lagring av isblock från floden Nemunas. Isen användes för att kyla ned ostkällarna. Till en början tillverkade ostmejeriet i Belvederis halvhårda ostar som var större (2,5–3,0 kg) och runda, men från 1958, när mejeriproduktionen utökades, började man tillverka små ostar på 0,4–0,7 kg, och beteckningen ”Liliputas” slog igenom direkt. Ostmästaren Jonas Jarušaitis var den förste som lärde sig att tillverka denna ost. Under det första produktionsåret mognadslagrades knappt 8 ton ost, men 40 år senare hade produktionen ökat till 130 ton. De gamla ostformarna av trä har bevarats för eftervärlden på ostmejeriet i Belvederis, tillsammans med souveniraskar och ett vykort från mitten av 1900-talet med ostar som tvättas i ett kar och en inbjudan att närvara vid en kunglig bankett och smaka handgjorda ostar och andra delikatesser från Belvederis.

”Liliputas” tillverkas än i dag med samma unika och autentiska teknik som 1958. Den kompetens och kunskap som förmedlats från generation till generation av de anställda på ostmejeriet har gjort det möjligt att bevara produktens karakteristiska storlek, organoleptiska egenskaper och kvalitet.

5.2   Specifika uppgifter om produkten

En utmärkande egenskap hos ”Liliputas”-ost är att den är liten – den väger bara 0,4–0,7 kg – och täcks av en vaxbeläggning som skyddar den mot skador. ”Liliputas”-ost får sin friska smak och arom av mjölksyra från mognadslagringen i små runda formar i en sval, fuktig källare bemängd med sporer från den mikroskopiska mögelsvampen Penicillium pallidum Smith. Inga spår av det mikroskopiska möglet syns på väggar, hyllor eller tak i lagringsrummet, men några dagar efter det att ”Liliputas”-ostarna har saltats och placerats på hyllorna börjar de likna silkeskokonger. Den skyddande skorpa som bildas under pressningen förhindrar att det mikroskopiska möglet tränger in i osten under mognadslagringen. För att skorpan ska bildas tas ostarna ur de cylindriska formarna efter självpressningen och sveps in i bomullsväv innan de läggs tillbaka i de cylindriska formarna och pressas i pressar.

Osten tillverkas på traditionellt sätt, nästan helt för hand. Ostmassan skärs och placeras i formarna och ostarna sveps in i dukar, vänds, tvättas, torkas och vaxas för hand – en process under vilken varje individuell ost hanteras över 50 gånger.

5.3   Orsakssamband mellan det geografiska området och produktens kvalitet eller egenskaper (för SUB) eller en viss kvalitet, ett visst anseende eller en viss annan egenskap som kan hänföras till produkten (för SGB)

Ansökan om registrering av en skyddad geografisk beteckning baseras på tradition, den speciella tillverkningsmetoden och anseendet.

I det allmänna medvetandet är Belvederis, som mejerivetenskapens vagga i Litauen, nära förknippat med den oförlikneliga ”Liliputas”-osten, som har tillverkats på samma sätt sedan 1958. Ostmejeriet i Belvederis är i dag den enda tillverkaren av denna unika handgjorda ost.

”Liliputas” får sin karakteristiska smak och arom från mognadslagringen i små runda formar med hjälp av intern mikroflora och den mikroskopiska mögelsvampen Penicillium pallidum Smith, som växer i källare i det geografiska område som beskrivs i punkt 4 som håller en konstant temperatur på 10–14 °C och en luftfuktighet på 93–94 %.

”Liliputas” har ställts ut vid många utställningar, både i Litauen och utomlands, och nått stora framgångar vid utställningar i Leipzig, Poznań, Zagreb, London, Paris, Köpenhamn, Wien och andra ställen. ”Liliputas” vann en guldmedalj vid utställningen ”Agra-76” i det forna Östtyskland. Den tilldelades ett första klassens diplom i inspektionen/tävlingen om ostkvalitet 1984 i Uglitj i Sovjetunionen och vann en guldmedalj i tävlingen ”Lithuanian Product of the Year 2002”, som anordnades av den litauiska näringslivsorganisationen. Vid den internationella mat- och dryckesutställningen ”World Food Moscow 2005” vann den en bronsmedalj, och vid den internationella utställningen för jordbruks- och bearbetningsindustrierna ”Zolotaya osen 2008”, också den i Moskva, prydde ”Liliputas” Litauens nationella monter som utformats av det litauiska jordbruksministeriet. Vid ”AgroBalt 2010” en specialiserad internationell utställning för jordbruks-, livsmedels- och förpackningsföretag, vann ”Liliputas” ett pris för sina naturliga och ekologiska egenskaper. Både ”Liliputas” och de hängivna tillverkarna har många gånger nämnts i den litauiska pressen (1999–2003).

