# Europeiska unionens C 218/2013

| | ISSN 1977-1061
  doi:10.3000/19771061.C_2013.218.swe |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | C 218 |
| | |
| Svensk utgåva | Meddelanden och upplysningar | 56 årgången30 juli 2013 |

ISSN 1977-1061

doi:10.3000/19771061.C_2013.218.swe

Europeiska unionens

officiella tidning

C 218

Svensk utgåva

Meddelanden och upplysningar

56 årgången30 juli 2013

---

| Informationsnummer | Innehållsförteckning | Sida |
| --- | --- | --- |
| | I   Resolutioner, rekommendationer och yttranden |
| | YTTRANDEN |
| | Regionkommittén |
| | 101:a plenarsessionen den 30 maj 2013 |
| 2013/C 218/01 | Yttrande från Regionkommittén – Ungdomssysselsättningspaketet | 1 |
| 2013/C 218/02 | Yttrande från Regionkommittén – Kulturella och kreativa sektorer för tillväxt och sysselsättning | 7 |
| 2013/C 218/03 | Yttrande från Regionkommittén – Överbrygga innovationsklyftan | 12 |
| 2013/C 218/04 | Yttrande från Regionkommittén – EU-lagstiftningens ändamålsenlighet (Refit-programmet) | 22 |
| 2013/C 218/05 | Yttrande från Regionkommittén – Utvecklingen av marknadssituationen och villkoren för en smidig utfasning av systemet med mjölkkvoter – andra mjuklandningsrapporten | 27 |

Informationsnummer

Innehållsförteckning

Sida

I   Resolutioner, rekommendationer och yttranden

YTTRANDEN

Regionkommittén

101:a plenarsessionen den 30 maj 2013

2013/C 218/01

Yttrande från Regionkommittén – Ungdomssysselsättningspaketet

1

2013/C 218/02

Yttrande från Regionkommittén – Kulturella och kreativa sektorer för tillväxt och sysselsättning

7

2013/C 218/03

Yttrande från Regionkommittén – Överbrygga innovationsklyftan

12

2013/C 218/04

Yttrande från Regionkommittén – EU-lagstiftningens ändamålsenlighet (Refit-programmet)

22

2013/C 218/05

Yttrande från Regionkommittén – Utvecklingen av marknadssituationen och villkoren för en smidig utfasning av systemet med mjölkkvoter – andra mjuklandningsrapporten

27

| | III   Förberedande akter |
| --- | --- |
| | REGIONKOMMITTÉN |
| | 101:a plenarsessionen den 30 maj 2013 |
| 2013/C 218/06 | Yttrande från Regionkommittén – Direktiv om en jämnare könsfördelning bland icke verkställande styrelseledamöter i börsnoterade företag och därmed sammanhängande åtgärder | 33 |
| 2013/C 218/07 | Yttrande från Regionkommittén – Ändring av direktivet om miljökonsekvensbedömningar | 42 |
| 2013/C 218/08 | Yttrande från Regionkommittén – EU:s sjunde miljöhandlingsprogram | 53 |

III   Förberedande akter

REGIONKOMMITTÉN

101:a plenarsessionen den 30 maj 2013

2013/C 218/06

Yttrande från Regionkommittén – Direktiv om en jämnare könsfördelning bland icke verkställande styrelseledamöter i börsnoterade företag och därmed sammanhängande åtgärder

33

2013/C 218/07

Yttrande från Regionkommittén – Ändring av direktivet om miljökonsekvensbedömningar

42

2013/C 218/08

Yttrande från Regionkommittén – EU:s sjunde miljöhandlingsprogram

53

| SV | |
| --- | --- |

SV

---

I Resolutioner, rekommendationer och yttranden

YTTRANDEN

Regionkommittén

101:a plenarsessionen den 30 maj 2013

| 30.7.2013 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 218/1 |
| --- | --- | --- | --- |

30.7.2013

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 218/1

---

Yttrande från Regionkommittén – ”Ungdomssysselsättningspaketet”

2013/C 218/01

REGIONKOMMITTÉNS STÅNDPUNKT

| — | Regionkommittén (ReK) välkomnar ungdomssysselsättningspaketet, som innehåller en rad konkreta förslag som syftar till att hjälpa medlemsstaterna att ta itu med den oacceptabelt höga ungdomsarbetslösheten och den sociala utestängning som den ofta medför. |
| --- | --- |

—

Regionkommittén (ReK) välkomnar ungdomssysselsättningspaketet, som innehåller en rad konkreta förslag som syftar till att hjälpa medlemsstaterna att ta itu med den oacceptabelt höga ungdomsarbetslösheten och den sociala utestängning som den ofta medför.

| — | ReK understryker den nyckelroll som de regionala och lokala myndigheterna spelar när det gäller att fastställa och genomföra åtgärder mot arbetslöshet, tillhandahålla möjligheter för unga och stödja utbytet av goda metoder. |
| --- | --- |

—

ReK understryker den nyckelroll som de regionala och lokala myndigheterna spelar när det gäller att fastställa och genomföra åtgärder mot arbetslöshet, tillhandahålla möjligheter för unga och stödja utbytet av goda metoder.

| — | Vi understryker också vikten av att ungdomar och ungdomsorganisationer deltar aktivt i samarbetet om de strategier som ska genomföras. |
| --- | --- |

—

Vi understryker också vikten av att ungdomar och ungdomsorganisationer deltar aktivt i samarbetet om de strategier som ska genomföras.

| — | Med tanke på att detta är en mycket brådskande fråga uppmanar kommittén Europeiska rådet att godkänna att ungdomssysselsättningsinitiativet genomförs redan under 2013. |
| --- | --- |

—

Med tanke på att detta är en mycket brådskande fråga uppmanar kommittén Europeiska rådet att godkänna att ungdomssysselsättningsinitiativet genomförs redan under 2013.

| — | Vi uppmanar Europeiska kommissionen att färdigställa kvalitetskriterierna för praktikprogram, inrätta den europeiska alliansen för lärlingsutbildning och lägga fram förslaget till den nya Euresförordningen. |
| --- | --- |

—

Vi uppmanar Europeiska kommissionen att färdigställa kvalitetskriterierna för praktikprogram, inrätta den europeiska alliansen för lärlingsutbildning och lägga fram förslaget till den nya Euresförordningen.

| — | Kommittén uppmanar kommissionen att understödja och komplettera medlemsstaternas insatser när det gäller yrkesutbildningspolitik och att i form av en rekommendation föreslå europeiska minimistandarder för kvaliteten i lärlingssystemen på europeisk nivå, för att underlätta erkännande av den kompetens som erhållits i hela EU. |
| --- | --- |

—

Kommittén uppmanar kommissionen att understödja och komplettera medlemsstaternas insatser när det gäller yrkesutbildningspolitik och att i form av en rekommendation föreslå europeiska minimistandarder för kvaliteten i lärlingssystemen på europeisk nivå, för att underlätta erkännande av den kompetens som erhållits i hela EU.

| Föredragande | Enrico ROSSI (IT–PSE), regionpresident i Toscana |
| --- | --- |
| Referensdokument | Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén: Sysselsättning åt ungdomar
  COM(2012) 727 final
  Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén: På väg mot kvalitetskriterier för praktikprogram – Andra fasen av samråd med arbetsmarknadens parter på europeisk nivå i enlighet med artikel 154 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt
  COM(2012) 728 final |

Föredragande

Enrico ROSSI (IT–PSE), regionpresident i Toscana

Referensdokument

Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén: Sysselsättning åt ungdomar

COM(2012) 727 final

Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén: På väg mot kvalitetskriterier för praktikprogram – Andra fasen av samråd med arbetsmarknadens parter på europeisk nivå i enlighet med artikel 154 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt

COM(2012) 728 final

I.   POLITISKA REKOMMENDATIONER

REGIONKOMMITTÉNS STÅNDPUNKT

Allmän bakgrund

| 1. | Regionkommittén uppskattar de insatser som Europeiska kommissionen har gjort i kampen mot ungdomsarbetslösheten, eftersom den utan tvivel utgör ett av EU:s allvarligaste problem och snabbt kräver en samordnad och konsekvent politisk reaktion (1). Dessutom måste tillräckliga medel anslås för att bekämpa problemet. |
| --- | --- |

1.

Regionkommittén uppskattar de insatser som Europeiska kommissionen har gjort i kampen mot ungdomsarbetslösheten, eftersom den utan tvivel utgör ett av EU:s allvarligaste problem och snabbt kräver en samordnad och konsekvent politisk reaktion (1). Dessutom måste tillräckliga medel anslås för att bekämpa problemet.

| 2. | Vi välkomnar ungdomssysselsättningspaketet (2), som innehåller en rad konkreta förslag i syfte att hjälpa medlemsstaterna att ta itu med den oacceptabelt höga ungdomsarbetslösheten och den sociala utestängning som den ofta medför. |
| --- | --- |

2.

Vi välkomnar ungdomssysselsättningspaketet (2), som innehåller en rad konkreta förslag i syfte att hjälpa medlemsstaterna att ta itu med den oacceptabelt höga ungdomsarbetslösheten och den sociala utestängning som den ofta medför.

| 3. | Vi ser positivt på den kombinerade strategi (rekommendationer till medlemsstaterna samt samordning, initiativ och åtgärder på EU-nivån) som kommissionen har föreslagit i meddelandet ”Sysselsättning åt ungdomar”. Samtidigt vill vi understryka behovet av lämpliga och proportionella åtgärder på europeisk, nationell och regional nivå, med full respekt för subsidiaritetsprincipen. |
| --- | --- |

3.

Vi ser positivt på den kombinerade strategi (rekommendationer till medlemsstaterna samt samordning, initiativ och åtgärder på EU-nivån) som kommissionen har föreslagit i meddelandet ”Sysselsättning åt ungdomar”. Samtidigt vill vi understryka behovet av lämpliga och proportionella åtgärder på europeisk, nationell och regional nivå, med full respekt för subsidiaritetsprincipen.

| 4. | ReK understryker den nyckelroll som de regionala och lokala myndigheterna spelar när det gäller att fastställa och genomföra åtgärder mot arbetslöshet, tillhandahålla möjligheter för unga och stödja utbytet av goda metoder, och vi understryker också vikten av att ungdomar och ungdomsorganisationer deltar aktivt i samarbetet om de strategier som ska genomföras. |
| --- | --- |

4.

ReK understryker den nyckelroll som de regionala och lokala myndigheterna spelar när det gäller att fastställa och genomföra åtgärder mot arbetslöshet, tillhandahålla möjligheter för unga och stödja utbytet av goda metoder, och vi understryker också vikten av att ungdomar och ungdomsorganisationer deltar aktivt i samarbetet om de strategier som ska genomföras.

| 5. | Regionkommittén välkomnar Europeiska rådets beslut av den 7–8 februari 2013 om att avsätta 6 miljarder euro till sysselsättningsinitiativet för unga, som är öppet för alla regioner (Nuts 2) med en ungdomsarbetslöshet på mer än 25 %. Vi anser dock att de resurser som avsatts visserligen utgör en uppmuntrande signal, men att de fortfarande är otillräckliga med tanke på problemets omfattning. |
| --- | --- |

5.

Regionkommittén välkomnar Europeiska rådets beslut av den 7–8 februari 2013 om att avsätta 6 miljarder euro till sysselsättningsinitiativet för unga, som är öppet för alla regioner (Nuts 2) med en ungdomsarbetslöshet på mer än 25 %. Vi anser dock att de resurser som avsatts visserligen utgör en uppmuntrande signal, men att de fortfarande är otillräckliga med tanke på problemets omfattning.

| 6. | Med tanke på att detta är en mycket brådskande fråga uppmanar kommittén Europeiska rådet att godkänna att ungdomssysselsättningsinitiativet genomförs redan under 2013. |
| --- | --- |

6.

Med tanke på att detta är en mycket brådskande fråga uppmanar kommittén Europeiska rådet att godkänna att ungdomssysselsättningsinitiativet genomförs redan under 2013.

| 7. | Kommittén anser att en betydande del av de resurser som avsatts för initiativet för ungdomssysselsättning bör riktas till de lokala och regionala myndigheterna, så att de får större möjligheter att genomföra åtgärder som gynnar sysselsättningen bland ungdomar på det sätt som är bäst anpassat till de lokala förhållandena. |
| --- | --- |

7.

Kommittén anser att en betydande del av de resurser som avsatts för initiativet för ungdomssysselsättning bör riktas till de lokala och regionala myndigheterna, så att de får större möjligheter att genomföra åtgärder som gynnar sysselsättningen bland ungdomar på det sätt som är bäst anpassat till de lokala förhållandena.

| 8. | Vi uppmanar Europeiska kommissionen att färdigställa kvalitetskriterierna för praktikprogram, inrätta den europeiska alliansen för lärlingsutbildning och lägga fram förslaget till den nya Euresförordningen. |
| --- | --- |

8.

Vi uppmanar Europeiska kommissionen att färdigställa kvalitetskriterierna för praktikprogram, inrätta den europeiska alliansen för lärlingsutbildning och lägga fram förslaget till den nya Euresförordningen.

| 9. | ReK vill peka på vikten av ett övergripande, samordnat och hållbart arbetssätt för genomförandet i syfte att säkerställa samordningsvinster mellan alla de strategiska initiativen: ”Ny kompetens för nya arbetstillfällen (3)”, ”Unga på väg (4)”, ”Innovationsunionen” och ”EU:s digitala agenda”, samt mellan dessa och sammanhållningspolitiken 2014–2020. |
| --- | --- |

9.

ReK vill peka på vikten av ett övergripande, samordnat och hållbart arbetssätt för genomförandet i syfte att säkerställa samordningsvinster mellan alla de strategiska initiativen: ”Ny kompetens för nya arbetstillfällen (3)”, ”Unga på väg (4)”, ”Innovationsunionen” och ”EU:s digitala agenda”, samt mellan dessa och sammanhållningspolitiken 2014–2020.

| 10. | ReK stöder till fullo Europa 2020-strategin och dess instrument samt åtagandet att uppnå sysselsättningsmålen, inbegripet målet om en minskning av antalet ungdomar som slutar skolan i förtid. Vi uppmanar medlemsstaterna att öka satsningarna på tillväxt och innovation i linje med vad som fastställs i strategin och att främja ökat samarbete mellan de olika styresnivåerna. Kommittén understryker i det sammanhanget den viktiga roll som de regionala och lokala myndigheterna spelar för att uppnå Europa 2020-strategins mål samt att de nationella reformprogrammen bör genomföras i samarbete mellan de olika styresnivåerna. |
| --- | --- |

10.

ReK stöder till fullo Europa 2020-strategin och dess instrument samt åtagandet att uppnå sysselsättningsmålen, inbegripet målet om en minskning av antalet ungdomar som slutar skolan i förtid. Vi uppmanar medlemsstaterna att öka satsningarna på tillväxt och innovation i linje med vad som fastställs i strategin och att främja ökat samarbete mellan de olika styresnivåerna. Kommittén understryker i det sammanhanget den viktiga roll som de regionala och lokala myndigheterna spelar för att uppnå Europa 2020-strategins mål samt att de nationella reformprogrammen bör genomföras i samarbete mellan de olika styresnivåerna.

| 11. | ReK pekar på vikten av att kraftfullt ta itu med det kritiska europeiska problemet med ungdomar som varken har arbete eller utbildningsplats, och att utvärdera kostnaderna på såväl kort som lång sikt. Man bör också beakta de sociala och ekonomiska följderna samt de konsekvenser och risker (sociala och demokratiska) som blir följden av att ungdomarna inte kan frigöra sig. Vi anser också att problemet med att ungdomar inte integreras på arbetsmarknaden är kopplat till arbetsförmedlingarnas effektivitet, till förhållandet mellan utbildningssektorn och arbetslivet och till förekomsten av frivilligorganisationer och organisationer i tredje sektorn i detta sammanhang. Det är mycket viktigt att poängtera att störst effekt uppnås när lokala och regionala myndigheter, arbetsförmedlingar, instanser för vägledning och utbildningsinstitutioner samarbetar. |
| --- | --- |

11.

ReK pekar på vikten av att kraftfullt ta itu med det kritiska europeiska problemet med ungdomar som varken har arbete eller utbildningsplats, och att utvärdera kostnaderna på såväl kort som lång sikt. Man bör också beakta de sociala och ekonomiska följderna samt de konsekvenser och risker (sociala och demokratiska) som blir följden av att ungdomarna inte kan frigöra sig. Vi anser också att problemet med att ungdomar inte integreras på arbetsmarknaden är kopplat till arbetsförmedlingarnas effektivitet, till förhållandet mellan utbildningssektorn och arbetslivet och till förekomsten av frivilligorganisationer och organisationer i tredje sektorn i detta sammanhang. Det är mycket viktigt att poängtera att störst effekt uppnås när lokala och regionala myndigheter, arbetsförmedlingar, instanser för vägledning och utbildningsinstitutioner samarbetar.

| 12. | ReK anser att de bästa resultaten när det gäller ungdomsarbetslöshet har påvisats i länder där ungdomar har möjlighet att göra praktiktjänstgöring av god kvalitet och där det finns etablerade lärlingssystem (5) som ingår som en integrerad del i utbildnings- och arbetsförmedlingssystemet. Kommittén anser också att detta är fallet när arbetsförmedlingen är effektiv. Vi vill därför understryka vikten av att lyfta fram väl fungerande metoder i de offentliga system och tjänster för yrkesvägledning och stöd till arbetssökande som redan finns på EU-nivå. Kommittén anser dessutom att man när detta är möjligt bör koppla så många lokala ungdomsorganisationer som möjligt till arbetsförmedlingarnas verksamhet och till den yrkesvägledning som finns. |
| --- | --- |

12.

ReK anser att de bästa resultaten när det gäller ungdomsarbetslöshet har påvisats i länder där ungdomar har möjlighet att göra praktiktjänstgöring av god kvalitet och där det finns etablerade lärlingssystem (5) som ingår som en integrerad del i utbildnings- och arbetsförmedlingssystemet. Kommittén anser också att detta är fallet när arbetsförmedlingen är effektiv. Vi vill därför understryka vikten av att lyfta fram väl fungerande metoder i de offentliga system och tjänster för yrkesvägledning och stöd till arbetssökande som redan finns på EU-nivå. Kommittén anser dessutom att man när detta är möjligt bör koppla så många lokala ungdomsorganisationer som möjligt till arbetsförmedlingarnas verksamhet och till den yrkesvägledning som finns.

| 13. | Regionkommittén välkomnar den s.k. ungdomsgarantin, som innebär att ungdomar inom fyra månader efter det att de lämnat skolan eller en arbetsplats får ett högkvalitativt erbjudande om antingen arbete, vidareutbildning, lärlingsutbildning eller praktik. Att minska ungdomsarbetslösheten är en mycket viktig utmaning för Europas framtid. |
| --- | --- |

13.

Regionkommittén välkomnar den s.k. ungdomsgarantin, som innebär att ungdomar inom fyra månader efter det att de lämnat skolan eller en arbetsplats får ett högkvalitativt erbjudande om antingen arbete, vidareutbildning, lärlingsutbildning eller praktik. Att minska ungdomsarbetslösheten är en mycket viktig utmaning för Europas framtid.

| 14. | ReK kommer noga att följa upp genomförandet av ungdomsgarantin och framhåller att det handlar om en mycket kostsam insats, vilket innebär att medlemsstaterna – framför allt de med svåra ekonomiska problem – kommer att behöva ett helhjärtat stöd från EU för att kunna genomföra garantin. |
| --- | --- |

14.

ReK kommer noga att följa upp genomförandet av ungdomsgarantin och framhåller att det handlar om en mycket kostsam insats, vilket innebär att medlemsstaterna – framför allt de med svåra ekonomiska problem – kommer att behöva ett helhjärtat stöd från EU för att kunna genomföra garantin.

| 15. | Vi vill åter peka på vikten av att utsträcka åtgärdens förmåner så att alla unga upp till 30 års ålder (inte som i dag 25) omfattas, även personer med universitetsexamen. |
| --- | --- |

15.

Vi vill åter peka på vikten av att utsträcka åtgärdens förmåner så att alla unga upp till 30 års ålder (inte som i dag 25) omfattas, även personer med universitetsexamen.

| 16. | Vid de interinstitutionella förhandlingarna om de nya bestämmelserna för Europeiska socialfonden om ungdomssysselsättningsinitiativet, som Europeiska rådet antog den 7–8 februari 2013, kommer kommittén att övervaka att budgetanslagen till detta initiativ kopplas till flexiblare villkor när det gäller medfinansieringsnivåer och förskott, för att man effektivare och snabbare ska kunna ta itu med den svåra situation som regionerna befinner sig i på detta område. Vi efterlyser också att de lokala och regionala myndigheterna i tillräckligt god tid informeras om initiativets sätt att fungera och om medlen från dess båda insatsområden, för att de ska kunna beaktas vid utarbetandet av strategierna för bekämpande av ungdomsarbetslösheten och för garantisystemen. |
| --- | --- |

16.

Vid de interinstitutionella förhandlingarna om de nya bestämmelserna för Europeiska socialfonden om ungdomssysselsättningsinitiativet, som Europeiska rådet antog den 7–8 februari 2013, kommer kommittén att övervaka att budgetanslagen till detta initiativ kopplas till flexiblare villkor när det gäller medfinansieringsnivåer och förskott, för att man effektivare och snabbare ska kunna ta itu med den svåra situation som regionerna befinner sig i på detta område. Vi efterlyser också att de lokala och regionala myndigheterna i tillräckligt god tid informeras om initiativets sätt att fungera och om medlen från dess båda insatsområden, för att de ska kunna beaktas vid utarbetandet av strategierna för bekämpande av ungdomsarbetslösheten och för garantisystemen.

Lärlingsutbildningarnas bidrag till ungdomars oberoende

| 17. | Regionkommittén uppmuntrar medlemsstaterna och behöriga instanser att genomföra utbildningsprogram som stöder och förbereder övergången från skola till arbetsliv för att undvika att ungdomar stannar kvar alltför länge i utbildningssystemet utan framtidsutsikter. Ett tidigare inträde på arbetsmarknaden bör emellertid kompletteras med möjligheter att återgå till utbildning i fortbildnings- eller omskolningssyfte inom ramen för livslångt lärande. Kommittén rekommenderar samtidigt att man i samarbete med de lokala och regionala myndigheterna, utbildningsinstanserna och de statliga arbetsförmedlingarna utarbetar och genomför regionala strategier med inriktning på arbetsmarknad och yrkesutbildning. Näringslivet bör också involveras i syfte att underlätta integrationen på arbetsmarknaden inom ramen för integrerade ekonomiska system. |
| --- | --- |

17.

Regionkommittén uppmuntrar medlemsstaterna och behöriga instanser att genomföra utbildningsprogram som stöder och förbereder övergången från skola till arbetsliv för att undvika att ungdomar stannar kvar alltför länge i utbildningssystemet utan framtidsutsikter. Ett tidigare inträde på arbetsmarknaden bör emellertid kompletteras med möjligheter att återgå till utbildning i fortbildnings- eller omskolningssyfte inom ramen för livslångt lärande. Kommittén rekommenderar samtidigt att man i samarbete med de lokala och regionala myndigheterna, utbildningsinstanserna och de statliga arbetsförmedlingarna utarbetar och genomför regionala strategier med inriktning på arbetsmarknad och yrkesutbildning. Näringslivet bör också involveras i syfte att underlätta integrationen på arbetsmarknaden inom ramen för integrerade ekonomiska system.

| 18. | Regionkommittén understryker att det är viktigt att snarast ta itu med jämställdhetens betydelse i samband med ungdomsarbetslösheten, eftersom unga kvinnor i högre grad har otrygga anställningar och får utstå konsekvenserna av olika lön mellan kvinnor och män – även när det gäller praktiktjänstgöring – samt med bristen på åtgärder för att skapa balans mellan arbetsliv och privatliv. Regionkommittén uppmanar därför alla programansvariga som ska stimulera ungdomssysselsättningen att beakta såväl nationella, regionala och lokala förhållanden som jämställdhetsaspekten i denna fråga. |
| --- | --- |

18.

Regionkommittén understryker att det är viktigt att snarast ta itu med jämställdhetens betydelse i samband med ungdomsarbetslösheten, eftersom unga kvinnor i högre grad har otrygga anställningar och får utstå konsekvenserna av olika lön mellan kvinnor och män – även när det gäller praktiktjänstgöring – samt med bristen på åtgärder för att skapa balans mellan arbetsliv och privatliv. Regionkommittén uppmanar därför alla programansvariga som ska stimulera ungdomssysselsättningen att beakta såväl nationella, regionala och lokala förhållanden som jämställdhetsaspekten i denna fråga.

| 19. | ReK noterar att lärlingsprogram avsevärt underlättar övergången från skola till arbetsliv och ger ungdomarna möjlighet att skaffa sig både arbetslivserfarenheter på arbetsplatsen och teoretiska kunskaper utanför arbetsplatsen tack vare att både företag och utbildningsinstitut deltar i utbildningen. I det syftet uppmanar vi medlemsstaterna att främja lärlingssystem med varvad eller parallell utbildning, även för högre utbildning. |
| --- | --- |

19.

ReK noterar att lärlingsprogram avsevärt underlättar övergången från skola till arbetsliv och ger ungdomarna möjlighet att skaffa sig både arbetslivserfarenheter på arbetsplatsen och teoretiska kunskaper utanför arbetsplatsen tack vare att både företag och utbildningsinstitut deltar i utbildningen. I det syftet uppmanar vi medlemsstaterna att främja lärlingssystem med varvad eller parallell utbildning, även för högre utbildning.

| 20. | ReK hoppas att det kommer att bli möjligt att anta en gemensam ram, med respekt för befogenhetsfördelningen, som gör de befintliga åtgärderna för varvad utbildning i medlemsstaterna förenliga och som lyfter fram de största fördelarna med lärlingssystemet och de bästa hjälpmedlen för att genomföra systemet. |
| --- | --- |

20.

ReK hoppas att det kommer att bli möjligt att anta en gemensam ram, med respekt för befogenhetsfördelningen, som gör de befintliga åtgärderna för varvad utbildning i medlemsstaterna förenliga och som lyfter fram de största fördelarna med lärlingssystemet och de bästa hjälpmedlen för att genomföra systemet.

| 21. | Kommittén uppmanar kommissionen att understödja och komplettera medlemsstaternas insatser när det gäller yrkesutbildningspolitik och att i form av en rekommendation föreslå europeiska minimistandarder för kvaliteten i lärlingssystemen på europeisk nivå, i syfte att underlätta erkännande av den kompetens som erhållits i hela EU. |
| --- | --- |

21.

Kommittén uppmanar kommissionen att understödja och komplettera medlemsstaternas insatser när det gäller yrkesutbildningspolitik och att i form av en rekommendation föreslå europeiska minimistandarder för kvaliteten i lärlingssystemen på europeisk nivå, i syfte att underlätta erkännande av den kompetens som erhållits i hela EU.

| 22. | Kommittén uppskattar de framsteg som gjorts i den riktningen med den europeiska alliansen för lärlingsutbildning, ett europeiskt instrument som syftar till att tillgodose kompetensbehovet och bidra till att erbjuda en lämplig referensram för de kvalifikationer som erhållits. |
| --- | --- |

22.

Kommittén uppskattar de framsteg som gjorts i den riktningen med den europeiska alliansen för lärlingsutbildning, ett europeiskt instrument som syftar till att tillgodose kompetensbehovet och bidra till att erbjuda en lämplig referensram för de kvalifikationer som erhållits.

| 23. | Vi ställer oss bakom kommissionens förslag att främja samarbetsformer som uppmuntrar utveckling och spridning av varvad utbildning. Dessa bör dock samla myndigheter med ansvar för utbildning, yrkesutbildning och arbetsmarknadspolitik på nationell nivå, företrädare för lokala och regionala myndigheter, förvaltningsmyndigheter för ESF samt företrädare för företag och arbetsmarknadens parter. Syftet är att på medlemsstaternas arbetsmarknad och i deras skolsystem ta fram strategier som stärker lärlingskapet samt effektiva sätt att använda nationella ESF-medel i planering och genomförande av system för varvad utbildning. |
| --- | --- |

23.

Vi ställer oss bakom kommissionens förslag att främja samarbetsformer som uppmuntrar utveckling och spridning av varvad utbildning. Dessa bör dock samla myndigheter med ansvar för utbildning, yrkesutbildning och arbetsmarknadspolitik på nationell nivå, företrädare för lokala och regionala myndigheter, förvaltningsmyndigheter för ESF samt företrädare för företag och arbetsmarknadens parter. Syftet är att på medlemsstaternas arbetsmarknad och i deras skolsystem ta fram strategier som stärker lärlingskapet samt effektiva sätt att använda nationella ESF-medel i planering och genomförande av system för varvad utbildning.

| 24. | Regionkommittén konstaterar att de bästa resultaten när det gäller sysselsättning och inlärning uppnås när det finns ett gott samarbete mellan alla berörda aktörer (6). Medlemsstaterna bör därför främja ett effektivt samarbete mellan skolor, utbildnings- och yrkesutbildningsinstanser, näringslivet och arbetsförmedlingarna. Detta kan ske genom åtgärder som rör den kulturella eller strukturella nivån eller ekonomiska incitament och skatteincitament som vid behov genomförs via de regionala och lokala myndigheterna. |
| --- | --- |

24.

Regionkommittén konstaterar att de bästa resultaten när det gäller sysselsättning och inlärning uppnås när det finns ett gott samarbete mellan alla berörda aktörer (6). Medlemsstaterna bör därför främja ett effektivt samarbete mellan skolor, utbildnings- och yrkesutbildningsinstanser, näringslivet och arbetsförmedlingarna. Detta kan ske genom åtgärder som rör den kulturella eller strukturella nivån eller ekonomiska incitament och skatteincitament som vid behov genomförs via de regionala och lokala myndigheterna.

| 25. | Det är nödvändigt att beakta de små och medelstora företagens särskilda behov. Dessa företag kan bidra till att ge ungdomarna den kompetens som arbetsmarknaden kräver, men de har begränsade resurser och möter ofta allt större organisatoriska, byråkratiska eller kulturella hinder. |
| --- | --- |

25.

Det är nödvändigt att beakta de små och medelstora företagens särskilda behov. Dessa företag kan bidra till att ge ungdomarna den kompetens som arbetsmarknaden kräver, men de har begränsade resurser och möter ofta allt större organisatoriska, byråkratiska eller kulturella hinder.

| 26. | Regionkommittén anser att de organ som ansvarar för arbetsförmedling i statlig, regional eller lokal regi måste främja praktikverksamhet för unga. De bör ha kontrollbefogenheter och ta på sig de uppgifter som en uppföljning av praktikplatserna medför. Den institutionella ramen bör anpassas därefter. |
| --- | --- |

26.

Regionkommittén anser att de organ som ansvarar för arbetsförmedling i statlig, regional eller lokal regi måste främja praktikverksamhet för unga. De bör ha kontrollbefogenheter och ta på sig de uppgifter som en uppföljning av praktikplatserna medför. Den institutionella ramen bör anpassas därefter.

Praktiktjänstgöringens roll för integreringen i arbetslivet

| 27. | Regionkommittén vill erinra om att även kortvarig praktiktjänstgöring kan utgöra ett värdefullt inslag i utbildningen. Den ger ungdomarna möjlighet att så snabbt som möjligt få fotfäste på arbetsmarknaden. Praktikprogrammen bör därför vara av hög kvalitet vad avser både utbildningsinnehåll och socialt skydd. Därför uppmanar Regionkommittén lokala och regionala myndigheter att erbjuda ungdomar så många praktikplatser som möjligt, så att de kan komma i kontakt med flera olika yrken. De lokala och regionala myndigheterna kan föregå med gott exempel genom att införa praktikprogram av god kvalitet. Dessa myndigheter bör arbeta tillsammans med utbildningsinstituten för att ta på sig en ledande roll när det gäller att ta emot och anställa praktikanter, samt inleda ett samarbete med näringslivet så att de unga snabbt kan komma ut på arbetsmarknaden. |
| --- | --- |

27.

Regionkommittén vill erinra om att även kortvarig praktiktjänstgöring kan utgöra ett värdefullt inslag i utbildningen. Den ger ungdomarna möjlighet att så snabbt som möjligt få fotfäste på arbetsmarknaden. Praktikprogrammen bör därför vara av hög kvalitet vad avser både utbildningsinnehåll och socialt skydd. Därför uppmanar Regionkommittén lokala och regionala myndigheter att erbjuda ungdomar så många praktikplatser som möjligt, så att de kan komma i kontakt med flera olika yrken. De lokala och regionala myndigheterna kan föregå med gott exempel genom att införa praktikprogram av god kvalitet. Dessa myndigheter bör arbeta tillsammans med utbildningsinstituten för att ta på sig en ledande roll när det gäller att ta emot och anställa praktikanter, samt inleda ett samarbete med näringslivet så att de unga snabbt kan komma ut på arbetsmarknaden.

| 28. | Vi konstaterar att praktiktjänstgöringen i många medlemsstater används felaktigt och missbrukas för att få tillgång till billig arbetskraft – ibland rent av obetald – och ersätter normala anställningskontrakt, ofta i samband med arbetstoppar. |
| --- | --- |

28.

Vi konstaterar att praktiktjänstgöringen i många medlemsstater används felaktigt och missbrukas för att få tillgång till billig arbetskraft – ibland rent av obetald – och ersätter normala anställningskontrakt, ofta i samband med arbetstoppar.

| 29. | ReK anser att definitionen av ”praktik” bör lyfta fram initiativet som en utbildningsprocess som innebär ett närmande till arbetslivet. Vi noterar för övrigt att en korrekt definition bör innehålla begreppets kopplingar mellan yrkesvägledning, utbildning och arbete. |
| --- | --- |

29.

ReK anser att definitionen av ”praktik” bör lyfta fram initiativet som en utbildningsprocess som innebär ett närmande till arbetslivet. Vi noterar för övrigt att en korrekt definition bör innehålla begreppets kopplingar mellan yrkesvägledning, utbildning och arbete.

| 30. | Vi stöder helt EU:s roll i att utarbeta kvalitetskriterier som erkänns på europeisk nivå. En lösning på EU-nivå skulle för övrigt medföra tydliga fördelar vad gäller praktikanternas rörlighet både i och utanför EU samt bidra till ökad integration på arbetsmarknaden. |
| --- | --- |

30.

Vi stöder helt EU:s roll i att utarbeta kvalitetskriterier som erkänns på europeisk nivå. En lösning på EU-nivå skulle för övrigt medföra tydliga fördelar vad gäller praktikanternas rörlighet både i och utanför EU samt bidra till ökad integration på arbetsmarknaden.

| 31. | ReK välkomnar kommissionens förslag om kvalitetskriterier för praktikprogram som en uppsättning åtgärder som underlättar ungdomarnas inträde på arbetsmarknaden. |
| --- | --- |

31.

ReK välkomnar kommissionens förslag om kvalitetskriterier för praktikprogram som en uppsättning åtgärder som underlättar ungdomarnas inträde på arbetsmarknaden.

| 32. | Vi efterlyser ett snabbt antagande av den europeiska rekommendationen om praktiktjänstgöring och anser att denna bör fastställa minimistandarder på EU-nivå som är gemensamma för alla medlemsstater. En sådan rekommendation bör ta hänsyn till alla typer av praktiktjänstgöring och inte begränsas till praktikprogram på den fria marknaden (utanför utbildningssystemet). |
| --- | --- |

32.

Vi efterlyser ett snabbt antagande av den europeiska rekommendationen om praktiktjänstgöring och anser att denna bör fastställa minimistandarder på EU-nivå som är gemensamma för alla medlemsstater. En sådan rekommendation bör ta hänsyn till alla typer av praktiktjänstgöring och inte begränsas till praktikprogram på den fria marknaden (utanför utbildningssystemet).

| 33. | Kommittén önskar att man (på medlemsstatsnivå) fastställer minimikrav, t.ex. om en skriftlig överenskommelse mellan praktikanten och värdorganisationen, och eventuellt utbildningsorganisationen eller praktikförmedlaren. Denna överenskommelse bör omfatta sådana aspekter som yrkesmässiga mål och inlärningsmål, varaktighet, schema för praktikperioden och, i tillämpliga fall, social trygghet och kostnadsersättning eller annan ersättning. Det utbildningsinnehåll som fastställs i överenskommelsen bör säkerställas genom att man utser handledare eller mentorer inom värdorganisationen med lämplig yrkeskompetens som överensstämmer med praktiktjänstgöringen. |
| --- | --- |

33.

Kommittén önskar att man (på medlemsstatsnivå) fastställer minimikrav, t.ex. om en skriftlig överenskommelse mellan praktikanten och värdorganisationen, och eventuellt utbildningsorganisationen eller praktikförmedlaren. Denna överenskommelse bör omfatta sådana aspekter som yrkesmässiga mål och inlärningsmål, varaktighet, schema för praktikperioden och, i tillämpliga fall, social trygghet och kostnadsersättning eller annan ersättning. Det utbildningsinnehåll som fastställs i överenskommelsen bör säkerställas genom att man utser handledare eller mentorer inom värdorganisationen med lämplig yrkeskompetens som överensstämmer med praktiktjänstgöringen.

| 34. | ReK rekommenderar att man ser till att planeringen av praktiken är tydlig för praktikanten, och understryker vikten av en skälig kostnadsersättning (eller ersättning av annat slag) som skulle kunna finansieras via ESF och utgöra en viktig kvalitetsaspekt i utvecklingen av ”ömsesidig nytta” för ungdomarna och företagen, samtidigt som praktikantens värdighet respekteras. |
| --- | --- |

34.

ReK rekommenderar att man ser till att planeringen av praktiken är tydlig för praktikanten, och understryker vikten av en skälig kostnadsersättning (eller ersättning av annat slag) som skulle kunna finansieras via ESF och utgöra en viktig kvalitetsaspekt i utvecklingen av ”ömsesidig nytta” för ungdomarna och företagen, samtidigt som praktikantens värdighet respekteras.

| 35. | Vi vill på nytt peka på behovet av att den värdorganisation som tar emot praktikanten uppfyller de obligatoriska kraven, t.ex. med avseende på social trygghet, hälsovård och säkerhet på arbetsplatsen, normer som rör funktionshinder osv. |
| --- | --- |

35.

Vi vill på nytt peka på behovet av att den värdorganisation som tar emot praktikanten uppfyller de obligatoriska kraven, t.ex. med avseende på social trygghet, hälsovård och säkerhet på arbetsplatsen, normer som rör funktionshinder osv.

| 36. | Vi understryker behovet av en formell certifiering av de färdigheter och kunskaper som praktikanten har förvärvat genom praktiken. |
| --- | --- |

36.

Vi understryker behovet av en formell certifiering av de färdigheter och kunskaper som praktikanten har förvärvat genom praktiken.

| 37. | ReK stöder kommissionens förslag om modernisering av direktivet om erkännande av yrkeskvalifikationer (7) så att direktivets räckvidd utvidgas till att omfatta praktiktjänstgöring i andra medlemsstater. Kommittén anser dock att man bör granska huruvida direktivet bör gälla såväl sådan praktiktjänstgöring som är ett villkor för tillträde till ett reglerat yrke som praktiktjänstgöring på den öppna marknaden samt praktiktjänstgöring inom ramen för undervisningen. |
| --- | --- |

37.

ReK stöder kommissionens förslag om modernisering av direktivet om erkännande av yrkeskvalifikationer (7) så att direktivets räckvidd utvidgas till att omfatta praktiktjänstgöring i andra medlemsstater. Kommittén anser dock att man bör granska huruvida direktivet bör gälla såväl sådan praktiktjänstgöring som är ett villkor för tillträde till ett reglerat yrke som praktiktjänstgöring på den öppna marknaden samt praktiktjänstgöring inom ramen för undervisningen.

Rörlighet som avgörande faktor för utvecklingen av ungdomarnas potential

| 38. | Regionkommittén anser att ett viktigt bidrag till att lösa problemet med att efterfrågan och tillgång inte matchar varandra kan vara att unga arbetstagare flyttar till en annan ort. Praktiktjänstgöring som utvecklats i enlighet med särskilda kriterier inom en viss referenssektor (t.ex. praktiktjänstgöring inom hantverk eller turism) kan därför utgöra effektiva redskap för att främja sådan rörlighet i syfte att de unga ska kunna återvända till sina hemtrakter och ha större möjligheter att hitta ett arbete där tack vare att deras kompetens har ökat. Denna aspekt är särskilt viktig när det gäller att bevara den territoriella sammanhållningen och hjälpa de regioner som står inför demografiska utmaningar, såsom en åldrande befolkning och avfolkning. |
| --- | --- |

38.

Regionkommittén anser att ett viktigt bidrag till att lösa problemet med att efterfrågan och tillgång inte matchar varandra kan vara att unga arbetstagare flyttar till en annan ort. Praktiktjänstgöring som utvecklats i enlighet med särskilda kriterier inom en viss referenssektor (t.ex. praktiktjänstgöring inom hantverk eller turism) kan därför utgöra effektiva redskap för att främja sådan rörlighet i syfte att de unga ska kunna återvända till sina hemtrakter och ha större möjligheter att hitta ett arbete där tack vare att deras kompetens har ökat. Denna aspekt är särskilt viktig när det gäller att bevara den territoriella sammanhållningen och hjälpa de regioner som står inför demografiska utmaningar, såsom en åldrande befolkning och avfolkning.

| 39. | Vi hoppas att de kommande EU-programmen till stöd för rörlighet inom ramen för ”Erasmus för alla” får tillräcklig och långsiktigt hållbar finansiering, så att de kan erbjuda så många ungdomar som möjligt chansen att genomföra en del av sin utbildning eller sina studier utomlands. I detta sammanhang bör man beakta den särskilda situationen för ungdomar från de yttersta randområdena. |
| --- | --- |

39.

Vi hoppas att de kommande EU-programmen till stöd för rörlighet inom ramen för ”Erasmus för alla” får tillräcklig och långsiktigt hållbar finansiering, så att de kan erbjuda så många ungdomar som möjligt chansen att genomföra en del av sin utbildning eller sina studier utomlands. I detta sammanhang bör man beakta den särskilda situationen för ungdomar från de yttersta randområdena.

| 40. | ReK stöder kommissionens beslut om att göra om det europeiska jobbnätverket till ett resultatinriktat instrument för matchning och placeringar, så att ”Ditt första Eures-jobb”-initiativet så småningom kan utvecklas och kan hjälpa EU-medborgare mellan 18 och 30 år att hitta ett arbete i en annan medlemsstat. |
| --- | --- |

40.

ReK stöder kommissionens beslut om att göra om det europeiska jobbnätverket till ett resultatinriktat instrument för matchning och placeringar, så att ”Ditt första Eures-jobb”-initiativet så småningom kan utvecklas och kan hjälpa EU-medborgare mellan 18 och 30 år att hitta ett arbete i en annan medlemsstat.

| 41. | Regionkommittén anser att det är nödvändigt att ha möjlighet att tilldela resurser, både via ESF och via nationella och/eller regionala fonder, som ett komplement till EU:s utbildningsprogram. Syftet med dessa resurser bör vara att främja särskilda initiativ för rörlighet som ger alla EU:s ungdomar möjlighet att dra nytta av denna rörlighet på samma villkor oberoende av bostadsort, samtidigt som medlemsstaternas arbetsförmedlingar uppmuntras att utveckla program som sprider kunskap om Eures-systemets möjligheter och integrerar dem i den reguljära verksamheten. |
| --- | --- |

41.

Regionkommittén anser att det är nödvändigt att ha möjlighet att tilldela resurser, både via ESF och via nationella och/eller regionala fonder, som ett komplement till EU:s utbildningsprogram. Syftet med dessa resurser bör vara att främja särskilda initiativ för rörlighet som ger alla EU:s ungdomar möjlighet att dra nytta av denna rörlighet på samma villkor oberoende av bostadsort, samtidigt som medlemsstaternas arbetsförmedlingar uppmuntras att utveckla program som sprider kunskap om Eures-systemets möjligheter och integrerar dem i den reguljära verksamheten.

Några övergripande prioriteringar

| 42. | Regionkommittén välkomnar lanseringen av kompetenskartan för EU och det europeiska färdighetspasset för fastställandet av färdigheter. Med dessa instrument blir det lättare att tillgodose behovet av lämplig kompetens, och de kan bidra till att tillhandahålla en rättvis referensram för kvalifikationer som kan omfatta inte bara de färdigheter som förvärvats inom ramen för formell undervisning, utan också informella och icke-formella kunskaper. |
| --- | --- |

42.

Regionkommittén välkomnar lanseringen av kompetenskartan för EU och det europeiska färdighetspasset för fastställandet av färdigheter. Med dessa instrument blir det lättare att tillgodose behovet av lämplig kompetens, och de kan bidra till att tillhandahålla en rättvis referensram för kvalifikationer som kan omfatta inte bara de färdigheter som förvärvats inom ramen för formell undervisning, utan också informella och icke-formella kunskaper.

| 43. | ReK uppmanar medlemsstaterna att ta fram och genomföra åtgärder och redskap som främjar nyföretagande bland ungdomar, bl.a. genom lånegarantier, leasinggarantier, bidrag till lägre räntor på lån, samt instrument för mikrokrediter. |
| --- | --- |

43.

ReK uppmanar medlemsstaterna att ta fram och genomföra åtgärder och redskap som främjar nyföretagande bland ungdomar, bl.a. genom lånegarantier, leasinggarantier, bidrag till lägre räntor på lån, samt instrument för mikrokrediter.

| 44. | Vi anser att det är av grundläggande betydelse att bygga en bro mellan universitetsvärlden och arbetslivet, med utnyttjande av program som Erasmus för unga företagare. Detta program har visat sig vara ett effektivt instrument för att stimulera företagsamhet, något som redan påpekats i ett tidigare ReK-yttrande (8). |
| --- | --- |

44.

Vi anser att det är av grundläggande betydelse att bygga en bro mellan universitetsvärlden och arbetslivet, med utnyttjande av program som Erasmus för unga företagare. Detta program har visat sig vara ett effektivt instrument för att stimulera företagsamhet, något som redan påpekats i ett tidigare ReK-yttrande (8).

| 45. | Kommittén instämmer med kommissionen om att det är viktigt att kraftigt stimulera strategiska sektorer med stor sysselsättningspotential (hälso- och sjukvård, den sociala sektorn, den gröna ekonomin och IKT), både i samband med nyetablering av företag och genom sysselsättningsfrämjande åtgärder i allmänhet. Den regionala nivån kan spela en viktig roll genom att stödja kompetensutveckling inom regionens starka områden, där sysselsättningsnivån stiger. |
| --- | --- |

45.

Kommittén instämmer med kommissionen om att det är viktigt att kraftigt stimulera strategiska sektorer med stor sysselsättningspotential (hälso- och sjukvård, den sociala sektorn, den gröna ekonomin och IKT), både i samband med nyetablering av företag och genom sysselsättningsfrämjande åtgärder i allmänhet. Den regionala nivån kan spela en viktig roll genom att stödja kompetensutveckling inom regionens starka områden, där sysselsättningsnivån stiger.

| 46. | ReK anser att det är av stor betydelse att man lyckas integrera koncepten trygghet och flexibilitet på arbetsmarknaden (flexicurity) och uppnå en jämvikt mellan arbetsgivarnas krav på flexibel arbetskraft och arbetstagarnas behov av trygghet och skydd på en allt osäkrare arbetsmarknad. |
| --- | --- |

46.

ReK anser att det är av stor betydelse att man lyckas integrera koncepten trygghet och flexibilitet på arbetsmarknaden (flexicurity) och uppnå en jämvikt mellan arbetsgivarnas krav på flexibel arbetskraft och arbetstagarnas behov av trygghet och skydd på en allt osäkrare arbetsmarknad.

| 47. | Kommittén betonar att samarbete med aktörer på lokal och regional nivå är av stor betydelse när det gäller att utarbeta en specifik strategi för den övergripande programplaneringen och förvaltningen av ungdomssysselsättningspolitiken. Därför kan det vara lämpligt med innovativa former för förvaltning av integrerade system för ungdomssysselsättningspolitiken och att stärka kopplingen mellan den offentliga instansen och de unga generationerna och näringslivet. |
| --- | --- |

47.

Kommittén betonar att samarbete med aktörer på lokal och regional nivå är av stor betydelse när det gäller att utarbeta en specifik strategi för den övergripande programplaneringen och förvaltningen av ungdomssysselsättningspolitiken. Därför kan det vara lämpligt med innovativa former för förvaltning av integrerade system för ungdomssysselsättningspolitiken och att stärka kopplingen mellan den offentliga instansen och de unga generationerna och näringslivet.

| 48. | ReK understryker behovet av att till fullo involvera de regionala och lokala myndigheterna i utformningen och genomförandet av nya initiativ, eftersom dessa myndigheter är den lämpligaste nivån för att bedöma de regionala och lokala kraven och behoven och därmed också för att fatta beslut om sysselsättning och särskilda program för ungdomar. |
| --- | --- |

48.

ReK understryker behovet av att till fullo involvera de regionala och lokala myndigheterna i utformningen och genomförandet av nya initiativ, eftersom dessa myndigheter är den lämpligaste nivån för att bedöma de regionala och lokala kraven och behoven och därmed också för att fatta beslut om sysselsättning och särskilda program för ungdomar.

| 49. | Vi påminner kommissionen om att de lokala och regionala myndigheterna i stor utsträckning redan ansvarar för genomförandet av politiken för sysselsättning och utbildning. Vi beklagar också att kommissionen i sitt meddelande inte särskilt nämner de lokala och regionala myndigheternas befogenheter (9), varken i samband med utarbetandet eller i genomförandet av politiken på dessa områden. |
| --- | --- |

49.

Vi påminner kommissionen om att de lokala och regionala myndigheterna i stor utsträckning redan ansvarar för genomförandet av politiken för sysselsättning och utbildning. Vi beklagar också att kommissionen i sitt meddelande inte särskilt nämner de lokala och regionala myndigheternas befogenheter (9), varken i samband med utarbetandet eller i genomförandet av politiken på dessa områden.

| 50. | Regionkommittén rekommenderar att praktiktjänstgöring, inom ungdomssysselsättningspaketet och över huvud taget inom ramen för arbetet med att främja ungdomsgarantier, finner sin rätta roll och det nödvändiga stödet från EU för att inom ramen för EU:s ungdomssysselsättningspolitik kunna möta det sociala Europas största utmaning, nämligen att undvika att det uppstår en klyfta mellan generationerna och ge ungdomarna möjligheter att bli oberoende. |
| --- | --- |

50.

Regionkommittén rekommenderar att praktiktjänstgöring, inom ungdomssysselsättningspaketet och över huvud taget inom ramen för arbetet med att främja ungdomsgarantier, finner sin rätta roll och det nödvändiga stödet från EU för att inom ramen för EU:s ungdomssysselsättningspolitik kunna möta det sociala Europas största utmaning, nämligen att undvika att det uppstår en klyfta mellan generationerna och ge ungdomarna möjligheter att bli oberoende.

| 51. | Det är absolut nödvändigt att avsätta betydande medel till utbildning för att främja entreprenörskap bland unga. Denna mobilisering bör rikta sig till de framväxande sektorer som påvisats i de regionala strategierna sett ur ett globalt ekonomiskt perspektiv. Det europeiska samhället har en källa till tillväxt i de kunskaper som ackumulerats och i ungdomarnas inlärningsförutsättningar. Erfarenheterna bör utnyttjas för att se till att unga entreprenörer inte inriktar sig på sektorer där de ekonomiska utsikterna på kort sikt är dåliga. Av denna anledning, och i ett ekonomiskt komplicerat samhälle, är det viktigt att ”lära sig att lära”, med hjälp av utbildningsåtgärder som gör det möjligt för ungdomarna att ta steget från en affärsidé till en konkretisering av företagsprojektet. Finansieringen har givetvis en avgörande betydelse. Medlemsstaterna bör därför avsätta en procentandel av sina respektive finansiella instrument genom att använda koefficienter som är direkt relaterade till ungdomsarbetslöshetstalen, och som gör det möjligt att på förmånliga villkor finansiera projekt som läggs fram av unga företagare. |
| --- | --- |

51.

Det är absolut nödvändigt att avsätta betydande medel till utbildning för att främja entreprenörskap bland unga. Denna mobilisering bör rikta sig till de framväxande sektorer som påvisats i de regionala strategierna sett ur ett globalt ekonomiskt perspektiv. Det europeiska samhället har en källa till tillväxt i de kunskaper som ackumulerats och i ungdomarnas inlärningsförutsättningar. Erfarenheterna bör utnyttjas för att se till att unga entreprenörer inte inriktar sig på sektorer där de ekonomiska utsikterna på kort sikt är dåliga. Av denna anledning, och i ett ekonomiskt komplicerat samhälle, är det viktigt att ”lära sig att lära”, med hjälp av utbildningsåtgärder som gör det möjligt för ungdomarna att ta steget från en affärsidé till en konkretisering av företagsprojektet. Finansieringen har givetvis en avgörande betydelse. Medlemsstaterna bör därför avsätta en procentandel av sina respektive finansiella instrument genom att använda koefficienter som är direkt relaterade till ungdomsarbetslöshetstalen, och som gör det möjligt att på förmånliga villkor finansiera projekt som läggs fram av unga företagare.

Bryssel den 30 maj 2013

Regionkommitténs ordförande

Ramón Luis VALCÁRCEL SISO

---

(1)  CdR 2562/2012 fin.

1

(2)  COM(2012) 727 final, COM(2012) 728 final, COM(2012) 729 final.

2

(3)  CdR 401/2010 fin.

3

(4)  CdR 292/2010 fin.

4

(5)  SWD(2012) 406 final.

5

(6)  COM(2012) 669 final.

6

(7)  COM(2011) 883 final.

7

(8)  CdR 1186/2012 fin.

8

(9)  CdR 1186/2012 fin.

9

---

| 30.7.2013 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 218/7 |
| --- | --- | --- | --- |

30.7.2013

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 218/7

---

Yttrande från Regionkommittén – ”Kulturella och kreativa sektorer för tillväxt och sysselsättning”

2013/C 218/02

REGIONKOMMITTÉNS STÅNDPUNKT

| — | Regionkommittén ställer sig positiv till att kulturen betraktas som ett instrument för lokal och regional utveckling, och att vikten av smarta specialiseringsstrategier och en helhetssyn när det gäller kreativ utveckling betonas. |
| --- | --- |

—

Regionkommittén ställer sig positiv till att kulturen betraktas som ett instrument för lokal och regional utveckling, och att vikten av smarta specialiseringsstrategier och en helhetssyn när det gäller kreativ utveckling betonas.

| — | Kommittén föreslår att man utvecklar kreativa koncept på lokal och regional nivå och samlar dem i ett ”europeiskt kreativitetsforum” som för samman offentliga, privata och frivilliga grupper för att analysera hur EU kan tillämpa kreativa lösningar på överhängande lokala och europeiska problem. |
| --- | --- |

—

Kommittén föreslår att man utvecklar kreativa koncept på lokal och regional nivå och samlar dem i ett ”europeiskt kreativitetsforum” som för samman offentliga, privata och frivilliga grupper för att analysera hur EU kan tillämpa kreativa lösningar på överhängande lokala och europeiska problem.

| — | ReK understryker betydelsen av att lära sig kreativa färdigheter redan i tidig ålder, så att den unga generationen kan dra full nytta av de nya formerna för tillgång till kultur och förbereda sig bättre för framtida yrken, framför allt genom att hjälpa dem och samhället i stort att hantera konsekvenserna av övergången till digital teknik. |
| --- | --- |

—

ReK understryker betydelsen av att lära sig kreativa färdigheter redan i tidig ålder, så att den unga generationen kan dra full nytta av de nya formerna för tillgång till kultur och förbereda sig bättre för framtida yrken, framför allt genom att hjälpa dem och samhället i stort att hantera konsekvenserna av övergången till digital teknik.

| — | Vi stöder meddelandets fokus på behovet av att förenkla de gällande reglerna och öka de kulturella och kreativa sektorernas tillgång till extern finansiering. |
| --- | --- |

—

Vi stöder meddelandets fokus på behovet av att förenkla de gällande reglerna och öka de kulturella och kreativa sektorernas tillgång till extern finansiering.

| — | Vi anser att kultur och kreativitet på ett bättre sätt bör integreras i Europa 2020-strategin, och att de viktiga kopplingarna till andra politikområden som industri, turism, utbildning och ekonomi erkänns. |
| --- | --- |

—

Vi anser att kultur och kreativitet på ett bättre sätt bör integreras i Europa 2020-strategin, och att de viktiga kopplingarna till andra politikområden som industri, turism, utbildning och ekonomi erkänns.

| Föredragande | Anton ROMBOUTS (NL–PPE), Borgmästare i 's-Hertogenbosch |
| --- | --- |
| Referensdokument | Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén – Att främja de kulturella och kreativa sektorerna för att främja tillväxt och sysselsättning i EU
  COM(2012) 537 final |

Föredragande

Anton ROMBOUTS (NL–PPE), Borgmästare i 's-Hertogenbosch

Referensdokument

Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén – Att främja de kulturella och kreativa sektorerna för att främja tillväxt och sysselsättning i EU

COM(2012) 537 final

I.   POLITISKA REKOMMENDATIONER

REGIONKOMMITTÉNS STÅNDPUNKT

Allmän bakgrund

| 1. | Kommittén välkomnar meddelandet ”Att främja de kulturella och kreativa sektorerna för att främja tillväxt och sysselsättning i EU”. Strategin kommer vid en läglig tidpunkt och den syftar till att fullt ut dra nytta av potentialen inom dessa sektorer för den socioekonomiska utvecklingen. ReK anser att det är särskilt positivt att meddelandet fokuserar på de kulturella och kreativa sektorernas förmåga att generera tillväxt och sysselsättning, bidraget till att främja innovation samt eventuella spridningseffekter till andra sektorer och politikområden. Meddelandet visar att kommissionen och ReK i mångt och mycket har samma åsikter när det gäller tillväxtpotentialen i kultur och kreativitet. ReK vill understryka den lokala och regionala nivåns betydelse för utvecklingen av de kulturella och kreativa sektorerna i EU, något som ReK framhöll i sitt yttrande om ”Att ta tillvara potentialen i den kulturella och den kreativa sektorn” (1), och som även avspeglas i meddelandet. |
| --- | --- |

1.