Trots att ”Liliputas” kostar dubbelt så mycket som ost framställd i ett mekaniserat mejeri har den en lojal anhängarskara som uppskattar kvalitet och naturliga och handgjorda produkter. Produktionsvolymerna har varit stabila genom åren.

Hänvisning till offentliggörandet av specifikationen

(artikel 5.7 i förordning (EG) nr 510/2006 (3))

http://www.zum.lt/l.php?tmpl_into[0]=index&tmpl_name[0]=m_site_index2&tmpl_into[1]=middle&tmpl_id[1]=2704

---

(1)  EUT L 343, 14.12.2012, s. 1.

(2)  EUT L 93, 31.3.2006, s. 12. Ersatt förordning (EU) nr 1151/2012.

(3)  Se fotnot 2.

---

| 15.6.2013 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 170/51 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 170/51

---

Offentliggörande av en ansökan i enlighet med artikel 50.2 a i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1151/2012 om kvalitetsordningar för jordbruksprodukter och livsmedel

2013/C 170/12

Genom detta offentliggörande tillgodoses den rätt att göra invändningar mot ansökan om registrering som fastställs i artikel 51 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1151/2012 (1).

SAMMANFATTANDE DOKUMENT

RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 510/2006

om skydd av geografiska beteckningar och ursprungsbeteckningar för jordbruksprodukter och livsmedel
   (2).

”COZZA DI SCARDOVARI”

EG-nr: IT-PDO-0005-0981-12.03.2012

SGB ( ) SUB ( X )

1.   Beteckning

”Cozza di Scardovari”

2.   Medlemsstat eller tredjeland

Italien

3.   Beskrivning av jordbruksprodukten eller livsmedlet

3.1   Produkttyp

| Klass 1.7. | Färsk fisk, färska blötdjur och kräftdjur samt produkter framställda därav |
| --- | --- |

Klass 1.7.

Färsk fisk, färska blötdjur och kräftdjur samt produkter framställda därav

3.2   Beskrivning av den produkt för vilken beteckningen i (1) är tillämplig

”Cozza di Scardovari” hör till arten Mytilus galloprovincialis och är en avlång mussla med svart skal som skiftar i lila. Musslans skal är välvt, med två nästan triangulära halvor, och har svagt markerade koncentriska strimmor. Från skalet löper bruna robusta trådar som kallas för byssus. Med hjälp av dessa fäster blötdjuret sig i nät eller på andra underlag.

”Cozza di Scardovari” har följande fysiska och organoleptiska egenskaper:

| — | Ett glänsande kött som fyller ut skalen ordentligt (kötthalt i förhållande till blötdjurets totala vikt – index > 25 %). |
| --- | --- |

—

Ett glänsande kött som fyller ut skalen ordentligt (kötthalt i förhållande till blötdjurets totala vikt – index > 25 %).

| — | Köttet har en karakteristisk sötma (natriumhalt < 210 mg/100 g). |
| --- | --- |

—

Köttet har en karakteristisk sötma (natriumhalt < 210 mg/100 g).

| — | Köttet är synnerligen mjukt och smälter i munnen, och har en mycket angenäm smak. |
| --- | --- |

—

Köttet är synnerligen mjukt och smälter i munnen, och har en mycket angenäm smak.

I samband med saluföring ska skalet på ”Cozza di Scardovari” vara mörkt och kunna stå emot stötar. Musslan saluförs levande i ett slutet nät, i vakuumförpackning eller i en skyddad miljö eller djupfrysta, med eller utan skal.

3.3   Råvaror (endast för bearbetade produkter)

—

3.4   Foder (endast för produkter av animaliskt ursprung)

”Cozza di Scardovari” livnär sig till stor del på organiska och oorganiska partiklar och på den rika förekomsten av fytoplankton och djurplankton, som är utmärkande för Scardovariviken.

Förekomsten av organiska och oorganiska näringsämnen främjas av det rikliga tillflödet av sötvatten från floden Pos förgreningar, medan det låga vattendjupet, temperaturen och syrehalten i Scardovarivikens vatten främjar den rikliga utvecklingen av fytoplankton- och djurplankton. Inget näringstillskott eller kompletteringsfoder får ges till musslorna.