Kommittén välkomnar meddelandet ”Att främja de kulturella och kreativa sektorerna för att främja tillväxt och sysselsättning i EU”. Strategin kommer vid en läglig tidpunkt och den syftar till att fullt ut dra nytta av potentialen inom dessa sektorer för den socioekonomiska utvecklingen. ReK anser att det är särskilt positivt att meddelandet fokuserar på de kulturella och kreativa sektorernas förmåga att generera tillväxt och sysselsättning, bidraget till att främja innovation samt eventuella spridningseffekter till andra sektorer och politikområden. Meddelandet visar att kommissionen och ReK i mångt och mycket har samma åsikter när det gäller tillväxtpotentialen i kultur och kreativitet. ReK vill understryka den lokala och regionala nivåns betydelse för utvecklingen av de kulturella och kreativa sektorerna i EU, något som ReK framhöll i sitt yttrande om ”Att ta tillvara potentialen i den kulturella och den kreativa sektorn” (1), och som även avspeglas i meddelandet.

| 2. | ReK påminner om att kulturen och de kreativa yrkena i en period av ekonomisk och finansiell kris också kan ha en roll att spela när det gäller att uppnå målen för social- och hälsopolitiken på ett kreativt sätt, genom att stödja innovation och samtidigt främja tillväxten (2). |
| --- | --- |

2.

ReK påminner om att kulturen och de kreativa yrkena i en period av ekonomisk och finansiell kris också kan ha en roll att spela när det gäller att uppnå målen för social- och hälsopolitiken på ett kreativt sätt, genom att stödja innovation och samtidigt främja tillväxten (2).

| 3. | Kommittén framhåller åter att kultur även har ett egenvärde som existerar oberoende av kulturella varors ekonomiska aspekter och att man måste ta hänsyn till denna dubbelnatur genom att inte enbart inrikta sig på kulturens ekonomiska användbarhet (3). |
| --- | --- |

3.

Kommittén framhåller åter att kultur även har ett egenvärde som existerar oberoende av kulturella varors ekonomiska aspekter och att man måste ta hänsyn till denna dubbelnatur genom att inte enbart inrikta sig på kulturens ekonomiska användbarhet (3).

| 4. | ReK anser att det är mycket positivt att man i meddelandet erkänner att strategiska investeringar i de kulturella och kreativa sektorerna på lokal och regional nivå kan ge stora fördelar, och att man efterlyser en övergripande strategi som omfattar samtliga aktörer från den lokala nivån till EU-nivån. |
| --- | --- |

4.

ReK anser att det är mycket positivt att man i meddelandet erkänner att strategiska investeringar i de kulturella och kreativa sektorerna på lokal och regional nivå kan ge stora fördelar, och att man efterlyser en övergripande strategi som omfattar samtliga aktörer från den lokala nivån till EU-nivån.

| 5. | Regionkommittén ställer sig positiv till att kulturen i hela meddelandet betraktas som ett instrument för lokal och regional utveckling, och att vikten av smarta specialiseringsstrategier betonas. |
| --- | --- |

5.

Regionkommittén ställer sig positiv till att kulturen i hela meddelandet betraktas som ett instrument för lokal och regional utveckling, och att vikten av smarta specialiseringsstrategier betonas.

| 6. | Regionkommittén konstaterar att det finns ett behov av ökad integration mellan strategier på lokal respektive regional nivå och strategier på nationell nivå, och stöder den föreslagna fokuseringen på värderingen av dessa sektorers potential i samband med strategier för regional utveckling i de kommande programmen för sammanhållningspolitiken. |
| --- | --- |

6.

Regionkommittén konstaterar att det finns ett behov av ökad integration mellan strategier på lokal respektive regional nivå och strategier på nationell nivå, och stöder den föreslagna fokuseringen på värderingen av dessa sektorers potential i samband med strategier för regional utveckling i de kommande programmen för sammanhållningspolitiken.

| 7. | Kommittén erinrar om sina tidigare ståndpunkter när det gäller evenemanget Europeisk kulturhuvudstad, som är ett viktigt evenemang som lyfter fram de europeiska kulturernas rikedom, mångfald och gemensamma drag (4). Tillsammans med initiativet ”En europeisk kulturarvsmärkning” skulle de kunna användas i större utsträckning som laboratorier för publikutveckling och medborgardeltagande. |
| --- | --- |

7.

Kommittén erinrar om sina tidigare ståndpunkter när det gäller evenemanget Europeisk kulturhuvudstad, som är ett viktigt evenemang som lyfter fram de europeiska kulturernas rikedom, mångfald och gemensamma drag (4). Tillsammans med initiativet ”En europeisk kulturarvsmärkning” skulle de kunna användas i större utsträckning som laboratorier för publikutveckling och medborgardeltagande.

| 8. | Kommittén välkomnar kommissionens förslag att inrätta samarbetsprogram för att säkerställa ett ömsesidigt lärande och etablering av kontaktnät för att underlätta utbyte och säkerställa mångfalden. EU måste även göra en insats tillsammans med de lokala och regionala myndigheterna i syfte att främja att de kreativa sektorerna tar språnget från lokal till internationell nivå. |
| --- | --- |

8.

Kommittén välkomnar kommissionens förslag att inrätta samarbetsprogram för att säkerställa ett ömsesidigt lärande och etablering av kontaktnät för att underlätta utbyte och säkerställa mångfalden. EU måste även göra en insats tillsammans med de lokala och regionala myndigheterna i syfte att främja att de kreativa sektorerna tar språnget från lokal till internationell nivå.

| 9. | Kommissionens förslag i det aktuella meddelandet tycks vara förenliga med subsidiaritetsprincipen. Konkreta åtgärder/insatser som föreslås/antas på EU-nivå måste dock övervakas i framtiden. |
| --- | --- |

9.

Kommissionens förslag i det aktuella meddelandet tycks vara förenliga med subsidiaritetsprincipen. Konkreta åtgärder/insatser som föreslås/antas på EU-nivå måste dock övervakas i framtiden.

Rekommendationer

BEHOVET AV EN LÅNGSIKTIG VISION

| 10. | Med tanke på de utmaningar som EU står inför betonar ReK behovet av en långsiktig vision som kan bidra till att bana väg för välstånd och en ökad livskvalitet för alla. En sådan vision måste vara nära knuten till kultur och kreativitet. ReK instämmer i att EU:s internationella inflytande baseras på fantasi, kreativitet och innovation genom utveckling av nya idéer, nya koncept och nya projekt, och kommittén är övertygad om att de kulturella och kreativa sektorerna i hög grad kan bidra till detta. |
| --- | --- |

10.

Med tanke på de utmaningar som EU står inför betonar ReK behovet av en långsiktig vision som kan bidra till att bana väg för välstånd och en ökad livskvalitet för alla. En sådan vision måste vara nära knuten till kultur och kreativitet. ReK instämmer i att EU:s internationella inflytande baseras på fantasi, kreativitet och innovation genom utveckling av nya idéer, nya koncept och nya projekt, och kommittén är övertygad om att de kulturella och kreativa sektorerna i hög grad kan bidra till detta.

| 11. | Detta har de städer och regioner som strävar efter att öka sina medborgares livskvalitet insett. Det behövs en vision som förbinder de mjuka egenskaperna hos Europas städer och regioner med kampen mot arbetslöshet och utestängning av utsatta grupper. Denna vision kan göras mer konkret för medborgarna genom att man utvecklar kreativa koncept på lokal och regional nivå och samlar dem i ett ”europeiskt kreativitetsforum” som för samman offentliga, privata och frivilliga grupper för att analysera hur EU kan tillämpa kreativa lösningar på överhängande lokala och europeiska problem. Här vill ReK särskilt understryka vikten av att kreativitet, problemlösning samt konstnärlig och kulturell kunskap och kompetens har en central plats genom hela utbildningssystemet. |
| --- | --- |

11.

Detta har de städer och regioner som strävar efter att öka sina medborgares livskvalitet insett. Det behövs en vision som förbinder de mjuka egenskaperna hos Europas städer och regioner med kampen mot arbetslöshet och utestängning av utsatta grupper. Denna vision kan göras mer konkret för medborgarna genom att man utvecklar kreativa koncept på lokal och regional nivå och samlar dem i ett ”europeiskt kreativitetsforum” som för samman offentliga, privata och frivilliga grupper för att analysera hur EU kan tillämpa kreativa lösningar på överhängande lokala och europeiska problem. Här vill ReK särskilt understryka vikten av att kreativitet, problemlösning samt konstnärlig och kulturell kunskap och kompetens har en central plats genom hela utbildningssystemet.

| 12. | Därför är det viktigt att i enlighet med meddelandet använda potentialen i kultur och kreativitet på många olika sätt. För detta krävs inte bara den progressiva, vertikala och övergripande organisationsmodell som föreslås i meddelandet, utan en strategi som omfattar hela det kulturella ekosystemet. Detta innebär framför allt att medborgarna deltar i en medskapandeprocess och att man erkänner värdet av att kultur och kreativitet rotar sig på specifika platser. |
| --- | --- |

12.

Därför är det viktigt att i enlighet med meddelandet använda potentialen i kultur och kreativitet på många olika sätt. För detta krävs inte bara den progressiva, vertikala och övergripande organisationsmodell som föreslås i meddelandet, utan en strategi som omfattar hela det kulturella ekosystemet. Detta innebär framför allt att medborgarna deltar i en medskapandeprocess och att man erkänner värdet av att kultur och kreativitet rotar sig på specifika platser.

| 13. | ReK understryker att i en globaliserad värld blir kulturen en mycket viktig kvalitet som avgör hurudan attraktionskraft – och därmed konkurrenskraft – en plats har för företag, investerare och kreativa entreprenörer. Att förbättra livskvaliteten har därför blivit en viktig ambition i de lokala och regionala utvecklingsprogrammen. Det är viktigt att skapa en balans mellan mångfald, kreativa och kulturella resurser, lämpliga tjänster och infrastruktur. Dessa frågor är lättast att ta itu med på lokal och regional nivå, där de lokala och regionala myndigheterna är bäst lämpade för att koppla mångfald och identitet till utvecklingsprogram. Kommittén anser därför att man bör utveckla partnerskap mellan forskningscentrum och innovationslaboratorier i syfte att undersöka hur en orts kvalitet påverkar beslut om lokalisering och ekonomisk och social utveckling. |
| --- | --- |

13.

ReK understryker att i en globaliserad värld blir kulturen en mycket viktig kvalitet som avgör hurudan attraktionskraft – och därmed konkurrenskraft – en plats har för företag, investerare och kreativa entreprenörer. Att förbättra livskvaliteten har därför blivit en viktig ambition i de lokala och regionala utvecklingsprogrammen. Det är viktigt att skapa en balans mellan mångfald, kreativa och kulturella resurser, lämpliga tjänster och infrastruktur. Dessa frågor är lättast att ta itu med på lokal och regional nivå, där de lokala och regionala myndigheterna är bäst lämpade för att koppla mångfald och identitet till utvecklingsprogram. Kommittén anser därför att man bör utveckla partnerskap mellan forskningscentrum och innovationslaboratorier i syfte att undersöka hur en orts kvalitet påverkar beslut om lokalisering och ekonomisk och social utveckling.

| 14. | Europa är inte bara ett viktigt ekonomiskt område, utan en gemensam kultur som grundas på viktiga värden som förtroende och delaktighet som skapar ett socialt kapital och därigenom utgör grunden för innovation och kreativitet. Denna anda av att vara förenade i mångfalden stöder samtidigt en känsla av personlig säkerhet som ökar medborgarnas livskvalitet och förbättrar de europeiska städernas och regionernas attraktionskraft som bra platser att bo på, vilket i förlängningen även ökar vår konkurrenskraft. |
| --- | --- |

14.

Europa är inte bara ett viktigt ekonomiskt område, utan en gemensam kultur som grundas på viktiga värden som förtroende och delaktighet som skapar ett socialt kapital och därigenom utgör grunden för innovation och kreativitet. Denna anda av att vara förenade i mångfalden stöder samtidigt en känsla av personlig säkerhet som ökar medborgarnas livskvalitet och förbättrar de europeiska städernas och regionernas attraktionskraft som bra platser att bo på, vilket i förlängningen även ökar vår konkurrenskraft.

KULTUR OCH INNOVATIVA PLATSER

| 15. | ReK noterar att samtidigt som meddelandet betonar behovet av att knyta samman sektorer lägger det mindre vikt vid behovet av att införliva kunskapsflöden och kreativt kapital i en ort. När det gäller ”kulturella kluster” och ”kreativa distrikt” understryker ReK behovet av att placera städerna och regionerna i kunskapsnätverkens knutpunkter för att få fullt utbyte av den fria rörligheten för idéer, kapital och människor i den globala nätverksekonomin. De lokala och regionala myndigheternas stöd är mycket viktigt för utvecklingen av sådana kluster, men de måste också knytas till de europeiska och internationella kunskapsnätverken för att deras effektivitet ska öka. |
| --- | --- |

15.

ReK noterar att samtidigt som meddelandet betonar behovet av att knyta samman sektorer lägger det mindre vikt vid behovet av att införliva kunskapsflöden och kreativt kapital i en ort. När det gäller ”kulturella kluster” och ”kreativa distrikt” understryker ReK behovet av att placera städerna och regionerna i kunskapsnätverkens knutpunkter för att få fullt utbyte av den fria rörligheten för idéer, kapital och människor i den globala nätverksekonomin. De lokala och regionala myndigheternas stöd är mycket viktigt för utvecklingen av sådana kluster, men de måste också knytas till de europeiska och internationella kunskapsnätverken för att deras effektivitet ska öka.

| 16. | Att införliva kreativitet i orter kräver att de specifika lokala och regionala initiativen är smarta, hållbara och strategiska. Detta ger de lokala och regionala myndigheterna en särskilt viktig roll i detta avseende. Kulturutveckling på lokal nivå stärker den lokala identiteten och särprägeln och skapar kulturprodukter som inte så lätt kan överföras och som därför får ett unikt värde, eftersom de är knutna till en viss plats. Dessa kulturella faktorer är även viktiga på EU-nivå. |
| --- | --- |

16.

Att införliva kreativitet i orter kräver att de specifika lokala och regionala initiativen är smarta, hållbara och strategiska. Detta ger de lokala och regionala myndigheterna en särskilt viktig roll i detta avseende. Kulturutveckling på lokal nivå stärker den lokala identiteten och särprägeln och skapar kulturprodukter som inte så lätt kan överföras och som därför får ett unikt värde, eftersom de är knutna till en viss plats. Dessa kulturella faktorer är även viktiga på EU-nivå.

| 17. | ReK anser att ett samhälle som investerar i kultur, utbildning och idrott också skapar större välstånd, välfärd och trygghet. Detta enkla faktum gäller för en stad och en ort, en region, ett land och även en hel världsdel. ReK efterlyser en ambitiös agenda på EU-nivå för att göra Europa till en inspirerande och attraktiv världsdel – en plats där dagens och morgondagens unga människor vill leva och en världsdel som skapar nya arbetstillfällen, där kommande generationer kan leva i ett säkert klimat och en ren miljö med en hög livskvalitet. |
| --- | --- |

17.

ReK anser att ett samhälle som investerar i kultur, utbildning och idrott också skapar större välstånd, välfärd och trygghet. Detta enkla faktum gäller för en stad och en ort, en region, ett land och även en hel världsdel. ReK efterlyser en ambitiös agenda på EU-nivå för att göra Europa till en inspirerande och attraktiv världsdel – en plats där dagens och morgondagens unga människor vill leva och en världsdel som skapar nya arbetstillfällen, där kommande generationer kan leva i ett säkert klimat och en ren miljö med en hög livskvalitet.

| 18. | Kommittén anser att tillit är grundläggande i samband med en plats kvalitet, eftersom det är grunden för den personliga säkerheten och gör det möjligt för människor att mötas och utbyta idéer som genererar kreativt tänkande och innovation. Sådana rum bidrar även till att förankra kreativa produkter, det immateriella kulturarvet och kreativa människor på en plats. Detta har en ekonomisk dimension, exempelvis beträffande kulturens roll när det gäller att framhäva vissa platser som turistmål. Men det har också en viktig social dimension, eftersom en kultur som bygger på tillit även utgör grunden för social sammanhållning. |
| --- | --- |

18.

Kommittén anser att tillit är grundläggande i samband med en plats kvalitet, eftersom det är grunden för den personliga säkerheten och gör det möjligt för människor att mötas och utbyta idéer som genererar kreativt tänkande och innovation. Sådana rum bidrar även till att förankra kreativa produkter, det immateriella kulturarvet och kreativa människor på en plats. Detta har en ekonomisk dimension, exempelvis beträffande kulturens roll när det gäller att framhäva vissa platser som turistmål. Men det har också en viktig social dimension, eftersom en kultur som bygger på tillit även utgör grunden för social sammanhållning.

| 19. | Dessa komplexa frågor visar tydligt att det behövs en övergripande strategi. Kreativitet och innovation är baserade på kunskaper och färdigheter såväl som på sociala och ekonomiska nätverk. Kreativ utveckling måste därför ske på ett strategiskt sätt som en kollektiv samarbetsinsats som innebär ett ömsesidigt utbyte. Det är inte bara de kulturella och kreativa sektorerna och de ekonomiska aktörerna som är involverade i dessa processer utan befolkningen som helhet. |
| --- | --- |

19.

Dessa komplexa frågor visar tydligt att det behövs en övergripande strategi. Kreativitet och innovation är baserade på kunskaper och färdigheter såväl som på sociala och ekonomiska nätverk. Kreativ utveckling måste därför ske på ett strategiskt sätt som en kollektiv samarbetsinsats som innebär ett ömsesidigt utbyte. Det är inte bara de kulturella och kreativa sektorerna och de ekonomiska aktörerna som är involverade i dessa processer utan befolkningen som helhet.

| 20. | Vi välkomnar därför det faktum att kommissionen har för avsikt att stödja peer learning hos kommunala förvaltningar för att de lokala beslutsfattarna ska kunna dela och jämföra sina erfarenheter när det gäller kulturens effekter på den sociala och ekonomiska förnyelsen av städerna. Kommittén efterlyser emellertid en bredare syn på kultur och kreativitet, som omfattar den regionala kontexten, medborgarna, företagen samt organisationer utan vinstintresse i processerna. Ett redskap för att uppnå detta skulle kunna vara den modell som användes av Comenius Regio-partnerskapen, dvs. en strategi som fokuserar på lokal utveckling i samband med utbildning, men som även skulle kunna överföras till de kulturella och kreativa sektorerna. |
| --- | --- |

20.

Vi välkomnar därför det faktum att kommissionen har för avsikt att stödja peer learning hos kommunala förvaltningar för att de lokala beslutsfattarna ska kunna dela och jämföra sina erfarenheter när det gäller kulturens effekter på den sociala och ekonomiska förnyelsen av städerna. Kommittén efterlyser emellertid en bredare syn på kultur och kreativitet, som omfattar den regionala kontexten, medborgarna, företagen samt organisationer utan vinstintresse i processerna. Ett redskap för att uppnå detta skulle kunna vara den modell som användes av Comenius Regio-partnerskapen, dvs. en strategi som fokuserar på lokal utveckling i samband med utbildning, men som även skulle kunna överföras till de kulturella och kreativa sektorerna.

| 21. | De lokala och regionala myndigheterna spelar en nyckelroll för att främja och vårda kulturen i det egna området, framför allt vad gäller att bevara kulturarvet och gynna konstnärliga innovationer, ansvara för och stödja kulturinstitutioner, kulturella initiativ och utbildning samt arrangera festivaler och kulturella evenemang (5). De lokala och regionala myndigheterna har en unik position när det gäller att skapa balans mellan de olika elementen i de kulturella och kreativa ekosystemen och tillhandahålla de resurser som de personer som arbetar i de kulturella och kreativa sektorerna har användning för. |
| --- | --- |

21.

De lokala och regionala myndigheterna spelar en nyckelroll för att främja och vårda kulturen i det egna området, framför allt vad gäller att bevara kulturarvet och gynna konstnärliga innovationer, ansvara för och stödja kulturinstitutioner, kulturella initiativ och utbildning samt arrangera festivaler och kulturella evenemang (5). De lokala och regionala myndigheterna har en unik position när det gäller att skapa balans mellan de olika elementen i de kulturella och kreativa ekosystemen och tillhandahålla de resurser som de personer som arbetar i de kulturella och kreativa sektorerna har användning för.

ÖKAD EKONOMISK EFFEKT

| 22. | Kommittén ser positivt på att kommissionen framhåller de kulturella och kreativa sektorernas värde med avseende på tillväxt och sysselsättning (de står för 3,3 % av BNP och sysselsätter 6,7 miljoner människor, vilket motsvarar 3 % av den totala sysselsättningen) (6). Det är tydligt att de ekonomiska fördelarna kan förstärkas genom den föreslagna nya strategin i syfte att öka dessa sektorers konkurrenskraft och exportpotential, samt maximera de gynnsamma bieffekterna av dem på andra områden som innovation, informations- och kommunikationsteknik och stadsförnyelse. ReK understryker i detta sammanhang att det är viktigt att utnyttja de lokala och regionala erfarenheterna och att utreda hur kreativa yrken kan användas som drivkraft för tillväxt inom andra yrken. |
| --- | --- |

22.

Kommittén ser positivt på att kommissionen framhåller de kulturella och kreativa sektorernas värde med avseende på tillväxt och sysselsättning (de står för 3,3 % av BNP och sysselsätter 6,7 miljoner människor, vilket motsvarar 3 % av den totala sysselsättningen) (6). Det är tydligt att de ekonomiska fördelarna kan förstärkas genom den föreslagna nya strategin i syfte att öka dessa sektorers konkurrenskraft och exportpotential, samt maximera de gynnsamma bieffekterna av dem på andra områden som innovation, informations- och kommunikationsteknik och stadsförnyelse. ReK understryker i detta sammanhang att det är viktigt att utnyttja de lokala och regionala erfarenheterna och att utreda hur kreativa yrken kan användas som drivkraft för tillväxt inom andra yrken.

| 23. | För att maximera dessa effekter måste man främja produktion och konsumtion av kultur och utveckla kreativiteten. ReK understryker betydelsen av att lära sig kreativa färdigheter redan i tidig ålder, både inom utbildningssystemet och på fritiden, så att den unga generationen kan dra full nytta av de nya formerna för tillgång till kultur och förbereda sig bättre för framtida yrken, framför allt genom att hjälpa dem och samhället i stort att hantera konsekvenserna av övergången till digital teknik. |
| --- | --- |

23.

För att maximera dessa effekter måste man främja produktion och konsumtion av kultur och utveckla kreativiteten. ReK understryker betydelsen av att lära sig kreativa färdigheter redan i tidig ålder, både inom utbildningssystemet och på fritiden, så att den unga generationen kan dra full nytta av de nya formerna för tillgång till kultur och förbereda sig bättre för framtida yrken, framför allt genom att hjälpa dem och samhället i stort att hantera konsekvenserna av övergången till digital teknik.

| 24. | I meddelandet erkänner man de kulturella och kreativa sektorernas potential när det gäller att dra nytta av en lång rad olika finansieringsinstrument, bland annat Kreativa Europa, Erasmus för alla, de sammanhållningspolitiska fonderna, Horisont 2020, Cosme och Fonden för ett sammanlänkat Europa. Det bör också erkännas att de lokala och regionala myndigheterna agerar mer direkt på kulturområdet. Städerna och regionerna tillhandahåller inte bara huvudparten av kulturstödet i de flesta områden i EU, utan de fungerar också som laboratorier för kulturella och kreativa experiment och kulturell och kreativ innovation och spelar en avgörande roll när det gäller utvecklingen av kulturella och kreativa kluster. |
| --- | --- |

24.

I meddelandet erkänner man de kulturella och kreativa sektorernas potential när det gäller att dra nytta av en lång rad olika finansieringsinstrument, bland annat Kreativa Europa, Erasmus för alla, de sammanhållningspolitiska fonderna, Horisont 2020, Cosme och Fonden för ett sammanlänkat Europa. Det bör också erkännas att de lokala och regionala myndigheterna agerar mer direkt på kulturområdet. Städerna och regionerna tillhandahåller inte bara huvudparten av kulturstödet i de flesta områden i EU, utan de fungerar också som laboratorier för kulturella och kreativa experiment och kulturell och kreativ innovation och spelar en avgörande roll när det gäller utvecklingen av kulturella och kreativa kluster.

| 25. | ReK understryker vikten av att behålla statligt stöd som ges för att främja kulturen. Vi uppmanar därför kommissionen att på nytt överväga det territoriella utgiftskriteriet när man utfärdar de nya reglerna för statligt stöd till filmer och andra audiovisuella verk så att man inte skadar sådana verks territoriella inverkan. |
| --- | --- |

25.

ReK understryker vikten av att behålla statligt stöd som ges för att främja kulturen. Vi uppmanar därför kommissionen att på nytt överväga det territoriella utgiftskriteriet när man utfärdar de nya reglerna för statligt stöd till filmer och andra audiovisuella verk så att man inte skadar sådana verks territoriella inverkan.

| 26. | Man måste främja en god kulturpolitisk styrning i linje med rådets slutsatser som antogs vid det 3201:a sammanträdet i rådet (utbildning, ungdom, kultur och idrott) (Bryssel den 26–27 november 2012). |
| --- | --- |

26.

Man måste främja en god kulturpolitisk styrning i linje med rådets slutsatser som antogs vid det 3201:a sammanträdet i rådet (utbildning, ungdom, kultur och idrott) (Bryssel den 26–27 november 2012).

BÄTTRE VILLKOR FÖR DE KULTURELLA OCH KREATIVA SEKTORERNA I EUROPA

| 27. | Kommissionen efterlyser en rad åtgärder för att främja rätt förutsättningar för att de kulturella och kreativa sektorerna ska kunna blomstra. De fokuserar på kompetensutveckling, tillgång till finansiering, främjande av nya affärsmodeller, publikutveckling, tillgång till internationella marknader och bättre förbindelser med andra sektorer. De kulturella och kreativa sektorerna står dock även inför speciella utmaningar. I dessa sektorer dominerar mikroföretag och små och medelstora företag samt egenföretagare, vilket kräver initiativ och organisation på lokal nivå. Därför kan de lokala och regionala myndigheterna bli effektivare när det gäller att informera lokala företag om hur de kan främja lokala och regionala kulturaktiviteter (7). |
| --- | --- |

27.

Kommissionen efterlyser en rad åtgärder för att främja rätt förutsättningar för att de kulturella och kreativa sektorerna ska kunna blomstra. De fokuserar på kompetensutveckling, tillgång till finansiering, främjande av nya affärsmodeller, publikutveckling, tillgång till internationella marknader och bättre förbindelser med andra sektorer. De kulturella och kreativa sektorerna står dock även inför speciella utmaningar. I dessa sektorer dominerar mikroföretag och små och medelstora företag samt egenföretagare, vilket kräver initiativ och organisation på lokal nivå. Därför kan de lokala och regionala myndigheterna bli effektivare när det gäller att informera lokala företag om hur de kan främja lokala och regionala kulturaktiviteter (7).

| 28. | Partnerskap är mycket viktiga för de kulturella och kreativa sektorerna, och kommittén välkomnar därför åtgärder för att säkerställa partnerskap och allianser och de rätta villkoren för överföring av god praxis, för att stärka kunskaperna och för att skapa nätverk i syfte att sprida erfarenheter av möjligheterna att utnyttja potentialen hos dessa sektorer (8). Man bör överväga att skapa tematiska nätverk för de kulturella och kreativa sektorerna så att överföring av kunskap på EU-nivå kan fungera mer effektivt. |
| --- | --- |

28.

Partnerskap är mycket viktiga för de kulturella och kreativa sektorerna, och kommittén välkomnar därför åtgärder för att säkerställa partnerskap och allianser och de rätta villkoren för överföring av god praxis, för att stärka kunskaperna och för att skapa nätverk i syfte att sprida erfarenheter av möjligheterna att utnyttja potentialen hos dessa sektorer (8). Man bör överväga att skapa tematiska nätverk för de kulturella och kreativa sektorerna så att överföring av kunskap på EU-nivå kan fungera mer effektivt.

| 29. | Kommittén konstaterar att kommissionen har för avsikt att förbättra EU:s rättsliga ramar för de kulturella och kreativa sektorerna och stöder kommissionens fokus på behovet av att förenkla de gällande reglerna och öka de kulturella och kreativa sektorernas tillgång till extern finansiering. |
| --- | --- |

29.

Kommittén konstaterar att kommissionen har för avsikt att förbättra EU:s rättsliga ramar för de kulturella och kreativa sektorerna och stöder kommissionens fokus på behovet av att förenkla de gällande reglerna och öka de kulturella och kreativa sektorernas tillgång till extern finansiering.

| 30. | Kommittén anser dock att kommissionen omgående bör fastställa en tydlig lagstiftningsram för immateriella rättigheter och upphovsrätt i samband med utvecklingen av molnbaserade datortjänster. |
| --- | --- |

30.

Kommittén anser dock att kommissionen omgående bör fastställa en tydlig lagstiftningsram för immateriella rättigheter och upphovsrätt i samband med utvecklingen av molnbaserade datortjänster.

POLITISKA ÅTGÄRDER

| 31. | Kommittén uppskattar att meddelandet särskilt fokuserar på fem mycket viktiga politiska drivkrafter: att utveckla färdigheter, att skapa bättre tillgång till finansiering, att främja nya företagsmodeller och nå ut till en ny publik, att underlätta samarbetet med andra sektorer och politikområden samt att utvidga den internationella inriktningen. |
| --- | --- |

31.

Kommittén uppskattar att meddelandet särskilt fokuserar på fem mycket viktiga politiska drivkrafter: att utveckla färdigheter, att skapa bättre tillgång till finansiering, att främja nya företagsmodeller och nå ut till en ny publik, att underlätta samarbetet med andra sektorer och politikområden samt att utvidga den internationella inriktningen.

| 32. | I kommissionens dokument erkänns tydligt de kulturella och kreativa sektorernas förbindelser med andra politikområden, bland annat informations- och kommunikationsteknik, turism, etc. Dock borde deras förbindelser med de utbildningspolitiska områdena lyftas fram tydligare. ReK efterlyser också en mer proaktiv strategi som stöder utvecklingen av synergier mellan de kulturella och kreativa sektorerna och mellan dessa sektorer och de ekonomiska och sociala aktörerna på andra områden i syfte att stödja nya och innovativa verksamhetsområden som till exempel transmedia, sociala medier, digital utgivning, kreativ turism (9), osv. |
| --- | --- |

32.

I kommissionens dokument erkänns tydligt de kulturella och kreativa sektorernas förbindelser med andra politikområden, bland annat informations- och kommunikationsteknik, turism, etc. Dock borde deras förbindelser med de utbildningspolitiska områdena lyftas fram tydligare. ReK efterlyser också en mer proaktiv strategi som stöder utvecklingen av synergier mellan de kulturella och kreativa sektorerna och mellan dessa sektorer och de ekonomiska och sociala aktörerna på andra områden i syfte att stödja nya och innovativa verksamhetsområden som till exempel transmedia, sociala medier, digital utgivning, kreativ turism (9), osv.

| 33. | ReK stöder förslaget om en flernivåstrategi som bygger på en dubbel ansats som omfattar både de horisontella och de vertikala politiska aspekterna. Den vertikala aspekten – en helhetssyn för integrerade strategier – är särskilt viktig, eftersom som man här uttryckligen erkänner kopplingarna till andra politikområden som industri, turism, utbildning, ekonomi osv. |
| --- | --- |

33.

ReK stöder förslaget om en flernivåstrategi som bygger på en dubbel ansats som omfattar både de horisontella och de vertikala politiska aspekterna. Den vertikala aspekten – en helhetssyn för integrerade strategier – är särskilt viktig, eftersom som man här uttryckligen erkänner kopplingarna till andra politikområden som industri, turism, utbildning, ekonomi osv.

| 34. | ReK ställer sig bakom tanken att initiativen ”Europeiska kulturhuvudstäder” och ”En europeisk kulturarvsmärkning” skulle kunna användas i större utsträckning som laboratorier för publikutveckling och medborgardeltagande. Det bör erkännas att sådana lokalt baserade initiativ utgör viktiga kreativa forum och kluster inom nationella och globala nätverk i de kulturella och kreativa sektorerna och bidrar till att skapa förbindelser mellan den globala kulturen och lokalsamhällena. |
| --- | --- |

34.

ReK ställer sig bakom tanken att initiativen ”Europeiska kulturhuvudstäder” och ”En europeisk kulturarvsmärkning” skulle kunna användas i större utsträckning som laboratorier för publikutveckling och medborgardeltagande. Det bör erkännas att sådana lokalt baserade initiativ utgör viktiga kreativa forum och kluster inom nationella och globala nätverk i de kulturella och kreativa sektorerna och bidrar till att skapa förbindelser mellan den globala kulturen och lokalsamhällena.

| 35. | Kommittén understryker behovet av mer information och dokumentation om de kulturella och kreativa sektorernas verksamhet och effekter, vilket också skulle kunna användas som argument för kommersiell finansiering av kreativa företag. Eurostat bör uppmanas att utveckla mer ändamålsenlig och aktuell europeisk statistik på det kulturella området. Dessutom skulle studier av de kulturella och kreativa sektorerna i särskilda lokala och regionala sammanhang kunna genomföras för att analysera hur olika typer av kulturella ekosystem runt om i EU fungerar i syfte att uppdatera bästa praxis och kartlägga de viktigaste utvecklingstendenserna inom de kulturella och kreativa sektorerna. |
| --- | --- |

35.

Kommittén understryker behovet av mer information och dokumentation om de kulturella och kreativa sektorernas verksamhet och effekter, vilket också skulle kunna användas som argument för kommersiell finansiering av kreativa företag. Eurostat bör uppmanas att utveckla mer ändamålsenlig och aktuell europeisk statistik på det kulturella området. Dessutom skulle studier av de kulturella och kreativa sektorerna i särskilda lokala och regionala sammanhang kunna genomföras för att analysera hur olika typer av kulturella ekosystem runt om i EU fungerar i syfte att uppdatera bästa praxis och kartlägga de viktigaste utvecklingstendenserna inom de kulturella och kreativa sektorerna.

| 36. | Vi anser att kultur och kreativitet på ett bättre sätt bör integreras i Europa 2020-strategin, särskilt genom flaggskeppsinitiativen ”Den digitala agendan”, ”En agenda för ny kompetens och arbetstillfällen” och ”Innovationsunionen”, eftersom det inte enbart är ”företag” utan ett fullständigt kunskapssystem och ett välfungerande kulturellt ekosystem som krävs för att stödja en smart och hållbar tillväxt för alla. |
| --- | --- |

36.

Vi anser att kultur och kreativitet på ett bättre sätt bör integreras i Europa 2020-strategin, särskilt genom flaggskeppsinitiativen ”Den digitala agendan”, ”En agenda för ny kompetens och arbetstillfällen” och ”Innovationsunionen”, eftersom det inte enbart är ”företag” utan ett fullständigt kunskapssystem och ett välfungerande kulturellt ekosystem som krävs för att stödja en smart och hållbar tillväxt för alla.

| 37. | Avslutningsvis föreslår kommissionen att strategin ska följas upp med hjälp av den öppna samordningsmetoden inom kultur. ReK vill särskilt påpeka att de nationella företrädarna systematiskt samråder med lokala och regionala aktörer för att kunna framställa frågorna på ett så vederhäftigt sätt som möjligt. |
| --- | --- |

37.

Avslutningsvis föreslår kommissionen att strategin ska följas upp med hjälp av den öppna samordningsmetoden inom kultur. ReK vill särskilt påpeka att de nationella företrädarna systematiskt samråder med lokala och regionala aktörer för att kunna framställa frågorna på ett så vederhäftigt sätt som möjligt.

Bryssel den 30 maj 2013

Regionkommitténs ordförande

Ramón Luis VALCÁRCEL SISO

---

(1)  CdR 181/2010 fin.

1

(2)  CdR 181/2010 fin.

2

(3)  CdR 401/2011 fin.

3

(4)  CdR 191/2011 fin.

4

(5)  CdR 172/2007 fin.

5

(6)  Europeiska konkurrenskraftsrapporten 2010. Enligt andra källor är siffran högre, 4,5 % av BNP och 8,5 miljoner anställda (TERA Consultants, 2010).

6

(7)  CdR 401/2011 fin.

7

(8)  CdR 181/2010 fin.

8

(9)  OECD (2009) ”The Impact of Culture on Tourism”. OECD: Paris.

9

---

| 30.7.2013 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 218/12 |
| --- | --- | --- | --- |

30.7.2013

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 218/12

---

Yttrande från Regionkommittén – ”Överbrygga innovationsklyftan”

2013/C 218/03

REGIONKOMMITTÉNS STÅNDPUNKT

| — | Såsom många fenomen i det digitala samhället redan visat, sker betydande förändringar nedifrån och upp. Det avgörande är en genomgripande attityd av ”nydanande upptäckter” (”entrepreneurial discovery”). |
| --- | --- |

—

Såsom många fenomen i det digitala samhället redan visat, sker betydande förändringar nedifrån och upp. Det avgörande är en genomgripande attityd av ”nydanande upptäckter” (”entrepreneurial discovery”).

| — | Innovationssamfund fungerar som ekosystem genom ett systematiskt värdenätverkssamarbete i en värld utan gränser. |
| --- | --- |

—

Innovationssamfund fungerar som ekosystem genom ett systematiskt värdenätverkssamarbete i en värld utan gränser.

| — | Regionerna behöver nya arenor som nav för gemensamt skapande av innovation. Dessa kan beskrivas med begreppen ”innovation gardens” (innovationsträdgårdar) och ”challenge platforms” (plattformar för utmaningar), som tillsammans bildar prototyper för arbetsplatser där man utformar framtiden. |
| --- | --- |

—

Regionerna behöver nya arenor som nav för gemensamt skapande av innovation. Dessa kan beskrivas med begreppen ”innovation gardens” (innovationsträdgårdar) och ”challenge platforms” (plattformar för utmaningar), som tillsammans bildar prototyper för arbetsplatser där man utformar framtiden.

| — | ReK stöder nya investeringar i öppen innovation och crowdsourcing. Dessa är de nyckelbegrepp som är förknippade med smarta städer och medborgarnas deltagande. |
| --- | --- |

—

ReK stöder nya investeringar i öppen innovation och crowdsourcing. Dessa är de nyckelbegrepp som är förknippade med smarta städer och medborgarnas deltagande.

| — | Konceptet ”sammankopplade smarta städer” måste vidareutvecklas och utvidgas till hela Europa. |
| --- | --- |

—

Konceptet ”sammankopplade smarta städer” måste vidareutvecklas och utvidgas till hela Europa.

| — | ReK uppmanar kommissionen att inrätta program för nydanande upptäckter på olika nivåer och kartlägga de mest effektiva åtgärderna för lokalsamhällena som kan spridas på europeisk nivå. |
| --- | --- |

—

ReK uppmanar kommissionen att inrätta program för nydanande upptäckter på olika nivåer och kartlägga de mest effektiva åtgärderna för lokalsamhällena som kan spridas på europeisk nivå.

| — | En ”cirkulär kunskapsekonomi”: Resultaten av kommissionens och nationella forsknings- och innovationsfinansiärers program och projekt bör återanvändas. |
| --- | --- |

—

En ”cirkulär kunskapsekonomi”: Resultaten av kommissionens och nationella forsknings- och innovationsfinansiärers program och projekt bör återanvändas.

| — | De bästa pionjärerna med tanke på utvecklingen och förvaltningen av europeiska projekt bör finansieras genom Horisont 2020-programmet och sammanhållningsmedel. Målet är också att testa effektiva metoder och verktyg för ett praktiskt samarbete och gränsöverskridande inlärning. |
| --- | --- |

—

De bästa pionjärerna med tanke på utvecklingen och förvaltningen av europeiska projekt bör finansieras genom Horisont 2020-programmet och sammanhållningsmedel. Målet är också att testa effektiva metoder och verktyg för ett praktiskt samarbete och gränsöverskridande inlärning.

| Föredragande | Markku MARKKULA (FI–PPE), Stadsfullmäktigeledamot i Esbo |
| --- | --- |

Föredragande

Markku MARKKULA (FI–PPE), Stadsfullmäktigeledamot i Esbo

I.   SKAPANDET AV GYNNSAMMA FÖRHÅLLANDEN FÖR INNOVATION

| 1. | På begäran av det irländska rådsordförandeskapet utarbetar Regionkommittén väl underbyggda och motiverade förslag om hur man kan öka innovationen och överbrygga innovationsklyftan. Enligt mandatet är målet att lägga fram förslag om (1) åtgärder som krävs av regionerna och deras olika aktörer och (2) åtgärder som är nödvändiga för kommissionens program, finansiering och andra aktiviteter. |
| --- | --- |

1.

På begäran av det irländska rådsordförandeskapet utarbetar Regionkommittén väl underbyggda och motiverade förslag om hur man kan öka innovationen och överbrygga innovationsklyftan. Enligt mandatet är målet att lägga fram förslag om (1) åtgärder som krävs av regionerna och deras olika aktörer och (2) åtgärder som är nödvändiga för kommissionens program, finansiering och andra aktiviteter.

| 2. | Det irländska rådsordförandeskapets utmaning kan bara besvaras genom att man gör en förteckning över och beskriver ett antal åtgärder som ska genomföras samtidigt, och som förenas av behovet av att förändra verksamhetskulturen i vid bemärkelse. Typiskt för verksamheten i EU och i de flesta medlemsstaterna och regionerna under de senaste åren är att man producerat en enorm mängd bra rapporter och planer. EU:s flaggskeppsprogram och de olika generaldirektoratens planer är otvivelaktigt bra i sig, men de är fortfarande i alltför hög grad bara planer och garanterar inte att det intellektuella synsättet ändras i praktiken på olika håll i Europa. Såsom många fenomen i det digitala samhället redan visat, sker betydande förändringar nedifrån och upp. Det avgörande är en genomgripande attityd av ”nydanande upptäckter” (”entrepreneurial discovery”). Detta kan inte beskrivas med ordet ”företagare”, eftersom det ofta uppfattas mycket snävt. Upptäckt betyder också mer än bara innovation. Det handlar snarare om en ny aktivitet – att undersöka, experimentera och studera vad som bör göras inom en industri eller ett delsystem i fråga om forskning, utveckling och innovation för att förbättra dess situation. Nydanande upptäckter inkluderar experimentering, risktagning och också misslyckanden. Individen samarbetar ofta med andra i nätverk, utvärderar alternativ, fastställer mål och skapar nytt på ett fördomsfritt sätt. Denna utveckling kräver också att medborgarna, olika samhällsgrupper och näringslivet får möjlighet att säga sin mening, eftersom de ofta har känt att de inte kan göra sin stämma hörd. |
| --- | --- |

2.

Det irländska rådsordförandeskapets utmaning kan bara besvaras genom att man gör en förteckning över och beskriver ett antal åtgärder som ska genomföras samtidigt, och som förenas av behovet av att förändra verksamhetskulturen i vid bemärkelse. Typiskt för verksamheten i EU och i de flesta medlemsstaterna och regionerna under de senaste åren är att man producerat en enorm mängd bra rapporter och planer. EU:s flaggskeppsprogram och de olika generaldirektoratens planer är otvivelaktigt bra i sig, men de är fortfarande i alltför hög grad bara planer och garanterar inte att det intellektuella synsättet ändras i praktiken på olika håll i Europa. Såsom många fenomen i det digitala samhället redan visat, sker betydande förändringar nedifrån och upp. Det avgörande är en genomgripande attityd av ”nydanande upptäckter” (”entrepreneurial discovery”). Detta kan inte beskrivas med ordet ”företagare”, eftersom det ofta uppfattas mycket snävt. Upptäckt betyder också mer än bara innovation. Det handlar snarare om en ny aktivitet – att undersöka, experimentera och studera vad som bör göras inom en industri eller ett delsystem i fråga om forskning, utveckling och innovation för att förbättra dess situation. Nydanande upptäckter inkluderar experimentering, risktagning och också misslyckanden. Individen samarbetar ofta med andra i nätverk, utvärderar alternativ, fastställer mål och skapar nytt på ett fördomsfritt sätt. Denna utveckling kräver också att medborgarna, olika samhällsgrupper och näringslivet får möjlighet att säga sin mening, eftersom de ofta har känt att de inte kan göra sin stämma hörd.

| 3. | Eftersom detta yttrande har som mål att öka innovationen och minska innovationsklyftan i synnerhet med hjälp av EU-program, syftar följande politiska riktlinjer och förslag till att visa att det är möjligt att uppnå de nödvändiga förändringarna. I Europa bör vi göra följande:






  i. | Stödja uppnåendet av målen för konkurrenskraft och innovation fram till 2020, särskilt genom fortsatt investering i allmän och yrkesinriktad utbildning. |
| --- | --- | --- |

3.

Eftersom detta yttrande har som mål att öka innovationen och minska innovationsklyftan i synnerhet med hjälp av EU-program, syftar följande politiska riktlinjer och förslag till att visa att det är möjligt att uppnå de nödvändiga förändringarna. I Europa bör vi göra följande:

i.

Stödja uppnåendet av målen för konkurrenskraft och innovation fram till 2020, särskilt genom fortsatt investering i allmän och yrkesinriktad utbildning.

| ii. | Betona vikten av att balansera innovationen inom teknik, design och det sociala området inom både den offentliga och den privata sektorn, som alla påverkas av den omfattande digitaliseringen. |
| --- | --- |

ii.

Betona vikten av att balansera innovationen inom teknik, design och det sociala området inom både den offentliga och den privata sektorn, som alla påverkas av den omfattande digitaliseringen.

| iii. | Sträva efter samhällelig innovation där levande laboratorier (living labs), provningsanläggningar (test beds) och öppna innovationsmetoder (open innovation) används för att utforma den regionala innovationspolitiken och där medborgarna inbjuds att medverka. |
| --- | --- |

iii.

Sträva efter samhällelig innovation där levande laboratorier (living labs), provningsanläggningar (test beds) och öppna innovationsmetoder (open innovation) används för att utforma den regionala innovationspolitiken och där medborgarna inbjuds att medverka.

| iv. | Betona betydelsen av en lokal och regional miljö som stöder integrationen av högre utbildning, forskning och företagsverksamhet. |
| --- | --- |

iv.

Betona betydelsen av en lokal och regional miljö som stöder integrationen av högre utbildning, forskning och företagsverksamhet.

| v. | Genomföra kunskapstriangeln som en huvudprincip i universitetsreformen i Europa (för att öka samverkanseffekterna mellan forskning, utbildning och innovation). |
| --- | --- |

v.

Genomföra kunskapstriangeln som en huvudprincip i universitetsreformen i Europa (för att öka samverkanseffekterna mellan forskning, utbildning och innovation).

| vi. | Betona den avgörande roll som forskningsinfrastrukturen spelar i kunskapsbaserade innovationssystem. |
| --- | --- |

vi.

Betona den avgörande roll som forskningsinfrastrukturen spelar i kunskapsbaserade innovationssystem.

| vii. | Fokusera mera på aktivt utnyttjande av innovativ offentlig upphandling och förenkling av förfaranden. |
| --- | --- |

vii.

Fokusera mera på aktivt utnyttjande av innovativ offentlig upphandling och förenkling av förfaranden.

| viii. | Betona vikten av europeiskt samarbete och gränsöverskridande samarbetsprojekt där de deltagande regionerna utnyttjar innovationsstöd och strategier för smart specialisering. |
| --- | --- |

viii.

Betona vikten av europeiskt samarbete och gränsöverskridande samarbetsprojekt där de deltagande regionerna utnyttjar innovationsstöd och strategier för smart specialisering.

| ix. | Betona potentialen hos gränsöverskridande samarbete, inklusive utländska investeringar i EU och EU-investeringar i utlandet. |
| --- | --- |

ix.

Betona potentialen hos gränsöverskridande samarbete, inklusive utländska investeringar i EU och EU-investeringar i utlandet.

| x. | Utveckla innovationskompetensen och stärka ett tänkesätt som främjar innovation och som bygger på dialog, samarbete och gemensamt skapande för att dra lärdom av bästa praxis. |
| --- | --- |

x.

Utveckla innovationskompetensen och stärka ett tänkesätt som främjar innovation och som bygger på dialog, samarbete och gemensamt skapande för att dra lärdom av bästa praxis.

| xi. | Uppmuntra lokalt förankrad verksamhet: gemensamt skapande, medskapande design och samproduktion med hjälp av ett reellt know-how-samarbete, i stället för att bara kräva att regeringarna utvecklar nya ”lösningar” för medborgarna. Ett sådant brett samarbete, där människor i lokalsamhällena deltar, är också nödvändigt för att genomföra innovativa idéer i vardagslivet för de olika kulturerna i EU. |
| --- | --- |

xi.

Uppmuntra lokalt förankrad verksamhet: gemensamt skapande, medskapande design och samproduktion med hjälp av ett reellt know-how-samarbete, i stället för att bara kräva att regeringarna utvecklar nya ”lösningar” för medborgarna. Ett sådant brett samarbete, där människor i lokalsamhällena deltar, är också nödvändigt för att genomföra innovativa idéer i vardagslivet för de olika kulturerna i EU.

| xii. | Involvera företagen, inte enbart i skapandet av innovation, utan i skapandet av ”innovation och välstånd”, där begreppet ”välstånd” har en vidare betydelse än enbart ”vinst” och omfattar livskvalitet och skapande av en lycklig och sund värld. |
| --- | --- |

xii.

Involvera företagen, inte enbart i skapandet av innovation, utan i skapandet av ”innovation och välstånd”, där begreppet ”välstånd” har en vidare betydelse än enbart ”vinst” och omfattar livskvalitet och skapande av en lycklig och sund värld.

Dessa riktlinjer räcker dock inte, utan man måste gå djupare i innovationens kärna.

II.   ALLMÄNNA KOMMENTARER OCH POLITISKA REKOMMENDATIONER

| 4. | Genomförandeåtgärderna för Europa 2020-strategin har inte gett tillräckliga resultat inom innovationsverksamheten. Mycket nyttigt material och många nyttiga förslag har skapats på EU-nivå, men nu är det nödvändigt att flytta fokus för EU-finansieringen och EU-programmen till praktiska åtgärder på lokal och regional nivå. |
| --- | --- |

4.

Genomförandeåtgärderna för Europa 2020-strategin har inte gett tillräckliga resultat inom innovationsverksamheten. Mycket nyttigt material och många nyttiga förslag har skapats på EU-nivå, men nu är det nödvändigt att flytta fokus för EU-finansieringen och EU-programmen till praktiska åtgärder på lokal och regional nivå.

| 5. | Man måste skapa ett intensivt samarbete mellan forsknings- och utvecklingsprojekt och program som rör upprättandet av och funktionen och effekten hos lokala innovationsekosystem. För detta behövs nya former av europeiskt forskningspartnerskap. Förnyelse och omvandling grundar sig ofta på modeller för strukturerat samarbete och på innovativt och effektivt utnyttjande av central möjliggörande teknik. Samtidigt som de blir mer tillgängliga för europeiska projekt fortsätter man att finslipa och vidareutveckla deras förmåga att ge användbara resultat och konkreta effekter. Tack vare EU-finansiering för regionala partnerskap och samarbete som bygger på smart specialisering kan de bli hörnstenar för gränsöverskridande europeisk innovation och en regional språngbräda för samhällelig innovation. |
| --- | --- |

5.

Man måste skapa ett intensivt samarbete mellan forsknings- och utvecklingsprojekt och program som rör upprättandet av och funktionen och effekten hos lokala innovationsekosystem. För detta behövs nya former av europeiskt forskningspartnerskap. Förnyelse och omvandling grundar sig ofta på modeller för strukturerat samarbete och på innovativt och effektivt utnyttjande av central möjliggörande teknik. Samtidigt som de blir mer tillgängliga för europeiska projekt fortsätter man att finslipa och vidareutveckla deras förmåga att ge användbara resultat och konkreta effekter. Tack vare EU-finansiering för regionala partnerskap och samarbete som bygger på smart specialisering kan de bli hörnstenar för gränsöverskridande europeisk innovation och en regional språngbräda för samhällelig innovation.

| 6. | Ett paradigmskifte: Digitaliseringen har redan medfört en genomgripande förändring. Lokala och regionala beslutsfattare bör utnyttja de tillgängliga möjligheterna, med reformen av tjänsteprocesserna först på listan. Dessutom bör man fortsätta att främja en bred spridning av digitala tjänster i den offentliga sektorn, utvecklingen av de kunskaper som alla medborgare behöver i informationssamhället (e-skills) samt startup- och tillväxtföretagande som producerar mobila tillämpningar. |
| --- | --- |

6.

Ett paradigmskifte: Digitaliseringen har redan medfört en genomgripande förändring. Lokala och regionala beslutsfattare bör utnyttja de tillgängliga möjligheterna, med reformen av tjänsteprocesserna först på listan. Dessutom bör man fortsätta att främja en bred spridning av digitala tjänster i den offentliga sektorn, utvecklingen av de kunskaper som alla medborgare behöver i informationssamhället (e-skills) samt startup- och tillväxtföretagande som producerar mobila tillämpningar.

| 7. | Digitaliseringen är drivkraften bakom förändringar, och övergången till digitala tjänster går allt snabbare. Nya företagsekosystem och värdeskapande arenor uppstår ofta till följd av nya konsumentbeteenden, vilket är ett resultat av användarorienterad design och öppenhet. De utmanar de uppifrån och ned-modeller som är ett arv från den gamla, analoga tidsåldern. I och med digitaliseringen blir tjänsteutvecklingen allt globalare, och Europa har inte den bästa möjliga positionen i denna globala kapplöpning: Vi är inte föregångare. |
| --- | --- |

7.

Digitaliseringen är drivkraften bakom förändringar, och övergången till digitala tjänster går allt snabbare. Nya företagsekosystem och värdeskapande arenor uppstår ofta till följd av nya konsumentbeteenden, vilket är ett resultat av användarorienterad design och öppenhet. De utmanar de uppifrån och ned-modeller som är ett arv från den gamla, analoga tidsåldern. I och med digitaliseringen blir tjänsteutvecklingen allt globalare, och Europa har inte den bästa möjliga positionen i denna globala kapplöpning: Vi är inte föregångare.

| 8. | Molnteknik gör det möjligt att använda de bästa tjänsterna oavsett tid och rum. Detta sätt att utveckla och producera tjänster kommer redan under de närmaste åren att ersätta en betydande del av de traditionella tjänsterna, där ”att vara på plats” är en grundläggande faktor som definierar en tjänst. Det behövs inte längre it-utrustning ”i varje hörn”. Det handlar i hög grad också om styrningen och utvecklingen av företagens, den offentliga förvaltningens och andra sammanslutningars IKT-tjänster och globala e-arbete. Kommissionen bör främja denna utveckling, som beskrivs med begreppet e-ledarskap, med hjälp av aktiva partnerskapsprogram. |
| --- | --- |

8.

Molnteknik gör det möjligt att använda de bästa tjänsterna oavsett tid och rum. Detta sätt att utveckla och producera tjänster kommer redan under de närmaste åren att ersätta en betydande del av de traditionella tjänsterna, där ”att vara på plats” är en grundläggande faktor som definierar en tjänst. Det behövs inte längre it-utrustning ”i varje hörn”. Det handlar i hög grad också om styrningen och utvecklingen av företagens, den offentliga förvaltningens och andra sammanslutningars IKT-tjänster och globala e-arbete. Kommissionen bör främja denna utveckling, som beskrivs med begreppet e-ledarskap, med hjälp av aktiva partnerskapsprogram.

| 9. | Vi kan inte lösa samhällets problem med små korrigeringar och vanliga styrmetoder. Att öka förnyelsekapitalet är avgörande för framgången: kreativitet, innovation och modet att skapa nytt och förnya är också nycklarna för de lokala och regionala beslutsfattarnas framgång. Samtidigt måste den offentliga förvaltningen bli mer flexibel så att det lämnas mer utrymme för att värdesätta de ansvarigas kreativitet. |
| --- | --- |

9.

Vi kan inte lösa samhällets problem med små korrigeringar och vanliga styrmetoder. Att öka förnyelsekapitalet är avgörande för framgången: kreativitet, innovation och modet att skapa nytt och förnya är också nycklarna för de lokala och regionala beslutsfattarnas framgång. Samtidigt måste den offentliga förvaltningen bli mer flexibel så att det lämnas mer utrymme för att värdesätta de ansvarigas kreativitet.

| 10. | Motiverade personer utgör kärnan i den regionala innovationspolitiken. Det är människor som skapar innovationer, och därför är innovation framför allt en mänsklig och social process. De faktorer som påverkar innovation finns inte bara innanför organisationens gränser, utan ofta uppstår den viktigaste drivkraften i innovationsprocessens olika faser som ett resultat av mänskligt samspel vid olika kontaktytor. |
| --- | --- |

10.

Motiverade personer utgör kärnan i den regionala innovationspolitiken. Det är människor som skapar innovationer, och därför är innovation framför allt en mänsklig och social process. De faktorer som påverkar innovation finns inte bara innanför organisationens gränser, utan ofta uppstår den viktigaste drivkraften i innovationsprocessens olika faser som ett resultat av mänskligt samspel vid olika kontaktytor.

| 11. | Forskningen bör svara på både långsiktiga och kortsiktiga behov. Bara en liten del av städerna, företagen och andra sammanslutningar utnyttjar forskningsresultaten optimalt. Vi bör självklart också notera att bara en liten del av forskarna kan göra sin kunskap och sina forskningsresultat intressanta och användbara för den offentliga förvaltningen, företagen och andra aktörer när dessa hanterar sina utmaningar. Europa måste därför genomgå stora kulturella förändringar och fastställa nya finansieringsprioriteter så att man säkrar ett aktivt utnyttjande av de senaste forskningsrönen på lokal och regional nivå. ReK anser att de små och medelstora företagen är en viktig katalysator när det gäller att omsätta forskningsresultat på marknaden genom att de verkligen använder dem på ett konkret sätt. Vi anser att det är nödvändigt att underlätta tillgången till finansiering för små och medelstora företag genom investeringar i nystartade företag, riskkapital och enklare lagstiftning. |
| --- | --- |

11.

Forskningen bör svara på både långsiktiga och kortsiktiga behov. Bara en liten del av städerna, företagen och andra sammanslutningar utnyttjar forskningsresultaten optimalt. Vi bör självklart också notera att bara en liten del av forskarna kan göra sin kunskap och sina forskningsresultat intressanta och användbara för den offentliga förvaltningen, företagen och andra aktörer när dessa hanterar sina utmaningar. Europa måste därför genomgå stora kulturella förändringar och fastställa nya finansieringsprioriteter så att man säkrar ett aktivt utnyttjande av de senaste forskningsrönen på lokal och regional nivå. ReK anser att de små och medelstora företagen är en viktig katalysator när det gäller att omsätta forskningsresultat på marknaden genom att de verkligen använder dem på ett konkret sätt. Vi anser att det är nödvändigt att underlätta tillgången till finansiering för små och medelstora företag genom investeringar i nystartade företag, riskkapital och enklare lagstiftning.

| 12. | En målinriktad omsättning i praktiken av forskningsresultat kräver god förståelse på båda sidor av vilken forskning som pågår, vilka ämnen som behandlas och om hur relevant forskning kan påverka frågor av lokal och regional art. För att detta ska bli möjligt krävs det en ny typ av kunskapstriangel som länkar samman forskning och vetenskap med näringslivet och myndigheterna via en form av dubbelriktad fömedlingstjänst. Detta kräver ytterligare utveckling och ett aktivt genomförande av EU:s kunskapstriangel med avseende på att stärka universitetens roll i samhället. |
| --- | --- |

12.

En målinriktad omsättning i praktiken av forskningsresultat kräver god förståelse på båda sidor av vilken forskning som pågår, vilka ämnen som behandlas och om hur relevant forskning kan påverka frågor av lokal och regional art. För att detta ska bli möjligt krävs det en ny typ av kunskapstriangel som länkar samman forskning och vetenskap med näringslivet och myndigheterna via en form av dubbelriktad fömedlingstjänst. Detta kräver ytterligare utveckling och ett aktivt genomförande av EU:s kunskapstriangel med avseende på att stärka universitetens roll i samhället.

| 13. | Vetenskaplig och teknologisk forskning och aktivt utnyttjande av idéer som baseras på forskningen gör det möjligt att bli föregångare. Samtidigt måste innovationsperspektivet utvidgas från tekniska innovationer till process-, affärsverksamhets-, tjänste- och designinnovationer. Det behövs också sociala innovationer och innovationer för den offentliga sektorn som omformar samfundskulturen samt samhälleliga innovationer som moderniserar bredare aktiviteter och strukturer. Det är nödvändigt att integrera en bredare innovationsvision också i den offentliga sektorn och inte bara i företagen. |
| --- | --- |

13.

Vetenskaplig och teknologisk forskning och aktivt utnyttjande av idéer som baseras på forskningen gör det möjligt att bli föregångare. Samtidigt måste innovationsperspektivet utvidgas från tekniska innovationer till process-, affärsverksamhets-, tjänste- och designinnovationer. Det behövs också sociala innovationer och innovationer för den offentliga sektorn som omformar samfundskulturen samt samhälleliga innovationer som moderniserar bredare aktiviteter och strukturer. Det är nödvändigt att integrera en bredare innovationsvision också i den offentliga sektorn och inte bara i företagen.

| 14. | Med tanke på att den offentliga sektorn i vissa regioner, särskilt landsbygdsregioner, är en drivkraft för förändring och en av de allra viktigaste aktörerna när det gäller att skapa ökad medvetenhet bland lokalbefolkningen, bör man lägga särskild vikt vid innovation inom denna sektor, liksom vid att reformera de offentliga myndigheternas förvaltningsförfaranden. På så sätt skulle dessa regioner få möjlighet att hinna ikapp i utvecklingen. |
| --- | --- |

14.

Med tanke på att den offentliga sektorn i vissa regioner, särskilt landsbygdsregioner, är en drivkraft för förändring och en av de allra viktigaste aktörerna när det gäller att skapa ökad medvetenhet bland lokalbefolkningen, bör man lägga särskild vikt vid innovation inom denna sektor, liksom vid att reformera de offentliga myndigheternas förvaltningsförfaranden. På så sätt skulle dessa regioner få möjlighet att hinna ikapp i utvecklingen.

| 15. | En ”cirkulär kunskapsekonomi”: Resultaten av kommissionens och nationella forsknings- och innovationsfinansiärers program och projekt bör återanvändas. |
| --- | --- |

15.

En ”cirkulär kunskapsekonomi”: Resultaten av kommissionens och nationella forsknings- och innovationsfinansiärers program och projekt bör återanvändas.

| 16. | En cirkulär ekonomi är en ekonomi där man inte slänger eller tappar bort saker, utan återvinner och återanvänder dem så att värdet inte förloras utan växer. Begreppet kommer från ett nytänkande vad gäller nästa generations terminologi för hållbar utveckling. I en cirkulär kunskapsekonomi kan resultaten av forskningsprogram och slutförda projekt – idéer, upptäckter, rekommendationer, material, metoder, praktiska förslag, prototyper och uppfinningar – upptäckas på nytt, tas fram och tillämpas i aktuella program och projekt inom relaterade och relevanta områden. Kommittén framhåller återigen att bioekonomin och IKT ger ekonomiska möjligheter och innovationsmöjligheter för regioner och städer, och är mycket viktiga för smart, hållbar och grön tillväxt. (1) |
| --- | --- |

16.

En cirkulär ekonomi är en ekonomi där man inte slänger eller tappar bort saker, utan återvinner och återanvänder dem så att värdet inte förloras utan växer. Begreppet kommer från ett nytänkande vad gäller nästa generations terminologi för hållbar utveckling. I en cirkulär kunskapsekonomi kan resultaten av forskningsprogram och slutförda projekt – idéer, upptäckter, rekommendationer, material, metoder, praktiska förslag, prototyper och uppfinningar – upptäckas på nytt, tas fram och tillämpas i aktuella program och projekt inom relaterade och relevanta områden. Kommittén framhåller återigen att bioekonomin och IKT ger ekonomiska möjligheter och innovationsmöjligheter för regioner och städer, och är mycket viktiga för smart, hållbar och grön tillväxt. (1)

| 17. | I utvecklingen mot en cirkulär kunskapsekonomi skulle nationella finansieringsorgan kunna gå tillbaka och granska resultaten av projekt som slutförts under de senaste 5–10 åren, så att denna värdefulla resurs kan återanvändas i regionala och nationella sammanhang. Kommissionens generaldirektorat kunde göra på samma sätt och göra resultaten mer brett tillgängliga för olika sektorer, så att man kan hantera samhällsutmaningarna. Universitetsforskningen kunde göras mer direkt relevant för de politiska beslutsfattarna och projektgrupperna. Resultaten från alla nämnda sektorer kunde granskas med tanke på hur de passar den lokala och regionala nivåns behov, och man kunde utveckla nya idéer, material och metoder som kan tillämpas för att utveckla regionala innovationsekosystem i hela Europa. |
| --- | --- |

17.

I utvecklingen mot en cirkulär kunskapsekonomi skulle nationella finansieringsorgan kunna gå tillbaka och granska resultaten av projekt som slutförts under de senaste 5–10 åren, så att denna värdefulla resurs kan återanvändas i regionala och nationella sammanhang. Kommissionens generaldirektorat kunde göra på samma sätt och göra resultaten mer brett tillgängliga för olika sektorer, så att man kan hantera samhällsutmaningarna. Universitetsforskningen kunde göras mer direkt relevant för de politiska beslutsfattarna och projektgrupperna. Resultaten från alla nämnda sektorer kunde granskas med tanke på hur de passar den lokala och regionala nivåns behov, och man kunde utveckla nya idéer, material och metoder som kan tillämpas för att utveckla regionala innovationsekosystem i hela Europa.

| 18. | En aktiv och uppmuntrande miljö skapas genom en kombination av flera olika faktorer. Innovativa människor deltar gärna i evenemang, projekt och verksamhet i allmänhet där man utnyttjar bra koncept, metoder och effektiva och nyskapande lösningar från forskning, utveckling och innovation. |
| --- | --- |

18.

En aktiv och uppmuntrande miljö skapas genom en kombination av flera olika faktorer. Innovativa människor deltar gärna i evenemang, projekt och verksamhet i allmänhet där man utnyttjar bra koncept, metoder och effektiva och nyskapande lösningar från forskning, utveckling och innovation.

| 19. | I alla aktiviteter som involverar människor finns osäkerhet, tvivel och spänningar. Målet är att omforma i synnerhet spänningarna så att de blir till en källa för kreativitet och innovation och följer principen om den lärande organisationen (learning organisation). Den kreativa processen blir själv en synlig kreativ spänning (creative tension) som kan utnyttjas för att förändra verksamheten i systemet eller systemet i sin helhet. Metoder och koncept som ökar inlärningen och dess kvalitet och förbättrar den hållbara sociala utvecklingen är viktiga. Processer för kunskapsutnyttjande (knowledge exploitation) och kapacitetsuppbyggnad (capacity building) och kunskapsutnyttjande organisatorisk inlärning (knowledge exploitation in organisational learning) samt undersökningar och gemensamt kunskapsskapande (exploration and knowledge co-creation) är begrepp som blir allt viktigare. |
| --- | --- |

19.

I alla aktiviteter som involverar människor finns osäkerhet, tvivel och spänningar. Målet är att omforma i synnerhet spänningarna så att de blir till en källa för kreativitet och innovation och följer principen om den lärande organisationen (learning organisation). Den kreativa processen blir själv en synlig kreativ spänning (creative tension) som kan utnyttjas för att förändra verksamheten i systemet eller systemet i sin helhet. Metoder och koncept som ökar inlärningen och dess kvalitet och förbättrar den hållbara sociala utvecklingen är viktiga. Processer för kunskapsutnyttjande (knowledge exploitation) och kapacitetsuppbyggnad (capacity building) och kunskapsutnyttjande organisatorisk inlärning (knowledge exploitation in organisational learning) samt undersökningar och gemensamt kunskapsskapande (exploration and knowledge co-creation) är begrepp som blir allt viktigare.

| 20. | Regionerna behöver nya arenor som nav för gemensamt skapande av innovation. Dessa kan beskrivas med begreppen ”innovation gardens” (innovationsträdgårdar) och ”challenge platforms” (plattformar för utmaningar), som tillsammans bildar prototyper för arbetsplatser där man utformar framtiden. De behövs för att hantera utmaningar – från små lokala utmaningar till stora samhälleliga utmaningar på global nivå. Därför behövs forsknings-, utvecklings- och innovationsverksamhet där man skapar pilotprojekt och prototyper för såväl konfigurationer med en fysisk, intellektuell och virtuell dimension som verktyg för samordning och kunskapsstyrning som behövs för att ta itu med utmaningarna. |
| --- | --- |

20.

Regionerna behöver nya arenor som nav för gemensamt skapande av innovation. Dessa kan beskrivas med begreppen ”innovation gardens” (innovationsträdgårdar) och ”challenge platforms” (plattformar för utmaningar), som tillsammans bildar prototyper för arbetsplatser där man utformar framtiden. De behövs för att hantera utmaningar – från små lokala utmaningar till stora samhälleliga utmaningar på global nivå. Därför behövs forsknings-, utvecklings- och innovationsverksamhet där man skapar pilotprojekt och prototyper för såväl konfigurationer med en fysisk, intellektuell och virtuell dimension som verktyg för samordning och kunskapsstyrning som behövs för att ta itu med utmaningarna.

| 21. | Den tidigare förträffliga trippel helix-metoden är inte tillräckligt dynamisk för att hantera nya utmaningar. Nu krävs det minst en quadruple helix, där lokalsamhället är den fjärde komponenten. Verksamhetskonceptet och dess kultur behöver moderniseras, och för detta krävs att man fördjupar sig i de regionala innovationsekosystemens verksamhet. |
| --- | --- |

21.

Den tidigare förträffliga trippel helix-metoden är inte tillräckligt dynamisk för att hantera nya utmaningar. Nu krävs det minst en quadruple helix, där lokalsamhället är den fjärde komponenten. Verksamhetskonceptet och dess kultur behöver moderniseras, och för detta krävs att man fördjupar sig i de regionala innovationsekosystemens verksamhet.

| 22. | Ur ett europeiskt perspektiv är det särskilt viktigt att se närmare på regionala innovationsekosystem och på rollen, betydelsen, verksamheten, de planeringsmässiga lösningarna och framgångsfaktorerna (success enablers) för de sammanslutningar och institutioner som påskyndar ny dynamisk innovationsverksamhet i ekosystemen. Nya innovationsinstitutioner fokuserar huvudsakligen på det nya tillvägagångssätt och den nya miljö som förutsätts för användarorienterad design, gemensamt skapande och snabbt genomförande av pilotprojekt. |
| --- | --- |

22.

Ur ett europeiskt perspektiv är det särskilt viktigt att se närmare på regionala innovationsekosystem och på rollen, betydelsen, verksamheten, de planeringsmässiga lösningarna och framgångsfaktorerna (success enablers) för de sammanslutningar och institutioner som påskyndar ny dynamisk innovationsverksamhet i ekosystemen. Nya innovationsinstitutioner fokuserar huvudsakligen på det nya tillvägagångssätt och den nya miljö som förutsätts för användarorienterad design, gemensamt skapande och snabbt genomförande av pilotprojekt.

| 23. | Dessa nya institutioner, som till största delen har inrättats under de senaste åren, är flexibla samarbetsenheter. Exempel är företagsinkubatorer och acceleratorer (incubators and accelerators), levande laboratorier (living labs), entreprenörsnav (entrepreneurial hubs), utvecklingslaboratorier (development labs), laboratorier för social innovation (social innovation labs), fab lab-verkstäder (fabrication labs), läger för samhällelig innovation (societal innovation learning camps) och framtidscentrum (future centers). De fungerar normalt som gemensamma enheter vid universitet, kommuner och företag och kombinerar nya öppna verksamhetssätt, utnyttjande av sociala medier, nya förfaranden för upphovsrätt och finansiering, ett brett nätverk av aktörer och företagande. |
| --- | --- |

23.

Dessa nya institutioner, som till största delen har inrättats under de senaste åren, är flexibla samarbetsenheter. Exempel är företagsinkubatorer och acceleratorer (incubators and accelerators), levande laboratorier (living labs), entreprenörsnav (entrepreneurial hubs), utvecklingslaboratorier (development labs), laboratorier för social innovation (social innovation labs), fab lab-verkstäder (fabrication labs), läger för samhällelig innovation (societal innovation learning camps) och framtidscentrum (future centers). De fungerar normalt som gemensamma enheter vid universitet, kommuner och företag och kombinerar nya öppna verksamhetssätt, utnyttjande av sociala medier, nya förfaranden för upphovsrätt och finansiering, ett brett nätverk av aktörer och företagande.

| 24. | Om den aktiva användningen av innovativa offentliga upphandlingar ska öka är det av största vikt att förfarandena förenklas. Det finns relevanta exempel på framgångsrika förenklingar både i EU och i andra delar av världen. Dessa exempel bör studeras, anpassas, användas som prototyper och tillämpas. |
| --- | --- |

24.

Om den aktiva användningen av innovativa offentliga upphandlingar ska öka är det av största vikt att förfarandena förenklas. Det finns relevanta exempel på framgångsrika förenklingar både i EU och i andra delar av världen. Dessa exempel bör studeras, anpassas, användas som prototyper och tillämpas.

III.   ATT HANTERA STORA SAMHÄLLSUTMANINGAR PÅ REGIONAL NIVÅ

| 25. | Diskussionerna om de stora samhällsutmaningarna verkar ofta för abstrakta och för långt från de praktiska bekymmer som rör viktiga aktörer i hela Europa – lokala och regionala myndigheter, små och medelstora företag och vanliga medborgare. Det är ändå här som Europas innovativa potential kan hittas. Stora utmaningar måste explicit kopplas till problem på lokal och regional nivå och hanteras där. På så sätt stärker man den lokala innovationen och kan använda en stor outnyttjad potential och kollektiv intelligens. Medborgarna drar inte bara nytta av innovation, utan är aktörer som står i centrum för innovationsprocessen. Vi måste fokusera mer på varför denna förändring behövs och på vilket sätt den motiverar och skapar incitament för dem som vill delta i innovationsprocessen. Man måste utarbeta socialpolitiska program i regionerna där man utnyttjar den dialog och det samarbete som digitaliseringen möjliggör och som syftar till nödvändiga sociala förändringar. Alla medborgare måste uppmuntras att avlägsna de stora samhällsproblemen och arbeta för att uppnå banbrytande förändringar. |
| --- | --- |

25.

Diskussionerna om de stora samhällsutmaningarna verkar ofta för abstrakta och för långt från de praktiska bekymmer som rör viktiga aktörer i hela Europa – lokala och regionala myndigheter, små och medelstora företag och vanliga medborgare. Det är ändå här som Europas innovativa potential kan hittas. Stora utmaningar måste explicit kopplas till problem på lokal och regional nivå och hanteras där. På så sätt stärker man den lokala innovationen och kan använda en stor outnyttjad potential och kollektiv intelligens. Medborgarna drar inte bara nytta av innovation, utan är aktörer som står i centrum för innovationsprocessen. Vi måste fokusera mer på varför denna förändring behövs och på vilket sätt den motiverar och skapar incitament för dem som vill delta i innovationsprocessen. Man måste utarbeta socialpolitiska program i regionerna där man utnyttjar den dialog och det samarbete som digitaliseringen möjliggör och som syftar till nödvändiga sociala förändringar. Alla medborgare måste uppmuntras att avlägsna de stora samhällsproblemen och arbeta för att uppnå banbrytande förändringar.

| 26. | Regionkommittén uppmanar kommissionen att utforma program för att genomföra de ”stora samhällsutmaningarna” på nationell, regional och lokal nivå: Hur omsätts en stor samhällsutmaning i nationella behov? I regionala prioriteringar? I lokala frågor? Dessa program, inom ramen för Horisont 2020 och andra EU-program, bör ge medborgare och mindre företag möjlighet att berätta för kommissionen vilka utmaningar de står inför och skapa förutsättningar (metoder, innovationsfrämjande miljöer, förmedlare) för att omsätta dessa lokala utmaningar i innovativa program på relevant nivå. Snabb prototypframställning är en viktig metod för detta. |
| --- | --- |

26.

Regionkommittén uppmanar kommissionen att utforma program för att genomföra de ”stora samhällsutmaningarna” på nationell, regional och lokal nivå: Hur omsätts en stor samhällsutmaning i nationella behov? I regionala prioriteringar? I lokala frågor? Dessa program, inom ramen för Horisont 2020 och andra EU-program, bör ge medborgare och mindre företag möjlighet att berätta för kommissionen vilka utmaningar de står inför och skapa förutsättningar (metoder, innovationsfrämjande miljöer, förmedlare) för att omsätta dessa lokala utmaningar i innovativa program på relevant nivå. Snabb prototypframställning är en viktig metod för detta.

| 27. | ReK rekommenderar att man vidtar särskilda åtgärder för att genomföra försök och uppnå en snabb prototypframställning för var och en av de stora samhällsutmaningarna i flera europeiska regioner inom ramen för ett sammankopplat program för gemensamt lärande. Dessutom bör man öka nätverksbildandet mellan smarta städer för att främja experimentell innovation och inlärning. Europa behöver pionjärstäder och effektiva partnerskapsprogram som främjar innovation och som säkrar att alla regioner utvecklas oavsett deras nuläge. Detta förutsätter att utmaningarna omsätts i frågor som är relevanta på regional och lokal nivå, så att de kan hanteras lokalt som nyskapande förändringsprocesser. Inlärning och erfarenheter utbyts mellan de olika deltagande regionerna och samlas med hjälp av snabb rapportering med tydliga diagram och ett tillgängligt språk så att de också kan användas aktivt av andra. En regions lösningar kan därmed testas och valideras i andra deltagande regioner och effektiva lösningar kan spridas till andra regioner i Europa. Viktiga egenskaper hos dessa åtgärder är att de är flexibla och lätta att anpassa till lokala förhållanden så att man kan minska den administrativa bördan för företag, utbildningsinstitutioner, myndigheter och andra. |
| --- | --- |

27.

ReK rekommenderar att man vidtar särskilda åtgärder för att genomföra försök och uppnå en snabb prototypframställning för var och en av de stora samhällsutmaningarna i flera europeiska regioner inom ramen för ett sammankopplat program för gemensamt lärande. Dessutom bör man öka nätverksbildandet mellan smarta städer för att främja experimentell innovation och inlärning. Europa behöver pionjärstäder och effektiva partnerskapsprogram som främjar innovation och som säkrar att alla regioner utvecklas oavsett deras nuläge. Detta förutsätter att utmaningarna omsätts i frågor som är relevanta på regional och lokal nivå, så att de kan hanteras lokalt som nyskapande förändringsprocesser. Inlärning och erfarenheter utbyts mellan de olika deltagande regionerna och samlas med hjälp av snabb rapportering med tydliga diagram och ett tillgängligt språk så att de också kan användas aktivt av andra. En regions lösningar kan därmed testas och valideras i andra deltagande regioner och effektiva lösningar kan spridas till andra regioner i Europa. Viktiga egenskaper hos dessa åtgärder är att de är flexibla och lätta att anpassa till lokala förhållanden så att man kan minska den administrativa bördan för företag, utbildningsinstitutioner, myndigheter och andra.

| 28. | ReK påpekar för de regionala beslutsfattarna att detta tillvägagångssätt, i kombination med användningen av sammanhållningsmedel och lokal finansiering i synergi med EU-programmen, kommer att medföra praktiska innovationer som kan användas i hela Europa. Det kommer också att förbättra den lokala innovationen och bidra till att skapa en innovationskultur i Europa. |
| --- | --- |

28.

ReK påpekar för de regionala beslutsfattarna att detta tillvägagångssätt, i kombination med användningen av sammanhållningsmedel och lokal finansiering i synergi med EU-programmen, kommer att medföra praktiska innovationer som kan användas i hela Europa. Det kommer också att förbättra den lokala innovationen och bidra till att skapa en innovationskultur i Europa.

| 29. | Universiteten spelar en avgörande roll för denna utveckling. På grund av minskande resurser är universiteten tyvärr i färd med att ”dra åt svångremmen” och återgår till sina traditionella undervisnings- och forskningsmetoder. Externa åtaganden tycks ha kommit i skymundan. Regionkommittén skulle gärna se aktiviteter som kan uppmuntra universiteten att spela en framträdande roll i samhället och utveckla coaching och inlärningsstrategier när det gäller de nödvändiga sociala och samhälleliga förändringarna. |
| --- | --- |

29.

Universiteten spelar en avgörande roll för denna utveckling. På grund av minskande resurser är universiteten tyvärr i färd med att ”dra åt svångremmen” och återgår till sina traditionella undervisnings- och forskningsmetoder. Externa åtaganden tycks ha kommit i skymundan. Regionkommittén skulle gärna se aktiviteter som kan uppmuntra universiteten att spela en framträdande roll i samhället och utveckla coaching och inlärningsstrategier när det gäller de nödvändiga sociala och samhälleliga förändringarna.

IV.   SMART SPECIALISERING

| 30. | Den smarta specialiseringens integrerade roll i den politiska ramen för Europa 2020 har framhävts av rådet, särskilt i dess slutsatser om innovationsunionen. EU:s handbok om forsknings- och innovationsstrategier för smart specialisering (RIS3) definierar dessa strategier som integrerade, ekonomiska dagordningar för omställning med en lokal utgångspunkt. |
| --- | --- |

30.

Den smarta specialiseringens integrerade roll i den politiska ramen för Europa 2020 har framhävts av rådet, särskilt i dess slutsatser om innovationsunionen. EU:s handbok om forsknings- och innovationsstrategier för smart specialisering (RIS3) definierar dessa strategier som integrerade, ekonomiska dagordningar för omställning med en lokal utgångspunkt.

| 31. | ReK betonar att smart specialisering är en regionalpolitisk ram för innovationsbaserad tillväxt. Det som skiljer smart specialisering från traditionell industri- och innovationspolitik är främst det som definieras som ”nydanande upptäckter”– en interaktiv process där marknadskrafterna och den privata sektorn upptäcker och producerar information om nya aktiviteter och myndigheterna utvärderar resultatet och ger befogenheter till de aktörer som är mest lämpade att realisera potentialen. Strategier för smart specialisering bygger i mycket högre grad på nedifrån och upp-metoder än den traditionella industripolitiken. |
| --- | --- |

31.

ReK betonar att smart specialisering är en regionalpolitisk ram för innovationsbaserad tillväxt. Det som skiljer smart specialisering från traditionell industri- och innovationspolitik är främst det som definieras som ”nydanande upptäckter”– en interaktiv process där marknadskrafterna och den privata sektorn upptäcker och producerar information om nya aktiviteter och myndigheterna utvärderar resultatet och ger befogenheter till de aktörer som är mest lämpade att realisera potentialen. Strategier för smart specialisering bygger i mycket högre grad på nedifrån och upp-metoder än den traditionella industripolitiken.

| 32. | Plattformen för smart specialisering (S3-plattformen) bör i högre grad stödja aktiviteter på lokal and regional nivå med särskild betoning på de minst utvecklade regionerna. Detta innebär att man i varje region framför allt stöder de processer som innebär att man kan identifiera verksamhet som skapar stort mervärde. Det betyder också att man tillhandahåller de bästa förutsättningarna för att stärka regionens konkurrenskraft och den policymix som krävs för att utarbeta smarta specialiseringsstrategier. |
| --- | --- |

32.

Plattformen för smart specialisering (S3-plattformen) bör i högre grad stödja aktiviteter på lokal and regional nivå med särskild betoning på de minst utvecklade regionerna. Detta innebär att man i varje region framför allt stöder de processer som innebär att man kan identifiera verksamhet som skapar stort mervärde. Det betyder också att man tillhandahåller de bästa förutsättningarna för att stärka regionens konkurrenskraft och den policymix som krävs för att utarbeta smarta specialiseringsstrategier.

| 33. | ReK betonar att RIS3-metoden stämmer överens med mål och verktyg i EU:s sammanhållningspolitik för främjande av tillväxt och sysselsättning i alla EU-länder och regioner. Kommittén föreslår att varje nationell och regional ekonomi ska ha en strategi och en global roll, såväl ledande ekonomier som mindre utvecklade regioner. ReK stöder en bredare tolkning av innovationsbegreppet, så att det inte bara omfattar investeringar i forskning eller tillverkningssektorn, utan också utveckling av konkurrenskraften genom design och kreativa industrier, ökad innovationsförmåga i offentlig verksamhet, social innovation och tjänsteinnovation, nya affärsmodeller och praktisk innovation. |
| --- | --- |

33.

ReK betonar att RIS3-metoden stämmer överens med mål och verktyg i EU:s sammanhållningspolitik för främjande av tillväxt och sysselsättning i alla EU-länder och regioner. Kommittén föreslår att varje nationell och regional ekonomi ska ha en strategi och en global roll, såväl ledande ekonomier som mindre utvecklade regioner. ReK stöder en bredare tolkning av innovationsbegreppet, så att det inte bara omfattar investeringar i forskning eller tillverkningssektorn, utan också utveckling av konkurrenskraften genom design och kreativa industrier, ökad innovationsförmåga i offentlig verksamhet, social innovation och tjänsteinnovation, nya affärsmodeller och praktisk innovation.

| 34. | ReK stöder starkt Europaparlamentets ITRE-utskott, som föreslår följande tillägg i bestämmelserna för Horisont 2020: ”Instrumenten för samband mellan forskning, innovation och strategier för smart specialisering ska genomföras både i Horisont 2020 och strukturfonderna för att skapa objektiva indikatorer för spetsforskningstrappan och för att bygga upp Europeiska forskningsområdet”. |
| --- | --- |

34.

ReK stöder starkt Europaparlamentets ITRE-utskott, som föreslår följande tillägg i bestämmelserna för Horisont 2020: ”Instrumenten för samband mellan forskning, innovation och strategier för smart specialisering ska genomföras både i Horisont 2020 och strukturfonderna för att skapa objektiva indikatorer för spetsforskningstrappan och för att bygga upp Europeiska forskningsområdet”.

| 35. | Regionerna och städerna bör låta forskning, utveckling och innovation utgöra en viktig del av den politiska dagordningen. Genom Horisont 2020- och sammanhållningsstödet bör man skapa koncept, verktyg och andra förutsättningar, så att de lokala och regionala myndigheterna aktivt kan främja innovation, ta risker och investera i den praktiska användningen av forskning, utveckling och innovation, så att en anpassning sker till regionala särdrag. |
| --- | --- |

35.

Regionerna och städerna bör låta forskning, utveckling och innovation utgöra en viktig del av den politiska dagordningen. Genom Horisont 2020- och sammanhållningsstödet bör man skapa koncept, verktyg och andra förutsättningar, så att de lokala och regionala myndigheterna aktivt kan främja innovation, ta risker och investera i den praktiska användningen av forskning, utveckling och innovation, så att en anpassning sker till regionala särdrag.

| 36. | Om vi vill uppnå målsättningarna för Europa 2020-strategin är det viktigt att EU:s sammanhållningspolitik bidrar till att förbättra kompetensbasen och innovationsförmågan på lokal nivå och till att utveckla instrument och samarbete som främjar inomeuropeiskt samarbete mellan regioner. Sådana instrument och sådant samarbete behövs för att genomföra resultaten av Horisont 2020 på regional och lokal nivå. ReK föreslår i detta syfte att potentialen i EU:s Interreg-program utnyttjas fullt ut och att programmet får tillräckliga resurser genom att man upprättar plattformar för ömsesidigt lärande och även främjar internationellt utbyte om innovationsstrategier. |
| --- | --- |

36.

Om vi vill uppnå målsättningarna för Europa 2020-strategin är det viktigt att EU:s sammanhållningspolitik bidrar till att förbättra kompetensbasen och innovationsförmågan på lokal nivå och till att utveckla instrument och samarbete som främjar inomeuropeiskt samarbete mellan regioner. Sådana instrument och sådant samarbete behövs för att genomföra resultaten av Horisont 2020 på regional och lokal nivå. ReK föreslår i detta syfte att potentialen i EU:s Interreg-program utnyttjas fullt ut och att programmet får tillräckliga resurser genom att man upprättar plattformar för ömsesidigt lärande och även främjar internationellt utbyte om innovationsstrategier.

V.   SMARTA STÄDER

| 37. | Konceptet ”smarta städer” har varit ett av EU:s fokusområden för att främja hållbar tillväxt och livskvalitet. Förutsättningarna är investeringar i modern IKT-infrastruktur och e-tjänster samt mänskligt och socialt kapital. Förändringsfaktorerna är först och främst det regionala förnyelsekapitalet och innovationsekosystemens effektivitet – som är särskilt inriktade på att modernisera trippel helix-samarbetskulturen och öka den regionala reaktionsförmågan genom medborgarnas deltagande. ReK påpekar att smarta tillämpningar, som fungerar med hjälp av öppna och driftskompatibla digitala tjänstegränssnitt, spelar en viktig roll för att sammankoppla medborgare i den enskilda regionen och globalt, och för att sammankoppla städer i europeiska partnerskap. Konceptet ”sammankopplade smarta städer” måste vidareutvecklas och utvidgas till hela Europa. |
| --- | --- |

37.

Konceptet ”smarta städer” har varit ett av EU:s fokusområden för att främja hållbar tillväxt och livskvalitet. Förutsättningarna är investeringar i modern IKT-infrastruktur och e-tjänster samt mänskligt och socialt kapital. Förändringsfaktorerna är först och främst det regionala förnyelsekapitalet och innovationsekosystemens effektivitet – som är särskilt inriktade på att modernisera trippel helix-samarbetskulturen och öka den regionala reaktionsförmågan genom medborgarnas deltagande. ReK påpekar att smarta tillämpningar, som fungerar med hjälp av öppna och driftskompatibla digitala tjänstegränssnitt, spelar en viktig roll för att sammankoppla medborgare i den enskilda regionen och globalt, och för att sammankoppla städer i europeiska partnerskap. Konceptet ”sammankopplade smarta städer” måste vidareutvecklas och utvidgas till hela Europa.

| 38. | Man bör börja utveckla och producera smarta tjänster som lämpar sig för regionens kultur och de privata och offentliga tjänsterna som ett led i genomförandet av strategin för smart specialisering i EU:s olika regioner. ReK föreslår att man kraftfullt bör stödja utvecklingsverksamheten på lokal och regional nivå med forskningsprojekt som genomförs med hjälp av EU-medel, och som ska samla och förädla den bästa forskningskunskapen så att den kan användas av alla regioner, samt stödja tillämpningen av den i de olika regionerna. |
| --- | --- |

38.

Man bör börja utveckla och producera smarta tjänster som lämpar sig för regionens kultur och de privata och offentliga tjänsterna som ett led i genomförandet av strategin för smart specialisering i EU:s olika regioner. ReK föreslår att man kraftfullt bör stödja utvecklingsverksamheten på lokal och regional nivå med forskningsprojekt som genomförs med hjälp av EU-medel, och som ska samla och förädla den bästa forskningskunskapen så att den kan användas av alla regioner, samt stödja tillämpningen av den i de olika regionerna.

| 39. | Man bör starta program i regionerna som syftar till att skapa internationellt lockande innovationscentrum. Programmen bör användas för att uppmuntra stadsregioner att fatta strategiska val om prioriteringar som bygger på deras egen identitet, efterfrågan och tvärdisciplinär kunskap samt att främja kunskapsbaserad affärsverksamhet. ReK anser att programmen bör finansieras med både regionala resurser och europeiska strukturfondsmedel och att man bör stödja deras verksamhet med flera åtgärder, program och finansieringsinstrument på EU-nivå. |
| --- | --- |

39.

Man bör starta program i regionerna som syftar till att skapa internationellt lockande innovationscentrum. Programmen bör användas för att uppmuntra stadsregioner att fatta strategiska val om prioriteringar som bygger på deras egen identitet, efterfrågan och tvärdisciplinär kunskap samt att främja kunskapsbaserad affärsverksamhet. ReK anser att programmen bör finansieras med både regionala resurser och europeiska strukturfondsmedel och att man bör stödja deras verksamhet med flera åtgärder, program och finansieringsinstrument på EU-nivå.

| 40. | Regionkommittén betonar att den viktigaste framgångsfaktorn i regionala innovationsstrategier är att effektivt överbrygga klyftan mellan den befintliga globala forskningskunskapen och den aktuella regionala praxisen. Strukturer och processer i städer och regioner måste utvecklas, eller t.o.m. ändras radikalt, i enlighet med de senaste forskningsrönen. För att man ska kunna hantera dessa utmaningar påminner ReK om följande:






  — | I Horisont 2020 bör kommissionen fokusera på värdekedjor och värdenätverk som helhet. Detta betyder att man bör forska mera i hur man i praktiken kan skapa och tillämpa innovationer utgående från lokala kulturella värden och den lokala mentaliteten, så att man kan uppnå konkreta resultat för medborgarnas välbefinnande. |
| --- | --- | --- |

40.

Regionkommittén betonar att den viktigaste framgångsfaktorn i regionala innovationsstrategier är att effektivt överbrygga klyftan mellan den befintliga globala forskningskunskapen och den aktuella regionala praxisen. Strukturer och processer i städer och regioner måste utvecklas, eller t.o.m. ändras radikalt, i enlighet med de senaste forskningsrönen. För att man ska kunna hantera dessa utmaningar påminner ReK om följande:

—

I Horisont 2020 bör kommissionen fokusera på värdekedjor och värdenätverk som helhet. Detta betyder att man bör forska mera i hur man i praktiken kan skapa och tillämpa innovationer utgående från lokala kulturella värden och den lokala mentaliteten, så att man kan uppnå konkreta resultat för medborgarnas välbefinnande.

| — | De politiska beslutsfattarna bör konsekvent och modigt sträva efter de högsta resultaten och skapa något radikalt nytt. |
| --- | --- |

—

De politiska beslutsfattarna bör konsekvent och modigt sträva efter de högsta resultaten och skapa något radikalt nytt.

| — | Regioner och städer bör skapa pionjärinitiativ som har en sann europeisk karaktär: multikulturella, medborgarcentrerade, fokuserade på samhälleliga innovationer och möjligheterna att skapa bättre strukturer för välfärdssamhället samt skapa grunden för utvecklingen av den digitala inre marknaden. |
| --- | --- |

—

Regioner och städer bör skapa pionjärinitiativ som har en sann europeisk karaktär: multikulturella, medborgarcentrerade, fokuserade på samhälleliga innovationer och möjligheterna att skapa bättre strukturer för välfärdssamhället samt skapa grunden för utvecklingen av den digitala inre marknaden.

| — | Praktiska exempel på framgångsrika initiativ bör visas upp och göras allmänt tillgängliga, så att andra regioner och städer kan lära av praktiska resultat och effektiva processer i tidigare och pågående program. |
| --- | --- |

—

Praktiska exempel på framgångsrika initiativ bör visas upp och göras allmänt tillgängliga, så att andra regioner och städer kan lära av praktiska resultat och effektiva processer i tidigare och pågående program.

| — | Regioner och städer bör spela en viktig roll när det gäller att i största möjliga mån göra befolkningen medveten om behovet av innovationer, och att utveckla idéer utifrån den feedback som allmänheten ger, för att på så sätt skapa en god grundval för innovationer. Detta innebär att regionala innovationsekosystem och innovationer förknippade med städer måste utvecklas i hela Europa. |
| --- | --- |

—

Regioner och städer bör spela en viktig roll när det gäller att i största möjliga mån göra befolkningen medveten om behovet av innovationer, och att utveckla idéer utifrån den feedback som allmänheten ger, för att på så sätt skapa en god grundval för innovationer. Detta innebär att regionala innovationsekosystem och innovationer förknippade med städer måste utvecklas i hela Europa.

| 41. | ReK konstaterar att den samhälleliga innovationskapaciteten kan ökas i hög grad genom medborgarnas deltagande. Detta kräver särskilt att man använder digital teknik på ett sätt som sätter människan i centrum: ”crowdsensing” och ”crowdsourcing”. I smarta städer är utvecklingen i hög grad baserad på deltagandeprocesser nedifrån och upp, som tar hänsyn till dynamiken i alla typer av samhälliga aktiviteter, samt ett individuellt och gemensamt ansvar – mycket mer än i traditionella stadsförvaltade tjänster uppifrån och ned. Den väsentliga förändringen är att medborgarna är direkt involverade i de samhälleliga processerna genom datagenerering och plattformar för innehållsdelning. Medborgarna kan beskrivas som förändringsagenter, som registrerar, rapporterar och också tar hand om olika aktiviteter. |
| --- | --- |

41.

ReK konstaterar att den samhälleliga innovationskapaciteten kan ökas i hög grad genom medborgarnas deltagande. Detta kräver särskilt att man använder digital teknik på ett sätt som sätter människan i centrum: ”crowdsensing” och ”crowdsourcing”. I smarta städer är utvecklingen i hög grad baserad på deltagandeprocesser nedifrån och upp, som tar hänsyn till dynamiken i alla typer av samhälliga aktiviteter, samt ett individuellt och gemensamt ansvar – mycket mer än i traditionella stadsförvaltade tjänster uppifrån och ned. Den väsentliga förändringen är att medborgarna är direkt involverade i de samhälleliga processerna genom datagenerering och plattformar för innehållsdelning. Medborgarna kan beskrivas som förändringsagenter, som registrerar, rapporterar och också tar hand om olika aktiviteter.

| 42. | ReK stöder nya investeringar i öppen innovation och crowdsourcing. Dessa är de nyckelbegrepp som är förknippade med smarta städer och medborgarnas deltagande. Crowdsourcing är en metod för deltagande, där företag, städer och andra organisationer söker input från samhällen, en metod som är mycket viktig i detta sammanhang. En annan faktor är otillräckliga kunskaper om – och förståelse av – andras goda praxis, hur man arbetar, och varför. |
| --- | --- |

42.

ReK stöder nya investeringar i öppen innovation och crowdsourcing. Dessa är de nyckelbegrepp som är förknippade med smarta städer och medborgarnas deltagande. Crowdsourcing är en metod för deltagande, där företag, städer och andra organisationer söker input från samhällen, en metod som är mycket viktig i detta sammanhang. En annan faktor är otillräckliga kunskaper om – och förståelse av – andras goda praxis, hur man arbetar, och varför.

| 43. | ReK konstaterar att det behövs ett nära samarbete mellan olika myndighetsnivåer och det civila samhället, och noterar att detta redan kan ses i olika städer och regioner i Europa. Men städerna och regionerna är inte bra på att använda bästa praxis: lovande pilotprojekt har en tendens att förbli lokala utan att användarna kan dra full nytta av dem, och utan att det skapas affärsmöjligheter för leverantörerna. Den otillräckliga utbredningen beror på den komplexa karaktären hos många innovationer förknippade med städer och den kontext där de antas. |
| --- | --- |

43.

ReK konstaterar att det behövs ett nära samarbete mellan olika myndighetsnivåer och det civila samhället, och noterar att detta redan kan ses i olika städer och regioner i Europa. Men städerna och regionerna är inte bra på att använda bästa praxis: lovande pilotprojekt har en tendens att förbli lokala utan att användarna kan dra full nytta av dem, och utan att det skapas affärsmöjligheter för leverantörerna. Den otillräckliga utbredningen beror på den komplexa karaktären hos många innovationer förknippade med städer och den kontext där de antas.

| 44. | ReK föreslår att kommissionen avsätter medel till innovationer förknippade med städer. Man bör fokusera på att skapa nya samarbetsmodeller i syfte att hitta nya lösningar för att hantera stadsutvecklingen och behovet av tjänster, och därefter sprida och förmedla dessa innovativa lösningar till andra städer och regioner. Dessa bör omfatta nya former av samarbete mellan medborgare, företag, utbildnings- och forskningsinstitut och myndigheter. Detta innebär både möjligheter och utmaningar. Medborgare i hela Europa tar redan initiativ till att ändra sin egen miljö och testa nya samarbetsmetoder. Några av möjligheterna är att man kan dra fördel av det rika och aktiva livet i lokalsamhällena, det stora antalet volontärer och de många olika initiativ som uppstår på detta sätt. Verksamheten bör syfta till att utforska nya samarbetsformer och stärka sambandet mellan befintliga partnerskap på ett sådant sätt att de blir mer öppna för innovativa upptäckter och i högre grad baseras på utnyttjandet av globala kunskapsresurser och på ömsesidigt lärande. Framgångsrika exempel måste visas upp för likartade regioner i EU. |
| --- | --- |

44.

ReK föreslår att kommissionen avsätter medel till innovationer förknippade med städer. Man bör fokusera på att skapa nya samarbetsmodeller i syfte att hitta nya lösningar för att hantera stadsutvecklingen och behovet av tjänster, och därefter sprida och förmedla dessa innovativa lösningar till andra städer och regioner. Dessa bör omfatta nya former av samarbete mellan medborgare, företag, utbildnings- och forskningsinstitut och myndigheter. Detta innebär både möjligheter och utmaningar. Medborgare i hela Europa tar redan initiativ till att ändra sin egen miljö och testa nya samarbetsmetoder. Några av möjligheterna är att man kan dra fördel av det rika och aktiva livet i lokalsamhällena, det stora antalet volontärer och de många olika initiativ som uppstår på detta sätt. Verksamheten bör syfta till att utforska nya samarbetsformer och stärka sambandet mellan befintliga partnerskap på ett sådant sätt att de blir mer öppna för innovativa upptäckter och i högre grad baseras på utnyttjandet av globala kunskapsresurser och på ömsesidigt lärande. Framgångsrika exempel måste visas upp för likartade regioner i EU.

VI.   REGIONALA INNOVATIONSEKOSYSTEM SOM LABORATORIER FÖR ATT UPPTÄCKA NYA AFFÄRSMÖJLIGHETER

| 45. | En stor utmaning för överbryggandet av innovationsklyftan är att övervinna de strukturella silor där frågor och utmaningar behandlas. Samhällsproblemen begränsar sig inte till administrativa silor och de kan heller inte hanteras med hjälp av individuella projekt eller nationella och regionala ministerier. Traditionella projekt – även om de är stora – är inte lösningen. Europa måste övervinna silotänkandet och siloåtgärderna: ny tillväxt och sysselsättning kommer från öppen innovation och värdenätverk. Europa måste skapa ett tvärvetenskapligt tillvägagångssätt för upptäckten av nya affärsmöjligheter inriktat på en systematisk hantering av utmaningar. Sammanlänkade problem kräver systematiska lösningar. |
| --- | --- |

45.

En stor utmaning för överbryggandet av innovationsklyftan är att övervinna de strukturella silor där frågor och utmaningar behandlas. Samhällsproblemen begränsar sig inte till administrativa silor och de kan heller inte hanteras med hjälp av individuella projekt eller nationella och regionala ministerier. Traditionella projekt – även om de är stora – är inte lösningen. Europa måste övervinna silotänkandet och siloåtgärderna: ny tillväxt och sysselsättning kommer från öppen innovation och värdenätverk. Europa måste skapa ett tvärvetenskapligt tillvägagångssätt för upptäckten av nya affärsmöjligheter inriktat på en systematisk hantering av utmaningar. Sammanlänkade problem kräver systematiska lösningar.

| 46. | ReK påpekar att det pågår en spännande utveckling i universitetslaboratorier runt om i Europa och globalt, som rör hanteringen av de stora samhälleliga och industriella utmaningarna. I dag är de bästa laboratorierna för banbrytande innovation dock inte längre traditionella universitetsfaciliteter, utan regionala innovationsekosystem som fungerar som provningsanläggningar där man snabbt kan framställa prototyper av de många olika typer av användarbaserade innovationer som bygger på anpassningsbara och skalbara system. För att omvandla vetenskapliga och teknologiska forskningsresultat till en stark ström av nya produkter, tjänster och processer, måste Europa främja innovation i produktionssystem som skiljer sig från traditionella tillverkningsprocesser. Detta kräver också ömsesidig förståelse av krav, frågor och möjligheter på näringslivs- och vetenskapsområdet samt när det gäller de offentliga myndigheterna. |
| --- | --- |

46.

ReK påpekar att det pågår en spännande utveckling i universitetslaboratorier runt om i Europa och globalt, som rör hanteringen av de stora samhälleliga och industriella utmaningarna. I dag är de bästa laboratorierna för banbrytande innovation dock inte längre traditionella universitetsfaciliteter, utan regionala innovationsekosystem som fungerar som provningsanläggningar där man snabbt kan framställa prototyper av de många olika typer av användarbaserade innovationer som bygger på anpassningsbara och skalbara system. För att omvandla vetenskapliga och teknologiska forskningsresultat till en stark ström av nya produkter, tjänster och processer, måste Europa främja innovation i produktionssystem som skiljer sig från traditionella tillverkningsprocesser. Detta kräver också ömsesidig förståelse av krav, frågor och möjligheter på näringslivs- och vetenskapsområdet samt när det gäller de offentliga myndigheterna.

| 47. | ReK efterlyser mera forsknings- och utvecklingsaktiviteter om olika sätt att stimulera innovationen och företagsutvecklingen, som går längre än de omoderna sektors- och klusterstrukturerna, och som utgår från ekosystem som kan styras så att de främjar regionernas innovativa potential och stärker deras entreprenörsanda. |
| --- | --- |

47.

ReK efterlyser mera forsknings- och utvecklingsaktiviteter om olika sätt att stimulera innovationen och företagsutvecklingen, som går längre än de omoderna sektors- och klusterstrukturerna, och som utgår från ekosystem som kan styras så att de främjar regionernas innovativa potential och stärker deras entreprenörsanda.

| 48. | Kommittén betonar vikten av att EU och den regionala nivån finansierar innovation och produktionsekosystem med starka lokala, regionala eller mellanregionala egenskaper. En innovationspolitik på bred bas skapar förutsättningarna för systematiska driftsmodeller som i en dialog för gemensamt skapande kombinerar användarnas, konsumenternas och medborgarnas behov parallellt med kunskap, kreativitet och kompetens. |
| --- | --- |

48.

Kommittén betonar vikten av att EU och den regionala nivån finansierar innovation och produktionsekosystem med starka lokala, regionala eller mellanregionala egenskaper. En innovationspolitik på bred bas skapar förutsättningarna för systematiska driftsmodeller som i en dialog för gemensamt skapande kombinerar användarnas, konsumenternas och medborgarnas behov parallellt med kunskap, kreativitet och kompetens.

| 49. | Det finns många insatsområden för forskning och innovation som kan stödja de förändringsfaktorer som det finns ett brådskande behov av under den nya programperioden 2014–2020. ReK betonar följande faktorer som avgörande för framgång i framtiden:






  — | Innovationssamfunden fungerar som ekosystem genom ett systematiskt värdenätverkssamarbete i en värld utan gränser. |
| --- | --- | --- |

49.

Det finns många insatsområden för forskning och innovation som kan stödja de förändringsfaktorer som det finns ett brådskande behov av under den nya programperioden 2014–2020. ReK betonar följande faktorer som avgörande för framgång i framtiden:

—

Innovationssamfunden fungerar som ekosystem genom ett systematiskt värdenätverkssamarbete i en värld utan gränser.

| — | Innovationsprocesserna bygger i hög grad på efterfrågan och användarorientering och kunderna är viktiga aktörer i innovationsprocessen. |
| --- | --- |

—

Innovationsprocesserna bygger i hög grad på efterfrågan och användarorientering och kunderna är viktiga aktörer i innovationsprocessen.

| — | Innovationsstrategierna fokuserar på att stärka den öppna innovationen och uppmuntra individer och samhällen till ett entreprenörstänkande och effektivt utnyttjande av och skapande av nya digitala tjänster. |
| --- | --- |

—

Innovationsstrategierna fokuserar på att stärka den öppna innovationen och uppmuntra individer och samhällen till ett entreprenörstänkande och effektivt utnyttjande av och skapande av nya digitala tjänster.

| 50. | EU:s erfarenheter av gemensam programplanering och partnerskap över gränserna behöver utvecklas ytterligare för att stärka de regionala processerna genom att man samordnar en nedifrån och upp-metod beträffande EU 2020-strategins strategiska prioriteringar och den avancerade forskningen inom EU. ReK betonar vikten av ökad finansiering för att utöka antalet europeiska partnerskap och regional bench-learning genom Interreg och andra liknande program. |
| --- | --- |

50.

EU:s erfarenheter av gemensam programplanering och partnerskap över gränserna behöver utvecklas ytterligare för att stärka de regionala processerna genom att man samordnar en nedifrån och upp-metod beträffande EU 2020-strategins strategiska prioriteringar och den avancerade forskningen inom EU. ReK betonar vikten av ökad finansiering för att utöka antalet europeiska partnerskap och regional bench-learning genom Interreg och andra liknande program.

| 51. | ReK uppmanar kommissionen att inrätta program för nydanande upptäckter på olika nivåer och kartlägga de mest effektiva åtgärderna för lokalsamhällena som kan spridas på europeisk nivå. Finansieringen bör komma från olika källor: Horisont 2020, Cosme, sammanhållningsmedlen och andra finansieringsformer. Pilotprojekt där flera regioner deltar kan förbättra potentialen för mellanregional inlärning. Regioner med gemensamma kulturella drag – t.ex. Östersjöregionen, Donauregionen eller regioner i de yttersta randområdena – bör samarbeta för att hantera särskilda samhällsutmaningar som de delar. Framgångsrika innovationer i en region kan testas och valideras i andra regioner. Stadsinnovationer kan tillämpas på regional nivå, och sedan spridas till andra regioner i hela Europa. Dessa projekt bör involvera de centrala aktörerna på alla nivåer, bland annat lokala och regionala myndigheter, små och medelstora företag, icke-statliga organisationer och särskilt alla utbildningsinstitutioner. |
| --- | --- |

51.

ReK uppmanar kommissionen att inrätta program för nydanande upptäckter på olika nivåer och kartlägga de mest effektiva åtgärderna för lokalsamhällena som kan spridas på europeisk nivå. Finansieringen bör komma från olika källor: Horisont 2020, Cosme, sammanhållningsmedlen och andra finansieringsformer. Pilotprojekt där flera regioner deltar kan förbättra potentialen för mellanregional inlärning. Regioner med gemensamma kulturella drag – t.ex. Östersjöregionen, Donauregionen eller regioner i de yttersta randområdena – bör samarbeta för att hantera särskilda samhällsutmaningar som de delar. Framgångsrika innovationer i en region kan testas och valideras i andra regioner. Stadsinnovationer kan tillämpas på regional nivå, och sedan spridas till andra regioner i hela Europa. Dessa projekt bör involvera de centrala aktörerna på alla nivåer, bland annat lokala och regionala myndigheter, små och medelstora företag, icke-statliga organisationer och särskilt alla utbildningsinstitutioner.

| 52. | Design i sina många uttrycksformer har redan länge förknippats med företagande. Med strategisk design avses att man tillämpar bekanta principer när man utvecklar lösningar för stora samhällsutmaningar, såsom den åldrande befolkningen eller klimatförändringen. Som begrepp betyder design mer än bara formgivning. Med hjälp av design kan man hitta nya perspektiv på problemlösning, fastställa eventuella åtgärder och skapa fungerande övergripande lösningar samtidigt som man undviker den silobildning som är typisk för den offentliga sektorn. |
| --- | --- |

52.

Design i sina många uttrycksformer har redan länge förknippats med företagande. Med strategisk design avses att man tillämpar bekanta principer när man utvecklar lösningar för stora samhällsutmaningar, såsom den åldrande befolkningen eller klimatförändringen. Som begrepp betyder design mer än bara formgivning. Med hjälp av design kan man hitta nya perspektiv på problemlösning, fastställa eventuella åtgärder och skapa fungerande övergripande lösningar samtidigt som man undviker den silobildning som är typisk för den offentliga sektorn.

| 53. | Innovativ design erbjuder stora möjligheter att producera ekonomiska och kulturella fördelar för samhället. Man bör främja ekosystem som fokuserar på design i regionerna. Erfarna forskare, företagsrepresentanter och olika designexperter samt deras företag, universitet och andra sammanslutningar arbetar effektivt tillsammans i dessa ekosystem och skapar nya initiativ. På så sätt kan de alla proaktivt bidra till att förbättra verksamhetsnivån och främja hela innovationspolitiken. |
| --- | --- |

53.

Innovativ design erbjuder stora möjligheter att producera ekonomiska och kulturella fördelar för samhället. Man bör främja ekosystem som fokuserar på design i regionerna. Erfarna forskare, företagsrepresentanter och olika designexperter samt deras företag, universitet och andra sammanslutningar arbetar effektivt tillsammans i dessa ekosystem och skapar nya initiativ. På så sätt kan de alla proaktivt bidra till att förbättra verksamhetsnivån och främja hela innovationspolitiken.

| 54. | Regionkommittén uppmanar regionerna och städerna att använda innovativ offentlig upphandling för att skapa nya innovationer. Man bör uppmuntra offentlig-privat samarbete inom experimentering och framställning av prototyper, och modet att ta risker och misslyckas bör ses som alternativ för entreprenörerna, inte som en social förödmjukelse. Offentliga företrädare för städer och regioner bör utveckla metoder och utbyta erfarenheter om riskhantering i denna typ av projekt. Genom att främja en entreprenörskultur med experiment, pilotprojekt och prototyper kommer dessa projekt också att öka de europeiska medborgarnas förmåga till självorganisering. |
| --- | --- |

54.

Regionkommittén uppmanar regionerna och städerna att använda innovativ offentlig upphandling för att skapa nya innovationer. Man bör uppmuntra offentlig-privat samarbete inom experimentering och framställning av prototyper, och modet att ta risker och misslyckas bör ses som alternativ för entreprenörerna, inte som en social förödmjukelse. Offentliga företrädare för städer och regioner bör utveckla metoder och utbyta erfarenheter om riskhantering i denna typ av projekt. Genom att främja en entreprenörskultur med experiment, pilotprojekt och prototyper kommer dessa projekt också att öka de europeiska medborgarnas förmåga till självorganisering.

VII.   SAMARBETE MED SAMVERKANSEFFEKTER UNDER DEN NYA PROGRAMPERIODEN

| 55. | De viktigaste reformerna under den nya programperioden är bland annat att projekten fokuseras enligt de strategiska prioriteringarna för smart specialisering, att projektförvaltningen förenklas och att man övergår till mycket större projekt genom nära samarbete mellan flera projekt. En viktig princip är också nära samarbete mellan Horisont 2020-programmet och sammanhållningspolitiken samt gemensamt utnyttjande av denna politik och lokal/regional finansiering så att samverkanseffekter uppnås. |
| --- | --- |

55.

De viktigaste reformerna under den nya programperioden är bland annat att projekten fokuseras enligt de strategiska prioriteringarna för smart specialisering, att projektförvaltningen förenklas och att man övergår till mycket större projekt genom nära samarbete mellan flera projekt. En viktig princip är också nära samarbete mellan Horisont 2020-programmet och sammanhållningspolitiken samt gemensamt utnyttjande av denna politik och lokal/regional finansiering så att samverkanseffekter uppnås.

| 56. | Regionkommittén betonar att en konsekvent tillämpning av dessa principer för att genomföra de förslag som ingår i detta yttrande bland annat innebär att man måste inrikta Horisont 2020-finansieringen på de forskningsbehov som fastställts i EU-regionernas RIS3-strategier, så att Horisont-programmet kan fungera som katalysator, ta fram forskningsuppgifter och utveckla metodologiska koncept för den regionala forsknings-, utvecklings- och innovationsverksamheten. Viktiga forskningsområden som ska finansieras genom Horisont 2020 bör därmed identifieras i RIS3-strategierna. |
| --- | --- |

56.