3.5   Särskilda steg i produktionsprocessen som måste äga rum i det avgränsade geografiska området

Odlingen, tillväxten och skörden av ”Cozza di Scardovari” ska endast ske i fiskdammar inne i Scardovariviken. Rengöringen, tvättningen och urvalet av produkterna ska utföras vid anläggningar i de små byarna Scardovari, Ca' Mello och Santa Giulia i kommunen Porto Tolle, eftersom dessa faser kräver att man använder rent vatten från Scardovariviken.

3.6   Särskilda regler för skivning, rivning, förpackning etc.

Produkten ska under produktionskedjan förpackas i påsar inom det område som anges i punkt 4, efter det att den lämnar reningstanken. Detta för att säkerställa produktens vitalitet och fräschör och att den uppfyller kriterierna för hygien och livsmedelssäkerhet samt för att kunna utföra kontroller i syfte att undvika bedrägerier som består i att produkten blandas med andra musslor från andra produktionsområden.

3.7   Särskilda regler för märkning

Förpackningen ska vara förseglad på ett sådant sätt att garantiförseglingen bryts när förpackningen öppnas. Etiketten ska innehålla benämningarna ”Cozza di Scardovari” och ”Denominazione d’Origine Protetta” (Skyddad ursprungsbeteckning) eller eventuellt akronymen ”DOP” (SUB). Etiketten ska även vara försedd med logotypen för beteckningen ”Cozza di Scardovari D.O.P.”, liksom Europeiska unionens grafiska symbol för skyddade ursprungsbeteckningar.

Image

4.   Kort beskrivning av det geografiska området

Produktionsområdet omfattar Scardovariviken (Sacca di Scardovari) och de små byarna Scardovari, Ca' Mello och Santa Giulia i kommunen Porto Tolle i provinsen Rovigo.

Uttrycket ”sacca” betecknar en havsvik som uppstår genom delvis avstängning av en havsarm som står i förbindelse med öppet hav genom en lagunmynning.

Scardovariviken ligger i södra delen av Podeltat, mellan havsarmarna Po di Tolle i nordöst och Po di Gnocca i sydväst. I söder avgränsas den av följande geografiska koordinater inom systemet Gauss-Boaga, i den västliga zonen, som betecknar de två exterritoriella punkterna för avgränsning av viken från Adriatiska havet:

| — | 4971445,99 N – 1773953,45 E |
| --- | --- |

—

4971445,99 N – 1773953,45 E

| — | 4967536,31 N – 1770965,25 E |
| --- | --- |

—

4967536,31 N – 1770965,25 E

5.   Samband med det geografiska området

5.1   Specifika uppgifter om det geografiska området

Scardovariviken är en miljö vars egenskaper härrör från sammanflödet mellan Pos sötvatten, som är rikt på näringsämnen och luftburna partiklar, och saltvattnet från havet, som anpassas efter tidvattenscykeln.

Den här miljön kännetecknas av vatten med en låg salthalt: Tack vare sammanslagningen av havsvattnet, vars salthalt uppgår till cirka 35 %, och flodens sötvatten är det nämligen möjligt att upprätthålla en saltkoncentration i området som varierar mellan 10 % och 30 %, med ett medelvärde på cirka 20 %. Flodvattnet säkerställer också en viktig tillförsel av näringsämnen och en stor mängd organiska luftburna partiklar.

Det låga vattendjupet i viken, på högst 3 meter, möjliggör en god spridning av ljus i hela vattenpelaren. Detta skapar idealiska temperaturförhållanden, som i genomsnitt är högre än på öppna havet, och leder till en hög produktion av fytoplankton. Det vattenutbyte som säkerställs genom tidvattnet skapar dessutom idealiska hydrodynamiska förhållanden och medför en god syresättning av vattnet. Vattenutbytet skapar alltså en gynnsam miljö för blötdjurens tillväxt.

Det första kooperativet av lokala fiskare i Scardovariviken grundades 1936. Områdets omvandling under det senaste århundradet skedde snabbt och berodde både på människan och på antropogena och naturliga faktorer. Scardovariviken fick sin nuvarande form efter översvämningen 1966. Det var då som man började experimentera med uppfödning av musslor i små fiskdammar inne i viken som ett alternativ till havsfisket, vilket bland annat en rapport från fiskarekooperativets administrativa råd om inrättandet av reningen av musslor från Scardovari under 80-talet vittnar om. Produktens kvalitet beror också på aktörernas skicklighet. Från och med 60-talet satte dessa aktörer som ett experiment igång med att föda upp musslor i små fiskdammar inne i viken som ett alternativ till havsfisket. I uppfödningsverksamheten, som utförs vid familjedrivna företag eller föreningar, används traditionella, huvudsakligen manuella, tekniker för utformningen av fiskdammarna och förädlingen av produkten, vilket omfattar separering och fördelning av blötdjuren, avlägsnande av parasiter och sortering av blötdjuren efter storlek i de olika näten för att optimera deras tillväxt.