Regionkommittén betonar att en konsekvent tillämpning av dessa principer för att genomföra de förslag som ingår i detta yttrande bland annat innebär att man måste inrikta Horisont 2020-finansieringen på de forskningsbehov som fastställts i EU-regionernas RIS3-strategier, så att Horisont-programmet kan fungera som katalysator, ta fram forskningsuppgifter och utveckla metodologiska koncept för den regionala forsknings-, utvecklings- och innovationsverksamheten. Viktiga forskningsområden som ska finansieras genom Horisont 2020 bör därmed identifieras i RIS3-strategierna.

| 57. | ReK betonar vikten av att lyssna på den regionala nivån när man planerar samarbetet mellan olika program. En väsentlig faktor för att aktivera verksamheten på regional nivå och främja innovation är att kommissionens generaldirektorat lyssnar på aktörer som representerar regionerna, t.ex. ReK, när de beslutar om forskningsområden. Dessutom bör materiellt och metodologiskt stöd för projekt som genomförs i regionerna med hjälp av sammanhållningsmedel inkluderas i genomförandebestämmelserna för Horisont-projekt, som redan innehåller skyldigheten att sprida resultaten. Detta samarbete kan beskrivas som följer:






  — | I Horisont-projekten ingår regionala partnerprojekt som genomförs med hjälp av sammanhållningsmedel och där forskningsresultat överförs och tillämpas i praktisk innovationsverksamhet. Detta ger upphov till stora EU-omfattande partnerskapsprojekt som särskilt inriktar sig på pelarna ”industriellt ledarskap” och ”samhällsutmaningar” i Horisont-programmet, och där regionerna med hjälp av sammanhållningsmedel samlar de nyaste forskningsrönen för strategiska utvecklingsområden. |
| --- | --- | --- |

57.

ReK betonar vikten av att lyssna på den regionala nivån när man planerar samarbetet mellan olika program. En väsentlig faktor för att aktivera verksamheten på regional nivå och främja innovation är att kommissionens generaldirektorat lyssnar på aktörer som representerar regionerna, t.ex. ReK, när de beslutar om forskningsområden. Dessutom bör materiellt och metodologiskt stöd för projekt som genomförs i regionerna med hjälp av sammanhållningsmedel inkluderas i genomförandebestämmelserna för Horisont-projekt, som redan innehåller skyldigheten att sprida resultaten. Detta samarbete kan beskrivas som följer:

—

I Horisont-projekten ingår regionala partnerprojekt som genomförs med hjälp av sammanhållningsmedel och där forskningsresultat överförs och tillämpas i praktisk innovationsverksamhet. Detta ger upphov till stora EU-omfattande partnerskapsprojekt som särskilt inriktar sig på pelarna ”industriellt ledarskap” och ”samhällsutmaningar” i Horisont-programmet, och där regionerna med hjälp av sammanhållningsmedel samlar de nyaste forskningsrönen för strategiska utvecklingsområden.

| — | Det finns ett särskilt behov av sådana projekt när man utvecklar den kunskap och de metoder som förutsätts av de regionala innovationsekosystemens dynamik, så att dessa samtidigt fungerar som lokala nätverksenheter för europeisk innovationsverksamhet och främjar innovationen i hela regionen. På basis av regionala beslut stöder de också innovationsverksamheten bland olika målgrupper, t.ex. skolelever, studerande vid yrkesskolor och universitet samt pensionärer. |
| --- | --- |

—

Det finns ett särskilt behov av sådana projekt när man utvecklar den kunskap och de metoder som förutsätts av de regionala innovationsekosystemens dynamik, så att dessa samtidigt fungerar som lokala nätverksenheter för europeisk innovationsverksamhet och främjar innovationen i hela regionen. På basis av regionala beslut stöder de också innovationsverksamheten bland olika målgrupper, t.ex. skolelever, studerande vid yrkesskolor och universitet samt pensionärer.

| — | Dessa regionala innovationsekosystem fokuserar på teman som valts ut utgående från regionala strategiska beslut, och de strukturerar den innovativa verksamheten för förändringsagenter i regionerna. I verksamheten ingår också olika Living Lab-aktiviteter och annan motsvarande test- och pilotverksamhet. Samverkans- och ERA Chairs-åtgärderna under Horisont 2020-programmet kan också märkbart utveckla verksamheten i sådana ekosystem. |
| --- | --- |

—

Dessa regionala innovationsekosystem fokuserar på teman som valts ut utgående från regionala strategiska beslut, och de strukturerar den innovativa verksamheten för förändringsagenter i regionerna. I verksamheten ingår också olika Living Lab-aktiviteter och annan motsvarande test- och pilotverksamhet. Samverkans- och ERA Chairs-åtgärderna under Horisont 2020-programmet kan också märkbart utveckla verksamheten i sådana ekosystem.

| 58. | ReK noterar att globala forsknings- och affärssammanslutningar nu befinner sig i en tidsålder av öppen innovation och gemensamt skapande, där gränsöverskridande samarbete utgör den nya konkurrensfördelen. I syfte att hantera svåra och komplexa frågor med gott resultat föreslår ReK att kommissionen inrättar ”plattformar för utmaningar som kräver europeiska lösningar” med hjälp av tvärvetenskapliga nätverk. Dessa plattformar tar hand om särskilda utmaningar som är relevanta för de deltagande regionerna och ser till att bra idéer med hjälp av strukturerade metoder blir prototyper som kan förverkligas i pilotprojekt. Detta skulle mobilisera regionernas förändringspotential. |
| --- | --- |

58.

ReK noterar att globala forsknings- och affärssammanslutningar nu befinner sig i en tidsålder av öppen innovation och gemensamt skapande, där gränsöverskridande samarbete utgör den nya konkurrensfördelen. I syfte att hantera svåra och komplexa frågor med gott resultat föreslår ReK att kommissionen inrättar ”plattformar för utmaningar som kräver europeiska lösningar” med hjälp av tvärvetenskapliga nätverk. Dessa plattformar tar hand om särskilda utmaningar som är relevanta för de deltagande regionerna och ser till att bra idéer med hjälp av strukturerade metoder blir prototyper som kan förverkligas i pilotprojekt. Detta skulle mobilisera regionernas förändringspotential.

| 59. | ReK betonar att dessa plattformar bör baseras på såväl bench-learning – validering av idéer som fungerar i en region genom att testa dem i andra regioner – som bench-doing – utnyttjande av nya idéer genom att omvandla dem till praktiska innovationer i flera regioner på samma gång. I pilotfasen deltar flera regioner för att hantera de verkliga utmaningar som de möter, t.ex. på områdena hälso- och sjukvård, möjligheterna i det åldrande samhället, energi, koldioxidfritt fotavtryck, jordbruk och livsmedel osv. |
| --- | --- |

59.

ReK betonar att dessa plattformar bör baseras på såväl bench-learning – validering av idéer som fungerar i en region genom att testa dem i andra regioner – som bench-doing – utnyttjande av nya idéer genom att omvandla dem till praktiska innovationer i flera regioner på samma gång. I pilotfasen deltar flera regioner för att hantera de verkliga utmaningar som de möter, t.ex. på områdena hälso- och sjukvård, möjligheterna i det åldrande samhället, energi, koldioxidfritt fotavtryck, jordbruk och livsmedel osv.

| 60. | ReK betonar vikten av metodutveckling på hög nivå och effektiv resultatspridning. Utmaningar och resultat bör publiceras på molnplattformar och hanteras både lokalt och regionalt. De bästa pionjärerna med tanke på utvecklingen och förvaltningen av europeiska projekt bör finansieras genom Horisont 2020-programmet och sammanhållningsmedel. Målet är också att testa effektiva metoder och verktyg för ett praktiskt samarbete och gränsöverskridande inlärning. |
| --- | --- |

60.

ReK betonar vikten av metodutveckling på hög nivå och effektiv resultatspridning. Utmaningar och resultat bör publiceras på molnplattformar och hanteras både lokalt och regionalt. De bästa pionjärerna med tanke på utvecklingen och förvaltningen av europeiska projekt bör finansieras genom Horisont 2020-programmet och sammanhållningsmedel. Målet är också att testa effektiva metoder och verktyg för ett praktiskt samarbete och gränsöverskridande inlärning.

| 61. | ReK erkänner behovet av aktiv coachning för att främja ett engagemang som involverar flera generationer och som kan vara en nyckelfaktor för att överbrygga innovationsklyftan. Alla målgrupper i olika regioner och kulturella miljöer – forskare, tjänstemän, små och medelstora företag och studerande – måste utbildas i att förstå och aktivt komplettera varandras perspektiv och i att genomföra relevanta idéer i praktiken. Här spelar skolor och utbildningsinstitutioner en särskilt viktig roll. |
| --- | --- |

61.

ReK erkänner behovet av aktiv coachning för att främja ett engagemang som involverar flera generationer och som kan vara en nyckelfaktor för att överbrygga innovationsklyftan. Alla målgrupper i olika regioner och kulturella miljöer – forskare, tjänstemän, små och medelstora företag och studerande – måste utbildas i att förstå och aktivt komplettera varandras perspektiv och i att genomföra relevanta idéer i praktiken. Här spelar skolor och utbildningsinstitutioner en särskilt viktig roll.

| 62. | Kreativitet och förmågan att anamma allt nytt är helt naturligt för små barn under deras första levnadsår. Vi bör ställa oss frågan varför livsmiljön och skolan ofta inte lyckas utveckla dessa egenskaper till en intresserad, öppen och innovativ livsstil. Alla aktörer bör med gemensamma krafter arbeta för att skolorna i hela EU sätter fokus på kreativitet och inlärningsförmåga för olika mål och krav. Detta är den fas där man lägger grunden för den europeiska innovationen. |
| --- | --- |

62.

Kreativitet och förmågan att anamma allt nytt är helt naturligt för små barn under deras första levnadsår. Vi bör ställa oss frågan varför livsmiljön och skolan ofta inte lyckas utveckla dessa egenskaper till en intresserad, öppen och innovativ livsstil. Alla aktörer bör med gemensamma krafter arbeta för att skolorna i hela EU sätter fokus på kreativitet och inlärningsförmåga för olika mål och krav. Detta är den fas där man lägger grunden för den europeiska innovationen.

| 63. | ReK är medveten om betydelsen av att övervinna klyftan mellan forskning och samhälle. Kommittén uppmuntrar alla berörda parter att aktivt engagera sig i dialoger mellan forskning och samhälle som undersöker och framhäver hur forskningsresultat kan omsättas i konkreta lösningar. Alla samhälleliga utmaningar har en stark lokal dimension, som kan dra nytta av att forskare blir uppmärksamma på problemen och samhällsaktörerna förstår vad vetenskap kan erbjuda. I dialogen bör man särskilt fokusera på att sammankoppla lokala behov och forskningsresultat i pelarna under Horisont 2020: samhällsutmaningar, industriellt ledarskap och vetenskaplig spetskompetens. Därefter kan man skapa ”idéfabriker” och ”sociala inkubatorer” så att nya insikter kan gå från diskussionsnivån till egentliga prototyper som kan testas i det verkliga livet. |
| --- | --- |

63.

ReK är medveten om betydelsen av att övervinna klyftan mellan forskning och samhälle. Kommittén uppmuntrar alla berörda parter att aktivt engagera sig i dialoger mellan forskning och samhälle som undersöker och framhäver hur forskningsresultat kan omsättas i konkreta lösningar. Alla samhälleliga utmaningar har en stark lokal dimension, som kan dra nytta av att forskare blir uppmärksamma på problemen och samhällsaktörerna förstår vad vetenskap kan erbjuda. I dialogen bör man särskilt fokusera på att sammankoppla lokala behov och forskningsresultat i pelarna under Horisont 2020: samhällsutmaningar, industriellt ledarskap och vetenskaplig spetskompetens. Därefter kan man skapa ”idéfabriker” och ”sociala inkubatorer” så att nya insikter kan gå från diskussionsnivån till egentliga prototyper som kan testas i det verkliga livet.

| 64. | Dessa förslag kommer reellt att medverka till att övervinna innovationsklyftan om de genomförs i alla europeiska regioner. Kommittén är medveten om nödvändigheten av att uppfylla behoven i pionjärregioner, välfungerande regioner och mer sårbara och mindre gynnade regioner. Naturligtvis behövs särskilda, målinriktade åtgärder och program på alla nivåer. Utöver detta betonar ReK betydelsen av att stödja alla former av mellanregionalt samarbete: ett aktivt partnerskap för utbyte av kunskap och gemensamt skapande av processer och förfaranden som fungerar i varje särskild situation, mellanregional coachning och mellanregionalt mentorskap, initiativ till bench-learning och bench-doing som gör det möjligt för mindre gynnade regioner att dra nytta av andras erfarenheter, samtidigt som de bidrar med sin egen styrka och specialexpertis till att stödja innovationen i andra regioner. Denna starka regionala mångsidighet bör vara en central del av Europas nya samarbetsbaserade fördel. |
| --- | --- |

64.

Dessa förslag kommer reellt att medverka till att övervinna innovationsklyftan om de genomförs i alla europeiska regioner. Kommittén är medveten om nödvändigheten av att uppfylla behoven i pionjärregioner, välfungerande regioner och mer sårbara och mindre gynnade regioner. Naturligtvis behövs särskilda, målinriktade åtgärder och program på alla nivåer. Utöver detta betonar ReK betydelsen av att stödja alla former av mellanregionalt samarbete: ett aktivt partnerskap för utbyte av kunskap och gemensamt skapande av processer och förfaranden som fungerar i varje särskild situation, mellanregional coachning och mellanregionalt mentorskap, initiativ till bench-learning och bench-doing som gör det möjligt för mindre gynnade regioner att dra nytta av andras erfarenheter, samtidigt som de bidrar med sin egen styrka och specialexpertis till att stödja innovationen i andra regioner. Denna starka regionala mångsidighet bör vara en central del av Europas nya samarbetsbaserade fördel.

VIII.   VAD ÄR NÄSTA STEG?

| 65. | Regionkommittén är övertygad om att processen med att definiera hur de många förslagen och rekommendationerna i detta yttrande kan genomföras i praktiken, och att gemensamt undersöka lovande tillvägagångssätt för att genomföra dem inom och över regionala gränser, är det effektivaste sättet att omvandla lovvärda avsikter till verkliga resultat med en stor praktisk inverkan i Europa. Detta är nyckeln till att överbrygga innovationsklyftan. |
| --- | --- |

65.

Regionkommittén är övertygad om att processen med att definiera hur de många förslagen och rekommendationerna i detta yttrande kan genomföras i praktiken, och att gemensamt undersöka lovande tillvägagångssätt för att genomföra dem inom och över regionala gränser, är det effektivaste sättet att omvandla lovvärda avsikter till verkliga resultat med en stor praktisk inverkan i Europa. Detta är nyckeln till att överbrygga innovationsklyftan.

| 66. | Ansvaret för de ändringar som behövs ligger hos alla nivåer och alla aktörer. Huvudansvaret för att genomföra förslagen i detta yttrande ligger naturligtvis hos kommissionen å ena sidan och beslutsfattarna och andra aktörer på den lokala och regionala nivån å den andra. Också det irländska ordförandeskapet och de kommande ordförandeskapen har ett ansvar, eftersom de så snabbt och så långtgående som möjligt kan genomföra alla eller en del av förslagen i detta yttrande. |
| --- | --- |

66.

Ansvaret för de ändringar som behövs ligger hos alla nivåer och alla aktörer. Huvudansvaret för att genomföra förslagen i detta yttrande ligger naturligtvis hos kommissionen å ena sidan och beslutsfattarna och andra aktörer på den lokala och regionala nivån å den andra. Också det irländska ordförandeskapet och de kommande ordförandeskapen har ett ansvar, eftersom de så snabbt och så långtgående som möjligt kan genomföra alla eller en del av förslagen i detta yttrande.

| 67. | Regionkommittén föreslår att de lokala och regionala myndigheterna, kommissionen och andra aktörer som uppföljning samlar exempel på god praxis. Målet är att påskynda den eftersträvade förändringen både i allmänhet och med hjälp av några åtgärder som utses till prioriterade projekt. En del av dem bör föras upp på dagordningen för framtida ordförandeskap. |
| --- | --- |

67.

Regionkommittén föreslår att de lokala och regionala myndigheterna, kommissionen och andra aktörer som uppföljning samlar exempel på god praxis. Målet är att påskynda den eftersträvade förändringen både i allmänhet och med hjälp av några åtgärder som utses till prioriterade projekt. En del av dem bör föras upp på dagordningen för framtida ordförandeskap.

Bryssel den 30 maj 2013

Regionkommitténs ordförande

Ramón Luis VALCÁRCEL SISO

---

(1)  CdR 1112/2012 fin.

1

---

| 30.7.2013 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 218/22 |
| --- | --- | --- | --- |

30.7.2013

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 218/22

---

Yttrande från Regionkommittén – ”EU-lagstiftningens ändamålsenlighet (Refit-programmet)”

2013/C 218/04

REGIONKOMMITTÉNS STÅNDPUNKT

| — | Regionkommittén (ReK) konstaterar att den pågående ekonomiska krisen i ännu högre grad har riktat blickarna mot de kostnader som lagstiftningen medför och utmaningarna i samband med genomförandet och genomdrivandet av den lagstiftning som redan finns i EU:s regelverk. |
| --- | --- |

—

Regionkommittén (ReK) konstaterar att den pågående ekonomiska krisen i ännu högre grad har riktat blickarna mot de kostnader som lagstiftningen medför och utmaningarna i samband med genomförandet och genomdrivandet av den lagstiftning som redan finns i EU:s regelverk.

| — | Alla styresnivåer borde se till att lagstiftningen är ändamålsenlig och effektiv, och att EU-institutionerna har ett särskilt ansvar när det gäller att visa på EU-lagstiftningens tydliga mervärde. EU-lagstiftningen bör uppnå bästa resultat till lägsta möjliga kostnad och ligga i linje med subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna. |
| --- | --- |

—

Alla styresnivåer borde se till att lagstiftningen är ändamålsenlig och effektiv, och att EU-institutionerna har ett särskilt ansvar när det gäller att visa på EU-lagstiftningens tydliga mervärde. EU-lagstiftningen bör uppnå bästa resultat till lägsta möjliga kostnad och ligga i linje med subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna.

| — | Regionkommittén välkomnar detta förslag till nytt program om lagstiftningens ändamålsenlighet och resultat (Refit: Regulatory Fitness and Performance Programme) som syftar till att systematiskt identifiera och på ett sätt som medger insyn verkställa initiativ som ska leda till kraftiga kostnadssänkningar och förenklingar. |
| --- | --- |

—

Regionkommittén välkomnar detta förslag till nytt program om lagstiftningens ändamålsenlighet och resultat (Refit: Regulatory Fitness and Performance Programme) som syftar till att systematiskt identifiera och på ett sätt som medger insyn verkställa initiativ som ska leda till kraftiga kostnadssänkningar och förenklingar.

| — | Regionkommittén välkomnar förslag om en kartläggning av de områden och rättsakter där det finns en potential till förenkling och kostnadsminskningar utan att de politiska målen äventyras, och framhåller att hälsokontrollerna bör omfatta data från alla styrelsenivåer. Vidare stöder kommittén fortfarande systematiska efterhandsutvärderingar av EU-lagstiftning som ett effektivt verktyg för smart lagstiftning. |
| --- | --- |

—

Regionkommittén välkomnar förslag om en kartläggning av de områden och rättsakter där det finns en potential till förenkling och kostnadsminskningar utan att de politiska målen äventyras, och framhåller att hälsokontrollerna bör omfatta data från alla styrelsenivåer. Vidare stöder kommittén fortfarande systematiska efterhandsutvärderingar av EU-lagstiftning som ett effektivt verktyg för smart lagstiftning.

| — | Regionkommittén framhåller återigen att en förenkling och rationalisering av lagstiftningen är viktig, framför allt för de lokala och regionala myndigheterna som ofta har begränsade och allt mindre resurser för att genomföra den. |
| --- | --- |

—

Regionkommittén framhåller återigen att en förenkling och rationalisering av lagstiftningen är viktig, framför allt för de lokala och regionala myndigheterna som ofta har begränsade och allt mindre resurser för att genomföra den.

| — | Regionkommittén välkomnar förslag om kontinuerliga förbättringar av konsekvensbedömningarna och framhåller återigen att man vid konsekvensbedömningar av lagstiftningsförslag och politiska förslag bör beakta den territoriella dimensionen i viktiga politiska alternativ som undersöks. Om kommissionen dock beslutar att utvidga konsekvensbedömningsnämnden för att öka dess oberoende, anser ReK att de lokala och regionala myndigheterna bör finnas representerade. |
| --- | --- |

—

Regionkommittén välkomnar förslag om kontinuerliga förbättringar av konsekvensbedömningarna och framhåller återigen att man vid konsekvensbedömningar av lagstiftningsförslag och politiska förslag bör beakta den territoriella dimensionen i viktiga politiska alternativ som undersöks. Om kommissionen dock beslutar att utvidga konsekvensbedömningsnämnden för att öka dess oberoende, anser ReK att de lokala och regionala myndigheterna bör finnas representerade.

| — | Regionkommittén uppmanar kommissionen att göra större insatser för att översätta samrådsdokument till alla officiella EU-språk. |
| --- | --- |

—

Regionkommittén uppmanar kommissionen att göra större insatser för att översätta samrådsdokument till alla officiella EU-språk.

| — | Regionkommittén framhåller återigen institutionernas delade ansvar när det gäller att informera medborgarna, företagen och den breda allmänheten om fördelarna med att använda de verktyg som inryms i begreppet smart lagstiftning. |
| --- | --- |

—

Regionkommittén framhåller återigen institutionernas delade ansvar när det gäller att informera medborgarna, företagen och den breda allmänheten om fördelarna med att använda de verktyg som inryms i begreppet smart lagstiftning.

| Föredragande | Graham TOPE (UK–ALDE), fullmäktigeledamot i London Borough of Sutton |
| --- | --- |
| Referensdokument | Meddelande från kommissionen: EU-lagstiftningens ändamålsenlighet
  COM(2012) 746 final
  Med beaktande av: | Staff Working Document on the Review of the Commission Consultation Policy
  SWD(2012) 422 final |

Föredragande

Graham TOPE (UK–ALDE), fullmäktigeledamot i London Borough of Sutton

Referensdokument

Meddelande från kommissionen: EU-lagstiftningens ändamålsenlighet

COM(2012) 746 final

Med beaktande av:

Staff Working Document on the Review of the Commission Consultation Policy

SWD(2012) 422 final

| | Staff Working Document on the Action Programme for the Reducing Administrative Burdens in the EU Final Report
  SWD(2012) 423 final |
| --- | --- |

Staff Working Document on the Action Programme for the Reducing Administrative Burdens in the EU Final Report

SWD(2012) 423 final

I.   POLITISKA REKOMMENDATIONER

REGIONKOMMITTÉNS STÅNDPUNKT

Inledning: Strategi för bättre lagstiftning

| 1. | Kommittén vill erinra om att EU-lagstiftningen i sig utgör ett led i ansträngningarna för att förbättra och förenkla regelverket och därmed minska kostnaderna och den administrativa bördan. |
| --- | --- |

1.

Kommittén vill erinra om att EU-lagstiftningen i sig utgör ett led i ansträngningarna för att förbättra och förenkla regelverket och därmed minska kostnaderna och den administrativa bördan.

| 2. | Regionkommittén (ReK) konstaterar att den pågående ekonomiska krisen i ännu högre grad har riktat blickarna mot de kostnader som lagstiftningen medför och utmaningarna i samband med genomförandet och genomdrivandet av den lagstiftning som redan finns i EU:s regelverk. |
| --- | --- |

2.

Regionkommittén (ReK) konstaterar att den pågående ekonomiska krisen i ännu högre grad har riktat blickarna mot de kostnader som lagstiftningen medför och utmaningarna i samband med genomförandet och genomdrivandet av den lagstiftning som redan finns i EU:s regelverk.

| 3. | Regionkommittén instämmer i kommissionens uppfattning att de nationella förvaltningarnas uppgift att införliva och tillämpa EU-lagstiftning innebär att de ställs inför problemet med begränsade resurser i allt större utsträckning. Kommittén anser att detta är en utmaning som bör lösas i samarbete med de regionala och lokala myndigheterna. Det får inte bli en förevändning för att öka bördan för andra styrelsenivåer. |
| --- | --- |

3.

Regionkommittén instämmer i kommissionens uppfattning att de nationella förvaltningarnas uppgift att införliva och tillämpa EU-lagstiftning innebär att de ställs inför problemet med begränsade resurser i allt större utsträckning. Kommittén anser att detta är en utmaning som bör lösas i samarbete med de regionala och lokala myndigheterna. Det får inte bli en förevändning för att öka bördan för andra styrelsenivåer.

| 4. | Ur detta helhetsperspektiv anser Regionkommittén att alla styresnivåer borde se till att lagstiftningen är ändamålsenlig och effektiv, och att EU-institutionerna har ett särskilt ansvar när det gäller att visa på EU-lagstiftningens tydliga mervärde. EU-lagstiftningen bör uppnå bästa resultat till lägsta möjliga kostnad och ligga i linje med subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna. |
| --- | --- |

4.

Ur detta helhetsperspektiv anser Regionkommittén att alla styresnivåer borde se till att lagstiftningen är ändamålsenlig och effektiv, och att EU-institutionerna har ett särskilt ansvar när det gäller att visa på EU-lagstiftningens tydliga mervärde. EU-lagstiftningen bör uppnå bästa resultat till lägsta möjliga kostnad och ligga i linje med subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna.

| 5. | Regionkommittén påminner om att huvudpunkterna i EU:s strategi för bättre lagstiftning har varit






  — | att införa ett system för att bedöma effekterna och förbättra utformningen av viktigare kommissionsförslag, |
| --- | --- | --- |

5.

Regionkommittén påminner om att huvudpunkterna i EU:s strategi för bättre lagstiftning har varit

—

att införa ett system för att bedöma effekterna och förbättra utformningen av viktigare kommissionsförslag,

| — | att genomföra ett program för att förenkla den befintliga lagstiftningen, |
| --- | --- |

—

att genomföra ett program för att förenkla den befintliga lagstiftningen,

| — | att utarbeta ett åtgärdsprogram för att minska den administrativa belastningen med ett fastställt mål för minskningen, |
| --- | --- |

—

att utarbeta ett åtgärdsprogram för att minska den administrativa belastningen med ett fastställt mål för minskningen,

| — | att upphäva lagar och förslag som inte längre är aktuella, |
| --- | --- |

—

att upphäva lagar och förslag som inte längre är aktuella,

| — | att i stor utsträckning utnyttja möjligheterna till samråd med de berörda aktörerna och medborgarna i samband med alla initiativ från kommissionens sida, |
| --- | --- |

—

att i stor utsträckning utnyttja möjligheterna till samråd med de berörda aktörerna och medborgarna i samband med alla initiativ från kommissionens sida,

| — | att se över alternativ till lagar och bestämmelser (t.ex. självreglering eller samreglering med deltagande av lagstiftare och berörda parter). |
| --- | --- |

—

att se över alternativ till lagar och bestämmelser (t.ex. självreglering eller samreglering med deltagande av lagstiftare och berörda parter).

| 6. | Regionkommittén välkomnar detta förslag till nytt program om lagstiftningens ändamålsenlighet och resultat (Refit: Regulatory Fitness and Performance Programme), som syftar till att systematiskt identifiera och på ett sätt som medger insyn verkställa initiativ som ska leda till kraftiga kostnadssänkningar och förenklingar. |
| --- | --- |

6.

Regionkommittén välkomnar detta förslag till nytt program om lagstiftningens ändamålsenlighet och resultat (Refit: Regulatory Fitness and Performance Programme), som syftar till att systematiskt identifiera och på ett sätt som medger insyn verkställa initiativ som ska leda till kraftiga kostnadssänkningar och förenklingar.

| 7. | Regionkommittén framhåller fortfarande att man bör sträva efter bättre lagstiftning i flernivåstyrets anda: genom samordnade åtgärder från EU:s, de nationella institutionernas och de lokala och regionala myndigheternas sida. |
| --- | --- |

7.

Regionkommittén framhåller fortfarande att man bör sträva efter bättre lagstiftning i flernivåstyrets anda: genom samordnade åtgärder från EU:s, de nationella institutionernas och de lokala och regionala myndigheternas sida.

| 8. | Regionkommittén anser att kommissionen och de andra institutionerna borde uppmuntras att involvera de lokala och regionala myndigheterna mer aktivt vid utformningen av nya lagar, granskningen av deras konsekvenser eller vid utformningen av sätt att genomföra EU:s politiska strategier och målsättningar. Merparten av de nya lagförslagen rör ändringar eller kompletteringar av EU:s befintliga regelverk. I den ständigt pågående och nödvändiga uppdateringen av lagstiftningen är det viktigt att vid utformningen av nya förslag beakta de lokala och regionala myndigheternas värdefulla erfarenheter från tillämpningen av EU-lagstiftningen. |
| --- | --- |

8.

Regionkommittén anser att kommissionen och de andra institutionerna borde uppmuntras att involvera de lokala och regionala myndigheterna mer aktivt vid utformningen av nya lagar, granskningen av deras konsekvenser eller vid utformningen av sätt att genomföra EU:s politiska strategier och målsättningar. Merparten av de nya lagförslagen rör ändringar eller kompletteringar av EU:s befintliga regelverk. I den ständigt pågående och nödvändiga uppdateringen av lagstiftningen är det viktigt att vid utformningen av nya förslag beakta de lokala och regionala myndigheternas värdefulla erfarenheter från tillämpningen av EU-lagstiftningen.

| 9. | Kommittén anser att man bör fortsätta att förbättra lagstiftningens kvalitet så att den blir tydligare, tillgängligare och lätt att följa för alla, med respekt för de regionala språk som erkänns officiellt i medlemsstaterna i de fall då det finns sådana avtal. |
| --- | --- |

9.

Kommittén anser att man bör fortsätta att förbättra lagstiftningens kvalitet så att den blir tydligare, tillgängligare och lätt att följa för alla, med respekt för de regionala språk som erkänns officiellt i medlemsstaterna i de fall då det finns sådana avtal.

| 10. | Regionkommittén anser att strategin bör stöttas med ett partnerskap och utgå från att alla deltar i utformningen och genomförandet av EU-politiken. |
| --- | --- |

10.

Regionkommittén anser att strategin bör stöttas med ett partnerskap och utgå från att alla deltar i utformningen och genomförandet av EU-politiken.

| 11. | Utan att det påverkar tillämpningen av principen om medlemsstaternas institutionella och konstitutionella självständighet, som fastställs i fördragen, vill ReK påminna om vikten av att involvera lokala och regionala myndigheter i utarbetandet och utvärderingen av EU-lagstiftningen, eftersom det i majoriteten av alla fall är dessa myndigheter som är behöriga när det gäller att genomföra EU-politiken. |
| --- | --- |

11.

Utan att det påverkar tillämpningen av principen om medlemsstaternas institutionella och konstitutionella självständighet, som fastställs i fördragen, vill ReK påminna om vikten av att involvera lokala och regionala myndigheter i utarbetandet och utvärderingen av EU-lagstiftningen, eftersom det i majoriteten av alla fall är dessa myndigheter som är behöriga när det gäller att genomföra EU-politiken.

Lagstiftningens ändamålsenlighet

| 12. | Regionkommittén välkomnar förslag om en kartläggning av de områden och rättsakter där det finns en potential till förenkling och kostnadsminskningar utan att de politiska målen äventyras (enligt principen om att ”först utvärdera”). |
| --- | --- |

12.

Regionkommittén välkomnar förslag om en kartläggning av de områden och rättsakter där det finns en potential till förenkling och kostnadsminskningar utan att de politiska målen äventyras (enligt principen om att ”först utvärdera”).

| 13. | Regionkommittén framhåller att hälsokontrollerna bör omfatta data från alla styrelsenivåer inom de sektorer som är viktigast för de lokala och regionala myndigheterna, dvs. sammanhållningspolitik och stödinstrument, stadspolitik, miljölagstiftning, industripolitik, sociallagstiftning och transporter. |
| --- | --- |

13.

Regionkommittén framhåller att hälsokontrollerna bör omfatta data från alla styrelsenivåer inom de sektorer som är viktigast för de lokala och regionala myndigheterna, dvs. sammanhållningspolitik och stödinstrument, stadspolitik, miljölagstiftning, industripolitik, sociallagstiftning och transporter.

Efterhandsutvärdering

| 14. | Regionkommittén stöder fortfarande systematiska efterhandsutvärderingar av EU-lagstiftning som ett effektivt verktyg för smart lagstiftning. |
| --- | --- |

14.

Regionkommittén stöder fortfarande systematiska efterhandsutvärderingar av EU-lagstiftning som ett effektivt verktyg för smart lagstiftning.

| 15. | Regionkommittén beklagar att den ännu inte har inbjudits att samarbeta i någon utvärdering, trots att kommittén efterlyste detta i sitt yttrande från 2011 om smart lagstiftning och trots att möjligheten ges i Refit-meddelandet. |
| --- | --- |

15.

Regionkommittén beklagar att den ännu inte har inbjudits att samarbeta i någon utvärdering, trots att kommittén efterlyste detta i sitt yttrande från 2011 om smart lagstiftning och trots att möjligheten ges i Refit-meddelandet.

Minskning av den administrativa belastningen

| 16. | Regionkommittén noterar verksamheten inom ramen för åtgärdsprogrammet för att minska den administrativa belastningen. Kommittén noterar att de mest betydelsefulla framstegen hittills framför allt har gjorts på områden – bolagsrätt, företagsbeskattning m.m. – som inte har så stor direkt betydelse för de lokala och regionala myndigheterna. Det är därför av intresse att inkludera områden som är av större betydelse för de regionala och lokala myndigheterna, t.ex. licenser eller tillstånd. ReK medger dock att detta program innebär en förändring i lagstiftningskulturen som i slutändan kan gagna de offentliga förvaltningarna. |
| --- | --- |

16.

Regionkommittén noterar verksamheten inom ramen för åtgärdsprogrammet för att minska den administrativa belastningen. Kommittén noterar att de mest betydelsefulla framstegen hittills framför allt har gjorts på områden – bolagsrätt, företagsbeskattning m.m. – som inte har så stor direkt betydelse för de lokala och regionala myndigheterna. Det är därför av intresse att inkludera områden som är av större betydelse för de regionala och lokala myndigheterna, t.ex. licenser eller tillstånd. ReK medger dock att detta program innebär en förändring i lagstiftningskulturen som i slutändan kan gagna de offentliga förvaltningarna.

| 17. | Regionkommittén framhåller återigen att en förenkling och rationalisering av lagstiftningen är viktig, framför allt för de lokala och regionala myndigheterna som ofta har begränsade och allt mindre resurser för att genomföra den. Detta gäller till exempel de omfattande kraven på rapportering, som ofta får återverkningar på allmänheten och företagen. |
| --- | --- |

17.

Regionkommittén framhåller återigen att en förenkling och rationalisering av lagstiftningen är viktig, framför allt för de lokala och regionala myndigheterna som ofta har begränsade och allt mindre resurser för att genomföra den. Detta gäller till exempel de omfattande kraven på rapportering, som ofta får återverkningar på allmänheten och företagen.

| 18. | Regionkommittén noterar att förenklingen kan leda till stor kostnadseffektivitet, inte bara för företagen utan också för de lokala och regionala förvaltningarna, och på så sätt frigöra knappa – finansiella och mänskliga – resurser för andra viktiga samhällstjänster. |
| --- | --- |

18.

Regionkommittén noterar att förenklingen kan leda till stor kostnadseffektivitet, inte bara för företagen utan också för de lokala och regionala förvaltningarna, och på så sätt frigöra knappa – finansiella och mänskliga – resurser för andra viktiga samhällstjänster.

| 19. | Regionkommittén framhåller återigen sitt åtagande att bistå högnivågruppen när denna utför sina uppgifter, framför allt när det handlar om att inom det ”nya” arbetsflödet göra de offentliga förvaltningarna mer effektiva och öppna för berörda parters och små och medelstora företags behov. |
| --- | --- |

19.

Regionkommittén framhåller återigen sitt åtagande att bistå högnivågruppen när denna utför sina uppgifter, framför allt när det handlar om att inom det ”nya” arbetsflödet göra de offentliga förvaltningarna mer effektiva och öppna för berörda parters och små och medelstora företags behov.

| 20. | Regionkommittén understryker behovet av öppenhet och redovisningsskyldighet i gruppens arbete. |
| --- | --- |

20.

Regionkommittén understryker behovet av öppenhet och redovisningsskyldighet i gruppens arbete.

| 21. | Regionkommittén stöder förslaget om en uppföljning av åtgärdsprogrammet för att minska den administrativa belastningen (ABR Plus-programmet) för att se till att ansträngningarna att minska byråkratin med 25 % innebär fördelar för företagen, inklusive små och medelstora företag, i medlemsstaterna. |
| --- | --- |

21.

Regionkommittén stöder förslaget om en uppföljning av åtgärdsprogrammet för att minska den administrativa belastningen (ABR Plus-programmet) för att se till att ansträngningarna att minska byråkratin med 25 % innebär fördelar för företagen, inklusive små och medelstora företag, i medlemsstaterna.

| 22. | Regionkommittén beklagar att man i Refit-meddelandet inte beaktar alternativa regleringssätt eller alternativ till regleringen som sådan. |
| --- | --- |

22.

Regionkommittén beklagar att man i Refit-meddelandet inte beaktar alternativa regleringssätt eller alternativ till regleringen som sådan.

Konsekvensbedömning och utvärdering

| 23. | Regionkommittén välkomnar förslag om kontinuerliga förbättringar av konsekvensbedömningarna, mer heltäckande och kritiska utvärderingar med en fast förankring i den politiska processen, förbättrade samråd med de berörda parterna, och mer stöd till genomförandet av EU-lagstiftningen. |
| --- | --- |

23.

Regionkommittén välkomnar förslag om kontinuerliga förbättringar av konsekvensbedömningarna, mer heltäckande och kritiska utvärderingar med en fast förankring i den politiska processen, förbättrade samråd med de berörda parterna, och mer stöd till genomförandet av EU-lagstiftningen.

| 24. | Regionkommittén framhåller återigen att det vid konsekvensbedömningar av lagstiftningsförslag och politiska förslag bör vara obligatoriskt att beakta den territoriella dimensionen (lokala och regionala aspekter, de finansiella och administrativa konsekvenserna för nationella, regionala och lokala myndigheter) i viktiga politiska alternativ som undersöks. Vi påminner om att detta är en följd av att den territoriella sammanhållningen har erkänts som ett av EU:s mål (artikel 3 i EU-fördraget) och dessutom av skyldigheten att ta ”hänsyn (...) till att det finansiella eller administrativa ansvar som vilar på (...) regionala eller lokala myndigheter (...) så långt som möjligt ska begränsas och stå i proportion till det mål som ska uppnås” (artikel 5 i protokoll 2 till EUF-fördraget). |
| --- | --- |

24.

Regionkommittén framhåller återigen att det vid konsekvensbedömningar av lagstiftningsförslag och politiska förslag bör vara obligatoriskt att beakta den territoriella dimensionen (lokala och regionala aspekter, de finansiella och administrativa konsekvenserna för nationella, regionala och lokala myndigheter) i viktiga politiska alternativ som undersöks. Vi påminner om att detta är en följd av att den territoriella sammanhållningen har erkänts som ett av EU:s mål (artikel 3 i EU-fördraget) och dessutom av skyldigheten att ta ”hänsyn (...) till att det finansiella eller administrativa ansvar som vilar på (...) regionala eller lokala myndigheter (...) så långt som möjligt ska begränsas och stå i proportion till det mål som ska uppnås” (artikel 5 i protokoll 2 till EUF-fördraget).

| 25. | Regionkommittén beklagar att översynen av ReK:s samarbetsavtal med kommissionen inte har lagt grunden till ett strukturerat samarbete i fråga om konsekvensbedömningar och uppmuntrar kommissionen och de enskilda generaldirektoraten att överväga Regionkommittén som en institutionell partner i fråga om konsekvensbedömningar. Om man i ett tidigt skede involverar de lokala och regionala myndigheterna i denna process blir EU-lagstiftningen mer genomförbar och det skapas ett starkare stöd för den. |
| --- | --- |

25.

Regionkommittén beklagar att översynen av ReK:s samarbetsavtal med kommissionen inte har lagt grunden till ett strukturerat samarbete i fråga om konsekvensbedömningar och uppmuntrar kommissionen och de enskilda generaldirektoraten att överväga Regionkommittén som en institutionell partner i fråga om konsekvensbedömningar. Om man i ett tidigt skede involverar de lokala och regionala myndigheterna i denna process blir EU-lagstiftningen mer genomförbar och det skapas ett starkare stöd för den.

| 26. | Regionkommittén noterar att väsentliga ändringar som görs av Europaparlamentet eller rådet i lagstiftningsförslag också kan få viktiga konsekvenser för lokala myndigheter och regioner. ReK uppmanar därför Europaparlamentet och rådet att vända sig till Regionkommittén när de bestämmer sig för att utföra konsekvensbedömningar av sådana ändringar. |
| --- | --- |

26.

Regionkommittén noterar att väsentliga ändringar som görs av Europaparlamentet eller rådet i lagstiftningsförslag också kan få viktiga konsekvenser för lokala myndigheter och regioner. ReK uppmanar därför Europaparlamentet och rådet att vända sig till Regionkommittén när de bestämmer sig för att utföra konsekvensbedömningar av sådana ändringar.

| 27. | I linje med detta uppmanar kommittén Europaparlamentet och rådet att förbättra eller inrätta egna tjänster för konsekvensanalys i syfte att införa konsekvensbedömningar ur olika perspektiv, bl.a. ett territoriellt perspektiv, och förstärkta kommunikationskanaler med de regionala och lokala myndigheterna, i samordning med kommissionen. |
| --- | --- |

27.

I linje med detta uppmanar kommittén Europaparlamentet och rådet att förbättra eller inrätta egna tjänster för konsekvensanalys i syfte att införa konsekvensbedömningar ur olika perspektiv, bl.a. ett territoriellt perspektiv, och förstärkta kommunikationskanaler med de regionala och lokala myndigheterna, i samordning med kommissionen.

| 28. | Regionkommittén anhåller om att bli involverad i den uppdatering av riktlinjerna för konsekvensbedömningar som ska utföras under 2014 och påminner om att kommittén bidrog med ett samråd med lokala och regionala myndigheter om utkastet till riktlinjer för konsekvensbedömningar 2009. |
| --- | --- |

28.

Regionkommittén anhåller om att bli involverad i den uppdatering av riktlinjerna för konsekvensbedömningar som ska utföras under 2014 och påminner om att kommittén bidrog med ett samråd med lokala och regionala myndigheter om utkastet till riktlinjer för konsekvensbedömningar 2009.

| 29. | Regionkommittén upprepar sina betänkligheter mot att konsekvensbedömningar läggs ut på externa aktörer. Om kommissionen dock beslutar att utvidga konsekvensbedömningsnämnden för att öka dess oberoende, anser ReK att de lokala och regionala myndigheterna bör finnas representerade, som den styrelsenivå som med störst sannolikhet kommer att involveras i genomförandet av förslaget i fråga. |
| --- | --- |

29.

Regionkommittén upprepar sina betänkligheter mot att konsekvensbedömningar läggs ut på externa aktörer. Om kommissionen dock beslutar att utvidga konsekvensbedömningsnämnden för att öka dess oberoende, anser ReK att de lokala och regionala myndigheterna bör finnas representerade, som den styrelsenivå som med störst sannolikhet kommer att involveras i genomförandet av förslaget i fråga.

Samråd

| 30. | Regionkommittén välkomnar översynen av kommissionens samrådsstrategi och uppmuntrar kommissionen att agera i enlighet med dessa konstateranden, framför allt genom att ge deltagarna i samråden mer adekvat återkoppling. |
| --- | --- |

30.

Regionkommittén välkomnar översynen av kommissionens samrådsstrategi och uppmuntrar kommissionen att agera i enlighet med dessa konstateranden, framför allt genom att ge deltagarna i samråden mer adekvat återkoppling.

| 31. | Regionkommittén uppmuntrar kommissionen att involvera kommittén och representativa sammanslutningar av lokala och regionala myndigheter på europeisk nivå i arbetet med översynen av miniminormerna för samråd. |
| --- | --- |

31.

Regionkommittén uppmuntrar kommissionen att involvera kommittén och representativa sammanslutningar av lokala och regionala myndigheter på europeisk nivå i arbetet med översynen av miniminormerna för samråd.

| 32. | Regionkommittén framhåller i detta sammanhang att samrådsprocessen måste vara synlig och uppmuntra alla institutioner att överväga en bättre och sammankopplad användning av ny informations- och kommunikationsteknik för att ge publicitet åt och genomföra samråd. |
| --- | --- |

32.

Regionkommittén framhåller i detta sammanhang att samrådsprocessen måste vara synlig och uppmuntra alla institutioner att överväga en bättre och sammankopplad användning av ny informations- och kommunikationsteknik för att ge publicitet åt och genomföra samråd.

| 33. | ReK ställer sig bakom behovet av att göra en större insats för att mäta resultaten, presentera de viktigaste slutsatserna på ett klarare sätt och att genomföra samråd om utkast till konsekvensanalyser, så att de berörda aktörerna och inte minst de lokala och regionala myndigheterna i ett tidigt skede kan påverka processen och förstå resultaten bättre. |
| --- | --- |

33.

ReK ställer sig bakom behovet av att göra en större insats för att mäta resultaten, presentera de viktigaste slutsatserna på ett klarare sätt och att genomföra samråd om utkast till konsekvensanalyser, så att de berörda aktörerna och inte minst de lokala och regionala myndigheterna i ett tidigt skede kan påverka processen och förstå resultaten bättre.

| 34. | För att värna om fullständig öppenhet och återkoppling stöder Regionkommittén idén om att offentliggöra bidragen till samråden. I konsekvensbedömningen bör kommissionen också ange på vilket sätt den har följt upp resultatet av dessa samråd. |
| --- | --- |

34.

För att värna om fullständig öppenhet och återkoppling stöder Regionkommittén idén om att offentliggöra bidragen till samråden. I konsekvensbedömningen bör kommissionen också ange på vilket sätt den har följt upp resultatet av dessa samråd.

| 35. | Regionkommittén uppmanar kommissionen att göra större insatser för att översätta samrådsdokument till alla officiella EU-språk. Ett samråd kan enligt kommittén inte betraktas som representativt om det inte vänder sig till medborgarna på deras eget språk. |
| --- | --- |

35.

Regionkommittén uppmanar kommissionen att göra större insatser för att översätta samrådsdokument till alla officiella EU-språk. Ett samråd kan enligt kommittén inte betraktas som representativt om det inte vänder sig till medborgarna på deras eget språk.

| 36. | Regionkommittén rekommenderar ett starkare dubbelriktat samarbete mellan kommissionen och kommittén själv: Information om riktat ReK-samråd skulle för att öka öppenheten kunna läggas ut på webbplatsen ”Din röst i Europa”. Kommittén anser att man också skulle kunna ta för vana att göra reklam för kommissionens samråd via ReK:s kanaler, som komplement och stöd till de direkta samråden med de regionala och lokala myndigheterna. |
| --- | --- |

36.

Regionkommittén rekommenderar ett starkare dubbelriktat samarbete mellan kommissionen och kommittén själv: Information om riktat ReK-samråd skulle för att öka öppenheten kunna läggas ut på webbplatsen ”Din röst i Europa”. Kommittén anser att man också skulle kunna ta för vana att göra reklam för kommissionens samråd via ReK:s kanaler, som komplement och stöd till de direkta samråden med de regionala och lokala myndigheterna.

| 37. | Regionkommittén medger att ett ”samråd” med EU:s rådgivande organ inte är ett offentligt samråd enligtartikel 11 i EU-fördraget utan ett specifikt institutionellt krav enligt fördragen. Kommittén uppmanar dock enskilda generaldirektorat och avdelningar vid kommissionen att konsekvent hålla sig till detta. |
| --- | --- |

37.

Regionkommittén medger att ett ”samråd” med EU:s rådgivande organ inte är ett offentligt samråd enligtartikel 11 i EU-fördraget utan ett specifikt institutionellt krav enligt fördragen. Kommittén uppmanar dock enskilda generaldirektorat och avdelningar vid kommissionen att konsekvent hålla sig till detta.

| 38. | Regionkommittén åtar sig att genomföra en integrerad översyn av sina egna samrådsverktyg och samrådsnätverk på samma sätt som i kommissionens revision. |
| --- | --- |

38.

Regionkommittén åtar sig att genomföra en integrerad översyn av sina egna samrådsverktyg och samrådsnätverk på samma sätt som i kommissionens revision.

Det nationella perspektivet: överreglering

| 39. | Med överreglering (”goldplating”) avser Regionkommittén den situation där medlemsstater som införlivar EU-direktiv i nationell lagstiftning går längre än minimikraven. |
| --- | --- |

39.

Med överreglering (”goldplating”) avser Regionkommittén den situation där medlemsstater som införlivar EU-direktiv i nationell lagstiftning går längre än minimikraven.

| 40. | Regionkommittén anser att det borde finnas en standarddefinition på överreglering för hela EU för att värna om rättssäkerheten vid genomförandet och tillämpningen av EU-lagstiftningen, för att kunna göra en jämförande analys och för att bedöma medlemsstaters påståenden om att de inte överreglerar. |
| --- | --- |

40.

Regionkommittén anser att det borde finnas en standarddefinition på överreglering för hela EU för att värna om rättssäkerheten vid genomförandet och tillämpningen av EU-lagstiftningen, för att kunna göra en jämförande analys och för att bedöma medlemsstaters påståenden om att de inte överreglerar.

| 41. | Regionkommittén anser att en sådan definition skulle kunna innehålla följande:






  — | Att lägga till bestämmelser utöver dem som redan finns i direktivet eller att göra dem mer invecklade. |
| --- | --- | --- |

41.

Regionkommittén anser att en sådan definition skulle kunna innehålla följande:

—

Att lägga till bestämmelser utöver dem som redan finns i direktivet eller att göra dem mer invecklade.

| — | Att utsträcka tillämpningsområdet utöver det som avses i direktivet. |
| --- | --- |

—

Att utsträcka tillämpningsområdet utöver det som avses i direktivet.

| — | Att inte utnyttja undantag från direktivet. |
| --- | --- |

—

Att inte utnyttja undantag från direktivet.

| — | Att behålla nationella bestämmelser som sträcker sig längre än direktivets krav. |
| --- | --- |

—

Att behålla nationella bestämmelser som sträcker sig längre än direktivets krav.

| — | Att införa nationella bestämmelser som faller utanför direktivets mål. |
| --- | --- |

—

Att införa nationella bestämmelser som faller utanför direktivets mål.

| — | Att genomföra lagstiftningen tidigare än vad direktivet kräver. |
| --- | --- |

—

Att genomföra lagstiftningen tidigare än vad direktivet kräver.

| — | Att tillämpa strängare påföljder än vad EU kräver. |
| --- | --- |

—

Att tillämpa strängare påföljder än vad EU kräver.

| 42. | Regionkommittén medger att överreglering inte förbjuds i EU:s lagstiftning och att det i vissa fall kan finnas skäl för att lagstiftningen på nationell nivå eller lägre tillhandahåller ett större skydd än det EU-direktiv som införlivas. Detta skulle kunna avse miljöskydd (artikel 193 i EUF-fördraget), lagstiftning till skydd för arbetstagare (artikel 153.4 i EUF-fördraget), lagstiftning om kvalitets- och säkerhetsstandarder i fråga om organ och ämnen av mänskligt ursprung, blod och blodderivat (artikel 168.4 a) och konsumentskydd (artikel 169.4 i EUF-fördraget). |
| --- | --- |

42.

Regionkommittén medger att överreglering inte förbjuds i EU:s lagstiftning och att det i vissa fall kan finnas skäl för att lagstiftningen på nationell nivå eller lägre tillhandahåller ett större skydd än det EU-direktiv som införlivas. Detta skulle kunna avse miljöskydd (artikel 193 i EUF-fördraget), lagstiftning till skydd för arbetstagare (artikel 153.4 i EUF-fördraget), lagstiftning om kvalitets- och säkerhetsstandarder i fråga om organ och ämnen av mänskligt ursprung, blod och blodderivat (artikel 168.4 a) och konsumentskydd (artikel 169.4 i EUF-fördraget).

| 43. | Regionkommittén rekommenderar dock att sådana ytterligare åtgärder specifikt motiveras, så att nationell lagstiftning och EU-lagstiftning inte blandas ihop i medborgarnas föreställningsvärld och förstärker uppfattningen om att EU-institutionerna ”överreglerar”. |
| --- | --- |

43.

Regionkommittén rekommenderar dock att sådana ytterligare åtgärder specifikt motiveras, så att nationell lagstiftning och EU-lagstiftning inte blandas ihop i medborgarnas föreställningsvärld och förstärker uppfattningen om att EU-institutionerna ”överreglerar”.

| 44. | På samma sätt understryker kommittén värdet av att dessa åtgärder också underställs en konsekvensbedömning på nationell nivå som beaktar de olika dimensioner av konsekvenserna som hanteras på EU-nivå, inklusive de territoriella eller regionala konsekvenserna. |
| --- | --- |

44.

På samma sätt understryker kommittén värdet av att dessa åtgärder också underställs en konsekvensbedömning på nationell nivå som beaktar de olika dimensioner av konsekvenserna som hanteras på EU-nivå, inklusive de territoriella eller regionala konsekvenserna.

| 45. | Regionkommittén framhåller återigen sin och kommissionens uppfattning att medlemsstaterna måste avstå från att göra tillägg till EU-lagstiftningen på ett sätt som ökar komplexiteten och kostnaderna för nya lagar för de lokala och regionala myndigheterna, företagen och allmänheten. |
| --- | --- |

45.

Regionkommittén framhåller återigen sin och kommissionens uppfattning att medlemsstaterna måste avstå från att göra tillägg till EU-lagstiftningen på ett sätt som ökar komplexiteten och kostnaderna för nya lagar för de lokala och regionala myndigheterna, företagen och allmänheten.

Subsidiaritet

| 46. | Regionkommittén gläder sig över att kommissionen erkänner de nationella parlamentens roll när det gäller smart lagstiftning och framför allt när det gäller den korrekta tillämpningen av subsidiaritetsprincipen. |
| --- | --- |

46.

Regionkommittén gläder sig över att kommissionen erkänner de nationella parlamentens roll när det gäller smart lagstiftning och framför allt när det gäller den korrekta tillämpningen av subsidiaritetsprincipen.

| 47. | Regionkommittén uppmanar kommissionen och Europaparlamentet att ta hänsyn till de ståndpunkter som de regionala parlamenten med lagstiftningsbefogenheter har intagit och skulle kunna framhålla REGPEX-plattformen inom nätverket för övervakning av subsidiaritetsprincipen som en informationskälla. |
| --- | --- |

47.

Regionkommittén uppmanar kommissionen och Europaparlamentet att ta hänsyn till de ståndpunkter som de regionala parlamenten med lagstiftningsbefogenheter har intagit och skulle kunna framhålla REGPEX-plattformen inom nätverket för övervakning av subsidiaritetsprincipen som en informationskälla.

| 48. | Regionkommittén anser att kommissionens genomförandestöd till medlemsstaterna också borde beakta lokala och regionala särdrag, och att stöd borde gå direkt till de regionala och lokala myndigheterna på områden där de ansvarar för genomförandet. |
| --- | --- |

48.

Regionkommittén anser att kommissionens genomförandestöd till medlemsstaterna också borde beakta lokala och regionala särdrag, och att stöd borde gå direkt till de regionala och lokala myndigheterna på områden där de ansvarar för genomförandet.

Regionkommitténs roll

| 49. | Regionkommittén föreslår att ReK, de lokala myndigheterna och regionerna får en meningsfull roll inom programmet om lagstiftningens ändamålsenlighet och resultat (Refit). |
| --- | --- |

49.

Regionkommittén föreslår att ReK, de lokala myndigheterna och regionerna får en meningsfull roll inom programmet om lagstiftningens ändamålsenlighet och resultat (Refit).

| 50. | Regionkommittén välkomnar kommissionens ståndpunkt att smart lagstiftning är ett gemensamt uppdrag för alla EU-institutioner, dvs. även för Regionkommittén. Kommittén uppmuntrar Europaparlamentet och rådet att lika målmedvetet fortsätta med agendan för smart lagstiftning och Refit-programmet på ett sådant sätt att man minimerar de extra bördor som deras lagändringar skulle kunna leda till. |
| --- | --- |

50.

Regionkommittén välkomnar kommissionens ståndpunkt att smart lagstiftning är ett gemensamt uppdrag för alla EU-institutioner, dvs. även för Regionkommittén. Kommittén uppmuntrar Europaparlamentet och rådet att lika målmedvetet fortsätta med agendan för smart lagstiftning och Refit-programmet på ett sådant sätt att man minimerar de extra bördor som deras lagändringar skulle kunna leda till.

| 51. | Regionkommittén ställer sig positiv till att man i det nya samarbetsavtalet med kommissionen tar hänsyn till kommitténs verksamhet som omfattar hela spektrumet av smart lagstiftning. Kommittén föreslår att liknande samarbetsavtal också förhandlas fram med Europaparlamentet och rådet. |
| --- | --- |

51.

Regionkommittén ställer sig positiv till att man i det nya samarbetsavtalet med kommissionen tar hänsyn till kommitténs verksamhet som omfattar hela spektrumet av smart lagstiftning. Kommittén föreslår att liknande samarbetsavtal också förhandlas fram med Europaparlamentet och rådet.

| 52. | Regionkommittén framhåller återigen institutionernas delade ansvar när det gäller att informera medborgarna, företagen och den breda allmänheten om fördelarna med att använda de verktyg som inryms i begreppet smart lagstiftning. Kommittén åtar sig att informera de lokala och regionala myndigheterna om detta. |
| --- | --- |

52.

Regionkommittén framhåller återigen institutionernas delade ansvar när det gäller att informera medborgarna, företagen och den breda allmänheten om fördelarna med att använda de verktyg som inryms i begreppet smart lagstiftning. Kommittén åtar sig att informera de lokala och regionala myndigheterna om detta.

Bryssel den 30 maj 2013

Regionkommitténs ordförande

Ramón Luis VALCÁRCEL SISO

---

| 30.7.2013 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 218/27 |
| --- | --- | --- | --- |

30.7.2013

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 218/27

---

Yttrande från Regionkommittén – ”Utvecklingen av marknadssituationen och villkoren för en smidig utfasning av systemet med mjölkkvoter – andra ’mjuklandningsrapporten’”

2013/C 218/05

REGIONKOMMITTÉNS STÅNDPUNKT

| — | Regionkommittén anser att det är mycket brådskande att genomföra kompletterande studier för att bedöma vilken påverkan avskaffandet av kvoterna kommer att få på länder, regioner och områden. |
| --- | --- |

—

Regionkommittén anser att det är mycket brådskande att genomföra kompletterande studier för att bedöma vilken påverkan avskaffandet av kvoterna kommer att få på länder, regioner och områden.

| — | Kommittén efterlyser en realistisk bedömning av prognoserna för produktion, intern konsumtion och export på medellång och lång sikt. |
| --- | --- |

—

Kommittén efterlyser en realistisk bedömning av prognoserna för produktion, intern konsumtion och export på medellång och lång sikt.

| — | Kommittén efterlyser en jämförande studie av mjölkpolitiken i de stora mjölkproducerande länderna samt en utförlig utvärdering av erfarenheterna i Schweiz. |
| --- | --- |

—

Kommittén efterlyser en jämförande studie av mjölkpolitiken i de stora mjölkproducerande länderna samt en utförlig utvärdering av erfarenheterna i Schweiz.

| — | ReK efterlyser en konsekvensbedömning av de pågående bilaterala handelsförhandlingarna. |
| --- | --- |

—

ReK efterlyser en konsekvensbedömning av de pågående bilaterala handelsförhandlingarna.

| — | Regionkommittén anser att man måste undersöka möjligheterna att i EU anpassa vissa åtgärder som andra stater vidtar för att hantera potentiella kriser på mjölkmarknaden, särskilt åtgärderna i nästa Farm Bill 2013–2017. |
| --- | --- |

—

Regionkommittén anser att man måste undersöka möjligheterna att i EU anpassa vissa åtgärder som andra stater vidtar för att hantera potentiella kriser på mjölkmarknaden, särskilt åtgärderna i nästa Farm Bill 2013–2017.

| — | Kommittén föreslår att man utökar den möjlighet att kontrollera produktvolymerna som anges i mjölkpaketet till att även gälla bergsmjölk. |
| --- | --- |

—

Kommittén föreslår att man utökar den möjlighet att kontrollera produktvolymerna som anges i mjölkpaketet till att även gälla bergsmjölk.

| — | Prioritet bör ges till att se till att försörjningen på EU:s inre marknad tryggas och bevaras. |
| --- | --- |

—

Prioritet bör ges till att se till att försörjningen på EU:s inre marknad tryggas och bevaras.

| — | Kommittén föreslår att man inom ramen för en exportstrategi i större utsträckning ska stödja innovation i sektorn för mejeriprodukter med högt mervärde. |
| --- | --- |

—

Kommittén föreslår att man inom ramen för en exportstrategi i större utsträckning ska stödja innovation i sektorn för mejeriprodukter med högt mervärde.

| — | Kommittén föreslår att man ingår solida partnerskap med de länder i södra Medelhavet och i Mellanöstern som inte har tillräckliga markområden eller vattenresurser för att producera mjölk till ett rimligt pris och som utgör en lättillgängligare mjölkmarknad än Asien. |
| --- | --- |

—

Kommittén föreslår att man ingår solida partnerskap med de länder i södra Medelhavet och i Mellanöstern som inte har tillräckliga markområden eller vattenresurser för att producera mjölk till ett rimligt pris och som utgör en lättillgängligare mjölkmarknad än Asien.

| — | Regionkommittén ber kommissionen att utarbeta ett nytt, konsekvent projekt för utveckling av landsbygden och mjölksektorn för bergsområden, missgynnade mjölkproducerande områden, de yttersta randområdena och medlemsstater vars mjölkproduktion sker i mycket små jordbruksföretag. |
| --- | --- |

—

Regionkommittén ber kommissionen att utarbeta ett nytt, konsekvent projekt för utveckling av landsbygden och mjölksektorn för bergsområden, missgynnade mjölkproducerande områden, de yttersta randområdena och medlemsstater vars mjölkproduktion sker i mycket små jordbruksföretag.

| Föredragande | René SOUCHON, ordförande för regionrådet i Auvergne (FR–PSE) |
| --- | --- |
| Referensdokument | Rapport från kommissionen till Europaparlamentet och rådet – Utvecklingen av marknadssituationen och villkoren för en smidig utfasning av systemet med mjölkkvoter – andra ”mjuklandningsrapporten”
  COM(2012) 741 final |

Föredragande

René SOUCHON, ordförande för regionrådet i Auvergne (FR–PSE)

Referensdokument

Rapport från kommissionen till Europaparlamentet och rådet – Utvecklingen av marknadssituationen och villkoren för en smidig utfasning av systemet med mjölkkvoter – andra ”mjuklandningsrapporten”

COM(2012) 741 final

I.   POLITISKA REKOMMENDATIONER

REGIONKOMMITTÉNS STÅNDPUNKT

I linje med dess yttrande av den 12 maj 2011 om ”Mjölkpaketet”

   (1)

| 1. | Regionkommittén påminner om att mjölksektorn i många medlemsstater och regioner är en viktig pelare i den regionala ekonomin och förädlingen av jordbruksvaror. Här har mjölkproduktionen viktiga ekologiska uppgifter – den präglar kulturlandskapet på ett hållbart sätt – och är en viktig arbetsgivare i landsbygdsområden. |
| --- | --- |

1.

Regionkommittén påminner om att mjölksektorn i många medlemsstater och regioner är en viktig pelare i den regionala ekonomin och förädlingen av jordbruksvaror. Här har mjölkproduktionen viktiga ekologiska uppgifter – den präglar kulturlandskapet på ett hållbart sätt – och är en viktig arbetsgivare i landsbygdsområden.

| 2. | Reformprocessen måste beakta de regionala och strukturella skillnader som finns inom mjölkproduktionen och mejerisektorn. I många regioner sker mjölkproduktionen huvudsakligen i små och medelstora familjeföretag och i andra präglas strukturen för mjölkproduktionen av stora jordbruksföretag. Reformerna inom mjölksektorn får därför inte hota familjestrukturerna, som bidrar mest till en hållbar tillväxt. |
| --- | --- |

2.

Reformprocessen måste beakta de regionala och strukturella skillnader som finns inom mjölkproduktionen och mejerisektorn. I många regioner sker mjölkproduktionen huvudsakligen i små och medelstora familjeföretag och i andra präglas strukturen för mjölkproduktionen av stora jordbruksföretag. Reformerna inom mjölksektorn får därför inte hota familjestrukturerna, som bidrar mest till en hållbar tillväxt.

| 3. | Mjölkproducenternas inkomster måste bli stabilare, så att de räcker till ett anständigt liv och så att framtidens mjölkproduktion säkras och Europas konsumenter även i framtiden kan försörjas med mejeriprodukter av god kvalitet. |
| --- | --- |

3.

Mjölkproducenternas inkomster måste bli stabilare, så att de räcker till ett anständigt liv och så att framtidens mjölkproduktion säkras och Europas konsumenter även i framtiden kan försörjas med mejeriprodukter av god kvalitet.

En konjunktur 2010–2012 som främjar en ”mjuklandning”

| 4. | Regionkommittén erkänner att Europa visserligen inte har upplevt någon explosion i mjölkproduktionen och inte heller någon alltför skarp nedgång i kvoternas värde på grund av den extra volymökningen av kvoterna på 8 % från 2008 till 2015. Men denna volymökning har två gånger medfört en mycket stor produktionsökning som har varit nära att leda till överbelastning av förädlingsutrustningen (i synnerhet torktornen för mjölkpulver) i flera länder. |
| --- | --- |

4.

Regionkommittén erkänner att Europa visserligen inte har upplevt någon explosion i mjölkproduktionen och inte heller någon alltför skarp nedgång i kvoternas värde på grund av den extra volymökningen av kvoterna på 8 % från 2008 till 2015. Men denna volymökning har två gånger medfört en mycket stor produktionsökning som har varit nära att leda till överbelastning av förädlingsutrustningen (i synnerhet torktornen för mjölkpulver) i flera länder.

| 5. | Läget på världsmarknaden har varit gynnsamt sedan 2010 och gjort det möjligt att utan exportbidrag anpassa EU:s mejeriprodukter till världsmarknaden, särskilt smör och mjölkpulver. Men det betyder inte att den gynnsamma situationen kan tolkas som en prognos för goda världsmarknadspriser på lång och medellång sikt. |
| --- | --- |

5.

Läget på världsmarknaden har varit gynnsamt sedan 2010 och gjort det möjligt att utan exportbidrag anpassa EU:s mejeriprodukter till världsmarknaden, särskilt smör och mjölkpulver. Men det betyder inte att den gynnsamma situationen kan tolkas som en prognos för goda världsmarknadspriser på lång och medellång sikt.

De relevanta valen blir allt färre

| 6. | De argument som Europeiska kommissionen sedan 2003 har fört fram för att fasa ut kvoterna och liberalisera mjölkmarknaden blir allt mer kontroversiella. |
| --- | --- |

6.

De argument som Europeiska kommissionen sedan 2003 har fört fram för att fasa ut kvoterna och liberalisera mjölkmarknaden blir allt mer kontroversiella.

| 7. | Det har inte skett några som helst framsteg i förhandlingarna inom WTO de senaste tio åren, och EU:s förslag från Hongkong 2005 om att avskaffa exportbidragen för mejeriprodukter är inte längre relevanta. |
| --- | --- |

7.

Det har inte skett några som helst framsteg i förhandlingarna inom WTO de senaste tio åren, och EU:s förslag från Hongkong 2005 om att avskaffa exportbidragen för mejeriprodukter är inte längre relevanta.

| 8. | I de bilaterala förhandlingarna mellan USA, Nya Zeeland och Australien berörs inte mjölksektorn. |
| --- | --- |

8.

I de bilaterala förhandlingarna mellan USA, Nya Zeeland och Australien berörs inte mjölksektorn.

| 9. | De flesta av de övriga stora mjölkproducerande länderna såsom Indien, Kina, Japan och Sydkorea har upprätthållit, och i USA:s fall rentav förstärkt sitt skydd av mjölksektorn. I USA ger den stärkta offentliga regleringen av mjölkmarknaden som kongressen håller på att debattera en minimal garanti för producenternas marginaler i förhållande till kostnaden för att föda upp djuren, och den innehåller också en plan för obligatorisk sänkning av leveranspriset för alla vid en eventuell kris. |
| --- | --- |

9.

De flesta av de övriga stora mjölkproducerande länderna såsom Indien, Kina, Japan och Sydkorea har upprätthållit, och i USA:s fall rentav förstärkt sitt skydd av mjölksektorn. I USA ger den stärkta offentliga regleringen av mjölkmarknaden som kongressen håller på att debattera en minimal garanti för producenternas marginaler i förhållande till kostnaden för att föda upp djuren, och den innehåller också en plan för obligatorisk sänkning av leveranspriset för alla vid en eventuell kris.

| 10. | Den konsumentnytta som kommissionen åberopar för att berättiga liberaliseringen av mjölkmarknaden kan inte bestyrkas. Den starka nedgången i inköpspris på marknaden 2009 hade ingen, eller endast liten, påverkan på konsumentpriset. |
| --- | --- |

10.

Den konsumentnytta som kommissionen åberopar för att berättiga liberaliseringen av mjölkmarknaden kan inte bestyrkas. Den starka nedgången i inköpspris på marknaden 2009 hade ingen, eller endast liten, påverkan på konsumentpriset.

| 11. | Ökningen av marginalerna i livsmedelskedjorna och i den storskaliga detaljhandeln sker på producenternas bekostnad, eftersom producentpriset i mycket hög grad har frikopplats från konsumentpriset. |
| --- | --- |

11.

Ökningen av marginalerna i livsmedelskedjorna och i den storskaliga detaljhandeln sker på producenternas bekostnad, eftersom producentpriset i mycket hög grad har frikopplats från konsumentpriset.

| 12. | Kanadensiska studier har visat att mejeriprodukter inte kostar mer i Kanada, som har ett system med kvoter, än i USA, trots att det pris som producenten får för sina produkter är närmare 50 % högre i Kanada. |
| --- | --- |

12.

Kanadensiska studier har visat att mejeriprodukter inte kostar mer i Kanada, som har ett system med kvoter, än i USA, trots att det pris som producenten får för sina produkter är närmare 50 % högre i Kanada.

| 13. | Regionkommittén anser att mjölkprisets instabilitet är mycket kostsam för hela branschen, men allra mest för producenterna, vars inkomster blir oförutsägbara och inte uppmuntrar till att ge sig in i produktionen av mejeriprodukter. |
| --- | --- |

13.

Regionkommittén anser att mjölkprisets instabilitet är mycket kostsam för hela branschen, men allra mest för producenterna, vars inkomster blir oförutsägbara och inte uppmuntrar till att ge sig in i produktionen av mejeriprodukter.

| 14. | Kommittén påminner om att det var överskottet av smör och mjölkpulver, produkter som är dyra att lagra och exportera, som var orsaken till att mjölkkvoterna infördes 1984, och att minskningen av överskottet genom kvoter ledde till stora budgetbesparingar ända fram till 2003. Även om kvotsystemet inte längre fullt ut motsvarar de aktuella problemen måste avskaffandet av det åtföljas av lämpliga regleringsverktyg. |
| --- | --- |

14.

Kommittén påminner om att det var överskottet av smör och mjölkpulver, produkter som är dyra att lagra och exportera, som var orsaken till att mjölkkvoterna infördes 1984, och att minskningen av överskottet genom kvoter ledde till stora budgetbesparingar ända fram till 2003. Även om kvotsystemet inte längre fullt ut motsvarar de aktuella problemen måste avskaffandet av det åtföljas av lämpliga regleringsverktyg.

Den marginella världsmarknadens instabilitet påverkar redan den europeiska marknaden

| 15. | Handeln med mejeriprodukter på världsmarknaden utgör bara 6 % av produktionen i hela världen, huvudsakligen i form av mjölkpulver och smör. Men det är priset på dessa två produkter som i allt högre grad fastställer det pris på mjölk som producenten får ut i EU, trots att mjölken i allmänhet värderas högre på den inre marknaden. |
| --- | --- |

15.

Handeln med mejeriprodukter på världsmarknaden utgör bara 6 % av produktionen i hela världen, huvudsakligen i form av mjölkpulver och smör. Men det är priset på dessa två produkter som i allt högre grad fastställer det pris på mjölk som producenten får ut i EU, trots att mjölken i allmänhet värderas högre på den inre marknaden.

| 16. | EU exporterar omkring 10 % av sin produktion på världsmarknaden, både i form av ost och mjölkpulver till ett mycket litet mervärde, och det är beklagligt att de investeringar som mejerierna gör främst går till torktornen. |
| --- | --- |

16.

EU exporterar omkring 10 % av sin produktion på världsmarknaden, både i form av ost och mjölkpulver till ett mycket litet mervärde, och det är beklagligt att de investeringar som mejerierna gör främst går till torktornen.

| 17. | På världsmarknaden är EU:s största yttre konkurrent Nya Zeeland som har hälften så stora produktionskostnader som de europeiska uppfödarna. Nya Zeeland exporterar via Fonterra, ett kooperativ som närmast innehar en monopolställning, mer än 90 % av sin produktion, främst i form av smör och mjölkpulver, och levererar ensamt en tredjedel av produkterna på världsmarknaden med en stark närvaro på marknaderna i Asien. Fonterra kontrollerar även terminsmarknaderna. |
| --- | --- |

17.

På världsmarknaden är EU:s största yttre konkurrent Nya Zeeland som har hälften så stora produktionskostnader som de europeiska uppfödarna. Nya Zeeland exporterar via Fonterra, ett kooperativ som närmast innehar en monopolställning, mer än 90 % av sin produktion, främst i form av smör och mjölkpulver, och levererar ensamt en tredjedel av produkterna på världsmarknaden med en stark närvaro på marknaderna i Asien. Fonterra kontrollerar även terminsmarknaderna.

| 18. | Även om Asien är en potentiell marknad för EU har länder som Kina och Indien som mål att utveckla sin egen produktion så mycket som möjligt i syfte att bli mindre beroende av marknadens osäkra faktorer för att föda sina befolkningar. |
| --- | --- |

18.

Även om Asien är en potentiell marknad för EU har länder som Kina och Indien som mål att utveckla sin egen produktion så mycket som möjligt i syfte att bli mindre beroende av marknadens osäkra faktorer för att föda sina befolkningar.

| 19. | När det gäller ost har EU flyttat fram sina positioner på de ryska, japanska och koreanska marknaderna, men framstegen är relativt små när det gäller volymerna på den kinesiska marknaden. |
| --- | --- |

19.

När det gäller ost har EU flyttat fram sina positioner på de ryska, japanska och koreanska marknaderna, men framstegen är relativt små när det gäller volymerna på den kinesiska marknaden.

Kommissionens analys inte tillräckligt heltäckande

| 20. | Regionkommittén anser att de åtgärder som kommissionen har föreslagit för att reformera den gemensamma jordbrukspolitiken, särskilt mjölkpaketet och den samlade marknadsordningen (inbegripet importerna), inte innehåller tillräckliga mekanismer för offentlig reglering av mjölkproduktionen och mjölkmarknaden, bör kompletteras med ytterligare regionalpolitiska instrument för att säkerställa att regionerna kan utvecklas på ett balanserat sätt. |
| --- | --- |

20.

Regionkommittén anser att de åtgärder som kommissionen har föreslagit för att reformera den gemensamma jordbrukspolitiken, särskilt mjölkpaketet och den samlade marknadsordningen (inbegripet importerna), inte innehåller tillräckliga mekanismer för offentlig reglering av mjölkproduktionen och mjölkmarknaden, bör kompletteras med ytterligare regionalpolitiska instrument för att säkerställa att regionerna kan utvecklas på ett balanserat sätt.

| 21. | Det är beklagligt att kommissionens andra lägesrapport är begränsad till en makroekonomisk analys av situationen på mjölkmarknaden med en mycket allmän modell och flera hypoteser som till viss del redan är inaktuella. |
| --- | --- |

21.

Det är beklagligt att kommissionens andra lägesrapport är begränsad till en makroekonomisk analys av situationen på mjölkmarknaden med en mycket allmän modell och flera hypoteser som till viss del redan är inaktuella.

| 22. | Det är också beklagligt att kommissionen inte tillhandahåller en detaljerad kvantitativ och kvalitativ analys av marknadsutsikterna på medellång sikt inom EU, utifrån en uppdelning i större grupper av länder, särskilt med beaktande av den stora variationen vad gäller storlek och jordbrukssystem, produktionsvillkor och saluföringsmetoder. |
| --- | --- |

22.

Det är också beklagligt att kommissionen inte tillhandahåller en detaljerad kvantitativ och kvalitativ analys av marknadsutsikterna på medellång sikt inom EU, utifrån en uppdelning i större grupper av länder, särskilt med beaktande av den stora variationen vad gäller storlek och jordbrukssystem, produktionsvillkor och saluföringsmetoder.

| 23. | Kommittén saknar en jämförande analys av politiken i de andra stora mjölkproducerande länder som konkurrerar med och/eller importerar produkter från EU. |
| --- | --- |

23.

Kommittén saknar en jämförande analys av politiken i de andra stora mjölkproducerande länder som konkurrerar med och/eller importerar produkter från EU.

| 24. | Expertgruppen på hög nivå på mjölkområdet rekommenderade att man skulle följa situationen i Schweiz där kvoterna har avskaffats. Där ökade mjölkproduktionen med 7 %, vilket medförde att genomsnittspriserna gick ned med mellan 20 och 30 % i landet. Strukturerna och produktionsförhållandena i Schweiz skiljer sig dock i hög grad från förhållandena i EU. Dessutom förbereddes och genomfördes avskaffandet av kvoterna i Schweiz på ett helt annat sätt än i EU. I sin rapport verkar kommissionen emellertid inte ha tagit hänsyn till denna erfarenhet, som bör analyseras på ett mer ingående sätt. |
| --- | --- |

24.

Expertgruppen på hög nivå på mjölkområdet rekommenderade att man skulle följa situationen i Schweiz där kvoterna har avskaffats. Där ökade mjölkproduktionen med 7 %, vilket medförde att genomsnittspriserna gick ned med mellan 20 och 30 % i landet. Strukturerna och produktionsförhållandena i Schweiz skiljer sig dock i hög grad från förhållandena i EU. Dessutom förbereddes och genomfördes avskaffandet av kvoterna i Schweiz på ett helt annat sätt än i EU. I sin rapport verkar kommissionen emellertid inte ha tagit hänsyn till denna erfarenhet, som bör analyseras på ett mer ingående sätt.

| 25. | Europeiska kommissionen verkar lägga större vikt vid begränsningarna av konkurrenslagstiftningen när det gäller hundratusentals producenter än när det gäller de multinationella förädlare och distributörer som kontrollerar mer än hälften av mjölken i EU. |
| --- | --- |

25.

Europeiska kommissionen verkar lägga större vikt vid begränsningarna av konkurrenslagstiftningen när det gäller hundratusentals producenter än när det gäller de multinationella förädlare och distributörer som kontrollerar mer än hälften av mjölken i EU.

Inga överväganden av de regionala konsekvenserna

| 26. | Regionkommittén beklagar särskilt att kommissionens rapport inte tar hänsyn till de regionala konsekvenser som avskaffandet av mjölkkvoterna kommer att få för samtliga regioner i EU på de ekonomiska och sociala områdena samt på miljöområdet. |
| --- | --- |

26.

Regionkommittén beklagar särskilt att kommissionens rapport inte tar hänsyn till de regionala konsekvenser som avskaffandet av mjölkkvoterna kommer att få för samtliga regioner i EU på de ekonomiska och sociala områdena samt på miljöområdet.

| 27. | Kommittén vill påminna om att mer än två tredjedelar av mjölkgårdarna ligger i missgynnade områden med svåra pedologiska och klimatrelaterade förhållanden och att de kännetecknas av att de ligger långt ifrån stora tätorter eller av att besättningarna är mycket små. |
| --- | --- |

27.

Kommittén vill påminna om att mer än två tredjedelar av mjölkgårdarna ligger i missgynnade områden med svåra pedologiska och klimatrelaterade förhållanden och att de kännetecknas av att de ligger långt ifrån stora tätorter eller av att besättningarna är mycket små.

| 28. | Bergsmjölken utgör omkring 10 % av mjölken i EU-27. Två tredjedelar av mjölkproduktionen i Österrike, Slovenien och Finland är bergsmjölk och tre fjärdedelar av producenterna i dessa länder ägnar sig åt produktion av bergsmjölk, som dessutom är mycket viktig i ett tiotal andra länder. I de flesta av dessa fuktiga bergsregioner, men också i de yttersta randområdena, är det huvudsakligen mjölkkorna som nyttjar ängarna och på så vis håller landskapet öppet och bebott och därmed gynnar turism, biologisk mångfald och miljö. |
| --- | --- |

28.

Bergsmjölken utgör omkring 10 % av mjölken i EU-27. Två tredjedelar av mjölkproduktionen i Österrike, Slovenien och Finland är bergsmjölk och tre fjärdedelar av producenterna i dessa länder ägnar sig åt produktion av bergsmjölk, som dessutom är mycket viktig i ett tiotal andra länder. I de flesta av dessa fuktiga bergsregioner, men också i de yttersta randområdena, är det huvudsakligen mjölkkorna som nyttjar ängarna och på så vis håller landskapet öppet och bebott och därmed gynnar turism, biologisk mångfald och miljö.

| 29. | De yttersta randområdena står för en betydande del av den nationella komjölksproduktionen i de berörda medlemsstaterna. På samma sätt som i bergsområdena är mjölkproduktionen den verksamhet som spelar störst roll för bevarandet av det regionala kulturlandskapet, vilket har en positiv inverkan på turismen och miljön. |
| --- | --- |

29.

De yttersta randområdena står för en betydande del av den nationella komjölksproduktionen i de berörda medlemsstaterna. På samma sätt som i bergsområdena är mjölkproduktionen den verksamhet som spelar störst roll för bevarandet av det regionala kulturlandskapet, vilket har en positiv inverkan på turismen och miljön.

| 30. | I de flesta av de nya medlemsstaterna från Östeuropa är mjölkuppsamlingen mycket osäker. Den har minskat sedan 2005, eftersom den främst är beroende av stora besättningar (Ungern, Tjeckien och Slovakien). Uppsamlingen har också minskat i Bulgarien och Rumänien, trots en mycket omfattande omstrukturering, och detta har lett till att den inofficiella distributionen har ökat. Utsikterna ser bättre ut i Polen och – i mindre grad – i de baltiska staterna, där det upprättas allt fler familjeföretag med 10–30 mjölkkor när producenterna får tillgång till utbildning och kredit. |
| --- | --- |

30.

I de flesta av de nya medlemsstaterna från Östeuropa är mjölkuppsamlingen mycket osäker. Den har minskat sedan 2005, eftersom den främst är beroende av stora besättningar (Ungern, Tjeckien och Slovakien). Uppsamlingen har också minskat i Bulgarien och Rumänien, trots en mycket omfattande omstrukturering, och detta har lett till att den inofficiella distributionen har ökat. Utsikterna ser bättre ut i Polen och – i mindre grad – i de baltiska staterna, där det upprättas allt fler familjeföretag med 10–30 mjölkkor när producenterna får tillgång till utbildning och kredit.

| 31. | Kommittén anser att det är genom familjeföretagen, där man tillvaratar lokala fodergrödor såsom ängar, som framtiden för mejeriproduktionen säkras bäst och som både samhällets och producenternas intressen tillvaratas bäst. |
| --- | --- |

31.

Kommittén anser att det är genom familjeföretagen, där man tillvaratar lokala fodergrödor såsom ängar, som framtiden för mejeriproduktionen säkras bäst och som både samhällets och producenternas intressen tillvaratas bäst.

| 32. | Kommittén anser att stödet från den andra pelaren inte kan kompensera för de negativa effekter som det instabila priset på mjölk och insatsvaror medför. Detta avskräcker från att etablera sig som mjölkproducent, vilket kräver stora och långsiktiga investeringar. |
| --- | --- |

32.

Kommittén anser att stödet från den andra pelaren inte kan kompensera för de negativa effekter som det instabila priset på mjölk och insatsvaror medför. Detta avskräcker från att etablera sig som mjölkproducent, vilket kräver stora och långsiktiga investeringar.

| 33. | Regionkommittén anser att man bör beakta problemet med mjölkkors beroende av foder i områden med begränsad fodertillgång, samt vikten av att dels införa mekanismer med syftet att skydda denna sektor från fluktuerande spannmålspriser, dels stödja produktionen i regioner där den är av stor socioekonomisk betydelse. |
| --- | --- |

33.

Regionkommittén anser att man bör beakta problemet med mjölkkors beroende av foder i områden med begränsad fodertillgång, samt vikten av att dels införa mekanismer med syftet att skydda denna sektor från fluktuerande spannmålspriser, dels stödja produktionen i regioner där den är av stor socioekonomisk betydelse.

| 34. | Man bör särskilt uppmärksamma och stödja de regioner där omstruktureringar har lett till en kraftig minskning av den traditionella mjölkproduktionen, men där sektorn har lyckats hålla sig kvar under de senaste årtiondena och där den lokala produktionen bör uppvärderas med hjälp av alla befintliga verktyg, särskilt korta distributionskanaler. |
| --- | --- |

34.

Man bör särskilt uppmärksamma och stödja de regioner där omstruktureringar har lett till en kraftig minskning av den traditionella mjölkproduktionen, men där sektorn har lyckats hålla sig kvar under de senaste årtiondena och där den lokala produktionen bör uppvärderas med hjälp av alla befintliga verktyg, särskilt korta distributionskanaler.

Mjölkpaketets begränsningar

| 35. | ReK anser att de fyra verktygen i mjölkpaketet, nämligen avtalsvillkoren, producentorganisationerna, branschorganisationerna och öppenhet, är nödvändiga men inte tillräckliga verktyg eftersom de inte syftar till att garantera kontroll över volymer, priser och inkomster för producenterna. |
| --- | --- |

35.

ReK anser att de fyra verktygen i mjölkpaketet, nämligen avtalsvillkoren, producentorganisationerna, branschorganisationerna och öppenhet, är nödvändiga men inte tillräckliga verktyg eftersom de inte syftar till att garantera kontroll över volymer, priser och inkomster för producenterna.

| 36. | Mjölkpaketet innehåller inte några instrument som skulle kunna mildra de negativa effekter som avskaffandet av kvoterna kommer att få för regionerna och för familjejordbruk som utnyttjar lokala foderresurser, särskilt gräsmarker. Avskaffandet kommer att innebära att produktionen koncentreras till de mest gynnade jordbruksregionerna, med förhöjda risker för miljön som konsekvens. |
| --- | --- |

36.

Mjölkpaketet innehåller inte några instrument som skulle kunna mildra de negativa effekter som avskaffandet av kvoterna kommer att få för regionerna och för familjejordbruk som utnyttjar lokala foderresurser, särskilt gräsmarker. Avskaffandet kommer att innebära att produktionen koncentreras till de mest gynnade jordbruksregionerna, med förhöjda risker för miljön som konsekvens.

| 37. | I de viktigaste mjölkproducerande länderna i norra EU har kooperativen en dominerande – för att inte säga monopolliknande – ställning, och de har meddelat att de kommer att öka sin leverans på begäran av sina medlemmar. |
| --- | --- |

37.

I de viktigaste mjölkproducerande länderna i norra EU har kooperativen en dominerande – för att inte säga monopolliknande – ställning, och de har meddelat att de kommer att öka sin leverans på begäran av sina medlemmar.

| 38. | De avtalsvillkor som anges i mjölkpaketet, från vilka kooperativen är undantagna, gäller bara högst 40 % av den mjölk som produceras i hela EU, och marknaden som helhet förblir oförutsägbar. |
| --- | --- |

38.

De avtalsvillkor som anges i mjölkpaketet, från vilka kooperativen är undantagna, gäller bara högst 40 % av den mjölk som produceras i hela EU, och marknaden som helhet förblir oförutsägbar.

| 39. | Producentorganisationerna är nödvändiga men producenterna har inte alltid en reell förhandlingsposition gentemot mejerierna om de enbart är hänvisade till vertikala branschorganisationer, som är en typ av sammanslagning där även mejerierna kan ingå. Och om det inte finns någon motkraft i form av producentorganisationer på grundval av produktionsområde som kan förhandla med flera mejerier får producenterna inte något inflytande i handelsförhandlingarna. |
| --- | --- |

39.

Producentorganisationerna är nödvändiga men producenterna har inte alltid en reell förhandlingsposition gentemot mejerierna om de enbart är hänvisade till vertikala branschorganisationer, som är en typ av sammanslagning där även mejerierna kan ingå. Och om det inte finns någon motkraft i form av producentorganisationer på grundval av produktionsområde som kan förhandla med flera mejerier får producenterna inte något inflytande i handelsförhandlingarna.

| 40. | Kommittén anser att verktygen i mjölkpaketet inte gör det möjligt att uppfylla målet att trygga producenternas inkomster och föreslår att man integrerar produktionskostnaden i förhandlingarna om det pris som producenterna säljer sin mjölk för med utgångspunkt i de landsspecifika eller regionspecifika uppgifterna från informationssystemet för jordbruksföretagens redovisningsuppgifter, ISJR. |
| --- | --- |

40.

Kommittén anser att verktygen i mjölkpaketet inte gör det möjligt att uppfylla målet att trygga producenternas inkomster och föreslår att man integrerar produktionskostnaden i förhandlingarna om det pris som producenterna säljer sin mjölk för med utgångspunkt i de landsspecifika eller regionspecifika uppgifterna från informationssystemet för jordbruksföretagens redovisningsuppgifter, ISJR.

| 41. | Regionkommittén föreslår att man återinför en offentlig förvaltning av beredskapslagren, höjer interventionspriset och bibehåller exportbidrag i särskilda fall, i utbyte mot en mjölkproduktion som är bättre anpassad till en föränderlig intern efterfrågan och till marknader för kvalitetsprodukter utanför EU. |
| --- | --- |

41.

Regionkommittén föreslår att man återinför en offentlig förvaltning av beredskapslagren, höjer interventionspriset och bibehåller exportbidrag i särskilda fall, i utbyte mot en mjölkproduktion som är bättre anpassad till en föränderlig intern efterfrågan och till marknader för kvalitetsprodukter utanför EU.

| 42. | Förvaltningen av tillgången på produkter med skyddad ursprungsbeteckning och skyddad geografisk beteckning är en positiv punkt i mjölkpaketet, men den berör relativt få länder och en mindre del av EU:s produktion. (Till och med i Frankrike berör skyddade ursprungsbeteckningar och skyddade geografiska beteckningar bara 10 % av landets totala mjölkproduktion, men 30 % av produktionen av bergsmjölk.) |
| --- | --- |

42.

Förvaltningen av tillgången på produkter med skyddad ursprungsbeteckning och skyddad geografisk beteckning är en positiv punkt i mjölkpaketet, men den berör relativt få länder och en mindre del av EU:s produktion. (Till och med i Frankrike berör skyddade ursprungsbeteckningar och skyddade geografiska beteckningar bara 10 % av landets totala mjölkproduktion, men 30 % av produktionen av bergsmjölk.)

Ett otillräckligt utkast till förordning om en samlad marknadsordning

| 43. | Regionkommittén ser positivt på de aktuella förslagen i Europaparlamentet som gäller frivillig begränsning av produktionen vid en eventuell kris och som skulle ge kommissionen rätt att bevilja ett stöd till de mjölkproducenter som frivilligt minskar sin mjölkproduktion med minst 5 % under minst 3 månader (förnybart) och införa en avgift för de producenter som ökar sin produktion under samma period, men anser att de inte är tillräckliga för att hejda ett prisras vid en eventuell överskottsproduktion. |
| --- | --- |

43.

Regionkommittén ser positivt på de aktuella förslagen i Europaparlamentet som gäller frivillig begränsning av produktionen vid en eventuell kris och som skulle ge kommissionen rätt att bevilja ett stöd till de mjölkproducenter som frivilligt minskar sin mjölkproduktion med minst 5 % under minst 3 månader (förnybart) och införa en avgift för de producenter som ökar sin produktion under samma period, men anser att de inte är tillräckliga för att hejda ett prisras vid en eventuell överskottsproduktion.

| 44. | Ett effektivt krisförvaltningssystem bör ha en god reaktivitet. För detta krävs att man centraliserar den nationella och europeiska informationen om leveranser per gård under flera år och definierar vad som räknas som en kris med hjälp av referenspriser och/eller marginaler, vilket kräver direkt förvaltning antingen av kommissionen eller av en europeisk tillsynsmyndighet. |
| --- | --- |

44.

Ett effektivt krisförvaltningssystem bör ha en god reaktivitet. För detta krävs att man centraliserar den nationella och europeiska informationen om leveranser per gård under flera år och definierar vad som räknas som en kris med hjälp av referenspriser och/eller marginaler, vilket kräver direkt förvaltning antingen av kommissionen eller av en europeisk tillsynsmyndighet.

Rekommendationer

| 45. | Regionkommittén anser att det är mycket brådskande att genomföra kompletterande studier för att bedöma vilken påverkan avskaffandet av kvoterna kommer att få på olika grupper av länder, regioner – i synnerhet de yttersta randområdena – och områden med olika pedologiska och klimatrelaterade förhållanden, såsom bergsområden, missgynnade områden, områden med blandjordbruk och djurhållning samt slättområden, så att man kan föregripa och om möjligt begränsa riskerna för omlokalisering och nedgång i flera regioner. |
| --- | --- |

45.

Regionkommittén anser att det är mycket brådskande att genomföra kompletterande studier för att bedöma vilken påverkan avskaffandet av kvoterna kommer att få på olika grupper av länder, regioner – i synnerhet de yttersta randområdena – och områden med olika pedologiska och klimatrelaterade förhållanden, såsom bergsområden, missgynnade områden, områden med blandjordbruk och djurhållning samt slättområden, så att man kan föregripa och om möjligt begränsa riskerna för omlokalisering och nedgång i flera regioner.

| 46. | Kommittén efterlyser en realistisk bedömning av prognoserna för produktion, intern konsumtion och export på medellång och lång sikt (2020–2030) per produkttyp där de allt mer instabila priserna på världsmarknaden tas med i beräkningen. Eftersom det inte finns någon styrning av tillgången eller någon offentlig förvaltning av lagren i EU och USA förstärks denna instabilitet, som är oförenlig med utvecklingen av en europeisk mjölksektor. |
| --- | --- |

46.

Kommittén efterlyser en realistisk bedömning av prognoserna för produktion, intern konsumtion och export på medellång och lång sikt (2020–2030) per produkttyp där de allt mer instabila priserna på världsmarknaden tas med i beräkningen. Eftersom det inte finns någon styrning av tillgången eller någon offentlig förvaltning av lagren i EU och USA förstärks denna instabilitet, som är oförenlig med utvecklingen av en europeisk mjölksektor.

| 47. | Kommittén efterlyser även en jämförande studie av mjölkpolitiken i de stora mjölkproducerande länderna samt en utförlig utvärdering av erfarenheterna i Schweiz ur såväl ekonomisk som social och miljömässig synvinkel. |
| --- | --- |

47.

Kommittén efterlyser även en jämförande studie av mjölkpolitiken i de stora mjölkproducerande länderna samt en utförlig utvärdering av erfarenheterna i Schweiz ur såväl ekonomisk som social och miljömässig synvinkel.

| 48. | Vi efterlyser vidare en konsekvensbedömning av de pågående bilaterala handelsförhandlingarna och påpekar att man särskilt måste beakta de mjölkproducerande områdena. |
| --- | --- |

48.

Vi efterlyser vidare en konsekvensbedömning av de pågående bilaterala handelsförhandlingarna och påpekar att man särskilt måste beakta de mjölkproducerande områdena.

| 49. | I linje med sitt yttrande av den 4 maj 2012 om ”Reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken och landsbygdsutvecklingen efter 2013” anser kommittén att det är nödvändigt med en omfördelning av stödet och menar att kommissionens förslag inte räcker för att skapa större konkurrenskraft i små och medelstora jordbruksföretag där man tillvaratar lokala fodergrödor, inom områden med naturliga begränsningar, i de yttersta randområdena, på öar och i vissa utsatta sektorer. |
| --- | --- |

49.

I linje med sitt yttrande av den 4 maj 2012 om ”Reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken och landsbygdsutvecklingen efter 2013” anser kommittén att det är nödvändigt med en omfördelning av stödet och menar att kommissionens förslag inte räcker för att skapa större konkurrenskraft i små och medelstora jordbruksföretag där man tillvaratar lokala fodergrödor, inom områden med naturliga begränsningar, i de yttersta randområdena, på öar och i vissa utsatta sektorer.

| 50. | Regionkommittén anser att man måste undersöka möjligheterna att i EU anpassa vissa åtgärder som andra stater vidtar för att hantera potentiella kriser på mjölkmarknaden, särskilt åtgärderna i nästa Farm Bill 2013–2017, där det för de deltagande producenterna bl.a. föreskrivs en garanterad marginal i förhållande till foderkostnaden tillsammans med en minskning av leveranserna. Sådana krishanteringsåtgärder som andra stater vidtar måste undersökas i syfte att utvärdera deras konsekvenser för världsmarknaden för mjölk. |
| --- | --- |

50.

Regionkommittén anser att man måste undersöka möjligheterna att i EU anpassa vissa åtgärder som andra stater vidtar för att hantera potentiella kriser på mjölkmarknaden, särskilt åtgärderna i nästa Farm Bill 2013–2017, där det för de deltagande producenterna bl.a. föreskrivs en garanterad marginal i förhållande till foderkostnaden tillsammans med en minskning av leveranserna. Sådana krishanteringsåtgärder som andra stater vidtar måste undersökas i syfte att utvärdera deras konsekvenser för världsmarknaden för mjölk.

| 51. | Kommittén föreslår att man utökar den möjlighet att kontrollera produktvolymerna som anges i mjölkpaketet, och som för närvarande bara gäller ost med skyddad ursprungsbeteckning och skyddad geografisk beteckning, till att även gälla bergsmjölk inom ramen för det nya frivilliga kvalitetsbegreppet för bergsprodukter. |
| --- | --- |

51.

Kommittén föreslår att man utökar den möjlighet att kontrollera produktvolymerna som anges i mjölkpaketet, och som för närvarande bara gäller ost med skyddad ursprungsbeteckning och skyddad geografisk beteckning, till att även gälla bergsmjölk inom ramen för det nya frivilliga kvalitetsbegreppet för bergsprodukter.

| 52. | Begreppet ”bergsprodukt” skulle mycket väl kunna vara ett intressant verktyg för mjölksektorn att stärka den territoriella dimensionen, under förutsättning att det införs lämpliga genomförandemetoder. |
| --- | --- |

52.

Begreppet ”bergsprodukt” skulle mycket väl kunna vara ett intressant verktyg för mjölksektorn att stärka den territoriella dimensionen, under förutsättning att det införs lämpliga genomförandemetoder.

| 53. | Kommittén föreslår att man innan man inför eventuella åtgärder som ersättning för mjölkkvotssystemet undersöker möjligheten att införa ett moratorium för avveckling av kvoterna, så att kvotsystemet eventuellt förlängs till slutet av produktionsåret 2019/2020, för att ge möjlighet att inhämta mer detaljerade uppgifter om konsekvenserna av att de upphör. Samtidigt uppmanas kommissionen att anpassa säkerhetsnätet för mjölkmarknaden, att regelbundet övervaka världsmarknaden och att utvärdera den offentliga politiken i de stora mjölkproducerande länderna. |
| --- | --- |

53.

Kommittén föreslår att man innan man inför eventuella åtgärder som ersättning för mjölkkvotssystemet undersöker möjligheten att införa ett moratorium för avveckling av kvoterna, så att kvotsystemet eventuellt förlängs till slutet av produktionsåret 2019/2020, för att ge möjlighet att inhämta mer detaljerade uppgifter om konsekvenserna av att de upphör. Samtidigt uppmanas kommissionen att anpassa säkerhetsnätet för mjölkmarknaden, att regelbundet övervaka världsmarknaden och att utvärdera den offentliga politiken i de stora mjölkproducerande länderna.

| 54. | Regionkommittén ber kommissionen att utarbeta ett nytt, konsekvent projekt för utveckling av landsbygden och mjölksektorn för bergsområden, missgynnade mjölkproducerande områden, de yttersta randområdena och medlemsstater vars mjölkproduktion sker i mycket små jordbruksföretag. |
| --- | --- |

54.

Regionkommittén ber kommissionen att utarbeta ett nytt, konsekvent projekt för utveckling av landsbygden och mjölksektorn för bergsområden, missgynnade mjölkproducerande områden, de yttersta randområdena och medlemsstater vars mjölkproduktion sker i mycket små jordbruksföretag.

| 55. | Prioritet bör ges till att se till att försörjningen på EU:s inre marknad tryggas och bevaras, särskilt genom distribution av mjölk till skolor och äldreboenden, genom livsmedelshjälp samt genom en omarbetning och förenkling av åtgärder för stöd och främjande av mjölkprodukter. |
| --- | --- |

55.

Prioritet bör ges till att se till att försörjningen på EU:s inre marknad tryggas och bevaras, särskilt genom distribution av mjölk till skolor och äldreboenden, genom livsmedelshjälp samt genom en omarbetning och förenkling av åtgärder för stöd och främjande av mjölkprodukter.

| 56. | I fråga om en exportstrategi föreslår kommittén att man i större utsträckning ska stödja innovation i sektorn för mejeriprodukter med högt mervärde för att bidra till utvecklingen av ett utbud som är bättre anpassat till t.ex. de nya konsumenterna i Maghreb, Mellanöstern och Asien, samt att denna strategi ska stödjas med lämpliga åtgärder. |
| --- | --- |

56.

I fråga om en exportstrategi föreslår kommittén att man i större utsträckning ska stödja innovation i sektorn för mejeriprodukter med högt mervärde för att bidra till utvecklingen av ett utbud som är bättre anpassat till t.ex. de nya konsumenterna i Maghreb, Mellanöstern och Asien, samt att denna strategi ska stödjas med lämpliga åtgärder.

| 57. | Kommittén föreslår att man ingår solida partnerskap med de länder i södra Medelhavet och i Mellanöstern som inte har tillräckliga markområden eller vattenresurser för att producera mjölk till ett rimligt pris och som utgör en lättillgängligare mjölkmarknad än Asien. |
| --- | --- |

57.

Kommittén föreslår att man ingår solida partnerskap med de länder i södra Medelhavet och i Mellanöstern som inte har tillräckliga markområden eller vattenresurser för att producera mjölk till ett rimligt pris och som utgör en lättillgängligare mjölkmarknad än Asien.

Bryssel den 30 maj 2013

Regionkommitténs ordförande

Ramón Luis VALCÁRCEL SISO

---

(1)  CdR 13/2011 fin.

1

---

III Förberedande akter

REGIONKOMMITTÉN

101:a plenarsessionen den 30 maj 2013

| 30.7.2013 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 218/33 |
| --- | --- | --- | --- |

30.7.2013

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 218/33

---

Yttrande från Regionkommittén – ”Direktiv om en jämnare könsfördelning bland icke verkställande styrelseledamöter i börsnoterade företag och därmed sammanhängande åtgärder”

2013/C 218/06

REGIONKOMMITTÉNS STÅNDPUNKT

| — | Kommittén är medveten om att det är viktigt att respektera företagens grundläggande rättighet att bedriva verksamhet utan inblandning, men anser att det är lika viktigt att jämställdhet mellan könen respekteras, som en av EU:s grundläggande värderingar. Direktivet, som tillhandahåller en miniminorm, syftar till att skapa lika villkor för båda könen i alla medlemsstater och därigenom förbättra de ekonomiska förutsättningarna på den inre marknaden. |
| --- | --- |

—

Kommittén är medveten om att det är viktigt att respektera företagens grundläggande rättighet att bedriva verksamhet utan inblandning, men anser att det är lika viktigt att jämställdhet mellan könen respekteras, som en av EU:s grundläggande värderingar. Direktivet, som tillhandahåller en miniminorm, syftar till att skapa lika villkor för båda könen i alla medlemsstater och därigenom förbättra de ekonomiska förutsättningarna på den inre marknaden.

| — | Kommittén föreslår att man inför sanktioner som är lika i alla medlemsstater, om man vill uppnå målet att skapa lika villkor för alla och en enhetlig rättslig ram för hela EU. I annat fall kan hindren i vissa medlemsstater bli betydligt mindre än i andra länder, vilket leder till lägre överensstämmelse med den nationella lagstiftningen för genomförandet av direktivet. |
| --- | --- |

—

Kommittén föreslår att man inför sanktioner som är lika i alla medlemsstater, om man vill uppnå målet att skapa lika villkor för alla och en enhetlig rättslig ram för hela EU. I annat fall kan hindren i vissa medlemsstater bli betydligt mindre än i andra länder, vilket leder till lägre överensstämmelse med den nationella lagstiftningen för genomförandet av direktivet.

| — | ReK stöder kommissionens beslut att försöka nå målet att förbättra könsfördelningen med hjälp av ett lagförslag med bindande mål, snarare än att man stöder ett tillvägagångssätt som bygger på självreglering eller frivillighet. |
| --- | --- |

—

ReK stöder kommissionens beslut att försöka nå målet att förbättra könsfördelningen med hjälp av ett lagförslag med bindande mål, snarare än att man stöder ett tillvägagångssätt som bygger på självreglering eller frivillighet.

| — | Regionkommittén betonar att valet av de mest kompetenta kandidaterna till poster som icke verkställande styrelseledamöter ska bygga på klara och tydliga urvalsförfaranden och kvalifikationskriterier som uppmuntrar alla talangfulla personer att ansöka. |
| --- | --- |

—

Regionkommittén betonar att valet av de mest kompetenta kandidaterna till poster som icke verkställande styrelseledamöter ska bygga på klara och tydliga urvalsförfaranden och kvalifikationskriterier som uppmuntrar alla talangfulla personer att ansöka.

| — | För att de mål som eftersträvas i många arbetsuppgifter ska kunna uppnås är det viktigt att personalsammansättningen är mångsidig avseende kunskaper, färdigheter, erfarenheter, livssituation och kön. Kommittén anser därför att det är viktigt att det underrepresenterade könet får företräde om kandidaterna är lika meriterade vad gäller lämplighet, kompetens och yrkeserfarenhet och om en objektiv bedömning av alla enskilda kandidaters meriter inte ger utslag för kandidater av motsatt kön. |
| --- | --- |

—

För att de mål som eftersträvas i många arbetsuppgifter ska kunna uppnås är det viktigt att personalsammansättningen är mångsidig avseende kunskaper, färdigheter, erfarenheter, livssituation och kön. Kommittén anser därför att det är viktigt att det underrepresenterade könet får företräde om kandidaterna är lika meriterade vad gäller lämplighet, kompetens och yrkeserfarenhet och om en objektiv bedömning av alla enskilda kandidaters meriter inte ger utslag för kandidater av motsatt kön.

| Föredragande | Andreja POTOČNIK (SI–ALDE), vice borgmästare i kommunen Traisen |
| --- | --- |
| Referensdokument | Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om en jämnare könsfördelning bland icke verkställande styrelseledamöter i börsnoterade företag och därmed sammanhängande åtgärder
  COM(2012) 614 final |

Föredragande

Andreja POTOČNIK (SI–ALDE), vice borgmästare i kommunen Traisen

Referensdokument

Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om en jämnare könsfördelning bland icke verkställande styrelseledamöter i börsnoterade företag och därmed sammanhängande åtgärder

COM(2012) 614 final

I.   POLITISKA REKOMMENDATIONER

Allmänna kommentarer

| 1. | Jämställdhet mellan kvinnor och män är en grundläggande värdering och ett viktigt mål för Europeiska unionen, och ingår i EU-fördraget (artikel 3.3) och i stadgan om de grundläggande rättigheterna (artikel 23). I artikel 8 i EUF-fördraget föreskrivs att unionen i all sin verksamhet ska syfta till att undanröja bristande jämställdhet mellan kvinnor och män och att främja jämställdhet mellan dem. Artikel 157.3 i fördraget ger en rättslig grund för antagandet av unionsåtgärder som syftar till att säkerställa tillämpningen av principen om lika möjligheter för och lika behandling av kvinnor och män i arbetslivet. |
| --- | --- |

1.

Jämställdhet mellan kvinnor och män är en grundläggande värdering och ett viktigt mål för Europeiska unionen, och ingår i EU-fördraget (artikel 3.3) och i stadgan om de grundläggande rättigheterna (artikel 23). I artikel 8 i EUF-fördraget föreskrivs att unionen i all sin verksamhet ska syfta till att undanröja bristande jämställdhet mellan kvinnor och män och att främja jämställdhet mellan dem. Artikel 157.3 i fördraget ger en rättslig grund för antagandet av unionsåtgärder som syftar till att säkerställa tillämpningen av principen om lika möjligheter för och lika behandling av kvinnor och män i arbetslivet.

| 2. | Genom sitt förslag till direktiv om en jämnare könsfördelning bland icke verkställande styrelseledamöter i börsnoterade företag vill kommissionen säkerställa en balanserad representation för män och kvinnor, så att inget av könen utgör över 60 % eller under 40 % av dessa ledamöter senast 2020. |
| --- | --- |

2.

Genom sitt förslag till direktiv om en jämnare könsfördelning bland icke verkställande styrelseledamöter i börsnoterade företag vill kommissionen säkerställa en balanserad representation för män och kvinnor, så att inget av könen utgör över 60 % eller under 40 % av dessa ledamöter senast 2020.

| 3. | Kommissionen varnar för att framstegen när det gäller kvinnors deltagande i bolagsstyrelserna har varit för långsamma, med en genomsnittlig årlig ökning på bara 0,6 procentenheter under de senaste åren (1). Med dagens takt skulle det ta flera decennier att nå en jämn könsfördelning i hela EU. Stora och betydande framsteg har gjorts i de medlemsstater och andra länder där rådande värderingar och attityder i samhället stöder en sådan utveckling, samt även då rekommendationer och bindande minimikrav har införts avseende representativitet för vartdera könet. |
| --- | --- |

3.

Kommissionen varnar för att framstegen när det gäller kvinnors deltagande i bolagsstyrelserna har varit för långsamma, med en genomsnittlig årlig ökning på bara 0,6 procentenheter under de senaste åren (1). Med dagens takt skulle det ta flera decennier att nå en jämn könsfördelning i hela EU. Stora och betydande framsteg har gjorts i de medlemsstater och andra länder där rådande värderingar och attityder i samhället stöder en sådan utveckling, samt även då rekommendationer och bindande minimikrav har införts avseende representativitet för vartdera könet.

| 4. | Försummandet av högkompetenta kvinnors kunskaper gör att en hel del möjligheter inte tas till vara, eftersom den ekonomiska återhämtningen också kräver att kvinnorna deltar aktivt. För att man ska kunna förena familjeliv och arbetsliv bör man införa metoder som är effektivare än i dag. Det är nödvändigt att införa åtgärder som är gynnsamma för högskoleutbildade kvinnors karriärutveckling och som stöder dem med avseende på arbetsliv och fortbildning. |
| --- | --- |

4.

Försummandet av högkompetenta kvinnors kunskaper gör att en hel del möjligheter inte tas till vara, eftersom den ekonomiska återhämtningen också kräver att kvinnorna deltar aktivt. För att man ska kunna förena familjeliv och arbetsliv bör man införa metoder som är effektivare än i dag. Det är nödvändigt att införa åtgärder som är gynnsamma för högskoleutbildade kvinnors karriärutveckling och som stöder dem med avseende på arbetsliv och fortbildning.

| 5. | Regionkommittén välkomnar kommissionens strävan efter en jämnare könsfördelning bland icke verkställande styrelseledamöter i börsnoterade företag, och håller med om att det finns ett brådskande behov av åtgärder på detta område. |
| --- | --- |

5.

Regionkommittén välkomnar kommissionens strävan efter en jämnare könsfördelning bland icke verkställande styrelseledamöter i börsnoterade företag, och håller med om att det finns ett brådskande behov av åtgärder på detta område.

| 6. | ReK stöder kommissionens beslut att försöka nå målet att förbättra könsfördelningen med hjälp av ett lagförslag med bindande mål, snarare än att man stöder ett tillvägagångssätt som bygger på självreglering eller frivillighet. |
| --- | --- |

6.

ReK stöder kommissionens beslut att försöka nå målet att förbättra könsfördelningen med hjälp av ett lagförslag med bindande mål, snarare än att man stöder ett tillvägagångssätt som bygger på självreglering eller frivillighet.

| 7. | Kommittén är medveten om hur betydande och allvarligt det skulle vara om kvinnor inte skulle ges någon roll i det ekonomiska beslutsfattandet och deras mänskliga potential därigenom skulle lämnas outnyttjad. Hinder för kvinnors karriärutveckling måste målmedvetet undanröjas. |
| --- | --- |

7.

Kommittén är medveten om hur betydande och allvarligt det skulle vara om kvinnor inte skulle ges någon roll i det ekonomiska beslutsfattandet och deras mänskliga potential därigenom skulle lämnas outnyttjad. Hinder för kvinnors karriärutveckling måste målmedvetet undanröjas.

Detaljerad motivering

| 8. | Enligt kommissionen är den bristande öppenheten i fråga om urval och kriterier för bedömningen av meriter vid utnämningen av styrelseledamöter i de flesta medlemsstater ett stort hinder för en jämnare könsfördelning i styrelserna, och det får negativa konsekvenser såväl för styrelseledamöternas karriär och fria rörlighet som för investerarnas beslut. |
| --- | --- |

8.

Enligt kommissionen är den bristande öppenheten i fråga om urval och kriterier för bedömningen av meriter vid utnämningen av styrelseledamöter i de flesta medlemsstater ett stort hinder för en jämnare könsfördelning i styrelserna, och det får negativa konsekvenser såväl för styrelseledamöternas karriär och fria rörlighet som för investerarnas beslut.

| 9. | Förslaget till direktiv ska främja en jämn könsfördelning i det ekonomiska beslutslutsfattandet och ett fullt utnyttjande av den tillgängliga kompetensen bland kandidaterna för en jämnare könsfördelning i bolagsstyrelserna, och bidrar därigenom till målen i Europa 2020-strategin. |
| --- | --- |

9.

Förslaget till direktiv ska främja en jämn könsfördelning i det ekonomiska beslutslutsfattandet och ett fullt utnyttjande av den tillgängliga kompetensen bland kandidaterna för en jämnare könsfördelning i bolagsstyrelserna, och bidrar därigenom till målen i Europa 2020-strategin.

| 10. | Medlemsstaterna bör föreskriva effektiva, proportionella och avskräckande sanktioner för överträdelser av detta direktiv som bland annat kan omfatta straffavgifter, ogiltigförklaring eller upphävande av en utnämning eller val till icke verkställande styrelseledamot som skett i strid med nationella bestämmelser. |
| --- | --- |

10.

Medlemsstaterna bör föreskriva effektiva, proportionella och avskräckande sanktioner för överträdelser av detta direktiv som bland annat kan omfatta straffavgifter, ogiltigförklaring eller upphävande av en utnämning eller val till icke verkställande styrelseledamot som skett i strid med nationella bestämmelser.

| 11. | Medlemsstaterna ska rapportera till kommissionen om genomförandet av detta direktiv. Dessa rapporter ska också innehålla information om åtgärder som har vidtagits för att uppnå dessa mål. |
| --- | --- |

11.

Medlemsstaterna ska rapportera till kommissionen om genomförandet av detta direktiv. Dessa rapporter ska också innehålla information om åtgärder som har vidtagits för att uppnå dessa mål.

| 12. | Direktivet omfattar inte små och medelstora företag. |
| --- | --- |

12.

Direktivet omfattar inte små och medelstora företag.

| 13. | Regionkommittén betonar att valet av de mest kompetenta kandidaterna till poster som icke verkställande styrelseledamöter ska bygga på klara och tydliga urvalsförfaranden och kvalifikationskriterier som uppmuntrar alla talangfulla personer att ansöka. |
| --- | --- |

13.