5.2   Specifika uppgifter om produkten

”Cozza di Scardovari” utmärker sig genom den låga natriumhalten (mindre än 210 mg/100 g produkt) i köttet, vilken är klart lägre än den hos andra musslor som föds upp på öppet hav. Detta gör att produktens smak är särskilt angenäm och välsmakande, och ger köttet dess sötma.

”Cozza di Scardovari” har även ett högre index (högre än 25 %), som bestämmer musslans fyllighet, vilket hör ihop med den ätbara delens höga ämnesomsättning och anmärkningsvärda utveckling. Denna utveckling, som inträffar åtta eller nio månader räknat från fångsten av mussellarverna och musselembryona, gör det möjligt att uppnå den höga produktivitet som är utmärkande för ”Cozza di Scardovari”.

5.3   Orsakssamband mellan det geografiska området och produktens kvalitet eller egenskaper (för SUB) eller en viss kvalitet, ett visst anseende eller en viss annan egenskap som kan hänföras till produkten (för SGB)

De kvalitativa, fysiska och organoleptiska egenskaperna för ”Cozza di Scardovari” är ett resultat av den särskilda miljön i Scardovariviken. Det är från denna vik som blötdjuret har fått sitt namn. I synnerhet ger den låga salthalten i det vatten där ”Cozza di Scardovari” produceras en förklaring till varför musslans kött har en så pass låg natriumhalt (mindre än 210 mg/100 g produkt) och följaktligen till dess smak som är särskilt angenäm, välsmakande och mild.

Den stora mängden organiska luftburna partiklar och den höga fytoplanktonproduktiviteten i denna viks grunda vatten förklarar den höga ämnesomsättningen hos detta blötdjur och den anmärkningsvärda utvecklingen av dess ätbara del (index som överstiger 25 %) samt dess snabba tillväxt.

Scardovarivikens geografiska och morfologiska särdrag (grunt vatten, ständigt utbyte av vatten på grund av tidvattencykeln samt idealiska förhållanden med avseende på temperatur, syresättning och hydrodynamik) och yrkeskunskapen hos de aktörer som använder traditionella produktions- och uppfödningstekniker har en direkt inverkan på musslornas välmående och gör det möjligt för dem att utvecklas ytterligare på ett mer enhetligt sätt, samtidigt som man garanterar en kontroll av deras kvalitet.

Fotografier som togs under festivalen tillägnad ”Cozza di Scardovari” på 80-talet vittnar om beteckningens och produktens goda anseende. Idag utgör produktionen av musslor i Scardovariviken en viktig verksamhet som sysselsätter många aktörer och familjeföretag, och produkten är känd såväl av italienska som av europeiska konsumenter.

Hänvisning till offentliggörandet av specifikationen

(Artikel 5.7 i förordning (EG) nr 510/2006 (3))

Myndigheten har inlett ett nationellt invändningsförfarande i och med offentliggörandet av förslaget om registrering av den skyddade ursprungsbeteckningen ”Cozza di Scardovari” i Republiken Italiens officiella tidning nr 271 av den 21 november 2011.

Produktspecifikationens konsoliderade text finns att läsa på följande webbplats

http://www.politicheagricole.it/flex/cm/pages/ServeBLOB.php/L/IT/IDPagina/3335

eller

direkt via webbplatsen för ministeriet för jordbruks-, livsmedels- och skogsbrukspolitik (http://www.politicheagricole.it). Klicka på ”Qualità e sicurezza” (Kvalitet och säkerhet) (uppe till höger på skärmen) och sedan ”Disciplinari di Produzione all’esame dell’UE” (Specifikationer som granskas av EU).

---

(1)  EUT L 343, 14.12.2012, s. 1.

(2)  EUT L 93, 31.3.2006, s. 12. Ersatt av förordning (EU) nr 1151/2012.

(3)  Se fotnot 2.

---

Rättelser

| 15.6.2013 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 170/55 |
| --- | --- | --- | --- |

15.6.2013

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 170/55

---

Rättelse till infordran av intresseanmälan för deltagande i de vetenskapliga panelerna vid Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (Parma, Italien) – Ref.: EFSA/E/2013/001

(
  Europeiska unionens officiella tidning C 107 av den 13 april 2013
  )

2013/C 170/13

På sidan 16, punkt 11, första stycket, ska det

i stället för:

”... 17 juni 2013 kl. 24.00 ...”,

vara:

”... 1 juli 2013 kl. 24.00 ...”.

---