Regionkommittén betonar att valet av de mest kompetenta kandidaterna till poster som icke verkställande styrelseledamöter ska bygga på klara och tydliga urvalsförfaranden och kvalifikationskriterier som uppmuntrar alla talangfulla personer att ansöka.

| 14. | För att de mål som eftersträvas i många arbetsuppgifter ska kunna uppnås är det viktigt att personalsammansättningen är mångsidig avseende kunskaper, färdigheter, erfarenheter, livssituation och kön. Kommittén anser därför att det är viktigt att det underrepresenterade könet får företräde om kandidaterna är lika meriterade vad gäller lämplighet, kompetens och yrkeserfarenhet och om en objektiv bedömning av alla enskilda kandidaters meriter inte ger utslag för kandidater av motsatt kön. |
| --- | --- |

14.

För att de mål som eftersträvas i många arbetsuppgifter ska kunna uppnås är det viktigt att personalsammansättningen är mångsidig avseende kunskaper, färdigheter, erfarenheter, livssituation och kön. Kommittén anser därför att det är viktigt att det underrepresenterade könet får företräde om kandidaterna är lika meriterade vad gäller lämplighet, kompetens och yrkeserfarenhet och om en objektiv bedömning av alla enskilda kandidaters meriter inte ger utslag för kandidater av motsatt kön.

| 15. | Kommittén är medveten om att det är viktigt att respektera företagens grundläggande rättighet att bedriva verksamhet utan inblandning, men anser att det är lika viktigt att jämställdhet mellan könen respekteras, som en av EU:s grundläggande värderingar. Direktivet, som tillhandahåller en miniminorm, syftar till att skapa lika villkor för båda könen i alla medlemsstater och därigenom förbättra de ekonomiska förutsättningarna på den inre marknaden. |
| --- | --- |

15.

Kommittén är medveten om att det är viktigt att respektera företagens grundläggande rättighet att bedriva verksamhet utan inblandning, men anser att det är lika viktigt att jämställdhet mellan könen respekteras, som en av EU:s grundläggande värderingar. Direktivet, som tillhandahåller en miniminorm, syftar till att skapa lika villkor för båda könen i alla medlemsstater och därigenom förbättra de ekonomiska förutsättningarna på den inre marknaden.

| 16. | Kommittén är övertygad om att förslaget inte innebär någon överträdelse av subsidiaritetsprincipen eftersom det baseras på tydliga rättsliga grunder i EU-fördragen och tillför ett verkligt mervärde för EU, eftersom det handlar om unionens politiska mål om jämställdhet mellan könen och garanterar rättslig säkerhet för företag som är verksamma i mer än en medlemsstat och vars gränsöverskridande verksamhet kan påverkas negativt av de skillnader som för närvarande finns mellan bestämmelserna om jämställdhet mellan könen i företagsstyrelser. |
| --- | --- |

16.

Kommittén är övertygad om att förslaget inte innebär någon överträdelse av subsidiaritetsprincipen eftersom det baseras på tydliga rättsliga grunder i EU-fördragen och tillför ett verkligt mervärde för EU, eftersom det handlar om unionens politiska mål om jämställdhet mellan könen och garanterar rättslig säkerhet för företag som är verksamma i mer än en medlemsstat och vars gränsöverskridande verksamhet kan påverkas negativt av de skillnader som för närvarande finns mellan bestämmelserna om jämställdhet mellan könen i företagsstyrelser.

| 17. | ReK betonar att man måste stödja åtgärder på EU-nivå och säkerställa en enhetlig rättslig ram för hela EU på detta område. Den nuvarande situationen där varje medlemsstat har egna normer och egen lagstiftning skapar osäkerhet i fråga om den inre marknadens funktionssätt, eftersom många börsnoterade företag har verksamhet i mer än en medlemsstat. |
| --- | --- |

17.

ReK betonar att man måste stödja åtgärder på EU-nivå och säkerställa en enhetlig rättslig ram för hela EU på detta område. Den nuvarande situationen där varje medlemsstat har egna normer och egen lagstiftning skapar osäkerhet i fråga om den inre marknadens funktionssätt, eftersom många börsnoterade företag har verksamhet i mer än en medlemsstat.

| 18. | Kommittén föreslår att man inför sanktioner som är lika i alla medlemsstater, om man vill uppnå målet att skapa lika villkor för alla och en enhetlig rättslig ram för hela EU. I annat fall kan hindren i vissa medlemsstater bli betydligt mindre än i andra länder, vilket leder till lägre överensstämmelse med den nationella lagstiftningen för genomförandet av direktivet. |
| --- | --- |

18.

Kommittén föreslår att man inför sanktioner som är lika i alla medlemsstater, om man vill uppnå målet att skapa lika villkor för alla och en enhetlig rättslig ram för hela EU. I annat fall kan hindren i vissa medlemsstater bli betydligt mindre än i andra länder, vilket leder till lägre överensstämmelse med den nationella lagstiftningen för genomförandet av direktivet.

| 19. | Kommittén anser att man i högre grad bör betona en jämnare könsfördelning bland alla personer i ledande ställning, inte enbart bland icke verkställande styrelseledamöter. |
| --- | --- |

19.

Kommittén anser att man i högre grad bör betona en jämnare könsfördelning bland alla personer i ledande ställning, inte enbart bland icke verkställande styrelseledamöter.

| 20. | ReK påpekar att kvinnor som ges en ledande ställning ändå hindras av vissa faktorer, bland annat bristen på åtgärder som gör det lättare att förena familjeliv och yrkesliv. |
| --- | --- |

20.

ReK påpekar att kvinnor som ges en ledande ställning ändå hindras av vissa faktorer, bland annat bristen på åtgärder som gör det lättare att förena familjeliv och yrkesliv.

Konsekvenser för den regionala och lokala nivån

| 21. | Kommittén anser att de lokala och regionala myndigheterna måste sträva efter att säkerställa större jämställdhet. En jämn könsfördelning är inte bara en nödvändig förutsättning för en sann demokrati och ett jämlikt samhälle, utan utgör också ett avgörande villkor för att EU ska kunna uppnå sina mål för en smart och hållbar tillväxt för alla. |
| --- | --- |

21.

Kommittén anser att de lokala och regionala myndigheterna måste sträva efter att säkerställa större jämställdhet. En jämn könsfördelning är inte bara en nödvändig förutsättning för en sann demokrati och ett jämlikt samhälle, utan utgör också ett avgörande villkor för att EU ska kunna uppnå sina mål för en smart och hållbar tillväxt för alla.

| 22. | ReK anser att tidsgränsen 2018 är lämplig när det gäller att säkerställa att det underrepresenterade könet utgör minst 40 % i de fall företrädare för lokala och regionala myndigheter ingår i styrelserna för (offentligt ägda) företag. |
| --- | --- |

22.

ReK anser att tidsgränsen 2018 är lämplig när det gäller att säkerställa att det underrepresenterade könet utgör minst 40 % i de fall företrädare för lokala och regionala myndigheter ingår i styrelserna för (offentligt ägda) företag.

| 23. | Det är viktigt att offentliga företag utgör goda exempel för privata företag när det gäller att se till att det underrepresenterade könet utgör minst 40 %. |
| --- | --- |

23.

Det är viktigt att offentliga företag utgör goda exempel för privata företag när det gäller att se till att det underrepresenterade könet utgör minst 40 %.

II.   ÄNDRINGSREKOMMENDATIONER

Ändringsrekommendation 1

Ingressen

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsrekommendation |
| --- | --- |
| med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 157.3, | med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel
  artiklarna 8, 157.3 och 157.4, |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsrekommendation

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 157.3,

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel
  artiklarna 8, 157.3 och 157.4,

Motivering

I enlighet med punkt 1 i utkastet till yttrande. Artikel 8 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt måste nämnas bland de rättsliga grunderna till detta direktiv, eftersom jämställdhet mellan könen där fastställs som ett horisontellt mål för Europeiska unionen.

Ändringsrekommendation 2

Ingressen

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsrekommendation |
| --- | --- |
| | med beaktande av artiklarna 2 och 3.3 i fördraget om Europeiska unionen, |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsrekommendation

med beaktande av artiklarna 2 och 3.3 i fördraget om Europeiska unionen,

Motivering

I enlighet med punkt 1 i utkastet till yttrande.

Ändringsrekommendation 3

Ingressen

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsrekommendation |
| --- | --- |
| | med beaktande av artikel 23 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsrekommendation

med beaktande av artikel 23 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna,

Motivering

I enlighet med punkt 1 i utkastet till yttrande.

Ändringsrekommendation 4

Skäl 17

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsrekommendation |
| --- | --- |
| Börsnoterade företag har en särskild ekonomisk tyngd, synlighet och påverkan på marknaden. Åtgärderna i detta direktiv bör därför tillämpas på sådana börsnoterade företag som bildats enligt en medlemsstats lagstiftning och vars överlåtbara värdepapper är upptagna till handel på en reglerad marknad i en eller flera medlemsstater i den mening som avses i artikel 4.1 led 14 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/39/EG av den 21 april 2004 om marknader för finansiella instrument (2). Sådana företag är normbildande för hela ekonomin och deras praxis kommer troligtvis att följas av andra typer av företag. De börsnoterade företagens offentliga karaktär motiverar en högre grad av reglering i allmänhetens intresse. | Börsnoterade företag har en särskild ekonomisk tyngd, synlighet och påverkan på marknaden. Åtgärderna i detta direktiv bör därför tillämpas på sådana börsnoterade företag som bildats enligt en medlemsstats lagstiftning
  har sitt huvudkontor i en medlemsstat och vars överlåtbara värdepapper
  aktier är upptagna till handel på en reglerad marknad i en eller flera medlemsstater i den mening som avses i artikel 4.1 led 14 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/39/EG av den 21 april 2004 om marknader för finansiella instrument (3). Sådana företag är normbildande för hela ekonomin och deras praxis kommer troligtvis att följas av andra typer av företag. De börsnoterade företagens offentliga karaktär motiverar en högre grad av reglering i allmänhetens intresse. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsrekommendation

Börsnoterade företag har en särskild ekonomisk tyngd, synlighet och påverkan på marknaden. Åtgärderna i detta direktiv bör därför tillämpas på sådana börsnoterade företag som bildats enligt en medlemsstats lagstiftning och vars överlåtbara värdepapper är upptagna till handel på en reglerad marknad i en eller flera medlemsstater i den mening som avses i artikel 4.1 led 14 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/39/EG av den 21 april 2004 om marknader för finansiella instrument (2). Sådana företag är normbildande för hela ekonomin och deras praxis kommer troligtvis att följas av andra typer av företag. De börsnoterade företagens offentliga karaktär motiverar en högre grad av reglering i allmänhetens intresse.

Börsnoterade företag har en särskild ekonomisk tyngd, synlighet och påverkan på marknaden. Åtgärderna i detta direktiv bör därför tillämpas på sådana börsnoterade företag som bildats enligt en medlemsstats lagstiftning
  har sitt huvudkontor i en medlemsstat och vars överlåtbara värdepapper
  aktier är upptagna till handel på en reglerad marknad i en eller flera medlemsstater i den mening som avses i artikel 4.1 led 14 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/39/EG av den 21 april 2004 om marknader för finansiella instrument (3). Sådana företag är normbildande för hela ekonomin och deras praxis kommer troligtvis att följas av andra typer av företag. De börsnoterade företagens offentliga karaktär motiverar en högre grad av reglering i allmänhetens intresse.

Motivering

Den plats där ett företag har sitt huvudkontor (snarare än den plats där det är registrerat) och aktier i stället för överlåtbara värdepapper utgör säkrare kriterier för att fastställa vilka företag som faller inom direktivets tillämpningsområde.

Ändringsrekommendation 5

Skäl 21

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsrekommendation |
| --- | --- |
| I många medlemsstater får eller måste en viss andel av de icke verkställande styrelseledamöterna utses eller väljas av företagets anställda och/eller fackföreningar i enlighet med nationell lag eller praxis. De kvantitativa målen i direktivet bör tillämpas på alla icke verkställande styrelseledamöter, även personalrepresentanter. Det är dock de berörda medlemsstaterna själva som bör fastställa närmare bestämmelser för hur målen ska nås, med tanke på att vissa icke verkställande styrelseledamöter är personalrepresentanter. | I många medlemsstater får eller måste en viss andel av de icke verkställande styrelseledamöterna utses eller väljas av företagets anställda och/eller fackföreningar i enlighet med nationell lag eller praxis. De kvantitativa målen i direktivet bör tillämpas på alla icke verkställande styrelseledamöter, även personalrepresentanter. Det är dock de berörda medlemsstaterna själva som bör fastställa närmare bestämmelser för hur målen ska nås, med tanke på att vissa icke verkställande styrelseledamöter är personalrepresentanter, och med beaktande av de särskilda förfaranden som gäller vid val eller utnämning av sådana företrädare. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsrekommendation

I många medlemsstater får eller måste en viss andel av de icke verkställande styrelseledamöterna utses eller väljas av företagets anställda och/eller fackföreningar i enlighet med nationell lag eller praxis. De kvantitativa målen i direktivet bör tillämpas på alla icke verkställande styrelseledamöter, även personalrepresentanter. Det är dock de berörda medlemsstaterna själva som bör fastställa närmare bestämmelser för hur målen ska nås, med tanke på att vissa icke verkställande styrelseledamöter är personalrepresentanter.

I många medlemsstater får eller måste en viss andel av de icke verkställande styrelseledamöterna utses eller väljas av företagets anställda och/eller fackföreningar i enlighet med nationell lag eller praxis. De kvantitativa målen i direktivet bör tillämpas på alla icke verkställande styrelseledamöter, även personalrepresentanter. Det är dock de berörda medlemsstaterna själva som bör fastställa närmare bestämmelser för hur målen ska nås, med tanke på att vissa icke verkställande styrelseledamöter är personalrepresentanter, och med beaktande av de särskilda förfaranden som gäller vid val eller utnämning av sådana företrädare.

Motivering

Hänsyn till könsfördelning måste tas parallellt med de demokratiska val- eller utnämningsförfaranden som fackföreningarna i medlemsstaterna använder.

Ändringsrekommendation 6

Skäl 31

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsrekommendation |
| --- | --- |
| Eftersom personalens könssammansättning direkt påverkar rekryteringsunderlaget från det underrepresenterade könet, får medlemsstaterna fastställa att företag där under 10 procent av personalstyrkan tillhör det underrepresenterade könet inte behöver uppfylla målen i direktivet. | Eftersom personalens könssammansättning direkt påverkar rekryteringsunderlaget från det underrepresenterade könet, får medlemsstaterna fastställa att företag där under 10 procent av personalstyrkan tillhör det underrepresenterade könet inte behöver uppfylla målen i direktivet. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsrekommendation

Eftersom personalens könssammansättning direkt påverkar rekryteringsunderlaget från det underrepresenterade könet, får medlemsstaterna fastställa att företag där under 10 procent av personalstyrkan tillhör det underrepresenterade könet inte behöver uppfylla målen i direktivet.

Eftersom personalens könssammansättning direkt påverkar rekryteringsunderlaget från det underrepresenterade könet, får medlemsstaterna fastställa att företag där under 10 procent av personalstyrkan tillhör det underrepresenterade könet inte behöver uppfylla målen i direktivet.

Motivering

Detta ändringsförslag hör samman med ändringsrekommendation 11 i ReK:s yttrande, som berör artikel 4.6 och har lagts fram av föredraganden.

Ändringsrekommendation 7

Skäl 32

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsrekommendation |
| --- | --- |
| Eftersom de börsnoterade företagen bör eftersträva att öka det underrepresenterade könets deltagande i beslutsfattande ställningar, får medlemsstaterna fastställa att målsättningarna i direktivet ska anses uppfyllda om det börsnoterade företaget kan påvisa att minst en tredjedel av alla styrelseledamöter, oavsett om de är verkställande eller icke verkställande, tillhör det underrepresenterade könet. | Eftersom de börsnoterade företagen bör eftersträva att öka det underrepresenterade könets deltagande i beslutsfattande ställningar, får medlemsstaterna fastställa att målsättningarna i direktivet ska anses uppfyllda om det börsnoterade företaget kan påvisa att minst en tredjedel av alla styrelseledamöter, oavsett om de är verkställande eller icke verkställande, tillhör det underrepresenterade könet. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsrekommendation

Eftersom de börsnoterade företagen bör eftersträva att öka det underrepresenterade könets deltagande i beslutsfattande ställningar, får medlemsstaterna fastställa att målsättningarna i direktivet ska anses uppfyllda om det börsnoterade företaget kan påvisa att minst en tredjedel av alla styrelseledamöter, oavsett om de är verkställande eller icke verkställande, tillhör det underrepresenterade könet.

Eftersom de börsnoterade företagen bör eftersträva att öka det underrepresenterade könets deltagande i beslutsfattande ställningar, får medlemsstaterna fastställa att målsättningarna i direktivet ska anses uppfyllda om det börsnoterade företaget kan påvisa att minst en tredjedel av alla styrelseledamöter, oavsett om de är verkställande eller icke verkställande, tillhör det underrepresenterade könet.

Motivering

Detta försvagar på ett onödigt vis texten.

Ändringsrekommendation 8

Skäl 34

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsrekommendation |
| --- | --- |
| Medlemsstaterna bör kräva att de börsnoterade företagen varje år ska översända upplysningar om könsfördelningen i bolagsstyrelsen och om hur de uppfyllt målen i direktivet, till de behöriga nationella myndigheterna, så att de kan bedöma de enskilda företagens framsteg. Dessa uppgifter bör offentliggöras och om företaget inte uppfyllt målen bör det åläggas att lämna en beskrivning av vilka åtgärder som hittills vidtagits och vilka framtida åtgärder företaget kommer att vidta för att uppnå målen. | Medlemsstaterna bör kräva att de börsnoterade företagen varje år ska översända upplysningar om könsfördelningen i bolagsstyrelsen och om hur de uppfyllt målen i direktivet, till de behöriga nationella myndigheterna, så att de kan bedöma de enskilda företagens framsteg. Dessa uppgifter bör offentliggöras och om företaget inte uppfyllt målen bör det åläggas att lämna en beskrivning av vilka åtgärder som hittills vidtagits och vilka framtida åtgärder företaget kommer att vidta för att uppnå målen.
  Man bör fastställa en tidsfrist för genomförandet av åtgärderna, och denna tidsfrist får under inga omständigheter fastställas till ett senare datum än den dag då detta direktiv upphör att gälla. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsrekommendation

Medlemsstaterna bör kräva att de börsnoterade företagen varje år ska översända upplysningar om könsfördelningen i bolagsstyrelsen och om hur de uppfyllt målen i direktivet, till de behöriga nationella myndigheterna, så att de kan bedöma de enskilda företagens framsteg. Dessa uppgifter bör offentliggöras och om företaget inte uppfyllt målen bör det åläggas att lämna en beskrivning av vilka åtgärder som hittills vidtagits och vilka framtida åtgärder företaget kommer att vidta för att uppnå målen.

Medlemsstaterna bör kräva att de börsnoterade företagen varje år ska översända upplysningar om könsfördelningen i bolagsstyrelsen och om hur de uppfyllt målen i direktivet, till de behöriga nationella myndigheterna, så att de kan bedöma de enskilda företagens framsteg. Dessa uppgifter bör offentliggöras och om företaget inte uppfyllt målen bör det åläggas att lämna en beskrivning av vilka åtgärder som hittills vidtagits och vilka framtida åtgärder företaget kommer att vidta för att uppnå målen.
  Man bör fastställa en tidsfrist för genomförandet av åtgärderna, och denna tidsfrist får under inga omständigheter fastställas till ett senare datum än den dag då detta direktiv upphör att gälla.

Motivering

Terminologisk ändring: Syftet med direktivet är att uppnå jämvikt mellan könen oberoende av att den nuvarande ojämlikheten bland icke verkställande styrelseledamöter i börsnoterade företag har sin grund i jämställdhetsfrågor. Genus: de sociala och kulturella särdrag som skiljer kvinnor och män åt och som är inlärda, förändras över tid och uppvisar stora skillnader inom och mellan olika kulturer. Kön: biologiska egenskaper som särskiljer kvinnor och män. Tillägg av text: Det är nödvändigt att fastställa tidsfrister för genomförandet av åtgärderna för att undvika att uppfyllandet av målen överlåts åt företaget.

Ändringsrekommendation 9

Skäl 40

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsrekommendation |
| --- | --- |
| | Enligt förslaget om en minimiharmonisering av kraven på bolagsstyrning vad gäller utnämningsbeslut som baseras på objektiva kvalifikationskriterier i syfte att uppnå en jämn könsfördelning bland icke-verkställande styrelseledamöter kan medlemsstaterna på frivillig grund gå längre än miniminormerna. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsrekommendation

Enligt förslaget om en minimiharmonisering av kraven på bolagsstyrning vad gäller utnämningsbeslut som baseras på objektiva kvalifikationskriterier i syfte att uppnå en jämn könsfördelning bland icke-verkställande styrelseledamöter kan medlemsstaterna på frivillig grund gå längre än miniminormerna.

Motivering

Medlemsstater som redan har uppnått – eller strävar efter att uppnå – bättre resultat när det gäller en jämnare könsfördelning bland icke-verkställande styrelseledamöter ska vara fria att göra detta.

Ändringsrekommendation 10

Artikel 2.1

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsrekommendation |
| --- | --- |
| börsnoterat bolag: bolag som bildats enligt en medlemsstats lagstiftning och vars överlåtbara värdepapper är upptagna till handel på en reglerad marknad i en eller flera medlemsstater i den mening som avses i artikel 4.1 led 14 i direktiv 2004/39/EG. | börsnoterat bolag: bolag som bildats enligt en medlemsstats lagstiftning
  har sitt huvudkontor i en medlemsstat och vars överlåtbara värdepapper
  aktier är upptagna till handel på en reglerad marknad i en eller flera medlemsstater i den mening som avses i artikel 4.1 led 14 i direktiv 2004/39/EG. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsrekommendation

börsnoterat bolag: bolag som bildats enligt en medlemsstats lagstiftning och vars överlåtbara värdepapper är upptagna till handel på en reglerad marknad i en eller flera medlemsstater i den mening som avses i artikel 4.1 led 14 i direktiv 2004/39/EG.

börsnoterat bolag: bolag som bildats enligt en medlemsstats lagstiftning
  har sitt huvudkontor i en medlemsstat och vars överlåtbara värdepapper
  aktier är upptagna till handel på en reglerad marknad i en eller flera medlemsstater i den mening som avses i artikel 4.1 led 14 i direktiv 2004/39/EG.

Motivering

Den plats där ett företag har sitt huvudkontor (snarare än den plats där det är registrerat) och aktier i stället för överlåtbara värdepapper utgör säkrare kriterier för att fastställa vilka företag som faller inom direktivets tillämpningsområde.

Ändringsrekommendation 11

Artikel 2.8

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsrekommendation |
| --- | --- |
| små och medelstora företag: företag med högst 250 anställda och en årsomsättning på högst 50 miljoner euro eller ett balansvärde på högst 43 miljoner euro, eller motsvarande belopp i den valuta som används i medlemsstater som inte är anslutna till euroområdet om företaget är bildat enligt lagen i den medlemsstaten. | små och medelstora företag: företag med högst 250 anställda och en årsomsättning på högst 50 miljoner euro eller ett balansvärde på högst 43 miljoner euro, eller motsvarande belopp i den valuta som används i medlemsstater som inte är anslutna till euroområdet om företaget är bildat enligt lagen
  har sitt huvudkontor i den medlemsstaten. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsrekommendation

små och medelstora företag: företag med högst 250 anställda och en årsomsättning på högst 50 miljoner euro eller ett balansvärde på högst 43 miljoner euro, eller motsvarande belopp i den valuta som används i medlemsstater som inte är anslutna till euroområdet om företaget är bildat enligt lagen i den medlemsstaten.

små och medelstora företag: företag med högst 250 anställda och en årsomsättning på högst 50 miljoner euro eller ett balansvärde på högst 43 miljoner euro, eller motsvarande belopp i den valuta som används i medlemsstater som inte är anslutna till euroområdet om företaget är bildat enligt lagen
  har sitt huvudkontor i den medlemsstaten.

Motivering

Den plats där ett företag har sitt huvudkontor (snarare än den plats där det är registrerat) utgör ett säkrare kriterium för att fastställa vilka företag som faller inom direktivets tillämpningsområde.

Ändringsrekommendation 12

Artikel 4.6

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsrekommendation |
| --- | --- |
| Medlemsstaterna får fastställa att börsnoterade företag där under 10 procent av personalstyrkan tillhör det underrepresenterade könet inte ska omfattas av målet i punkt 1. | Medlemsstaterna får fastställa att börsnoterade företag där under 10 procent av personalstyrkan tillhör det underrepresenterade könet inte ska omfattas av målet i punkt 1. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsrekommendation

Medlemsstaterna får fastställa att börsnoterade företag där under 10 procent av personalstyrkan tillhör det underrepresenterade könet inte ska omfattas av målet i punkt 1.

Medlemsstaterna får fastställa att börsnoterade företag där under 10 procent av personalstyrkan tillhör det underrepresenterade könet inte ska omfattas av målet i punkt 1.

Motivering

Eftersom de icke verkställande styrelseledamöterna främst har en tillsynsfunktion är det också lättare att rekrytera kompetenta kandidater utanför företaget och den aktuella branschen – något som är viktigt på de ekonomiska områden där ett visst kön är särskilt sällsynt. Vi anser därför att det inte finns någon grund för att inte uppfylla målet i punkt 1 i de fall då under 10 % av personalstyrkan tillhör det underrepresenterade könet i börsnoterade företag.

Ändringsrekommendation 13

Artikel 4.7

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsrekommendation |
| --- | --- |
| Medlemsstaterna får fastställa att målet i punkt 1 ska anses uppfyllt om det börsnoterade företaget kan påvisa att minst en tredjedel av alla styrelseledamöter, oavsett om de är verkställande eller icke verkställande, tillhör det underrepresenterade könet. | Medlemsstaterna får fastställa att målet i punkt 1 ska anses uppfyllt om det börsnoterade företaget kan påvisa att minst en tredjedel av alla styrelseledamöter, oavsett om de är verkställande eller icke verkställande, tillhör det underrepresenterade könet. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsrekommendation

Medlemsstaterna får fastställa att målet i punkt 1 ska anses uppfyllt om det börsnoterade företaget kan påvisa att minst en tredjedel av alla styrelseledamöter, oavsett om de är verkställande eller icke verkställande, tillhör det underrepresenterade könet.

Medlemsstaterna får fastställa att målet i punkt 1 ska anses uppfyllt om det börsnoterade företaget kan påvisa att minst en tredjedel av alla styrelseledamöter, oavsett om de är verkställande eller icke verkställande, tillhör det underrepresenterade könet.

Motivering

Detta försvagar på ett onödigt vis texten och är i enlighet med strykningen av skäl 32.

Ändringsrekommendation 14

Artikel 5.3

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsrekommendation |
| --- | --- |
| Om ett börsnoterat företag inte uppfyller målsättningarna i artikel 4.1 eller sina egna åtaganden enligt artikel 5.1, ska de upplysningar som avses i artikel 5.2 även omfatta skälen till att målen eller åtagandena inte uppfyllts och en beskrivning av vilka åtgärder bolaget hittills vidtagit eller kommer att vidta för att uppfylla målen eller åtagandena. | Om ett börsnoterat företag inte uppfyller målsättningarna i artikel 4.1 eller sina egna åtaganden enligt artikel 5.1, ska de upplysningar som avses i artikel 5.2 även omfatta skälen till att målen eller åtagandena inte uppfyllts och en beskrivning av vilka åtgärder bolaget hittills vidtagit eller kommer att vidta för att uppfylla målen eller åtagandena.
  Man bör fastställa en tidsfrist för genomförandet av åtgärderna, och denna tidsfrist får under inga omständigheter fastställas till ett senare datum än den dag då detta direktiv upphör att gälla. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsrekommendation

Om ett börsnoterat företag inte uppfyller målsättningarna i artikel 4.1 eller sina egna åtaganden enligt artikel 5.1, ska de upplysningar som avses i artikel 5.2 även omfatta skälen till att målen eller åtagandena inte uppfyllts och en beskrivning av vilka åtgärder bolaget hittills vidtagit eller kommer att vidta för att uppfylla målen eller åtagandena.

Om ett börsnoterat företag inte uppfyller målsättningarna i artikel 4.1 eller sina egna åtaganden enligt artikel 5.1, ska de upplysningar som avses i artikel 5.2 även omfatta skälen till att målen eller åtagandena inte uppfyllts och en beskrivning av vilka åtgärder bolaget hittills vidtagit eller kommer att vidta för att uppfylla målen eller åtagandena.
  Man bör fastställa en tidsfrist för genomförandet av åtgärderna, och denna tidsfrist får under inga omständigheter fastställas till ett senare datum än den dag då detta direktiv upphör att gälla.

Motivering

Det är nödvändigt att fastställa tidsfrister för genomförandet av åtgärderna för att undvika att uppfyllandet av målen överlåts till företagets eget gottfinnande.

Ändringsrekommendation 15

Artikel 7

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsrekommendation |
| --- | --- |
| Medlemsstaterna får införa eller behålla bestämmelser som är mer fördelaktiga än direktivets bestämmelser för en jämnare fördelning av män och kvinnor i bolag som bildats enligt landets nationella lagstiftning, förutsatt att detta inte skapar otillbörlig diskriminering eller inverkar menligt på den inre marknadens funktion. | Medlemsstaterna får införa eller behålla bestämmelser som är mer fördelaktiga än direktivets bestämmelser för en jämnare fördelning av män och kvinnor i bolag som bildats enligt landets nationella lagstiftning
  har sitt huvudkontor inom deras nationella territorium, förutsatt att detta inte skapar otillbörlig diskriminering eller inverkar menligt på den inre marknadens funktion. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsrekommendation

Medlemsstaterna får införa eller behålla bestämmelser som är mer fördelaktiga än direktivets bestämmelser för en jämnare fördelning av män och kvinnor i bolag som bildats enligt landets nationella lagstiftning, förutsatt att detta inte skapar otillbörlig diskriminering eller inverkar menligt på den inre marknadens funktion.

Medlemsstaterna får införa eller behålla bestämmelser som är mer fördelaktiga än direktivets bestämmelser för en jämnare fördelning av män och kvinnor i bolag som bildats enligt landets nationella lagstiftning
  har sitt huvudkontor inom deras nationella territorium, förutsatt att detta inte skapar otillbörlig diskriminering eller inverkar menligt på den inre marknadens funktion.

Motivering

Den plats där ett företag har sitt huvudkontor (snarare än den plats där det är registrerat) utgör ett säkrare kriterium för att fastställa vilka företag som faller inom direktivets tillämpningsområde.

Bryssel den 30 maj 2013

Regionkommitténs ordförande

Ramón Luis VALCÁRCEL SISO

---

(1)  Se rapporten Women in economic decision-making in the EU: Progress report, mars 2012 (http://ec.europa.eu/justice/gender-equality/files/women-on-boards_en.pdf).

1

Women in economic decision-making in the EU: Progress report

(2)  EUT L 145, 30.4.2004, s. 1.

2

(3)  EUT L 145, 30.4.2004, s. 1.

3

---

| 30.7.2013 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 218/42 |
| --- | --- | --- | --- |

30.7.2013

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 218/42

---

Yttrande från Regionkommittén – ”Ändring av direktivet om miljökonsekvensbedömningar”

2013/C 218/07

REGIONKOMMITTÉNS STÅNDPUNKT

| — | Det samordnade eller gemensamma miljökonsekvensbedömningsförfarande som föreslås i artikel 2.3 bör vara frivilligt och inte obligatoriskt, och man bör tydligt ange vilka andra EU-rättsakter som kommer att omfattas av denna bestämmelse. |
| --- | --- |

—

Det samordnade eller gemensamma miljökonsekvensbedömningsförfarande som föreslås i artikel 2.3 bör vara frivilligt och inte obligatoriskt, och man bör tydligt ange vilka andra EU-rättsakter som kommer att omfattas av denna bestämmelse.

| — | Vi motsätter oss förslaget i artikel 5.2 om att införa en undantagslös skyldighet att fastställa bedömningens omfattning. Ansvaret att tillhandahålla tillräckligt detaljerad miljöinformation i rätt omfattning bör även i fortsättningen vila på exploatören. |
| --- | --- |

—

Vi motsätter oss förslaget i artikel 5.2 om att införa en undantagslös skyldighet att fastställa bedömningens omfattning. Ansvaret att tillhandahålla tillräckligt detaljerad miljöinformation i rätt omfattning bör även i fortsättningen vila på exploatören.

| — | Vi anser att artikel 5.3 i direktivet om miljökonsekvensbedömningar bör inbegripa de olika system för kontroll av miljörapporter som förekommer i medlemsstaterna, inklusive de som innebär att kontrollen av rapporterna utförs internt av ansvariga myndigheter eller miljömyndigheter. |
| --- | --- |

—

Vi anser att artikel 5.3 i direktivet om miljökonsekvensbedömningar bör inbegripa de olika system för kontroll av miljörapporter som förekommer i medlemsstaterna, inklusive de som innebär att kontrollen av rapporterna utförs internt av ansvariga myndigheter eller miljömyndigheter.

| — | Vi välkomnar införandet i artikel 6.7 av en minimitidsram för samrådet på 30 dagar. Införandet av tidsramar som är längre än denna minimitidsram måste emellertid överlåtas åt medlemsstaterna. |
| --- | --- |

—

Vi välkomnar införandet i artikel 6.7 av en minimitidsram för samrådet på 30 dagar. Införandet av tidsramar som är längre än denna minimitidsram måste emellertid överlåtas åt medlemsstaterna.

| — | Kommittén anser att förslaget i artikel 8.1 avseende beslutet att bevilja tillstånd bör ändras så att man kan ta hänsyn till de olika system för konsekvensbedömningar som finns i medlemsstaterna, och vi anser dessutom att man i direktivet bör fastställa giltighetstiden för miljökonsekvensbedömningarna, eftersom denna har betydelse för kvaliteten på och därmed också för effektiviteten i bedömningen. |
| --- | --- |

—

Kommittén anser att förslaget i artikel 8.1 avseende beslutet att bevilja tillstånd bör ändras så att man kan ta hänsyn till de olika system för konsekvensbedömningar som finns i medlemsstaterna, och vi anser dessutom att man i direktivet bör fastställa giltighetstiden för miljökonsekvensbedömningarna, eftersom denna har betydelse för kvaliteten på och därmed också för effektiviteten i bedömningen.

| — | Vi ställer oss kritiska till förslaget i artikel 8.3 om att fastställa bindande tidsramar för beslut om att färdigställa miljökonsekvensbedömningar för projekt. Det påskyndande av förfarandet som man vill uppnå genom att fastställa tidsramar kan uppnås bättre genom differentierade nationella bestämmelser i medlemsstaterna. |
| --- | --- |

—

Vi ställer oss kritiska till förslaget i artikel 8.3 om att fastställa bindande tidsramar för beslut om att färdigställa miljökonsekvensbedömningar för projekt. Det påskyndande av förfarandet som man vill uppnå genom att fastställa tidsramar kan uppnås bättre genom differentierade nationella bestämmelser i medlemsstaterna.

| — | Kommittén anser att övergångsbestämmelserna måste utformas så att miljökonsekvensbedömningar av projekt som befinner sig i ett framskridet skede av förfarandet ska slutföras i enlighet med bestämmelserna i det nu gällande direktivet om miljökonsekvensbedömningar. |
| --- | --- |

—

Kommittén anser att övergångsbestämmelserna måste utformas så att miljökonsekvensbedömningar av projekt som befinner sig i ett framskridet skede av förfarandet ska slutföras i enlighet med bestämmelserna i det nu gällande direktivet om miljökonsekvensbedömningar.

| Föredragande | Marek SOWA (PL–PPE), regionpresident i Małopolskie (Lillpolen) |
| --- | --- |
| Referensdokument | Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av direktiv 2011/92/EU om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt
  COM(2012) 628 final |

Föredragande

Marek SOWA (PL–PPE), regionpresident i Małopolskie (Lillpolen)

Referensdokument

Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av direktiv 2011/92/EU om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt

COM(2012) 628 final

I.   POLITISKA REKOMMENDATIONER

REGIONKOMMITTÉNS STÅNDPUNKT

A.   
  Allmänna kommentarer

| 1. | Regionkommittén understryker att de föreslagna ändringarna av den rättsliga ramen för EU:s miljökonsekvensbedömningar på många sätt är både nödvändiga och önskvärda. Vi framhåller dock att de bör skapa en omsorgsfull balans mellan kraven på miljöskydd å ena sidan och ekonomisk utveckling å andra sidan. Alltför långa och utdragna tillståndsförfaranden för projekt skulle kunna hota sociala och ekonomiska intressen och leda till att konkurrenskraften hos EU som helhet urholkas. I många fall främjar de inte heller naturskyddet eller människors liv och hälsa. Vid ändringar som påverkar kvaliteten och samstämmigheten i förfaranden och dokument bör hänsyn tas till effektiviteten i beslutsfattandet. |
| --- | --- |

1.

Regionkommittén understryker att de föreslagna ändringarna av den rättsliga ramen för EU:s miljökonsekvensbedömningar på många sätt är både nödvändiga och önskvärda. Vi framhåller dock att de bör skapa en omsorgsfull balans mellan kraven på miljöskydd å ena sidan och ekonomisk utveckling å andra sidan. Alltför långa och utdragna tillståndsförfaranden för projekt skulle kunna hota sociala och ekonomiska intressen och leda till att konkurrenskraften hos EU som helhet urholkas. I många fall främjar de inte heller naturskyddet eller människors liv och hälsa. Vid ändringar som påverkar kvaliteten och samstämmigheten i förfaranden och dokument bör hänsyn tas till effektiviteten i beslutsfattandet.

| 2. | Kommittén konstaterar dock att vissa ändringar som skulle leda till att de viktigaste stadierna i förfarandet förlängs ger anledning till allvarliga tvivel. |
| --- | --- |

2.

Kommittén konstaterar dock att vissa ändringar som skulle leda till att de viktigaste stadierna i förfarandet förlängs ger anledning till allvarliga tvivel.

| 3. | Kommittén påminner om att ändringen av direktivet om miljökonsekvensbedömningar kommer att få stora konsekvenser för de lokala och regionala myndigheterna, som spelar en huvudroll när de föreslagna åtgärderna genomförs. Till skillnad från kommissionen anser vi att många av de ändringar som föreslås i direktivet om miljökonsekvensbedömningar kan öka den administrativa bördan för de lokala och regionala myndigheterna i fråga om organisation, förvaltning och utgifter. Vi anser därför att man under alla omständigheter bör förhindra att ansvar på detta område överförs från exploatören till de behöriga myndigheterna. |
| --- | --- |

3.

Kommittén påminner om att ändringen av direktivet om miljökonsekvensbedömningar kommer att få stora konsekvenser för de lokala och regionala myndigheterna, som spelar en huvudroll när de föreslagna åtgärderna genomförs. Till skillnad från kommissionen anser vi att många av de ändringar som föreslås i direktivet om miljökonsekvensbedömningar kan öka den administrativa bördan för de lokala och regionala myndigheterna i fråga om organisation, förvaltning och utgifter. Vi anser därför att man under alla omständigheter bör förhindra att ansvar på detta område överförs från exploatören till de behöriga myndigheterna.

| 4. | Regionkommittén anser att alla kostnader och administrativa bördor som tillkommer för de offentliga myndigheterna måste vägas mot de samhällsekonomiska fördelarna och miljöfördelarna med de föreslagna ändringarna, så att fördelarna på lång sikt väger tyngre än kostnaderna. |
| --- | --- |

4.

Regionkommittén anser att alla kostnader och administrativa bördor som tillkommer för de offentliga myndigheterna måste vägas mot de samhällsekonomiska fördelarna och miljöfördelarna med de föreslagna ändringarna, så att fördelarna på lång sikt väger tyngre än kostnaderna.

| 5. | Direktivet kan inte bära frukt förrän myndigheterna på nationell, lokal och regional nivå skapar välfungerande institutionella strukturer som har tillgång till nödvändiga budget- och personalresurser. Tack vare dessa kommer man aktivt att kunna engagera alla behöriga förvaltningsenheter, framför allt miljöenheterna. Man måste ständigt arbeta med att vidareutveckla de lokala och regionala myndigheternas kapacitet, inbegripet ett närmare samarbete med och stöd från befintliga nationella centrum för miljökonsekvensbedömningar. |
| --- | --- |

5.

Direktivet kan inte bära frukt förrän myndigheterna på nationell, lokal och regional nivå skapar välfungerande institutionella strukturer som har tillgång till nödvändiga budget- och personalresurser. Tack vare dessa kommer man aktivt att kunna engagera alla behöriga förvaltningsenheter, framför allt miljöenheterna. Man måste ständigt arbeta med att vidareutveckla de lokala och regionala myndigheternas kapacitet, inbegripet ett närmare samarbete med och stöd från befintliga nationella centrum för miljökonsekvensbedömningar.

| 6. | Kommittén efterlyser större terminologisk konsekvens i förslaget till direktiv och dess bilagor för att öka rättssäkerheten. |
| --- | --- |

6.

Kommittén efterlyser större terminologisk konsekvens i förslaget till direktiv och dess bilagor för att öka rättssäkerheten.

| 7. | Vi stöder planerna på att höja kvaliteten på miljörapporterna, men direktivet om miljökonsekvensbedömningar bör inbegripa de olika system för kontroll av dessa rapporter som finns i medlemsstaterna, regionerna och städerna. |
| --- | --- |

7.

Vi stöder planerna på att höja kvaliteten på miljörapporterna, men direktivet om miljökonsekvensbedömningar bör inbegripa de olika system för kontroll av dessa rapporter som finns i medlemsstaterna, regionerna och städerna.

| 8. | Regionkommittén anser inte att man i de nya föreskrifterna tar tillräcklig hänsyn till de olika system för miljökonsekvensbedömningar som finns i medlemsstaterna: miljökonsekvensbedömningarna och beviljandet av tillstånd sker ibland i ett och ibland i skilda förfaranden. |
| --- | --- |

8.

Regionkommittén anser inte att man i de nya föreskrifterna tar tillräcklig hänsyn till de olika system för miljökonsekvensbedömningar som finns i medlemsstaterna: miljökonsekvensbedömningarna och beviljandet av tillstånd sker ibland i ett och ibland i skilda förfaranden.

B.   
  Tillämpningsområde – artikel 1

| 9. | Regionkommittén vill veta varför definitionen av projekt i artikel 1.2 utvidgas till att omfatta rivningsarbeten. Om man med denna bestämmelse vill införa en möjlighet till miljökonsekvensbedömningar vid rivningsarbeten för alla de projekt som räknas upp i bilagorna I och II, kommer detta att leda till att stora administrativa bördor tillkommer. Vi anser att skyldigheten att genomföra miljökonsekvensbedömningar vid rivningsarbeten bör begränsas till de tydligt avgränsade fall som anges i Bilagorna I och II när det gäller rivning eller nedmontering av ett projekt i livscykelns slutskede, eller rivningsarbeten som är nödvändiga för projektets utförande. |
| --- | --- |

9.

Regionkommittén vill veta varför definitionen av projekt i artikel 1.2 utvidgas till att omfatta rivningsarbeten. Om man med denna bestämmelse vill införa en möjlighet till miljökonsekvensbedömningar vid rivningsarbeten för alla de projekt som räknas upp i bilagorna I och II, kommer detta att leda till att stora administrativa bördor tillkommer. Vi anser att skyldigheten att genomföra miljökonsekvensbedömningar vid rivningsarbeten bör begränsas till de tydligt avgränsade fall som anges i Bilagorna I och II när det gäller rivning eller nedmontering av ett projekt i livscykelns slutskede, eller rivningsarbeten som är nödvändiga för projektets utförande.

| 10. | Kommittén menar att både definitionen av begreppet ”tillstånd” och dess användning i direktivet bör utredas på nytt, mot bakgrund av att införlivandet och tillämpningen av tjänstedirektivet (Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/123/EG av den 12 december 2006 om tjänster på den inre marknaden) har lett till att kravet på förhandstillstånd för genomförandet av vissa tjänster har avskaffats i medlemsstaterna och ersatts med kontroller i efterhand. |
| --- | --- |

10.

Kommittén menar att både definitionen av begreppet ”tillstånd” och dess användning i direktivet bör utredas på nytt, mot bakgrund av att införlivandet och tillämpningen av tjänstedirektivet (Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/123/EG av den 12 december 2006 om tjänster på den inre marknaden) har lett till att kravet på förhandstillstånd för genomförandet av vissa tjänster har avskaffats i medlemsstaterna och ersatts med kontroller i efterhand.

| 11. | Kommittén välkomnar att ”projekt som enbart avser det nationella försvaret eller civil beredskap” undantas från skyldigheten att genomföra en miljökonsekvensbedömning. För att förhindra att bestämmelsen missbrukas och att alltför många projekt undantas från miljökonsekvensbedömningsförfarandet skulle direktivet kunna innehålla en vägledande förteckning över sådana projekt för civil beredskap, samtidigt som man också bör ta hänsyn till projekt som får stöd inom ramen för Europeiska unionens solidaritetsfond. |
| --- | --- |

11.

Kommittén välkomnar att ”projekt som enbart avser det nationella försvaret eller civil beredskap” undantas från skyldigheten att genomföra en miljökonsekvensbedömning. För att förhindra att bestämmelsen missbrukas och att alltför många projekt undantas från miljökonsekvensbedömningsförfarandet skulle direktivet kunna innehålla en vägledande förteckning över sådana projekt för civil beredskap, samtidigt som man också bör ta hänsyn till projekt som får stöd inom ramen för Europeiska unionens solidaritetsfond.

| 12. | Vi beklagar att förslaget inte omfattar någon översyn av bilagorna I och II, eftersom man därigenom har försummat möjligheten att se över dessa och med utgångspunkt i de erfarenheter som har gjorts hittills eventuellt inskränka tillämpningsområdet. Vi vill återigen framföra vår begäran om minimigränser för hela EU i syfte att öka klarheten ur ett rättsligt perspektiv. Detta skulle minska skillnaderna i behandlingen av företag inom EU och de administrativa och finansiella bördorna för de lokala och regionala myndigheterna i medlemsstaterna. Vi noterar att vissa medlemsstater när de fastställer gränsvärden många gånger överskrider det handlingsutrymme som ges, antingen genom att de endast tar hänsyn till vissa av kriterierna i bilaga 3 eller genom att de på förhand undantar vissa projekt. När man harmoniserar gränsvärdena bör man också ta hänsyn till de gränser och kriterier som tillämpas enligt direktiv 2010/75/EU om industriutsläpp. |
| --- | --- |

12.

Vi beklagar att förslaget inte omfattar någon översyn av bilagorna I och II, eftersom man därigenom har försummat möjligheten att se över dessa och med utgångspunkt i de erfarenheter som har gjorts hittills eventuellt inskränka tillämpningsområdet. Vi vill återigen framföra vår begäran om minimigränser för hela EU i syfte att öka klarheten ur ett rättsligt perspektiv. Detta skulle minska skillnaderna i behandlingen av företag inom EU och de administrativa och finansiella bördorna för de lokala och regionala myndigheterna i medlemsstaterna. Vi noterar att vissa medlemsstater när de fastställer gränsvärden många gånger överskrider det handlingsutrymme som ges, antingen genom att de endast tar hänsyn till vissa av kriterierna i bilaga 3 eller genom att de på förhand undantar vissa projekt. När man harmoniserar gränsvärdena bör man också ta hänsyn till de gränser och kriterier som tillämpas enligt direktiv 2010/75/EU om industriutsläpp.

C.   
  En gemensam kontaktpunkt (det samordnade eller gemensamma förfarandet) – artikel 2.3

| 13. | Det samordnade eller gemensamma förfarandet bör vara frivilligt och inte obligatoriskt, som kommissionen föreslår. |
| --- | --- |

13.

Det samordnade eller gemensamma förfarandet bör vara frivilligt och inte obligatoriskt, som kommissionen föreslår.

| 14. | För att öka klarheten ur ett rättsligt perspektiv anser kommittén att artikel 2.3 bör innehålla en tydlig avgränsning av vilka EU-rättsakter denna bestämmelse avser. |
| --- | --- |

14.

För att öka klarheten ur ett rättsligt perspektiv anser kommittén att artikel 2.3 bör innehålla en tydlig avgränsning av vilka EU-rättsakter denna bestämmelse avser.

| 15. | Kommittén påpekar att inrättandet av en gemensam kontaktpunkt för miljökonsekvensbedömningar inte bör medföra en ökad personal- och kostnadsbörda som inte står i proportion till de fördelar som uppstår vid genomförandet av miljökonsekvensbedömningar. ReK vill veta om bestämmelsen ”Medlemsstaterna ska utse en myndighet som ska ansvara för tillståndsgivningen för varje projekt” endast avser projekt där det samordnade eller gemensamma förfarandet tillämpas eller alla projekt rent generellt. I vissa medlemsstater skulle det bli mycket svårt att uppfylla ett sådant krav med tanke på den särskilda hierarkin mellan och befogenheterna hos de olika myndigheter som deltar i denna process. Med tanke på de medlemsstater där miljökonsekvensbedömningen redan ingår i tillståndsförfarandet och utförs av den myndighet som har ansvar för tillståndsgivningen, bör man klargöra att denna myndighet kan vara just den ”myndighet” som avses i förslaget. |
| --- | --- |

15.

Kommittén påpekar att inrättandet av en gemensam kontaktpunkt för miljökonsekvensbedömningar inte bör medföra en ökad personal- och kostnadsbörda som inte står i proportion till de fördelar som uppstår vid genomförandet av miljökonsekvensbedömningar. ReK vill veta om bestämmelsen ”Medlemsstaterna ska utse en myndighet som ska ansvara för tillståndsgivningen för varje projekt” endast avser projekt där det samordnade eller gemensamma förfarandet tillämpas eller alla projekt rent generellt. I vissa medlemsstater skulle det bli mycket svårt att uppfylla ett sådant krav med tanke på den särskilda hierarkin mellan och befogenheterna hos de olika myndigheter som deltar i denna process. Med tanke på de medlemsstater där miljökonsekvensbedömningen redan ingår i tillståndsförfarandet och utförs av den myndighet som har ansvar för tillståndsgivningen, bör man klargöra att denna myndighet kan vara just den ”myndighet” som avses i förslaget.

D.   
  Nya faktorer som bör beaktas vid miljökonsekvensbedömningen (artikel 3), vid behovsbedömningen (bilaga III) och i miljörapporten (artikel 5.1 i bilaga IV)

| 16. | Kommittén efterlyser större samstämmighet mellan terminologin och detaljnivån i artikel 3 och i bilagorna III och IV. De aspekter som nämns i artikel 3 bör preciseras mot bakgrund av bilaga IV, t.ex. när det handlar om markanvändning och markexploatering, ekosystemen och deras funktion samt ”när det gäller katastrofrisker”. Vissa uppräkningar (t.ex. punkt 5: ”bland annat”) måste göras uttömmande för att undvika att bedömningarnas omfattning utvidgas. |
| --- | --- |

16.

Kommittén efterlyser större samstämmighet mellan terminologin och detaljnivån i artikel 3 och i bilagorna III och IV. De aspekter som nämns i artikel 3 bör preciseras mot bakgrund av bilaga IV, t.ex. när det handlar om markanvändning och markexploatering, ekosystemen och deras funktion samt ”när det gäller katastrofrisker”. Vissa uppräkningar (t.ex. punkt 5: ”bland annat”) måste göras uttömmande för att undvika att bedömningarnas omfattning utvidgas.

| 17. | Så snart som det ändrade direktivet har trätt i kraft bör kommissionen lägga fram riktlinjer om metoder för bedömning av ett projekts lokala effekter på klimatförändringarna samt en viss miljös utsatthet, känslighet och återhämtningsförmåga när det gäller katastrofrisker. |
| --- | --- |

17.

Så snart som det ändrade direktivet har trätt i kraft bör kommissionen lägga fram riktlinjer om metoder för bedömning av ett projekts lokala effekter på klimatförändringarna samt en viss miljös utsatthet, känslighet och återhämtningsförmåga när det gäller katastrofrisker.

| 18. | Vi anser att lokalt och regionalt fastställda miljöskyddsmål bör tas med i sista stycket under punkt 5 i bilaga IV. |
| --- | --- |

18.

Vi anser att lokalt och regionalt fastställda miljöskyddsmål bör tas med i sista stycket under punkt 5 i bilaga IV.

| 19. | Kommittén instämmer i rådets begäran om ett förtydligande av begreppet ”skäliga alternativ”, som används i direktivet, och en lägesbedömning om projektet inte genomförs (referensscenario). Endast de alternativ bör anses vara skäliga som också ligger i linje med målen och EU:s övriga rättsakter eller motsvarar planeringsfasen och typen för projektet i fråga. |
| --- | --- |

19.

Kommittén instämmer i rådets begäran om ett förtydligande av begreppet ”skäliga alternativ”, som används i direktivet, och en lägesbedömning om projektet inte genomförs (referensscenario). Endast de alternativ bör anses vara skäliga som också ligger i linje med målen och EU:s övriga rättsakter eller motsvarar planeringsfasen och typen för projektet i fråga.

E.   
  Behovsbedömning – artikel 4 i bilaga II.A, bilaga III

| 20. | Kommittén välkomnar kommissionens allmänna planer på att rationalisera behovsbedömningen och harmonisera medlemsstaternas rutiner för att se till att krav på miljökonsekvensbedömningar endast ställs i de fall där det är uppenbart att det finns betydande miljöpåverkan. |
| --- | --- |

20.

Kommittén välkomnar kommissionens allmänna planer på att rationalisera behovsbedömningen och harmonisera medlemsstaternas rutiner för att se till att krav på miljökonsekvensbedömningar endast ställs i de fall där det är uppenbart att det finns betydande miljöpåverkan.

| 21. | Vi ställer oss kritiska till vissa nya bestämmelser, som verkar göra behovsbedömningen till en ”miljökonsekvensbedömning i miniformat”. Bilagorna II.A och III innebär att man i praktiken ska sammanställa en rapport med en bedömning av huruvida projektet medför betydande effekter. Skillnaden är att man i detta skede inte undersöker några alternativ. Behovsbedömningen bör snarare ske med hjälp av en förteckning med kontrollfrågor, som ger de lokala och regionala myndigheterna lätthanterliga mekanismer för att välja bort händelser som inte får stora konsekvenser. I enlighet med den ändring som föreslås av artikel 4.3 ska exploatören för varje projekt som avses i bilaga II i direktivet ge information om projektets art, dess potentiella miljöpåverkan och planerade åtgärder för att undvika och minska betydande effekter, i enlighet med uppgifterna i nya bilaga II.A. Detta står i strid med den lösning som möjliggörs genom artikel 4.2 – att medlemsstaterna själva får besluta om de ska tillämpa båda de förfaranden som omtalas under a och b. Dessutom är det ändamålsenligt att framhålla användningen av de trösklar som avses i punkt 2 b och överväga huruvida medlemsstaterna själva kan fastställa trösklarna utgående från kriterierna i bilaga III eller om de är fastställda genom direktivet. |
| --- | --- |

21.

Vi ställer oss kritiska till vissa nya bestämmelser, som verkar göra behovsbedömningen till en ”miljökonsekvensbedömning i miniformat”. Bilagorna II.A och III innebär att man i praktiken ska sammanställa en rapport med en bedömning av huruvida projektet medför betydande effekter. Skillnaden är att man i detta skede inte undersöker några alternativ. Behovsbedömningen bör snarare ske med hjälp av en förteckning med kontrollfrågor, som ger de lokala och regionala myndigheterna lätthanterliga mekanismer för att välja bort händelser som inte får stora konsekvenser. I enlighet med den ändring som föreslås av artikel 4.3 ska exploatören för varje projekt som avses i bilaga II i direktivet ge information om projektets art, dess potentiella miljöpåverkan och planerade åtgärder för att undvika och minska betydande effekter, i enlighet med uppgifterna i nya bilaga II.A. Detta står i strid med den lösning som möjliggörs genom artikel 4.2 – att medlemsstaterna själva får besluta om de ska tillämpa båda de förfaranden som omtalas under a och b. Dessutom är det ändamålsenligt att framhålla användningen av de trösklar som avses i punkt 2 b och överväga huruvida medlemsstaterna själva kan fastställa trösklarna utgående från kriterierna i bilaga III eller om de är fastställda genom direktivet.

| 22. | ReK påpekar också att bilaga III med avseende på urvalskriterierna enligt artikel 4.4 i många avseenden utgör en tydlig skärpning i förhållande till det gällande rättsläget. Till exempel innehåller bilaga III utöver talrika detaljerade konkretiseringar även flera andra kriterier som ska beaktas (risk för naturkatastrofer, påverkan på klimatförändringen, jordbruksområden med högt naturvärde osv.), varav några inte har någon omedelbar projektkoppling och i vissa fall går utöver bedömningsprogrammet vid beslut om tillstånd. Till exempel är klimatförändringen en storskalig utveckling som dessutom är svår att konkretisera i tid och rum och som för närvarande endast kan simuleras med hjälp av mycket kostsamma datormodeller. Hittills har man på projektnivå vid behov på sin höjd beaktat konsekvenserna för det lokala klimatet. Om miljöbedömningen hädanefter ska inriktas på den storskaliga klimatförändringen finns det risk för höga kostnader för exploatörer som leder till tvivelaktiga tekniska resultat och som är oproportionerliga på grund av punkt- och linjeprojekts underordnade betydelse för klimatutvecklingen. ReK efterlyser därför en uttömmande förteckning över de projekt för vilka denna bestämmelse är relevant. Kommittén påpekar att den föreslagna ändringen strider mot subsidiaritetsprincipen. Den planerade ytterligare konkretiseringen och införandet av ytterligare kriterier står i strid med tanken i skäl 11 i direktivet om miljökonsekvensbedömningar om att medlemsstaterna även fortsättningsvis måste ges handlingsutrymme för att kunna fatta ändamålsenliga beslut med hänsyn till nationella särdrag. Omfattningen av de kriterier som ska beaktas och deras detaljnivå överstiger vad som bör fastställas i bindande bestämmelser på EU-nivå. |
| --- | --- |

22.

ReK påpekar också att bilaga III med avseende på urvalskriterierna enligt artikel 4.4 i många avseenden utgör en tydlig skärpning i förhållande till det gällande rättsläget. Till exempel innehåller bilaga III utöver talrika detaljerade konkretiseringar även flera andra kriterier som ska beaktas (risk för naturkatastrofer, påverkan på klimatförändringen, jordbruksområden med högt naturvärde osv.), varav några inte har någon omedelbar projektkoppling och i vissa fall går utöver bedömningsprogrammet vid beslut om tillstånd. Till exempel är klimatförändringen en storskalig utveckling som dessutom är svår att konkretisera i tid och rum och som för närvarande endast kan simuleras med hjälp av mycket kostsamma datormodeller. Hittills har man på projektnivå vid behov på sin höjd beaktat konsekvenserna för det lokala klimatet. Om miljöbedömningen hädanefter ska inriktas på den storskaliga klimatförändringen finns det risk för höga kostnader för exploatörer som leder till tvivelaktiga tekniska resultat och som är oproportionerliga på grund av punkt- och linjeprojekts underordnade betydelse för klimatutvecklingen. ReK efterlyser därför en uttömmande förteckning över de projekt för vilka denna bestämmelse är relevant. Kommittén påpekar att den föreslagna ändringen strider mot subsidiaritetsprincipen. Den planerade ytterligare konkretiseringen och införandet av ytterligare kriterier står i strid med tanken i skäl 11 i direktivet om miljökonsekvensbedömningar om att medlemsstaterna även fortsättningsvis måste ges handlingsutrymme för att kunna fatta ändamålsenliga beslut med hänsyn till nationella särdrag. Omfattningen av de kriterier som ska beaktas och deras detaljnivå överstiger vad som bör fastställas i bindande bestämmelser på EU-nivå.

F.   
  Fastställande av bedömningens omfattning – artikel 5.2

| 23. | Kommittén gläder sig visserligen över att kommissionen i sitt förslag om att det ska bli obligatoriskt att fastställa bedömningens omfattning har tagit hänsyn till kommitténs tidigare rekommendationer om förbättrad informationskvalitet och rationalisering av miljökonsekvensbedömningsförfarandet. Vi motsätter oss dock införandet av en undantagslös skyldighet att fastställa bedömningens omfattning. Ansvaret att tillhandahålla tillräckligt detaljerad miljöinformation i rätt omfattning bör även i fortsättningen vila på exploatören. Betydande merkostnader för exploatören och de berörda myndigheterna bör undvikas. |
| --- | --- |

23.

Kommittén gläder sig visserligen över att kommissionen i sitt förslag om att det ska bli obligatoriskt att fastställa bedömningens omfattning har tagit hänsyn till kommitténs tidigare rekommendationer om förbättrad informationskvalitet och rationalisering av miljökonsekvensbedömningsförfarandet. Vi motsätter oss dock införandet av en undantagslös skyldighet att fastställa bedömningens omfattning. Ansvaret att tillhandahålla tillräckligt detaljerad miljöinformation i rätt omfattning bör även i fortsättningen vila på exploatören. Betydande merkostnader för exploatören och de berörda myndigheterna bör undvikas.

| 24. | Vi rekommenderar att man inte bara fastställer omfattningen utan även inför riktlinjer från kommissionen eller nationella riktlinjer för sektorsspecifika uppgifter i fall där detta kan bidra till att höja kvaliteten på miljökonsekvensbedömningen samt för att samla in alla aspekter som är relevanta för beslutet. |
| --- | --- |

24.

Vi rekommenderar att man inte bara fastställer omfattningen utan även inför riktlinjer från kommissionen eller nationella riktlinjer för sektorsspecifika uppgifter i fall där detta kan bidra till att höja kvaliteten på miljökonsekvensbedömningen samt för att samla in alla aspekter som är relevanta för beslutet.

| 25. | Vi ställer oss kritiska till förslagen i artikel 5.2 a om vilka beslut och yttranden som ska inhämtas, artikel 5.2 c om den ansvariga myndighetens fastställande av förfarandets olika stadier och deras varaktighet samt artikel 5.2 d om skäliga och relevanta alternativ till projektet och dess specifika egenskaper. |
| --- | --- |

25.

Vi ställer oss kritiska till förslagen i artikel 5.2 a om vilka beslut och yttranden som ska inhämtas, artikel 5.2 c om den ansvariga myndighetens fastställande av förfarandets olika stadier och deras varaktighet samt artikel 5.2 d om skäliga och relevanta alternativ till projektet och dess specifika egenskaper.

G.   
  Bättre kvalitet på miljörapporterna – artikel 5.3

| 26. | Kommittén anser att ansvaret för kvaliteten på miljörapporten måste vila på exploatören. Man bör fortsätta att skilja på kvalitetssäkringen när exploatörerna sammanställer rapporterna och när den ansvariga myndigheten kontrollerar dem. Kvalitetskontrollen av rapporterna bör dock förstärkas för att säkerställa att analyserna är oavhängiga av exploatören. |
| --- | --- |

26.

Kommittén anser att ansvaret för kvaliteten på miljörapporten måste vila på exploatören. Man bör fortsätta att skilja på kvalitetssäkringen när exploatörerna sammanställer rapporterna och när den ansvariga myndigheten kontrollerar dem. Kvalitetskontrollen av rapporterna bör dock förstärkas för att säkerställa att analyserna är oavhängiga av exploatören.

| 27. | Vi anser att direktivet om miljökonsekvensbedömningar bör inbegripa de olika system för kontroll av miljörapporter som förekommer i medlemsstaterna och inom regionala och lokala myndigheter. I de nuvarande systemen sker inte bara samarbete med externa sakkunniga och expertkommittéer, såsom anges i kommissionens förslag, utan också med andra system, såsom i äldre medlemsstater, där kontrollen av rapporterna utförs internt av ansvariga myndigheter eller miljömyndigheter. |
| --- | --- |

27.

Vi anser att direktivet om miljökonsekvensbedömningar bör inbegripa de olika system för kontroll av miljörapporter som förekommer i medlemsstaterna och inom regionala och lokala myndigheter. I de nuvarande systemen sker inte bara samarbete med externa sakkunniga och expertkommittéer, såsom anges i kommissionens förslag, utan också med andra system, såsom i äldre medlemsstater, där kontrollen av rapporterna utförs internt av ansvariga myndigheter eller miljömyndigheter.

H.   
  Offentliga samråd – artiklarna 6 och 7

| 28. | Kommittén anser att direktivet om miljökonsekvensbedömningar är ett grundläggande instrument om man vill involvera medborgarna på lokal och regional nivå, se till att hänsyn tas till lokal kunskap och samtidigt notera konsekvenserna i fråga om kostnader och färdigheter. Vi välkomnar därför införandet i artikel 6.7 av en minimitidsram för samrådet på 30 dagar. Införandet av tidsramar som är längre än denna minimitidsram måste emellertid överlåtas åt medlemsstaterna. För många företag och offentliga exploatörer skulle detta annars innebära omotiverade dröjsmål i förfarandet, eftersom det finns risk för att den berörda allmänheten kommer att kräva att tidsramen på 60 och upp till maximalt 90 dagar i artikel 6.7 ska utnyttjas till fullo. Dessa maximitidsramar försvårar införlivandet av miljökonsekvensbedömningarna i det tillståndsförfarande som ska genomföras och strider mot målet om att påskynda planeringen. Det påskyndande av förfarandet som man vill uppnå genom att fastställa tidsramar kan uppnås bättre genom differentierade nationella bestämmelser i medlemsstaterna. |
| --- | --- |

28.

Kommittén anser att direktivet om miljökonsekvensbedömningar är ett grundläggande instrument om man vill involvera medborgarna på lokal och regional nivå, se till att hänsyn tas till lokal kunskap och samtidigt notera konsekvenserna i fråga om kostnader och färdigheter. Vi välkomnar därför införandet i artikel 6.7 av en minimitidsram för samrådet på 30 dagar. Införandet av tidsramar som är längre än denna minimitidsram måste emellertid överlåtas åt medlemsstaterna. För många företag och offentliga exploatörer skulle detta annars innebära omotiverade dröjsmål i förfarandet, eftersom det finns risk för att den berörda allmänheten kommer att kräva att tidsramen på 60 och upp till maximalt 90 dagar i artikel 6.7 ska utnyttjas till fullo. Dessa maximitidsramar försvårar införlivandet av miljökonsekvensbedömningarna i det tillståndsförfarande som ska genomföras och strider mot målet om att påskynda planeringen. Det påskyndande av förfarandet som man vill uppnå genom att fastställa tidsramar kan uppnås bättre genom differentierade nationella bestämmelser i medlemsstaterna.

| 29. | Med beaktande av alla partners intressen och principen om att alla beslut ska fattas utan omotiverade dröjsmål föreslår Regionkommittén att man fastslår rimliga tidsfrister för tillhandahållande av information och förberedelser för deltagande i beslutsprocessen. |
| --- | --- |

29.

Med beaktande av alla partners intressen och principen om att alla beslut ska fattas utan omotiverade dröjsmål föreslår Regionkommittén att man fastslår rimliga tidsfrister för tillhandahållande av information och förberedelser för deltagande i beslutsprocessen.

I.   
  Tillstånd – artikel 8

| 30. | Kommittén betonar att de nya bestämmelserna i artikel 8.1 måste vara så flexibla att man kan ta hänsyn till de olika system för konsekvensbedömningar som finns i medlemsstaterna. I vissa medlemsstater görs miljökonsekvensbedömningarna i ett separat förfarande hos miljömyndigheterna, medan en annan myndighet – efter godkänd miljökonsekvensbedömning – beviljar projektet tillstånd. Detta måste uppfylla bestämmelserna i det beslut som följer på miljökonsekvensbedömningen. I andra medlemsstater ingår miljökonsekvensbedömningarna som en del i tillståndsförfarandet. |
| --- | --- |

30.

Kommittén betonar att de nya bestämmelserna i artikel 8.1 måste vara så flexibla att man kan ta hänsyn till de olika system för konsekvensbedömningar som finns i medlemsstaterna. I vissa medlemsstater görs miljökonsekvensbedömningarna i ett separat förfarande hos miljömyndigheterna, medan en annan myndighet – efter godkänd miljökonsekvensbedömning – beviljar projektet tillstånd. Detta måste uppfylla bestämmelserna i det beslut som följer på miljökonsekvensbedömningen. I andra medlemsstater ingår miljökonsekvensbedömningarna som en del i tillståndsförfarandet.

| 31. | Regionkommittén vill uppmärksamma de kritiska röster som har framförts om att man i artikel 8 inte har tagit tillräcklig hänsyn till det integrerade system som har fastställts i vissa medlemsstater, eftersom dessa bestämmelser skapar nya materiella förutsättningar och leder till en situation där EU:s lagstiftning står i strid med eller överlappar den nationella sektorslagstiftningen. Dessa bestämmelser bör därför inte tas med i direktivet om miljökonsekvensbedömningar, som anses vara av rent förfarandemässig karaktär. |
| --- | --- |

31.

Regionkommittén vill uppmärksamma de kritiska röster som har framförts om att man i artikel 8 inte har tagit tillräcklig hänsyn till det integrerade system som har fastställts i vissa medlemsstater, eftersom dessa bestämmelser skapar nya materiella förutsättningar och leder till en situation där EU:s lagstiftning står i strid med eller överlappar den nationella sektorslagstiftningen. Dessa bestämmelser bör därför inte tas med i direktivet om miljökonsekvensbedömningar, som anses vara av rent förfarandemässig karaktär.

| 32. | Vi vill framhålla att det kan uppstå förfarandeproblem med anledning av de nya bestämmelserna i artikel 8.2. Enligt dessa ska den ansvariga myndigheten vid projekt med betydande negativ miljöpåverkan i nära samarbete med miljömyndigheterna och exploatören ta ställning till om miljörapporten bör ses över och projektet ändras och om det behövs ytterligare avhjälpnings- eller kompensationsåtgärder. |
| --- | --- |

32.

Vi vill framhålla att det kan uppstå förfarandeproblem med anledning av de nya bestämmelserna i artikel 8.2. Enligt dessa ska den ansvariga myndigheten vid projekt med betydande negativ miljöpåverkan i nära samarbete med miljömyndigheterna och exploatören ta ställning till om miljörapporten bör ses över och projektet ändras och om det behövs ytterligare avhjälpnings- eller kompensationsåtgärder.

| 33. | Om det långa tillståndsförfarandet bibehålls finns det en reell risk för en frekvent tillämpning av artikel 8.4 i det ändrade direktivet, där det fastställs att den ansvariga myndigheten, innan beslut fattas om att bevilja eller avslå en tillståndsansökan, ska kontrollera att uppgifterna i den miljörapport som avses i artikel 5.1 är aktuella, särskilt i fråga om planerade åtgärder för att förebygga, minska och om möjligt avhjälpa eventuella betydande negativa miljöeffekter. |
| --- | --- |

33.

Om det långa tillståndsförfarandet bibehålls finns det en reell risk för en frekvent tillämpning av artikel 8.4 i det ändrade direktivet, där det fastställs att den ansvariga myndigheten, innan beslut fattas om att bevilja eller avslå en tillståndsansökan, ska kontrollera att uppgifterna i den miljörapport som avses i artikel 5.1 är aktuella, särskilt i fråga om planerade åtgärder för att förebygga, minska och om möjligt avhjälpa eventuella betydande negativa miljöeffekter.

| 34. | Vi anser att man i direktivet bör fastställa giltighetstiden för miljökonsekvensbedömningarna, eftersom denna har betydelse för kvaliteten på och därmed också för effektiviteten i bedömningen. |
| --- | --- |

34.

Vi anser att man i direktivet bör fastställa giltighetstiden för miljökonsekvensbedömningarna, eftersom denna har betydelse för kvaliteten på och därmed också för effektiviteten i bedömningen.

| 35. | Vi ställer oss kritiska till förslaget om att fastställa bindande tidsramar för beslut om att färdigställa miljökonsekvensbedömningar för projekt (artikel 8.3). För många företag och offentliga exploatörer kan detta å ena sidan innebära omotiverade dröjsmål. I artikel 8.3 beaktas å andra sidan inte i tillräcklig utsträckning att man i synnerhet vid stora infrastrukturprojekt måste göra omfattande och tidskrävande bedömningar som inte kan göras med nödvändig kvalitet inom de föreslagna tidsramarna. Om konkreta tidsramar fastställs finns det – i motsats till vad som sägs i skäl 22 i förslaget – i detta avseende en risk för att de höga miljöskyddsnormerna äventyras, vilket även skulle kunna påverka rättssäkerheten negativt. Det påskyndande av förfarandet som man vill uppnå genom att fastställa tidsramar kan uppnås bättre genom differentierade nationella bestämmelser i medlemsstaterna. |
| --- | --- |

35.

Vi ställer oss kritiska till förslaget om att fastställa bindande tidsramar för beslut om att färdigställa miljökonsekvensbedömningar för projekt (artikel 8.3). För många företag och offentliga exploatörer kan detta å ena sidan innebära omotiverade dröjsmål. I artikel 8.3 beaktas å andra sidan inte i tillräcklig utsträckning att man i synnerhet vid stora infrastrukturprojekt måste göra omfattande och tidskrävande bedömningar som inte kan göras med nödvändig kvalitet inom de föreslagna tidsramarna. Om konkreta tidsramar fastställs finns det – i motsats till vad som sägs i skäl 22 i förslaget – i detta avseende en risk för att de höga miljöskyddsnormerna äventyras, vilket även skulle kunna påverka rättssäkerheten negativt. Det påskyndande av förfarandet som man vill uppnå genom att fastställa tidsramar kan uppnås bättre genom differentierade nationella bestämmelser i medlemsstaterna.

J.   
  Kontroll av betydande negativ miljöpåverkan och avhjälpnings- eller kompensationsåtgärder – artiklarna 8.2 och 9 i bilaga IV.

| 36. | Kommittén anser att man bör harmonisera terminologin i förslaget när det gäller kompensationsåtgärderna (t.ex. ”kompensationsåtgärder” i artikel 8.2 men ”åtgärder för att (...) motverka” i artikel 9 i bilaga IV). |
| --- | --- |

36.

Kommittén anser att man bör harmonisera terminologin i förslaget när det gäller kompensationsåtgärderna (t.ex. ”kompensationsåtgärder” i artikel 8.2 men ”åtgärder för att (...) motverka” i artikel 9 i bilaga IV).

| 37. | Kontrollen bör dock inte innebära att man åsidosätter behovet av en noggrann undersökning av de betydande effekterna och exploatörens åtgärder för att avhjälpa och kompensera dem, eller av principerna om förebyggande och försiktighet. Osäkerhet i fråga om en betydande del av effekterna av ett planerat projekt får med andra ord inte leda till att man i stället för att söka efter avhjälpnings- och kompensationsåtgärder ger projektet tillstånd och bara kräver övervakning. Detta kan leda till svårigheter om man vill anpassa projektet till följd av de effekter som det får. Vi ställer oss kritiska till bestämmelsen i artikel 8.2 andra stycket, enligt vilken genomförandet av och effektiviteten hos avhjälpnings- och kompensationsåtgärderna ska kontrolleras, vilket i slutändan är detsamma som övervakning. Därvidlag är det inte tydligt varför tillståndsmyndigheten skulle föreskriva åtgärder för att kontrollera den betydande negativa miljöpåverkan om den är övertygad om de planerade avhjälpnings- och kompensationsåtgärdernas effektivitet, eftersom det i praktiken redan finns tillräcklig erfarenhet på detta område. Skyldigheten till övervakning utan undantag verkar oproportionerlig och skulle innebära en orimlig börda för exploatören. Huruvida det är nödvändigt att kontrollera den betydande negativa miljöpåverkan kan i regel enbart tillståndsmyndigheten avgöra från fall till fall. |
| --- | --- |

37.

Kontrollen bör dock inte innebära att man åsidosätter behovet av en noggrann undersökning av de betydande effekterna och exploatörens åtgärder för att avhjälpa och kompensera dem, eller av principerna om förebyggande och försiktighet. Osäkerhet i fråga om en betydande del av effekterna av ett planerat projekt får med andra ord inte leda till att man i stället för att söka efter avhjälpnings- och kompensationsåtgärder ger projektet tillstånd och bara kräver övervakning. Detta kan leda till svårigheter om man vill anpassa projektet till följd av de effekter som det får. Vi ställer oss kritiska till bestämmelsen i artikel 8.2 andra stycket, enligt vilken genomförandet av och effektiviteten hos avhjälpnings- och kompensationsåtgärderna ska kontrolleras, vilket i slutändan är detsamma som övervakning. Därvidlag är det inte tydligt varför tillståndsmyndigheten skulle föreskriva åtgärder för att kontrollera den betydande negativa miljöpåverkan om den är övertygad om de planerade avhjälpnings- och kompensationsåtgärdernas effektivitet, eftersom det i praktiken redan finns tillräcklig erfarenhet på detta område. Skyldigheten till övervakning utan undantag verkar oproportionerlig och skulle innebära en orimlig börda för exploatören. Huruvida det är nödvändigt att kontrollera den betydande negativa miljöpåverkan kan i regel enbart tillståndsmyndigheten avgöra från fall till fall.

K.   
  Kontroll av medlemsstaternas genomförande av direktivet – artikel 12.2

| 38. | Kommittén noterar att det framförs kritiska röster när det gäller de administrativa bördor som tillkommer för medlemsstaterna och de lokala och regionala myndigheterna när det handlar om att samla in och vidarebefordra nya uppgifter i enlighet med kommissionens krav enligt artikel 12.2 inom ramen för kontrollen av genomförandet av direktivet. |
| --- | --- |

38.

Kommittén noterar att det framförs kritiska röster när det gäller de administrativa bördor som tillkommer för medlemsstaterna och de lokala och regionala myndigheterna när det handlar om att samla in och vidarebefordra nya uppgifter i enlighet med kommissionens krav enligt artikel 12.2 inom ramen för kontrollen av genomförandet av direktivet.

L.   
  Kommissionens befogenhet att anta delegerade akter med avseende på bilagorna II.A, III och IV – artikel 12a

| 39. | Vi motsätter oss förslaget att ge kommissionen befogenheter att anta delegerade akter i syfte att lättare kunna anpassa bilagorna II.A, III och IV till de vetenskapliga och tekniska framstegen. Alla bilagor bör omfattas av det ordinarie lagstiftningsförfarandet, eftersom de hänger nära samman med de krav på miljökonsekvensbedömningarna som ställs i direktivet. |
| --- | --- |

39.

Vi motsätter oss förslaget att ge kommissionen befogenheter att anta delegerade akter i syfte att lättare kunna anpassa bilagorna II.A, III och IV till de vetenskapliga och tekniska framstegen. Alla bilagor bör omfattas av det ordinarie lagstiftningsförfarandet, eftersom de hänger nära samman med de krav på miljökonsekvensbedömningarna som ställs i direktivet.

M.   
  Övergångsbestämmelsen

| 40. | Kommittén anser att övergångsbestämmelsen i artikel 3 måste utformas så att miljökonsekvensbedömningar av projekt som befinner sig i ett framskridet skede av förfarandet ska slutföras i enlighet med bestämmelserna i det nu gällande direktivet om miljökonsekvensbedömningar. Detta kan till exempel vara fallet om en miljörapport redan har utarbetats enligt artikel 5 eller om allmänheten redan har informerats om projektet. |
| --- | --- |

40.

Kommittén anser att övergångsbestämmelsen i artikel 3 måste utformas så att miljökonsekvensbedömningar av projekt som befinner sig i ett framskridet skede av förfarandet ska slutföras i enlighet med bestämmelserna i det nu gällande direktivet om miljökonsekvensbedömningar. Detta kan till exempel vara fallet om en miljörapport redan har utarbetats enligt artikel 5 eller om allmänheten redan har informerats om projektet.

II.   ÄNDRINGSREKOMMENDATIONER

Ändringsrekommendation 1

Artikel 2.3 i direktivet om miljökonsekvensbedömningar

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| 3.   Om det föreligger en skyldighet att göra en miljökonsekvensbedömning av ett projekt både enligt detta direktiv och enligt annan unionslagstiftning ska projektet omfattas av samordnade eller gemensamma förfaranden som uppfyller kraven i tillämplig unionslagstiftning. | 3.   Om det föreligger en skyldighet att göra en miljökonsekvensbedömning av ett projekt både enligt detta direktiv och enligt annan unionslagstiftning ska
  kan projektet omfattas av samordnade eller gemensamma förfaranden som uppfyller kraven i tillämplig
  följande unionslagstiftning: |
| | Direktivet om industriutsläpp, habitatdirektivet, ramdirektivet för vatten, ramdirektivet om en marin strategi samt direktivet om energieffektivitet. |
| ... | ... |
| Medlemsstaterna ska utse en myndighet som ska ansvara för tillståndsgivningen för varje projekt. | Medlemsstaterna ska utse en eller flera myndigheter som ska ansvara för att underlätta miljökonsekvensbedömningarna. Detta kan vara samma myndighet som beviljar tillstånd
  tillståndsgivningen för varje projekt. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

3.   Om det föreligger en skyldighet att göra en miljökonsekvensbedömning av ett projekt både enligt detta direktiv och enligt annan unionslagstiftning ska projektet omfattas av samordnade eller gemensamma förfaranden som uppfyller kraven i tillämplig unionslagstiftning.

3.   Om det föreligger en skyldighet att göra en miljökonsekvensbedömning av ett projekt både enligt detta direktiv och enligt annan unionslagstiftning ska
  kan projektet omfattas av samordnade eller gemensamma förfaranden som uppfyller kraven i tillämplig
  följande unionslagstiftning:

Direktivet om industriutsläpp, habitatdirektivet, ramdirektivet för vatten, ramdirektivet om en marin strategi samt direktivet om energieffektivitet.

...

...

Medlemsstaterna ska utse en myndighet som ska ansvara för tillståndsgivningen för varje projekt.

Medlemsstaterna ska utse en eller flera myndigheter som ska ansvara för att underlätta miljökonsekvensbedömningarna. Detta kan vara samma myndighet som beviljar tillstånd
  tillståndsgivningen för varje projekt.

Motivering

Det samordnade eller gemensamma förfarandet bör vara frivilligt och inte obligatoriskt. För att öka klarheten ur ett rättsligt perspektiv bör man tydligt avgränsa vilka EU-rättsakter denna bestämmelse avser. Denna ändringsrekommendation motiveras av att det i vissa medlemsstater skulle bli mycket svårt att uppfylla ett sådant krav med tanke på den särskilda hierarkin mellan och befogenheterna hos de olika myndigheter som deltar i denna process.

Ändringsrekommendation 2

Artikel 3 i direktivet om miljökonsekvensbedömningar

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Miljökonsekvensbedömningen ska i varje enskilt fall och i enlighet med artiklarna 4–11 på ett lämpligt sätt identifiera, beskriva och bedöma de betydande direkta och indirekta effekterna av ett projekt beträffande | Miljökonsekvensbedömningen ska i varje enskilt fall och i enlighet med artiklarna 4–11 på ett lämpligt sätt identifiera, beskriva och bedöma de betydande direkta och indirekta effekterna av ett projekt beträffande |
| a) | befolkning, människors hälsa och biologisk mångfald, särskilt när det gäller arter och livsmiljöer som skyddas enligt rådets direktiv 92/43/EEG (*) och Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/147/EG (**), |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Miljökonsekvensbedömningen ska i varje enskilt fall och i enlighet med artiklarna 4–11 på ett lämpligt sätt identifiera, beskriva och bedöma de betydande direkta och indirekta effekterna av ett projekt beträffande

Miljökonsekvensbedömningen ska i varje enskilt fall och i enlighet med artiklarna 4–11 på ett lämpligt sätt identifiera, beskriva och bedöma de betydande direkta och indirekta effekterna av ett projekt beträffande

a)

befolkning, människors hälsa och biologisk mångfald, särskilt när det gäller arter och livsmiljöer som skyddas enligt rådets direktiv 92/43/EEG (*) och Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/147/EG (**),

| a) | befolkning, människors hälsa och biologisk mångfald, särskilt när det gäller arter och livsmiljöer som skyddas enligt rådets direktiv 92/43/EEG (*) och Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/147/EG (**), |
| --- | --- |

a)

befolkning, människors hälsa och biologisk mångfald, särskilt när det gäller arter och livsmiljöer som skyddas enligt rådets direktiv 92/43/EEG (*) och Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/147/EG (**),

| b) | mark, jord, vatten, luft och klimatförändring, |
| --- | --- |

b)

mark, jord, vatten, luft och klimatförändring,

| b) | mark, jord, vatten, luft och klimatförändring, |
| --- | --- |

b)

mark, jord, vatten, luft och klimatförändring,

| c) | materiella tillgångar, kulturarv och landskap, |
| --- | --- |

c)

materiella tillgångar, kulturarv och landskap,

| c) | materiella tillgångar, beroende på deras exponering för miljöfaktorer, samt kulturarv och landskap, |
| --- | --- |

c)

materiella tillgångar, beroende på deras exponering för miljöfaktorer, samt kulturarv och landskap,

| d) | samspelet mellan de faktorer som avses i leden a, b och c, |
| --- | --- |

d)

samspelet mellan de faktorer som avses i leden a, b och c,

| d) | samspelet mellan de faktorer som avses i leden a, b och c, |
| --- | --- |

d)

samspelet mellan de faktorer som avses i leden a, b och c,

| e) | utsatthet, känslighet och återhämtningsförmåga, hos de faktorer som avses i leden a, b och c, när det gäller katastrofrisker. |
| --- | --- |

e)

utsatthet, känslighet och återhämtningsförmåga, hos de faktorer som avses i leden a, b och c, när det gäller katastrofrisker.

| e) | utsatthet, känslighet och återhämtningsförmåga, hos de faktorer som avses i leden a, b och c, när det gäller katastrofrisker. |
| --- | --- |

e)

utsatthet, känslighet och återhämtningsförmåga, hos de faktorer som avses i leden a, b och c, när det gäller katastrofrisker.

Ändringsrekommendation 3

Artiklarna 5.1 och 5.2 i direktivet om miljökonsekvensbedömningar

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| 1.   Om det måste göras en miljökonsekvensbedömning i enlighet med artiklarna 5–10 ska exploatören utarbeta en miljörapport. Miljörapporten ska baseras på beslutet i punkt 2 i den här artikeln och innehålla de uppgifter som skäligen kan behövas för att fatta välgrundade beslut om projektets miljöpåverkan, med hänsyn till rådande kunskaper och bedömningsmetoder, projektets art, tekniska kapacitet och lokalisering, den potentiella påverkans art, alternativ till projektet och i vilken utsträckning det är lämpligare att bedöma vissa frågor (bland annat bedömningen av alternativ) på olika nivåer, t.ex. på planeringsnivå, eller utifrån andra bedömningskrav. En detaljerad förteckning över vilken information som ska lämnas i miljörapporten finns i bilaga IV. | 1.   Om det måste göras en miljökonsekvensbedömning i enlighet med artiklarna 5–10 ska exploatören utarbeta en miljörapport. Miljörapporten ska baseras på de aspekter som anges i bilaga IV, och, då det är relevant, på beslutet i punkt 2 i den här artikeln och innehålla de uppgifter som skäligen kan behövas för att fatta välgrundade beslut om projektets miljöpåverkan, med hänsyn till rådande kunskaper och bedömningsmetoder, projektets art, tekniska kapacitet och lokalisering, den potentiella påverkans art, alternativ till projektet och i vilken utsträckning det är lämpligare att bedöma vissa frågor (bland annat bedömningen av alternativ) på olika nivåer, t.ex. på planeringsnivå, eller utifrån andra bedömningskrav. En detaljerad förteckning över vilken information som ska lämnas i miljörapporten finns i bilaga IV. |
| 2.   Den ansvariga myndigheten ska, efter samråd med de myndigheter som avses i artikel 6.1 och exploatören, besluta hur omfattande och detaljerad den information ska vara som exploatören ska lämna i miljörapporten, i enlighet med punkt 1 i den här artikeln. Den ska t.ex. fastställa | 2.   Den ansvariga myndigheten ska, efter samråd med de myndigheter som avses i artikel 6.1 och exploatören, får, innan den yttrar sig om miljökonsekvensbedömningen, besluta hur omfattande och detaljerad den information ska vara som exploatören ska lämna i miljörapporten, i enlighet med punkt 1 i den här artikeln, efter samråd med de myndigheter som det hänvisas till i artikel 6.1, samt byggherren, om så är nödvändigt. Den ska t.ex. fastställa |
| a) | vilka beslut och yttranden som ska inhämtas, |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

1.   Om det måste göras en miljökonsekvensbedömning i enlighet med artiklarna 5–10 ska exploatören utarbeta en miljörapport. Miljörapporten ska baseras på beslutet i punkt 2 i den här artikeln och innehålla de uppgifter som skäligen kan behövas för att fatta välgrundade beslut om projektets miljöpåverkan, med hänsyn till rådande kunskaper och bedömningsmetoder, projektets art, tekniska kapacitet och lokalisering, den potentiella påverkans art, alternativ till projektet och i vilken utsträckning det är lämpligare att bedöma vissa frågor (bland annat bedömningen av alternativ) på olika nivåer, t.ex. på planeringsnivå, eller utifrån andra bedömningskrav. En detaljerad förteckning över vilken information som ska lämnas i miljörapporten finns i bilaga IV.

1.   Om det måste göras en miljökonsekvensbedömning i enlighet med artiklarna 5–10 ska exploatören utarbeta en miljörapport. Miljörapporten ska baseras på de aspekter som anges i bilaga IV, och, då det är relevant, på beslutet i punkt 2 i den här artikeln och innehålla de uppgifter som skäligen kan behövas för att fatta välgrundade beslut om projektets miljöpåverkan, med hänsyn till rådande kunskaper och bedömningsmetoder, projektets art, tekniska kapacitet och lokalisering, den potentiella påverkans art, alternativ till projektet och i vilken utsträckning det är lämpligare att bedöma vissa frågor (bland annat bedömningen av alternativ) på olika nivåer, t.ex. på planeringsnivå, eller utifrån andra bedömningskrav. En detaljerad förteckning över vilken information som ska lämnas i miljörapporten finns i bilaga IV.

2.   Den ansvariga myndigheten ska, efter samråd med de myndigheter som avses i artikel 6.1 och exploatören, besluta hur omfattande och detaljerad den information ska vara som exploatören ska lämna i miljörapporten, i enlighet med punkt 1 i den här artikeln. Den ska t.ex. fastställa

2.   Den ansvariga myndigheten ska, efter samråd med de myndigheter som avses i artikel 6.1 och exploatören, får, innan den yttrar sig om miljökonsekvensbedömningen, besluta hur omfattande och detaljerad den information ska vara som exploatören ska lämna i miljörapporten, i enlighet med punkt 1 i den här artikeln, efter samråd med de myndigheter som det hänvisas till i artikel 6.1, samt byggherren, om så är nödvändigt. Den ska t.ex. fastställa

a)

vilka beslut och yttranden som ska inhämtas,

| a), | vilka beslut och yttranden som ska inhämtas |
| --- | --- |

a),

| b) | vilka myndigheter och delar av allmänheten som väntas vara berörda, |
| --- | --- |

b)

vilka myndigheter och delar av allmänheten som väntas vara berörda,

| a)
  b) | vilka myndigheter och delar av allmänheten som väntas vara berörda, |
| --- | --- |

a)
  b)

vilka myndigheter och delar av allmänheten som väntas vara berörda,

| c) | förfarandets olika stadier och deras varaktighet, |
| --- | --- |

c)

förfarandets olika stadier och deras varaktighet,

| c) | förfarandets olika stadier och deras varaktighet, |
| --- | --- |

c)

| d) | skäliga och relevanta alternativ till projektet och dess specifika egenskaper, |
| --- | --- |

d)

skäliga och relevanta alternativ till projektet och dess specifika egenskaper,

| d) | les solutions de substitution raisonnables en rapport avec le projet proposé et leurs caractéristiques spécifiques; |
| --- | --- |

d)

| e) | de miljöförhållanden som avses i artikel 3 och som antas utsättas för betydande påverkan, |
| --- | --- |

e)

de miljöförhållanden som avses i artikel 3 och som antas utsättas för betydande påverkan,

| b)
  e) | de miljöförhållanden som avses i artikel 3 och som antas utsättas för betydande påverkan, |
| --- | --- |

b)
  e)

de miljöförhållanden som avses i artikel 3 och som antas utsättas för betydande påverkan,

| f) | vilken information som ska lämnas och som är relevant med hänsyn till vad som utmärker ett visst projekt eller en viss typ av projekt, |
| --- | --- |

f)

vilken information som ska lämnas och som är relevant med hänsyn till vad som utmärker ett visst projekt eller en viss typ av projekt,

| c)
  f) | vilken information som ska lämnas och som är relevant med hänsyn till vad som utmärker ett visst projekt eller en viss typ av projekt, |
| --- | --- |

c)
  f)

vilken information som ska lämnas och som är relevant med hänsyn till vad som utmärker ett visst projekt eller en viss typ av projekt,

| g) | vilken information och kunskap som finns och som kan inhämtas på andra beslutsnivåer eller genom annan unionslagstiftning, och de bedömningsmetoder som ska användas. |
| --- | --- |

g)

vilken information och kunskap som finns och som kan inhämtas på andra beslutsnivåer eller genom annan unionslagstiftning, och de bedömningsmetoder som ska användas.

| d)
  g) | vilken information och kunskap som finns och som kan inhämtas på andra beslutsnivåer eller genom annan unionslagstiftning, och de bedömningsmetoder som ska användas. |
| --- | --- |

d)
  g)

vilken information och kunskap som finns och som kan inhämtas på andra beslutsnivåer eller genom annan unionslagstiftning, och de bedömningsmetoder som ska användas.

Den behöriga myndigheten kan fatta detta beslut antingen när byggherren begär det eller på eget initiativ när som helst under bedömningsförfarandet, om myndigheten i fråga upptäcker en brist beträffande led a), b), c), och d).

(...)

(...)

Motivering

Frågor om vilka beslut och yttranden som ska inhämtas och om förfarandets olika stadier och deras varaktighet bör fastställas inom ramen för den nationella processrätten. Dessutom är det inte myndighetens uppgift att utarbeta projektalternativ. Vi motsätter oss en sådan förskjutning av planeringen och projektansvaret från exploatören till myndigheten.

Ändringsrekommendation 4

Artikel 5.3 i direktivet om miljökonsekvensbedömningar

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| 3.   För att garantera att de miljörapporter som avses i artikel 5.1 är fullständiga och håller tillräcklig kvalitet ska | 3.   För att garantera att de miljörapporter som avses i artikel 5.1 är fullständiga och håller tillräcklig kvalitet ska |
| a) | exploatören se till att miljörapporten utarbetas av ackrediterade och tekniskt behöriga experter eller |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

3.   För att garantera att de miljörapporter som avses i artikel 5.1 är fullständiga och håller tillräcklig kvalitet ska

3.   För att garantera att de miljörapporter som avses i artikel 5.1 är fullständiga och håller tillräcklig kvalitet ska

a)

exploatören se till att miljörapporten utarbetas av ackrediterade och tekniskt behöriga experter eller

| a) | exploatören se till att miljörapporten utarbetas av ackrediterade och tekniskt behöriga externa eller interna experter eller miljömyndigheter eller |
| --- | --- |

a)

exploatören se till att miljörapporten utarbetas av ackrediterade och tekniskt behöriga externa eller interna experter eller miljömyndigheter eller

| b) | den ansvariga myndigheten se till att miljörapporten verifieras av ackrediterade och tekniskt behöriga experter och/eller nationella expertkommittéer. |
| --- | --- |

b)

den ansvariga myndigheten se till att miljörapporten verifieras av ackrediterade och tekniskt behöriga experter och/eller nationella expertkommittéer.

| b) | den ansvariga myndigheten se till att miljörapporten verifieras av ackrediterade och tekniskt behöriga externa eller interna experter eller miljömyndigheter och/eller nationella expertkommittéer. |
| --- | --- |

b)

den ansvariga myndigheten se till att miljörapporten verifieras av ackrediterade och tekniskt behöriga externa eller interna experter eller miljömyndigheter och/eller nationella expertkommittéer.

...

...

Motivering

Direktivet om miljökonsekvensbedömningar bör inbegripa de olika system för kontroll av miljörapporter som förekommer i medlemsstaterna, regionerna och städerna. I de nuvarande systemen sker inte bara samarbete med externa sakkunniga och exportkommittéer utan också med andra system, såsom i äldre medlemsstater, där kontrollen av rapporterna utförs internt av ansvariga myndigheter eller miljömyndigheter. Av den föreslagna lydelsen framgår att både exploatören och den ansvariga myndigheten ska säkerställa att miljörapporten verifieras av behörigt organ.

Ändringsrekommendation 5

Artikel 8.1 i direktivet om miljökonsekvensbedömningar

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| 1.   Resultaten av samråden och de uppgifter som har inhämtats enligt artiklarna 5, 6 och 7 ska beaktas vid tillståndsgivningen. Beslutet att bevilja tillstånd ska därför innehålla följande uppgifter: | 1.   Resultaten av samråden och de uppgifter som har inhämtats enligt artiklarna 5, 6 och 7 ska beaktas vid tillståndsgivningen. Beslutet att bevilja tillstånd ska därför dessutom innehålla följande uppgifter: |
| ... | ... |
| d) | ... |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

1.   Resultaten av samråden och de uppgifter som har inhämtats enligt artiklarna 5, 6 och 7 ska beaktas vid tillståndsgivningen. Beslutet att bevilja tillstånd ska därför innehålla följande uppgifter:

1.   Resultaten av samråden och de uppgifter som har inhämtats enligt artiklarna 5, 6 och 7 ska beaktas vid tillståndsgivningen. Beslutet att bevilja tillstånd ska därför dessutom innehålla följande uppgifter:

...

...

d)

...

| d) | ... |
| --- | --- |

d)

...

Ovannämnda villkor ska anses vara uppfyllda om medlemsstaterna i enlighet med artikel 2.2 i syfte att uppfylla detta direktiv inför ett separat förfarande för att uppfylla dess krav och om ett beslut som fattas efter miljökonsekvensbedömningen innehåller de uppgifter som avses under punkterna a–d och lämpliga bestämmelser fastställs i syfte att uppfylla kravet enligt artikel 8.4.

...

...

Motivering

I artikel 8.1 tas det inte tillräcklig hänsyn till de olika system för miljökonsekvensbedömningar som finns i medlemsstaterna. I vissa medlemsstater görs miljökonsekvensbedömningarna i ett separat förfarande hos miljömyndigheterna, medan en annan myndighet – efter godkänd miljökonsekvensbedömning – beviljar projektet tillstånd. Detta tillstånd måste uppfylla bestämmelserna i det beslut som följer på miljökonsekvensbedömningen. I andra medlemsstater ingår miljökonsekvensbedömningarna som en del i tillståndsförfarandet.

Ändringsrekommendation 6

Artikel 8.4 i direktivet om miljökonsekvensbedömningar

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Innan beslut om att bevilja eller avslå en tillståndsansökan fattas, ska den ansvariga myndigheten kontrollera att informationen i den miljörapport som avses i artikel 5.1 är uppdaterad, särskilt ifråga om planerade åtgärder för att förebygga, minska och om möjligt avhjälpa eventuella betydande negativa effekter. | Innan beslut om att bevilja eller avslå en tillståndsansökan fattas, ska den ansvariga myndigheten kontrollera att informationen i den miljörapport som avses i artikel 5.1 är uppdaterad, särskilt ifråga om planerade åtgärder för att förebygga, minska och om möjligt avhjälpa eventuella betydande negativa effekter.


  En miljökonsekvensbedömning ska vara giltig i fyra år. Om den ansvariga myndigheten konstaterar att uppgifterna i rapporten är aktuella, får den förlänga denna period med ytterligare två år. Om den ansvariga myndigheten konstaterar att uppgifterna i rapporten inte är aktuella ska den uppmana exploatören att komplettera rapporten. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Innan beslut om att bevilja eller avslå en tillståndsansökan fattas, ska den ansvariga myndigheten kontrollera att informationen i den miljörapport som avses i artikel 5.1 är uppdaterad, särskilt ifråga om planerade åtgärder för att förebygga, minska och om möjligt avhjälpa eventuella betydande negativa effekter.

Innan beslut om att bevilja eller avslå en tillståndsansökan fattas, ska den ansvariga myndigheten kontrollera att informationen i den miljörapport som avses i artikel 5.1 är uppdaterad, särskilt ifråga om planerade åtgärder för att förebygga, minska och om möjligt avhjälpa eventuella betydande negativa effekter.

En miljökonsekvensbedömning ska vara giltig i fyra år. Om den ansvariga myndigheten konstaterar att uppgifterna i rapporten är aktuella, får den förlänga denna period med ytterligare två år. Om den ansvariga myndigheten konstaterar att uppgifterna i rapporten inte är aktuella ska den uppmana exploatören att komplettera rapporten.

Motivering

I många faser av förfarandet får den ansvariga myndigheten begära att exploatören lämnar relevanta och kompletterande uppgifter, framför allt när den konstaterar att uppgifterna i miljörapporten inte är aktuella. Att fastställa giltighetstiden för miljökvalitetsbedömningarna är ett bättre sätt att öka kvaliteten på och effektiviteten i bedömningarna.

Ändringsrekommendation 7

Artikel 11.3 i direktivet om miljökonsekvensbedömningar

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| 3.   Vad som utgör ett tillräckligt intresse och kränkning av en rättighet ska fastställas av medlemsstaterna, i enlighet med målet att ge den berörda allmänheten en omfattande rätt till rättslig prövning. För det ändamålet ska det intresse som en icke-statlig organisation som uppfyller kraven i artikel 1.2 har anses tillräckligt i den mening som avses i punkt 1 a i den här artikeln. Sådana organisationer ska också anses ha rättigheter som kan kränkas i den mening som avses i punkt 1 b i den här artikeln. | 3.   Vad som utgör ett tillräckligt intresse och kränkning av en rättighet ska fastställas av medlemsstaterna, i enlighet med målet att ge den berörda allmänheten en omfattande rätt till rättslig prövning. För det ändamålet ska det intresse som e
  En icke-statlig organisation som uppfyller kraven i artikel 1.2 har
  ska i princip anses tillräckligt
  ha rätt att väcka talan i den mening som avses i punkt 1 a i den här artikeln. Sådana organisationer ska också anses ha rättigheter som kan kränkas i den mening som avses i punkt 1 b i den här artikeln. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

3.   Vad som utgör ett tillräckligt intresse och kränkning av en rättighet ska fastställas av medlemsstaterna, i enlighet med målet att ge den berörda allmänheten en omfattande rätt till rättslig prövning. För det ändamålet ska det intresse som en icke-statlig organisation som uppfyller kraven i artikel 1.2 har anses tillräckligt i den mening som avses i punkt 1 a i den här artikeln. Sådana organisationer ska också anses ha rättigheter som kan kränkas i den mening som avses i punkt 1 b i den här artikeln.

3.   Vad som utgör ett tillräckligt intresse och kränkning av en rättighet ska fastställas av medlemsstaterna, i enlighet med målet att ge den berörda allmänheten en omfattande rätt till rättslig prövning. För det ändamålet ska det intresse som e
  En icke-statlig organisation som uppfyller kraven i artikel 1.2 har
  ska i princip anses tillräckligt
  ha rätt att väcka talan i den mening som avses i punkt 1 a i den här artikeln. Sådana organisationer ska också anses ha rättigheter som kan kränkas i den mening som avses i punkt 1 b i den här artikeln.

Motivering

Detta ändringsförslag syftar till att ge alla nationellt erkända icke-statliga organisationer rätt att väcka talan.

Ändringsrekommendation 8

Artikel 12.2 i direktivet om miljökonsekvensbedömningar

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| 2.   Vart sjätte år från och med det datum som anges i artikel 2.1 i direktiv XXX [OPOCE please introduce the no of this Directive], ska medlemsstaterna informera kommissionen om | 2.   Vart sjätte år från och med det datum som anges i artikel 2.1 i direktiv XXX [OPOCE please introduce the no of this Directive], ska medlemsstaterna informera kommissionen om |
| ... | ... |
| f) | den genomsnittliga kostnaden för miljökonsekvensbedömningarna. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

2.   Vart sjätte år från och med det datum som anges i artikel 2.1 i direktiv XXX [OPOCE please introduce the no of this Directive], ska medlemsstaterna informera kommissionen om

2.   Vart sjätte år från och med det datum som anges i artikel 2.1 i direktiv XXX [OPOCE please introduce the no of this Directive], ska medlemsstaterna informera kommissionen om

...

...

f)

den genomsnittliga kostnaden för miljökonsekvensbedömningarna.

| f) | den genomsnittliga kostnaden för miljökonsekvensbedömningarna när detta är möjligt. |
| --- | --- |

f)

den genomsnittliga kostnaden för miljökonsekvensbedömningarna när detta är möjligt.

Motivering

Uppgifter om kostnaderna för miljörapporter hör till kategorin skyddade uppgifter, och det är därför inte alltid möjligt att lämna uppgifter om den genomsnittliga kostnaden för miljökonsekvensbedömningarna.

Ändringsrekommendation 9

Artikel 3

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Projekt där tillståndsansökan har lämnats före det datum som avses i artikel 2.1 första stycket och där miljökonsekvensbedömningen inte har slutförts före detta datum ska omfattas av kraven i artiklarna 3–11 i direktiv 2011/92/EU i deras lydelse enligt detta direktiv. | Projekt där tillståndsansökan har lämnats före det datum som avses i artikel 2.1 första stycket och där miljökonsekvensbedömningen inte har slutförts före detta datum samt där varken en miljörapport har utarbetats enligt artikel 5 eller allmänheten redan har informerats om projektet ska omfattas av kraven i artiklarna 3–11 i direktiv 2011/92/EU i deras lydelse enligt detta direktiv. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Projekt där tillståndsansökan har lämnats före det datum som avses i artikel 2.1 första stycket och där miljökonsekvensbedömningen inte har slutförts före detta datum ska omfattas av kraven i artiklarna 3–11 i direktiv 2011/92/EU i deras lydelse enligt detta direktiv.

Projekt där tillståndsansökan har lämnats före det datum som avses i artikel 2.1 första stycket och där miljökonsekvensbedömningen inte har slutförts före detta datum samt där varken en miljörapport har utarbetats enligt artikel 5 eller allmänheten redan har informerats om projektet ska omfattas av kraven i artiklarna 3–11 i direktiv 2011/92/EU i deras lydelse enligt detta direktiv.

Motivering

Enligt artikel 3 ska ett förfarande där miljökonsekvensbedömningen inte har avslutats före det datum då det här direktivet ska ha införlivats alltid omfattas av bestämmelserna i det ändrade direktivet, oavsett hur långt förfarandet har framskridit. Denna övergångsbestämmelse skulle i många fall leda till att steg i förfarandet måste upprepas och således till betydande kostnader för exploatörer och myndigheter. Det skulle vara oproportionerligt, eftersom det inte handlar om projekt för vilka en skyldighet att genomföra en miljökonsekvensbedömning införs, utan om projekt för vilka det redan finns en skyldighet att genomföra en miljökonsekvensbedömning. Därför bör övergångsbestämmelsen i artikel 3 utformas så att miljökonsekvensbedömningar av projekt i ett framskridet skede av förfarandet ska slutföras i enlighet med bestämmelserna i det nu gällande MKB-direktivet.

Bryssel den 30 maj 2013

Regionkommitténs ordförande

Ramón Luis VALCÁRCEL SISO

---

| 30.7.2013 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 218/53 |
| --- | --- | --- | --- |

30.7.2013

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 218/53

---

Yttrande från Regionkommittén – ”EU:s sjunde miljöhandlingsprogram”

2013/C 218/08

REGIONKOMMITTÉNS STÅNDPUNKT

| — | Kommittén vill betona att det nya miljöhandlingsprogrammet måste säkerställa att besluten på miljöområdet är tillräckligt tydliga och förutsebara, särskilt för de lokala och regionala myndigheterna. |
| --- | --- |

—

Kommittén vill betona att det nya miljöhandlingsprogrammet måste säkerställa att besluten på miljöområdet är tillräckligt tydliga och förutsebara, särskilt för de lokala och regionala myndigheterna.

| — | Det är nödvändigt att rätta till vissa brister, minska skillnaderna mellan medlemsstaterna och eftersträva en fullständig tillämpning av miljölagstiftningen på alla styresnivåer för att förbättra miljösituationen och folkhälsan samt garantera lika villkor, skapa ett klart rättsläge och undvika snedvridningar av marknaden. Kommittén föreslår i yttrandet flera konkreta åtgärder som bör tas med i det sjunde miljöhandlingsprogrammet i detta avseende. |
| --- | --- |

—

Det är nödvändigt att rätta till vissa brister, minska skillnaderna mellan medlemsstaterna och eftersträva en fullständig tillämpning av miljölagstiftningen på alla styresnivåer för att förbättra miljösituationen och folkhälsan samt garantera lika villkor, skapa ett klart rättsläge och undvika snedvridningar av marknaden. Kommittén föreslår i yttrandet flera konkreta åtgärder som bör tas med i det sjunde miljöhandlingsprogrammet i detta avseende.

| — | Det behövs bra konsekvensbedömningar när ny EU-lagstiftning på miljöområdet ses över eller förnyas, och kommittén uppmanar kommissionen att ta medlemsstaternas erfarenheter i beaktande på ett åskådligt och kontrollerbart sätt. |
| --- | --- |

—

Det behövs bra konsekvensbedömningar när ny EU-lagstiftning på miljöområdet ses över eller förnyas, och kommittén uppmanar kommissionen att ta medlemsstaternas erfarenheter i beaktande på ett åskådligt och kontrollerbart sätt.

| — | Regionkommittén förespråkar en anpassning av unionens sektorsspecifika miljöbestämmelser (EU:s gränsvärden) till unionens utsläppspolitik (EU-åtgärder vid källan) genom ett övergripande angreppssätt som möjliggör en samordning mellan dessa åtgärder, ambitionerna och tidsgränserna. |
| --- | --- |

—

Regionkommittén förespråkar en anpassning av unionens sektorsspecifika miljöbestämmelser (EU:s gränsvärden) till unionens utsläppspolitik (EU-åtgärder vid källan) genom ett övergripande angreppssätt som möjliggör en samordning mellan dessa åtgärder, ambitionerna och tidsgränserna.

| — | Kommittén välkomnar att ett ”prioriterat mål” för hållbara städer har införlivats med målen för det sjunde miljöhandlingsprogrammet och efterlyser hållbarhetsminimikriterier som ska uppfyllas av flertalet städer i EU. Indikatorerna ska utarbetas i nära samarbete med de lokala myndigheterna och med miljö- och statistikmyndigheterna. |
| --- | --- |

—

Kommittén välkomnar att ett ”prioriterat mål” för hållbara städer har införlivats med målen för det sjunde miljöhandlingsprogrammet och efterlyser hållbarhetsminimikriterier som ska uppfyllas av flertalet städer i EU. Indikatorerna ska utarbetas i nära samarbete med de lokala myndigheterna och med miljö- och statistikmyndigheterna.

| — | På lokal nivå måste programmet vara mer ambitiöst och initiativ såsom borgmästaravtalet bör utvidgas till andra områden som ingår i färdplanen för ett resurseffektivt Europa. Man bör också vidareutveckla priset Europas miljöhuvudstad. |
| --- | --- |

—

På lokal nivå måste programmet vara mer ambitiöst och initiativ såsom borgmästaravtalet bör utvidgas till andra områden som ingår i färdplanen för ett resurseffektivt Europa. Man bör också vidareutveckla priset Europas miljöhuvudstad.

| Föredragande | José Macário CORREIA (PT–PPE), borgmästare i Faro |
| --- | --- |
| Referensdokument | Förslag till Europaparlamentets och rådets beslut om ett allmänt miljöhandlingsprogram för unionen till 2020: Att leva gott inom planetens gränser
  COM(2012) 710 final |

Föredragande

José Macário CORREIA (PT–PPE), borgmästare i Faro

Referensdokument

Förslag till Europaparlamentets och rådets beslut om ett allmänt miljöhandlingsprogram för unionen till 2020: Att leva gott inom planetens gränser

COM(2012) 710 final

I.   POLITISKA REKOMMENDATIONER

REGIONKOMMITTÉNS STÅNDPUNKT

A.   
  Allmän bakgrund

| 1. | Kommittén påminner om att de sex miljöhandlingsprogrammen hittills har haft stor betydelse när det gäller att framhäva den europeiska miljöpolitikens ökade betydelse och för att säkerställa att den är enhetlig och utgör en integrerad del av den europeiska integrationen, men det återstår fortfarande många miljöproblem att lösa på grund av bristande politisk vilja att vidta åtgärder. |
| --- | --- |

1.

Kommittén påminner om att de sex miljöhandlingsprogrammen hittills har haft stor betydelse när det gäller att framhäva den europeiska miljöpolitikens ökade betydelse och för att säkerställa att den är enhetlig och utgör en integrerad del av den europeiska integrationen, men det återstår fortfarande många miljöproblem att lösa på grund av bristande politisk vilja att vidta åtgärder.

| 2. | Det sjätte miljöhandlingsprogrammet (med underrubriken ”Miljö 2010: Vår framtid, vårt val”), som löpte ut den 22 juli 2012, utarbetades 2001 och behandlade de miljömässiga aspekterna av EU:s strategi för hållbar utveckling, medan de ekonomiska aspekterna omfattades av Lissabonstrategin. |
| --- | --- |

2.

Det sjätte miljöhandlingsprogrammet (med underrubriken ”Miljö 2010: Vår framtid, vårt val”), som löpte ut den 22 juli 2012, utarbetades 2001 och behandlade de miljömässiga aspekterna av EU:s strategi för hållbar utveckling, medan de ekonomiska aspekterna omfattades av Lissabonstrategin.

| 3. | I programmet definierades EU:s prioriteringar fram till 2012 med tonvikt på fyra åtgärdsområden: klimatförändringar, natur och biologisk mångfald, miljö och hälsa samt hållbar hantering av naturresurser och avfall. Kommissionen har dock obemärkt låtit hållbarhetsstrategin falla i glömska. |
| --- | --- |

3.

I programmet definierades EU:s prioriteringar fram till 2012 med tonvikt på fyra åtgärdsområden: klimatförändringar, natur och biologisk mångfald, miljö och hälsa samt hållbar hantering av naturresurser och avfall. Kommissionen har dock obemärkt låtit hållbarhetsstrategin falla i glömska.

| 4. | Europa 2020-strategin ses nu som det nya politiska och strategiska instrumentet, och miljöpolitiken bör samordnas inom ramen för strategins flaggskeppsinitiativ ”Ett resurseffektivt Europa”, som inte ska betraktas som underordnat Europa 2020-strategin, utan som ett separat övergripande strategiskt mål i anslutning till den hållbara utvecklingen i EU fram till 2050. |
| --- | --- |

4.

Europa 2020-strategin ses nu som det nya politiska och strategiska instrumentet, och miljöpolitiken bör samordnas inom ramen för strategins flaggskeppsinitiativ ”Ett resurseffektivt Europa”, som inte ska betraktas som underordnat Europa 2020-strategin, utan som ett separat övergripande strategiskt mål i anslutning till den hållbara utvecklingen i EU fram till 2050.

| 5. | Kommittén påpekar att det sjunde miljöhandlingsprogrammet så snart som möjligt bör antas för att säkra samstämmighet i EU:s miljöpolitik och vara vägledande för den framtida utvecklingen på detta mycket viktiga politikområde. Vi vill betona att det nya miljöhandlingsprogrammet måste säkerställa att besluten på miljöområdet är tillräckligt tydliga och förutsebara, särskilt för de lokala och regionala myndigheterna (1). |
| --- | --- |

5.

Kommittén påpekar att det sjunde miljöhandlingsprogrammet så snart som möjligt bör antas för att säkra samstämmighet i EU:s miljöpolitik och vara vägledande för den framtida utvecklingen på detta mycket viktiga politikområde. Vi vill betona att det nya miljöhandlingsprogrammet måste säkerställa att besluten på miljöområdet är tillräckligt tydliga och förutsebara, särskilt för de lokala och regionala myndigheterna (1).

| 6. | En annan prioritering är att integrera det konkreta resultatet av FN:s konferens om hållbar utveckling 2012 i de åtgärder som utarbetas på lokal, regional, nationell, europeisk, internationell och global nivå. |
| --- | --- |

6.

En annan prioritering är att integrera det konkreta resultatet av FN:s konferens om hållbar utveckling 2012 i de åtgärder som utarbetas på lokal, regional, nationell, europeisk, internationell och global nivå.

B.   
  Systematiskt tillvägagångssätt

Bakomliggande aspekter:

| 7. | Positiva framsteg har redan gjorts i form av kraftigt minskade skadliga utsläpp i luft och vatten, en bättre och effektivare avfallshantering samt en minskad användning av farliga kemikalier, men det finns fortfarande mål avseende luft, stadsmiljö, biologisk mångfald, fungerande ekosystem och hållbar användning av naturresurser som inte har uppnåtts. |
| --- | --- |

7.

Positiva framsteg har redan gjorts i form av kraftigt minskade skadliga utsläpp i luft och vatten, en bättre och effektivare avfallshantering samt en minskad användning av farliga kemikalier, men det finns fortfarande mål avseende luft, stadsmiljö, biologisk mångfald, fungerande ekosystem och hållbar användning av naturresurser som inte har uppnåtts.

| 8. | Miljölagstiftningen har visserligen konsoliderats det senaste decenniet, men medlemsstaterna och kommissionen har inte alltid agerat i enlighet med programmet. Det är därför nödvändigt att rätta till vissa brister, minska skillnaderna mellan medlemsstaterna och eftersträva en fullständig tillämpning av miljölagstiftningen på alla styresnivåer när det gäller kontroll av luftföroreningar, vattenhantering, avloppsvattenrening, avfall och naturskydd för att förbättra miljösituationen och folkhälsan samt garantera lika villkor, skapa ett klart rättsläge och undvika snedvridningar av marknaden. |
| --- | --- |

8.

Miljölagstiftningen har visserligen konsoliderats det senaste decenniet, men medlemsstaterna och kommissionen har inte alltid agerat i enlighet med programmet. Det är därför nödvändigt att rätta till vissa brister, minska skillnaderna mellan medlemsstaterna och eftersträva en fullständig tillämpning av miljölagstiftningen på alla styresnivåer när det gäller kontroll av luftföroreningar, vattenhantering, avloppsvattenrening, avfall och naturskydd för att förbättra miljösituationen och folkhälsan samt garantera lika villkor, skapa ett klart rättsläge och undvika snedvridningar av marknaden.

| 9. | Då det sjätte miljöhandlingsprogrammet nu avslutas finns det fortfarande flera miljöpolitiska åtgärdsområden som man ännu inte har tagit itu med i tillräcklig utsträckning. Detta gäller i synnerhet följande områden:






  — | Markskydd – ett område som har varit föremål för åtskilliga miljöprogram men där inga konkreta initiativ har tagits på EU-nivå. |
| --- | --- | --- |

9.

Då det sjätte miljöhandlingsprogrammet nu avslutas finns det fortfarande flera miljöpolitiska åtgärdsområden som man ännu inte har tagit itu med i tillräcklig utsträckning. Detta gäller i synnerhet följande områden:

—

Markskydd – ett område som har varit föremål för åtskilliga miljöprogram men där inga konkreta initiativ har tagits på EU-nivå.

| — | Biologisk mångfald – ett område som omfattade 160 åtgärder men där programmet inte lyckades nå målet. År 2011 utarbetades en ny strategi för mångfald som nu tycks vara på väg att nå det ursprungliga målet. |
| --- | --- |

—

Biologisk mångfald – ett område som omfattade 160 åtgärder men där programmet inte lyckades nå målet. År 2011 utarbetades en ny strategi för mångfald som nu tycks vara på väg att nå det ursprungliga målet.

Följande är därför nödvändigt:

| 10. | Man bör i det nya miljöhandlingsprogrammet klart och tydligt fastställa vilka miljöutmaningar som EU står inför, däribland allt snabbare klimatförändringar, försämring av ekosystemen, överskridande av kvävekretsloppets kapacitet och ökande överanvändning av naturresurserna. |
| --- | --- |

10.

Man bör i det nya miljöhandlingsprogrammet klart och tydligt fastställa vilka miljöutmaningar som EU står inför, däribland allt snabbare klimatförändringar, försämring av ekosystemen, överskridande av kvävekretsloppets kapacitet och ökande överanvändning av naturresurserna.

| 11. | Programmet måste beakta Rio+20-förklaringen, som antogs vid FN:s konferens om hållbar utveckling den 22 juni 2012, och dess betoning av en inkluderande grön ekonomi, liksom målen för hållbar utveckling efter 2015 och ReK:s bidrag till toppmötet i Rio (2). |
| --- | --- |

11.

Programmet måste beakta Rio+20-förklaringen, som antogs vid FN:s konferens om hållbar utveckling den 22 juni 2012, och dess betoning av en inkluderande grön ekonomi, liksom målen för hållbar utveckling efter 2015 och ReK:s bidrag till toppmötet i Rio (2).

| 12. | Man bör fastställa konkreta mål. Regionkommittén välkomnar målsättningarna i det sjunde miljöhandlingsprogrammet men frågar sig om de är realistiska och hur de ska kunna uppnås. Det finns hänvisningar till befintliga policydokument och färdplaner, men dessa saknar ofta konkreta detaljer om genomförandet såsom tidsramar och delmål. De nya målsättningarna måste vara genomförbara; orealistiska ambitioner skadar tilltron till EU:s miljöpolitik. När EU:s nya miljömål fastställs bör det därför klarläggas att de är möjliga att uppnå och att det vid behov finns en parallell EU-policy riktad mot källan inom relevanta sektorer. Förslagen bör ges tydliga tidsramar (med slutmål, delmål och halvtidsutvärderingar) som kopplas till lämpliga åtgärder. Därför förespråkar Regionkommittén att konkreta och om möjligt kvantifierbara målsättningar ställs upp för 2020 och att en tydlig och ambitiös vision och delmål utformas för miljön fram till 2050, med syftet att åstadkomma en hög livskvalitet och välfärd för alla inom säkra miljögränser. |
| --- | --- |

12.

Man bör fastställa konkreta mål. Regionkommittén välkomnar målsättningarna i det sjunde miljöhandlingsprogrammet men frågar sig om de är realistiska och hur de ska kunna uppnås. Det finns hänvisningar till befintliga policydokument och färdplaner, men dessa saknar ofta konkreta detaljer om genomförandet såsom tidsramar och delmål. De nya målsättningarna måste vara genomförbara; orealistiska ambitioner skadar tilltron till EU:s miljöpolitik. När EU:s nya miljömål fastställs bör det därför klarläggas att de är möjliga att uppnå och att det vid behov finns en parallell EU-policy riktad mot källan inom relevanta sektorer. Förslagen bör ges tydliga tidsramar (med slutmål, delmål och halvtidsutvärderingar) som kopplas till lämpliga åtgärder. Därför förespråkar Regionkommittén att konkreta och om möjligt kvantifierbara målsättningar ställs upp för 2020 och att en tydlig och ambitiös vision och delmål utformas för miljön fram till 2050, med syftet att åstadkomma en hög livskvalitet och välfärd för alla inom säkra miljögränser.

| 13. | Erfarenheter från medlemsstaterna måste tas till vara då EU-lagstiftningen ses över eller förnyas. Därför behövs det bättre samordning mellan lagstiftningsprocessens olika skeden. Processen har fem skeden: beredning, beslutsfattande, införlivande i nationell lagstiftning, tillämpning av (nationella) domstolar samt återkoppling i form av erfarenheter i medlemsstaterna. Övergången från första skedet till följande skeden är friktionsfri, men det är inte klarlagt hur erfarenheterna i medlemsstaterna och på lokal och regional nivå (steg 5) påverkar utvecklingen av ny EU-lagstiftning (steg 1). Kommittén uppmanar kommissionen att ta dessa erfarenheter i beaktande på ett åskådligt och kontrollerbart sätt då nya förslag utarbetas. |
| --- | --- |

13.

Erfarenheter från medlemsstaterna måste tas till vara då EU-lagstiftningen ses över eller förnyas. Därför behövs det bättre samordning mellan lagstiftningsprocessens olika skeden. Processen har fem skeden: beredning, beslutsfattande, införlivande i nationell lagstiftning, tillämpning av (nationella) domstolar samt återkoppling i form av erfarenheter i medlemsstaterna. Övergången från första skedet till följande skeden är friktionsfri, men det är inte klarlagt hur erfarenheterna i medlemsstaterna och på lokal och regional nivå (steg 5) påverkar utvecklingen av ny EU-lagstiftning (steg 1). Kommittén uppmanar kommissionen att ta dessa erfarenheter i beaktande på ett åskådligt och kontrollerbart sätt då nya förslag utarbetas.

| 14. | Europeiska kommissionen bör först se över den befintliga lagstiftningen och därefter med den som grund göra en konsekvensbedömning. Kommissionen bör beakta resultaten av konsekvensbedömningen på ett åskådligt och kontrollerbart sätt då befintlig lagstiftning ses över eller nya förslag utarbetas. Regionkommittén understryker behovet av goda konsekvensbedömningar eftersom de i ett tidigt skede av beslutsprocessen klarlägger följande:






  — | Att praktiska erfarenheter från medlemsstaterna beaktas. |
| --- | --- | --- |

14.

Europeiska kommissionen bör först se över den befintliga lagstiftningen och därefter med den som grund göra en konsekvensbedömning. Kommissionen bör beakta resultaten av konsekvensbedömningen på ett åskådligt och kontrollerbart sätt då befintlig lagstiftning ses över eller nya förslag utarbetas. Regionkommittén understryker behovet av goda konsekvensbedömningar eftersom de i ett tidigt skede av beslutsprocessen klarlägger följande:

—

Att praktiska erfarenheter från medlemsstaterna beaktas.

| — | Att vetenskapligt och tekniskt kunnande utnyttjas bättre. |
| --- | --- |

—

Att vetenskapligt och tekniskt kunnande utnyttjas bättre.

| — | Att målsättningarna med säkerhet är genomförbara. |
| --- | --- |

—

Att målsättningarna med säkerhet är genomförbara.

| — | Att nödvändig policyintegration och policy riktad mot källan är inbegripen. |
| --- | --- |

—

Att nödvändig policyintegration och policy riktad mot källan är inbegripen.

| — | Att information och intressen från olika politikområden och styresnivåer har integrerats på lämpligt sätt. |
| --- | --- |

—

Att information och intressen från olika politikområden och styresnivåer har integrerats på lämpligt sätt.

| — | Att målsättningarnas geografiska återverkningar på regional och lokal nivå har beaktats. |
| --- | --- |

—

Att målsättningarnas geografiska återverkningar på regional och lokal nivå har beaktats.

| 15. | Kommissionens förfaranden för offentliggörande av förslag måste ändras. Då det sjätte miljöhandlingsprogrammet genomfördes publicerades konsekvensbedömningar, tematiska strategier och lagstiftningsförslag samtidigt. För att ovanstående aspekter ska kunna beaktas föreslår ReK följande förfaranden och tidsramar:






  — | Konsekvensbedömningen bör läggas fram först. |
| --- | --- | --- |

15.

Kommissionens förfaranden för offentliggörande av förslag måste ändras. Då det sjätte miljöhandlingsprogrammet genomfördes publicerades konsekvensbedömningar, tematiska strategier och lagstiftningsförslag samtidigt. För att ovanstående aspekter ska kunna beaktas föreslår ReK följande förfaranden och tidsramar:

—

Konsekvensbedömningen bör läggas fram först.

| — | Därefter bör de allmänna politiska ramarna utarbetas. |
| --- | --- |

—

Därefter bör de allmänna politiska ramarna utarbetas.

| — | Först då policyn har fastställts bör kommissionen lägga fram ett lagstiftningsförslag. |
| --- | --- |

—

Först då policyn har fastställts bör kommissionen lägga fram ett lagstiftningsförslag.

| 16. | Europa 2020-strategin bör också omfatta särskilda prioriterade områden som hittills har omfattats av strategin för hållbar utveckling, däribland rättvis resursfördelning och rättvisa mellan generationerna. |
| --- | --- |

16.

Europa 2020-strategin bör också omfatta särskilda prioriterade områden som hittills har omfattats av strategin för hållbar utveckling, däribland rättvis resursfördelning och rättvisa mellan generationerna.

| 17. | Man bör säkerställa att målen för det sjunde miljöhandlingsprogrammet på lämpligt sätt återspeglas i den fleråriga budgetramen efter 2013 och Europa 2020-strategin, med tanke på att det före antagandet av programmet kommer att fattas beslut med stora miljökonsekvenser för andra politikområden. Följaktligen bör finansieringen av miljömålen, i kombination med Life-programmet och en fullständig integrering av miljöskyddet, utgöra en viktig del av nästa fleråriga budgetram, reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken, den gemensamma fiskeripolitiken, sammanhållningspolitiken och programmet Horisont 2020. |
| --- | --- |

17.

Man bör säkerställa att målen för det sjunde miljöhandlingsprogrammet på lämpligt sätt återspeglas i den fleråriga budgetramen efter 2013 och Europa 2020-strategin, med tanke på att det före antagandet av programmet kommer att fattas beslut med stora miljökonsekvenser för andra politikområden. Följaktligen bör finansieringen av miljömålen, i kombination med Life-programmet och en fullständig integrering av miljöskyddet, utgöra en viktig del av nästa fleråriga budgetram, reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken, den gemensamma fiskeripolitiken, sammanhållningspolitiken och programmet Horisont 2020.

| 18. | En lämplig ram bör ställas till förfogande för att garantera tillräcklig finansiering till framför allt innovation, forskning och utveckling, genom mobilisering av marknadsinstrument och betalning för ekosystemtjänster.
  Man måste på ett tydligt och adekvat sätt garantera stöd till de lokala och regionala myndigheterna vid tillämpningen av lagstiftningen för att de ska förbinda sig att uppnå bättre resultat när det gäller miljö, folkhälsa och kemikaliestrategier och inte minst målen i färdplanen för ett resurseffektivt Europa, färdplanen för ett utsläppssnålt samhälle och strategin för biologisk mångfald fram till 2020. Det kräver att man inför energieffektivitetsmål och -indikatorer i den årliga tillväxtöversikten och medlemsstaternas nationella reformprogram. |
| --- | --- |

18.

En lämplig ram bör ställas till förfogande för att garantera tillräcklig finansiering till framför allt innovation, forskning och utveckling, genom mobilisering av marknadsinstrument och betalning för ekosystemtjänster.

Man måste på ett tydligt och adekvat sätt garantera stöd till de lokala och regionala myndigheterna vid tillämpningen av lagstiftningen för att de ska förbinda sig att uppnå bättre resultat när det gäller miljö, folkhälsa och kemikaliestrategier och inte minst målen i färdplanen för ett resurseffektivt Europa, färdplanen för ett utsläppssnålt samhälle och strategin för biologisk mångfald fram till 2020. Det kräver att man inför energieffektivitetsmål och -indikatorer i den årliga tillväxtöversikten och medlemsstaternas nationella reformprogram.

C.   
  Det sjunde miljöhandlingsprogrammets prioriteringar

| 19. | Kommittén understryker att prioriteringarna i EU:s sjunde miljöhandlingsprogram bör utgå från tre grundläggande principer:






  1. | Europas naturkapital måste skyddas och återställas. |
| --- | --- | --- |

19.

Kommittén understryker att prioriteringarna i EU:s sjunde miljöhandlingsprogram bör utgå från tre grundläggande principer:

1.

Europas naturkapital måste skyddas och återställas.

| 2. | Resursanvändningen måste bli mer effektiv och koldioxidutsläppen måste minska. |
| --- | --- |

2.

Resursanvändningen måste bli mer effektiv och koldioxidutsläppen måste minska.

| 3. | En hög miljöskyddsnivå måste främja EU-medborgarnas hälsa och välbefinnande. |
| --- | --- |

3.

En hög miljöskyddsnivå måste främja EU-medborgarnas hälsa och välbefinnande.

Vi välkomnar därför de nio mål som anges i kommissionens förslag.

När det gäller skyddet av Europas naturkapital bör åtgärder och aktiviteter med koppling till EU:s strategi för biologisk mångfald genomföras på ett bättre sätt. Detta gäller skydd och tillvaratagande av skogar, minskade utsläpp av avloppsvatten från tätbebyggelser och industrier, användning av gödningsmedel och utsläpp i luften som förorsakar övergödning.

| 20. | Det är också viktigt att ramdirektivet för vatten och ramdirektivet om en marin strategi genomförs fullt ut. |
| --- | --- |

20.

Det är också viktigt att ramdirektivet för vatten och ramdirektivet om en marin strategi genomförs fullt ut.

| 21. | Det krävs effektivare miljöinspektioner och -övervakning för att genomföra dessa åtgärder. Rekommendation 2001/331/EG om införande av minimikriterier för miljötillsyn i medlemsstaterna är därför ytterst viktig för alla medlemsstater för att ge en strukturerad och konsekvent vägledning till inspektörerna i deras miljöinspektionsarbete i medlemsstaterna. |
| --- | --- |

21.

Det krävs effektivare miljöinspektioner och -övervakning för att genomföra dessa åtgärder. Rekommendation 2001/331/EG om införande av minimikriterier för miljötillsyn i medlemsstaterna är därför ytterst viktig för alla medlemsstater för att ge en strukturerad och konsekvent vägledning till inspektörerna i deras miljöinspektionsarbete i medlemsstaterna.

| 22. | Den befintliga rättsliga ramen bör stärkas så att EU får möjlighet att säkerställa att miljöinspektionerna och övervakningssystemen på lokal och regional nivå i största möjliga utsträckning är konsekventa, sammanhängande och effektiva för att garantera en enhetlig tillämpning av EU:s miljölagstiftning och rättvisa konkurrensvillkor för företagen på den inre marknaden. |
| --- | --- |

22.

Den befintliga rättsliga ramen bör stärkas så att EU får möjlighet att säkerställa att miljöinspektionerna och övervakningssystemen på lokal och regional nivå i största möjliga utsträckning är konsekventa, sammanhängande och effektiva för att garantera en enhetlig tillämpning av EU:s miljölagstiftning och rättvisa konkurrensvillkor för företagen på den inre marknaden.

| 23. | EU bör stödja bättre rutiner för hantering av klagomål och medling på nationell, regional och lokal nivå. |
| --- | --- |

23.

EU bör stödja bättre rutiner för hantering av klagomål och medling på nationell, regional och lokal nivå.

| 24. | Införandet av informationssystem på nationell nivå bör stödjas för att göra det möjligt att sprida information om den faktiska tillämpningen av den europeiska miljölagstiftningen. |
| --- | --- |

24.

Införandet av informationssystem på nationell nivå bör stödjas för att göra det möjligt att sprida information om den faktiska tillämpningen av den europeiska miljölagstiftningen.

| 25. | Trepartsavtal om partnerskap om genomförandet bör ingås mellan kommissionen, medlemsstaterna och de lokala och regionala myndigheterna för att förbättra tillämpningen av specifik miljölagstiftning och för att lösa särskilda eller gränsöverskridande problem i samband med hanteringen av miljöproblem. |
| --- | --- |

25.

Trepartsavtal om partnerskap om genomförandet bör ingås mellan kommissionen, medlemsstaterna och de lokala och regionala myndigheterna för att förbättra tillämpningen av specifik miljölagstiftning och för att lösa särskilda eller gränsöverskridande problem i samband med hanteringen av miljöproblem.

| 26. | Man bör förbättra miljöpolitikens vetenskapliga underlag, särskilt när det gäller den funktionella förståelsen av ekosystemen (energi-, vatten- och materialflöden och därmed sammanhängande hållbara funktioner vad gäller mark, vatten och lokalt klimat), och tillgängligheten genom att förenkla, rationalisera och modernisera insamling, förvaltning och utbyte av miljödata och miljöinformation. Även de instrument som gör det möjligt att förutse, bedöma och hantera framväxande miljöproblem bör förbättras och befintliga kunskapsluckor bör åtgärdas snarast möjligt. På detta område bör man samtidigt ge starkt stöd till forskare i form av stipendieprogram. Om möjligt bör man också engagera forskare som sakkunniga när det gäller att komma till rätta med miljöproblem på lokal och regional nivå. I samband med detta bör man undvika ökad byråkrati i form av ytterligare kontroll- och tillsynsbestämmelser. Man bör i stället sträva efter att fastställa målinriktade prioriteringar och utnyttja synergieffekter med befintliga kontrollbestämmelser. |
| --- | --- |

26.

Man bör förbättra miljöpolitikens vetenskapliga underlag, särskilt när det gäller den funktionella förståelsen av ekosystemen (energi-, vatten- och materialflöden och därmed sammanhängande hållbara funktioner vad gäller mark, vatten och lokalt klimat), och tillgängligheten genom att förenkla, rationalisera och modernisera insamling, förvaltning och utbyte av miljödata och miljöinformation. Även de instrument som gör det möjligt att förutse, bedöma och hantera framväxande miljöproblem bör förbättras och befintliga kunskapsluckor bör åtgärdas snarast möjligt. På detta område bör man samtidigt ge starkt stöd till forskare i form av stipendieprogram. Om möjligt bör man också engagera forskare som sakkunniga när det gäller att komma till rätta med miljöproblem på lokal och regional nivå. I samband med detta bör man undvika ökad byråkrati i form av ytterligare kontroll- och tillsynsbestämmelser. Man bör i stället sträva efter att fastställa målinriktade prioriteringar och utnyttja synergieffekter med befintliga kontrollbestämmelser.

| 27. | När det gäller effektiv resursanvändning och lägre koldioxidutsläpp består utmaningen främst i att fullt ut tillämpa EU:s klimat- och energipaket fram till 2020, i likhet med avfallslagstiftningen, genom att säkerställa att det införlivas, genomförs och tillämpas korrekt i alla medlemsstater med hjälp av arbetsgrupper som har till uppgift att införa miljölagstiftningen på lokal och regional nivå. |
| --- | --- |

27.

När det gäller effektiv resursanvändning och lägre koldioxidutsläpp består utmaningen främst i att fullt ut tillämpa EU:s klimat- och energipaket fram till 2020, i likhet med avfallslagstiftningen, genom att säkerställa att det införlivas, genomförs och tillämpas korrekt i alla medlemsstater med hjälp av arbetsgrupper som har till uppgift att införa miljölagstiftningen på lokal och regional nivå.

| 28. | Samtidigt är det nödvändigt att undanröja hindren för återvinningsverksamhet på den inre marknaden och att minska produktionens och konsumtionens generella miljöpåverkan genom att främja produkter med låg miljöpåverkan samt förse konsumenterna med korrekt och vetenskapligt underbyggd information och vägledning om produkterna. |
| --- | --- |

28.

Samtidigt är det nödvändigt att undanröja hindren för återvinningsverksamhet på den inre marknaden och att minska produktionens och konsumtionens generella miljöpåverkan genom att främja produkter med låg miljöpåverkan samt förse konsumenterna med korrekt och vetenskapligt underbyggd information och vägledning om produkterna.

| 29. | Företagens ökande ansvar för miljöproblemen, frivilliga miljörevisioner, miljömärkning, som intygar produkternas miljövänlighet, och utbredningen av ”ecobusiness” kan dessutom i sig ge positiva miljöeffekter som det är viktigt att stödja. |
| --- | --- |

29.

Företagens ökande ansvar för miljöproblemen, frivilliga miljörevisioner, miljömärkning, som intygar produkternas miljövänlighet, och utbredningen av ”ecobusiness” kan dessutom i sig ge positiva miljöeffekter som det är viktigt att stödja.

| 30. | Miljövänligare och effektivare teknikformer, förbättrad produktivitet och nya arbetstillfällen kommer att främja tillväxten och sysselsättningen. |
| --- | --- |

30.

Miljövänligare och effektivare teknikformer, förbättrad produktivitet och nya arbetstillfällen kommer att främja tillväxten och sysselsättningen.

| 31. | En sammanhängande och integrerad politisk ram på lokal och regional nivå som utgör ett stöd för en effektiv resursanvändning och miljövänligare produkter kommer att hjälpa de små och medelstora företagen i deras arbete med att öka resurseffektiviteten samt minska deras produktionskostnader och underlätta deras tillgång till nya marknader. |
| --- | --- |

31.

En sammanhängande och integrerad politisk ram på lokal och regional nivå som utgör ett stöd för en effektiv resursanvändning och miljövänligare produkter kommer att hjälpa de små och medelstora företagen i deras arbete med att öka resurseffektiviteten samt minska deras produktionskostnader och underlätta deras tillgång till nya marknader.

| 32. | Det är viktigt att säkerställa att miljö- och klimatmålen stöds av en tillräcklig finansiering och att de avspeglas i partnerskapsavtalen samt att åtminstone 20 % av EU:s budget för 2014–2020 avsätts för detta ändamål. I synnerhet måste man säkerställa finansiering av särskilt kostnadsintensiva miljöåtgärder som ska genomföras före 2020 (t.ex. återställandet av förstörda ekosystem med hjälp av nätverk av grön infrastruktur), som i enlighet med EU:s strategi för biologisk mångfald utgör en viktig beståndsdel i sjunde miljöhandlingsprogrammet. |
| --- | --- |

32.

Det är viktigt att säkerställa att miljö- och klimatmålen stöds av en tillräcklig finansiering och att de avspeglas i partnerskapsavtalen samt att åtminstone 20 % av EU:s budget för 2014–2020 avsätts för detta ändamål. I synnerhet måste man säkerställa finansiering av särskilt kostnadsintensiva miljöåtgärder som ska genomföras före 2020 (t.ex. återställandet av förstörda ekosystem med hjälp av nätverk av grön infrastruktur), som i enlighet med EU:s strategi för biologisk mångfald utgör en viktig beståndsdel i sjunde miljöhandlingsprogrammet.

| 33. | Parallellt med detta bör det göras en insats för att öka EU:s anslag till miljösatsningar med åtminstone 25 %, med hjälp av ett system för rapportering och spårning av miljörelaterade utgifter, bl.a. för att säkerställa finansiering inom avtalad tid av särskilt kostnadsintensiva miljöåtgärder som ska genomföras före 2020 i syfte att återställa förstörda ekosystem. |
| --- | --- |

33.

Parallellt med detta bör det göras en insats för att öka EU:s anslag till miljösatsningar med åtminstone 25 %, med hjälp av ett system för rapportering och spårning av miljörelaterade utgifter, bl.a. för att säkerställa finansiering inom avtalad tid av särskilt kostnadsintensiva miljöåtgärder som ska genomföras före 2020 i syfte att återställa förstörda ekosystem.

| 34. | Stöd med negativ miljöpåverkan bör gradvis fasas ut och man bör öka användningen av marknadsbaserade styrmedel, däribland beskattning och sanktioner mot dem som orsakar skador på miljön. |
| --- | --- |

34.

Stöd med negativ miljöpåverkan bör gradvis fasas ut och man bör öka användningen av marknadsbaserade styrmedel, däribland beskattning och sanktioner mot dem som orsakar skador på miljön.

| 35. | Den privata sektorns finansiering av miljö- och klimatrelaterade utgifter bör främjas och ökas, i synnerhet genom att man underlättar tillgången till innovativa finansiella instrument. |
| --- | --- |

35.

Den privata sektorns finansiering av miljö- och klimatrelaterade utgifter bör främjas och ökas, i synnerhet genom att man underlättar tillgången till innovativa finansiella instrument.

| 36. | Regionkommittén förespråkar en anpassning av unionens sektorsspecifika miljöbestämmelser (EU:s gränsvärden) till unionens utsläppspolitik (EU-åtgärder vid källan) genom ett övergripande angreppssätt som möjliggör en samordning mellan dessa åtgärder å ena sidan och ambitioner och tidsgränser i sektorsspecifika miljödirektiv å den andra. Kommissionen bör beräkna hur lång ersättningscykeln för de planerade källåtgärderna kommer att bli och bedöma tidsgränsen för när gränsvärdena kan nås i praktiken, i syfte att uppnå betydande utsläppsminskningar i hela Europa. Därför måste ambitionsnivån i de sektorsspecifika miljödirektiven (gränsvärdena) och tidsramarna för genomförandet stå i proportion till ambitionsnivån och tidsramarna för genomförandet av EU-åtgärderna vid källan. |
| --- | --- |

36.

Regionkommittén förespråkar en anpassning av unionens sektorsspecifika miljöbestämmelser (EU:s gränsvärden) till unionens utsläppspolitik (EU-åtgärder vid källan) genom ett övergripande angreppssätt som möjliggör en samordning mellan dessa åtgärder å ena sidan och ambitioner och tidsgränser i sektorsspecifika miljödirektiv å den andra. Kommissionen bör beräkna hur lång ersättningscykeln för de planerade källåtgärderna kommer att bli och bedöma tidsgränsen för när gränsvärdena kan nås i praktiken, i syfte att uppnå betydande utsläppsminskningar i hela Europa. Därför måste ambitionsnivån i de sektorsspecifika miljödirektiven (gränsvärdena) och tidsramarna för genomförandet stå i proportion till ambitionsnivån och tidsramarna för genomförandet av EU-åtgärderna vid källan.

| 37. | Vad gäller behovet av att främja EU-medborgarnas hälsa och välbefinnande är det viktigt att understryka behovet av att uppdatera EU:s politik för luftkvalitet och utnyttja de senaste vetenskapliga kunskaperna, identifiera kostnadseffektiva åtgärder för att bekämpa luftföroreningar vid källan och arbeta ännu intensivare för att fullt ut genomföra luftkvalitetslagstiftningen, särskilt när det gäller små partiklar i luften. |
| --- | --- |

37.

Vad gäller behovet av att främja EU-medborgarnas hälsa och välbefinnande är det viktigt att understryka behovet av att uppdatera EU:s politik för luftkvalitet och utnyttja de senaste vetenskapliga kunskaperna, identifiera kostnadseffektiva åtgärder för att bekämpa luftföroreningar vid källan och arbeta ännu intensivare för att fullt ut genomföra luftkvalitetslagstiftningen, särskilt när det gäller små partiklar i luften.

| 38. | I fråga om buller måste man så fort som möjligt identifiera kostnadseffektiva åtgärder för att minska buller vid källan. |
| --- | --- |

38.

I fråga om buller måste man så fort som möjligt identifiera kostnadseffektiva åtgärder för att minska buller vid källan.

| 39. | Kommittén efterlyser ambitiösa åtgärder mot viktiga källor till miljöföroreningar, framför allt transporter och rörlighet. Det sjunde miljöhandlingsprogrammet innehåller i detta sammanhang en hänvisning till vitboken ”Färdplan för ett gemensamt europeiskt transportområde – ett konkurrenskraftigt och resurseffektivt transportsystem” (COM(2011) 144 final). Vi ställer oss positiva till ambitionsnivån i denna vitbok, men för att uppnå dessa målsättningar bör man utarbeta en europeisk handlingsplan med delmål, konkreta åtgärder (såsom EU-åtgärder som angriper källan) och utvärderingsmoment (3). |
| --- | --- |

39.

Kommittén efterlyser ambitiösa åtgärder mot viktiga källor till miljöföroreningar, framför allt transporter och rörlighet. Det sjunde miljöhandlingsprogrammet innehåller i detta sammanhang en hänvisning till vitboken ”Färdplan för ett gemensamt europeiskt transportområde – ett konkurrenskraftigt och resurseffektivt transportsystem” (COM(2011) 144 final). Vi ställer oss positiva till ambitionsnivån i denna vitbok, men för att uppnå dessa målsättningar bör man utarbeta en europeisk handlingsplan med delmål, konkreta åtgärder (såsom EU-åtgärder som angriper källan) och utvärderingsmoment (3).

| 40. | När det gäller vatten behöver man öka ansträngningarna för att genomföra dricksvattendirektivet, med särskild tonvikt på de små vattenleverantörerna i medlemsstaterna. Liknande satsningar bör göras i fråga om badvattendirektivet för att se till att dess tillämpningsgrad uppgår till mer än 95 % år 2020. |
| --- | --- |

40.

När det gäller vatten behöver man öka ansträngningarna för att genomföra dricksvattendirektivet, med särskild tonvikt på de små vattenleverantörerna i medlemsstaterna. Liknande satsningar bör göras i fråga om badvattendirektivet för att se till att dess tillämpningsgrad uppgår till mer än 95 % år 2020.

| 41. | Systematiska förhandsbedömningar av de socioekonomiska, miljömässiga och territoriella effekterna bör utföras snarast möjligt på EU-nivå, i medlemsstaterna och på lokal och regional nivå. |
| --- | --- |

41.

Systematiska förhandsbedömningar av de socioekonomiska, miljömässiga och territoriella effekterna bör utföras snarast möjligt på EU-nivå, i medlemsstaterna och på lokal och regional nivå.

| 42. | Kommittén välkomnar att ett ”prioriterat mål” för hållbara städer har införlivats med målen för det sjunde miljöhandlingsprogrammet och efterlyser hållbarhetsminimikriterier som ska uppfyllas av flertalet städer i EU. |
| --- | --- |

42.

Kommittén välkomnar att ett ”prioriterat mål” för hållbara städer har införlivats med målen för det sjunde miljöhandlingsprogrammet och efterlyser hållbarhetsminimikriterier som ska uppfyllas av flertalet städer i EU.

| 43. | EU bör utöka samarbetet om internationella avtal genom att stödja internationella och regionala processer som syftar till att göra den globala ekonomin till en grön ekonomi för alla, och därmed bana väg för en framtid som är ekonomiskt, socialt och miljömässigt hållbar för vår planet och för nuvarande och framtida generationer. |
| --- | --- |

43.

EU bör utöka samarbetet om internationella avtal genom att stödja internationella och regionala processer som syftar till att göra den globala ekonomin till en grön ekonomi för alla, och därmed bana väg för en framtid som är ekonomiskt, socialt och miljömässigt hållbar för vår planet och för nuvarande och framtida generationer.

| 44. | På lokal nivå måste programmet vara mer ambitiöst och initiativ såsom borgmästaravtalet bör utvidgas till andra områden som ingår i färdplanen för ett resurseffektivt Europa, till exempel biologisk mångfald och framför allt markanvändning, såsom ReK rekommenderade i sitt yttrande om detta ämne (CdR 1121/2012 fin). Även avfallshantering, förvaltning av vattenresurser samt luftföroreningar bör granskas. Detta skulle underlätta genomförandet av EU:s miljöpolitik genom en innovativ flernivåstyrning som kan engagera de lokala och regionala myndigheterna proaktivt i tillämpningen av EU-lagstiftningen. |
| --- | --- |

44.

På lokal nivå måste programmet vara mer ambitiöst och initiativ såsom borgmästaravtalet bör utvidgas till andra områden som ingår i färdplanen för ett resurseffektivt Europa, till exempel biologisk mångfald och framför allt markanvändning, såsom ReK rekommenderade i sitt yttrande om detta ämne (CdR 1121/2012 fin). Även avfallshantering, förvaltning av vattenresurser samt luftföroreningar bör granskas. Detta skulle underlätta genomförandet av EU:s miljöpolitik genom en innovativ flernivåstyrning som kan engagera de lokala och regionala myndigheterna proaktivt i tillämpningen av EU-lagstiftningen.

| 45. | Detsamma gäller i fråga om inrättandet av priset Europas miljöhuvudstad, som är ett utmärkt initiativ för att belöna städer som genomfört EU:s miljölagstiftning på ett exemplariskt och innovativt sätt. |
| --- | --- |

45.

Detsamma gäller i fråga om inrättandet av priset Europas miljöhuvudstad, som är ett utmärkt initiativ för att belöna städer som genomfört EU:s miljölagstiftning på ett exemplariskt och innovativt sätt.

| 46. | Det sjunde miljöhandlingsprogrammet bör därför baseras på miljölagstiftningens grundläggande principer – principen om att förorenaren betalar, försiktighetsprincipen, principen om förebyggande åtgärder och principen om hejdande av miljöförstörelse vid källan – för att sätta igång åtgärder och insatser och fastställa mål som överensstämmer med principen om smart lagstiftning inom ramen för en balanserad och hållbar miljöpolitik. I själva verket är fortfarande alltför många åtgärder korrektionsåtgärder i slutet av produktionsprocesserna eller i slutet av kedjan, samtidigt som prioriteringen bör vara att anpassa eller på nytt se över processerna för att väsentligt minska deras miljöpåverkan i varje fas. I det sammanhanget bör man målinriktat utnyttja den funktionella förståelsen (som delvis först måste byggas upp) av ekosystemen (energi-, vatten- och materialflöden och deras positiva påverkan på en hållbar utveckling för mark, vatten och lokalt klimat). Innovativa initiativ i kretsloppsekonomin, strategin att materialcykeln ska slutas och komparativa analyser av livscykler bör stödjas för att uppnå en mer systemrelaterad minskning av de mänskliga aktiviteternas miljöpåverkan. |
| --- | --- |

46.

Det sjunde miljöhandlingsprogrammet bör därför baseras på miljölagstiftningens grundläggande principer – principen om att förorenaren betalar, försiktighetsprincipen, principen om förebyggande åtgärder och principen om hejdande av miljöförstörelse vid källan – för att sätta igång åtgärder och insatser och fastställa mål som överensstämmer med principen om smart lagstiftning inom ramen för en balanserad och hållbar miljöpolitik. I själva verket är fortfarande alltför många åtgärder korrektionsåtgärder i slutet av produktionsprocesserna eller i slutet av kedjan, samtidigt som prioriteringen bör vara att anpassa eller på nytt se över processerna för att väsentligt minska deras miljöpåverkan i varje fas. I det sammanhanget bör man målinriktat utnyttja den funktionella förståelsen (som delvis först måste byggas upp) av ekosystemen (energi-, vatten- och materialflöden och deras positiva påverkan på en hållbar utveckling för mark, vatten och lokalt klimat). Innovativa initiativ i kretsloppsekonomin, strategin att materialcykeln ska slutas och komparativa analyser av livscykler bör stödjas för att uppnå en mer systemrelaterad minskning av de mänskliga aktiviteternas miljöpåverkan.

D.   
  Relevans på lokal och regional nivå

| 47. | EU-medborgarna blir allt mer medvetna om den roll som miljön spelar i deras liv. Eftersom de lokala och regionala myndigheterna befinner sig på den nivå som ligger lokalsamhällena närmast spelar de en grundläggande roll som kontaktpunkter för utbildning och mobilisering. |
| --- | --- |

47.

EU-medborgarna blir allt mer medvetna om den roll som miljön spelar i deras liv. Eftersom de lokala och regionala myndigheterna befinner sig på den nivå som ligger lokalsamhällena närmast spelar de en grundläggande roll som kontaktpunkter för utbildning och mobilisering.

| 48. | Subsidiaritetsprincipen och proportionalitetsprincipen ska beaktas vid utarbetandet, genomförandet och tillämpningen av miljöpolitiken i enlighet med artikel 192 i EUF-fördraget, som fastställer befogenhetsfördelningen mellan EU, medlemsstaterna och de nationella, regionala och lokala myndigheterna i miljöpolitiska frågor. |
| --- | --- |

48.

Subsidiaritetsprincipen och proportionalitetsprincipen ska beaktas vid utarbetandet, genomförandet och tillämpningen av miljöpolitiken i enlighet med artikel 192 i EUF-fördraget, som fastställer befogenhetsfördelningen mellan EU, medlemsstaterna och de nationella, regionala och lokala myndigheterna i miljöpolitiska frågor.

| 49. | Med hänsyn till de konkreta åtgärder som kommissionen har vidtagit är det nödvändigt att identifiera de mål som kommer att utgöra utmaningar på lokal och regional nivå. |
| --- | --- |

49.

Med hänsyn till de konkreta åtgärder som kommissionen har vidtagit är det nödvändigt att identifiera de mål som kommer att utgöra utmaningar på lokal och regional nivå.

| 50. | ”Lokal Agenda 21” kan och bör vara ett instrument för deltagardemokrati på lokal och regional nivå i syfte att främja de miljöpolitiska målen, eftersom den kan användas för att sprida information – bland annat via internet – om det sjunde miljöhandlingsprogrammets tillämpning på lokal nivå samt de rättsliga medel som står till förfogande. |
| --- | --- |

50.

”Lokal Agenda 21” kan och bör vara ett instrument för deltagardemokrati på lokal och regional nivå i syfte att främja de miljöpolitiska målen, eftersom den kan användas för att sprida information – bland annat via internet – om det sjunde miljöhandlingsprogrammets tillämpning på lokal nivå samt de rättsliga medel som står till förfogande.

| 51. | Principen om flernivåstyre i miljöfrågor måste framhållas. Kommittén anser att miljöproblemen inte kan lösas och att EU-politiken inte kan genomföras av en myndighetsnivå allena. EU:s miljöpolitik kan inte längre utformas genom att EU fastställer lagstiftning och sedan överlåter åt de nationella, regionala och lokala myndigheterna att genomföra den. Den måste utformas genom ett samspel mellan olika myndighetsnivåer. Det krävs en flernivåstrategi där varje myndighetsnivå (på EU-nivå, nationellt, regionalt och lokalt) tar sitt ansvar i samarbete med övriga myndigheter och vidtar de åtgärder som kan och måste vidtas på den nivån i syfte att undvika överlappningar mellan behörighetsnivåerna. |
| --- | --- |

51.

Principen om flernivåstyre i miljöfrågor måste framhållas. Kommittén anser att miljöproblemen inte kan lösas och att EU-politiken inte kan genomföras av en myndighetsnivå allena. EU:s miljöpolitik kan inte längre utformas genom att EU fastställer lagstiftning och sedan överlåter åt de nationella, regionala och lokala myndigheterna att genomföra den. Den måste utformas genom ett samspel mellan olika myndighetsnivåer. Det krävs en flernivåstrategi där varje myndighetsnivå (på EU-nivå, nationellt, regionalt och lokalt) tar sitt ansvar i samarbete med övriga myndigheter och vidtar de åtgärder som kan och måste vidtas på den nivån i syfte att undvika överlappningar mellan behörighetsnivåerna.

| 52. | Vi anser att flernivåstrategin måste stärkas under den fas då politiken utformas. För att den europeiska miljön ska förbättras krävs det realistiska målsättningar, och detta förutsätter att lagstiftning och genomförande stäms av mot varandra. Detta innebär att man redan vid utformningen av politiken måste uppmärksamma möjliga finansiella, politiska och rättsliga konsekvenser för de lokala och regionala myndigheterna och möjligheterna att genomföra och upprätthålla EU:s lagstiftning. |
| --- | --- |

52.

Vi anser att flernivåstrategin måste stärkas under den fas då politiken utformas. För att den europeiska miljön ska förbättras krävs det realistiska målsättningar, och detta förutsätter att lagstiftning och genomförande stäms av mot varandra. Detta innebär att man redan vid utformningen av politiken måste uppmärksamma möjliga finansiella, politiska och rättsliga konsekvenser för de lokala och regionala myndigheterna och möjligheterna att genomföra och upprätthålla EU:s lagstiftning.

| 53. | Kommittén rekommenderar att flernivåstrategin också förstärks under genomförandefasen. Att genomföra miljölagstiftning handlar inte bara om ett juridiskt genomförande (införlivande i nationell lagstiftning). Det handlar också om att EU:s miljölagstiftning måste åtföljas av europeiska och nationella genomförandeplaner (med handledningar, bästa praxis och källbaserade åtgärder). Vi förespråkar en flernivåstrategi och myndighetsövergripande team i medlemsstaterna, där sakkunniga från olika förvaltningsnivåer tillsammans utarbetar nationella genomförandeplaner. |
| --- | --- |

53.

Kommittén rekommenderar att flernivåstrategin också förstärks under genomförandefasen. Att genomföra miljölagstiftning handlar inte bara om ett juridiskt genomförande (införlivande i nationell lagstiftning). Det handlar också om att EU:s miljölagstiftning måste åtföljas av europeiska och nationella genomförandeplaner (med handledningar, bästa praxis och källbaserade åtgärder). Vi förespråkar en flernivåstrategi och myndighetsövergripande team i medlemsstaterna, där sakkunniga från olika förvaltningsnivåer tillsammans utarbetar nationella genomförandeplaner.

| 54. | Därför är det ytterst viktigt att det sjunde miljöhandlingsprogrammet stöder de lokala och regionala myndigheterna i tillämpningen av lagstiftningen, särskilt genom att göra följande:






  a) | Öka det lokala och regionala deltagandet i hela processen för utformning, genomförande och utvärdering av EU-lagstiftningen för att förbättra tillämpningen av lagstiftningen och främja ett större engagemang. |
| --- | --- | --- |

54.

Därför är det ytterst viktigt att det sjunde miljöhandlingsprogrammet stöder de lokala och regionala myndigheterna i tillämpningen av lagstiftningen, särskilt genom att göra följande:

a)

Öka det lokala och regionala deltagandet i hela processen för utformning, genomförande och utvärdering av EU-lagstiftningen för att förbättra tillämpningen av lagstiftningen och främja ett större engagemang.

| b) | Införa mekanismer för att engagera lokala och regionala myndigheter och ge dem möjlighet att utbyta bästa praxis i fråga om genomförandet av politiken. |
| --- | --- |

b)

Införa mekanismer för att engagera lokala och regionala myndigheter och ge dem möjlighet att utbyta bästa praxis i fråga om genomförandet av politiken.

| c) | Fokusera på att bistå länder och regioner som har en mindre utvecklad inhemsk miljöpolitik i stället för att införa nya omfattande EU-åtgärder, då dessa är oförenliga med motsvarande politik och planer i länder och regioner med en mer utvecklad uppsättning miljönormer och miljöpolitik. |
| --- | --- |

c)

Fokusera på att bistå länder och regioner som har en mindre utvecklad inhemsk miljöpolitik i stället för att införa nya omfattande EU-åtgärder, då dessa är oförenliga med motsvarande politik och planer i länder och regioner med en mer utvecklad uppsättning miljönormer och miljöpolitik.

| d) | Använda direktiv i stället för förordningar för att ge de lokala och regionala myndigheterna möjlighet att utarbeta sina egna lösningar när det gäller miljöfrågor inom en gemensamt överenskommen EU-ram. |
| --- | --- |

d)

Använda direktiv i stället för förordningar för att ge de lokala och regionala myndigheterna möjlighet att utarbeta sina egna lösningar när det gäller miljöfrågor inom en gemensamt överenskommen EU-ram.

| e) | Utarbeta en EU-ram för miljötillsyn på medlemsstatsnivå. |
| --- | --- |

e)

Utarbeta en EU-ram för miljötillsyn på medlemsstatsnivå.

| f) | Anta en effektiv politik som angriper problemen vid källan och för att analysera livscykeln, sluta materialcykeln och införa en kretsloppsekonomi samt utöka möjligheterna till kostnadstäckning för lokala och regionala myndigheter. |
| --- | --- |

f)

Anta en effektiv politik som angriper problemen vid källan och för att analysera livscykeln, sluta materialcykeln och införa en kretsloppsekonomi samt utöka möjligheterna till kostnadstäckning för lokala och regionala myndigheter.

| g) | Stärka EU:s hållbara städer. Det sjunde miljöhandlingsprogrammet bör ge fortsatt stöd till innovativa initiativ som utvecklas av städerna genom utbyte av erfarenheter, identifiering och antagande av indikatorer för bedömning av städers miljösituation med beaktande av ekonomiska, sociala och territoriella effekter, och genom att tillhandahålla mer information om finansieringskällor och sprida åtgärder som bidrar till en hållbar utveckling. Dessa indikatorer bör utarbetas i nära samarbete med de lokala myndigheterna. |
| --- | --- |

g)

Stärka EU:s hållbara städer. Det sjunde miljöhandlingsprogrammet bör ge fortsatt stöd till innovativa initiativ som utvecklas av städerna genom utbyte av erfarenheter, identifiering och antagande av indikatorer för bedömning av städers miljösituation med beaktande av ekonomiska, sociala och territoriella effekter, och genom att tillhandahålla mer information om finansieringskällor och sprida åtgärder som bidrar till en hållbar utveckling. Dessa indikatorer bör utarbetas i nära samarbete med de lokala myndigheterna.

| h) | Stödja initiativ för hållbara landsbygdsområden. |
| --- | --- |

h)

Stödja initiativ för hållbara landsbygdsområden.

| i) | Göra EU:s kamp mot miljöproblem på regional och global nivå mer effektiv, i synnerhet med hänsyn till de åtaganden som gjordes vid konferensen Rio+20. |
| --- | --- |

i)

Göra EU:s kamp mot miljöproblem på regional och global nivå mer effektiv, i synnerhet med hänsyn till de åtaganden som gjordes vid konferensen Rio+20.

| j) | Fastställa kriterier för nationell klagomålshantering, bland annat mekanismer för tvistlösning, t.ex. i form av medling. |
| --- | --- |

j)

Fastställa kriterier för nationell klagomålshantering, bland annat mekanismer för tvistlösning, t.ex. i form av medling.

| k) | Följa principerna om smart lagstiftning samt övervakning och uppföljning av konsekvensbedömningar liksom utvärdering av påverkan på konkurrensen. |
| --- | --- |

k)

Följa principerna om smart lagstiftning samt övervakning och uppföljning av konsekvensbedömningar liksom utvärdering av påverkan på konkurrensen.

| l) | Inkludera miljömål i viktiga budgetposter såsom landsbygdsutveckling, jordbruk och strukturfonderna. |
| --- | --- |

l)

Inkludera miljömål i viktiga budgetposter såsom landsbygdsutveckling, jordbruk och strukturfonderna.

| m) | Förbättra kommunikationen mellan alla styresnivåer och alla faser av utvecklingspolitiken, investeringar i informationssystem och webbverktyg för att tillhandahålla klar och tydlig miljöinformation till allmänheten och offentliga organ. |
| --- | --- |

m)

Förbättra kommunikationen mellan alla styresnivåer och alla faser av utvecklingspolitiken, investeringar i informationssystem och webbverktyg för att tillhandahålla klar och tydlig miljöinformation till allmänheten och offentliga organ.

| n) | Använda den tekniska plattform för miljösamarbete som Regionkommittén har utarbetat för att underlätta dialog, informationsutbyte och en bättre praktisk tillämpning ute på fältet. |
| --- | --- |

n)

Använda den tekniska plattform för miljösamarbete som Regionkommittén har utarbetat för att underlätta dialog, informationsutbyte och en bättre praktisk tillämpning ute på fältet.

| o) | Skapa mekanismer som ger dels de lokala och regionala myndigheterna möjlighet att samla in uppgifter om miljön, dels de lokala, regionala och nationella nivåerna ett delat ansvar för insamling, behandling och övervakning av dessa uppgifter. |
| --- | --- |

o)

Skapa mekanismer som ger dels de lokala och regionala myndigheterna möjlighet att samla in uppgifter om miljön, dels de lokala, regionala och nationella nivåerna ett delat ansvar för insamling, behandling och övervakning av dessa uppgifter.

| p) | Utarbeta strukturerade ramar för genomförande och information (structured implementation and information frameworks, SIIF) avseende all EU-miljölagstiftning, med medverkan av lokala och regionala myndigheter. |
| --- | --- |

p)

Utarbeta strukturerade ramar för genomförande och information (structured implementation and information frameworks, SIIF) avseende all EU-miljölagstiftning, med medverkan av lokala och regionala myndigheter.

| q) | Uppmuntra utarbetandet av konkreta lokala och regionala miljöutbildningsprogram för att sprida miljömedvetande och förklara hur medborgarna kan bidra till att lösa miljöproblemen. Programmen bör bygga på invånarnas deltagande, bland annat genom inbjudningar att lämna in projektförslag. |
| --- | --- |

q)

Uppmuntra utarbetandet av konkreta lokala och regionala miljöutbildningsprogram för att sprida miljömedvetande och förklara hur medborgarna kan bidra till att lösa miljöproblemen. Programmen bör bygga på invånarnas deltagande, bland annat genom inbjudningar att lämna in projektförslag.

| r) | Stärka banden mellan medborgarna och miljön med hjälp av miljöutbildningsprogram som genomförs av de lokala och regionala myndigheterna och riktar sig till olika generationer för att göra varje medborgare mer medveten om miljöproblemen. |
| --- | --- |

r)

Stärka banden mellan medborgarna och miljön med hjälp av miljöutbildningsprogram som genomförs av de lokala och regionala myndigheterna och riktar sig till olika generationer för att göra varje medborgare mer medveten om miljöproblemen.

| s) | Stärka och utvidga Impel-nätverket för miljölagstiftningens efterlevnad i EU genom att tillhandahålla långtidsfinansiering för att underlätta inbördes granskning och utbyte av bästa praxis, och för efterlevnaden av miljölagstiftningen inom EU, framför allt bland de lokala och regionala myndigheterna. |
| --- | --- |

s)

Stärka och utvidga Impel-nätverket för miljölagstiftningens efterlevnad i EU genom att tillhandahålla långtidsfinansiering för att underlätta inbördes granskning och utbyte av bästa praxis, och för efterlevnaden av miljölagstiftningen inom EU, framför allt bland de lokala och regionala myndigheterna.

| t) | Främja det sjunde miljöhandlingsprogrammets positiva roll när det gäller stöd till företag och lokala och regionala myndigheter när dessa har tagit fram en strukturerad ram för långsiktig planering av framför allt stora infrastrukturinvesteringar. |
| --- | --- |

t)

Främja det sjunde miljöhandlingsprogrammets positiva roll när det gäller stöd till företag och lokala och regionala myndigheter när dessa har tagit fram en strukturerad ram för långsiktig planering av framför allt stora infrastrukturinvesteringar.

| u) | Ta lokala myndigheter och föreningar till hjälp för att få medborgarna att engagera sig i utarbetandet av långsiktiga strategier och målsättningar på miljöområdet, användningen av EU-medel för investeringar i miljöinfrastruktur, liksom ekosystemtjänster, anpassning till klimatförändringarna och förlusten av biologisk mångfald, satsningar på att minska risken för katastrofer samt utbildning om tillämpningen av direktiven om miljökonsekvensbedömningar och strategisk miljöbedömning. |
| --- | --- |

u)

Ta lokala myndigheter och föreningar till hjälp för att få medborgarna att engagera sig i utarbetandet av långsiktiga strategier och målsättningar på miljöområdet, användningen av EU-medel för investeringar i miljöinfrastruktur, liksom ekosystemtjänster, anpassning till klimatförändringarna och förlusten av biologisk mångfald, satsningar på att minska risken för katastrofer samt utbildning om tillämpningen av direktiven om miljökonsekvensbedömningar och strategisk miljöbedömning.

| v) | Vid utarbetandet av dokument för fysisk stadsplanering se till att ta fasta på metoder för hållbar förvaltning av stadsmiljön, med fokus på integrerad miljöplanering, hållbar rörlighet, eldrivna transportnät, cykelbanor och lånecyklar i städernas centrala områden, livskvalitet och folkhälsa. |
| --- | --- |

v)

Vid utarbetandet av dokument för fysisk stadsplanering se till att ta fasta på metoder för hållbar förvaltning av stadsmiljön, med fokus på integrerad miljöplanering, hållbar rörlighet, eldrivna transportnät, cykelbanor och lånecyklar i städernas centrala områden, livskvalitet och folkhälsa.

| 55. | Den strategi som det sjunde miljöhandlingsprogrammet ligger till grund för kommer delvis att vara beroende av de specifika politiska instrument som väljs ut för att uppnå de uppställda målen, men detta kommer inte att fastställas förrän konsekvensanalyserna har genomförts. Kostnadseffektiviteten och de specifika sociala och ekonomiska konsekvenserna kommer därför att påverkas, liksom de nationella, regionala och lokala myndigheternas roll i genomförandet av de politiska strategier och den lagstiftning som antas på EU-nivå. Åtgärderna i ovanstående punkt får inte öka kostnadsbördan för kommuner och regioner. Kommittén anser att finansieringsansvaret för åtgärderna i ovanstående punkt i första hand bör åläggas EU eller de nationella regeringarna. Det är viktigt att garantera att den ekonomiska tillväxten är hållbar och att se till att våra ekosystem, som utgör grunden för tillväxten och skyddar medborgarnas hälsa, klarar av att återhämta sig. |
| --- | --- |

55.

Den strategi som det sjunde miljöhandlingsprogrammet ligger till grund för kommer delvis att vara beroende av de specifika politiska instrument som väljs ut för att uppnå de uppställda målen, men detta kommer inte att fastställas förrän konsekvensanalyserna har genomförts. Kostnadseffektiviteten och de specifika sociala och ekonomiska konsekvenserna kommer därför att påverkas, liksom de nationella, regionala och lokala myndigheternas roll i genomförandet av de politiska strategier och den lagstiftning som antas på EU-nivå. Åtgärderna i ovanstående punkt får inte öka kostnadsbördan för kommuner och regioner. Kommittén anser att finansieringsansvaret för åtgärderna i ovanstående punkt i första hand bör åläggas EU eller de nationella regeringarna. Det är viktigt att garantera att den ekonomiska tillväxten är hållbar och att se till att våra ekosystem, som utgör grunden för tillväxten och skyddar medborgarnas hälsa, klarar av att återhämta sig.

II.   ÄNDRINGSREKOMMENDATIONER

Ändringsrekommendation 1

Kommissionens förslag, bilagan, punkt 15

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| I många fall kommer åtgärder för att målen ska nås krävas främst på nationell, regional eller lokal nivå, i enlighet med subsidiaritetsprincipen. I andra fall kommer det att krävas ytterligare åtgärder på EU-nivå. Eftersom miljöpolitiken är ett område med delad befogenhet inom EU är ett av syftena med programmet att upprätta gemensamma mål och skapa lika villkor för företag och offentliga myndigheter. Tydliga mål ger också opinionsbildare och andra berörda parter som regioner och städer, företag och arbetsmarknadens parter samt enskilda invånare vägledning och förutsägbara villkor för åtgärder. | I många fall kommer åtgärder för att målen ska nås krävas främst på europeisk, nationell, regional eller lokal nivå, i enlighet med subsidiaritetsprincipen. I andra fall kommer det att krävas ytterligare åtgärder på EU-nivå. Eftersom miljöpolitiken är ett område med delad befogenhet inom EU är ett av syftena med programmet att upprätta gemensamma mål och skapa lika villkor för företag och offentliga myndigheter. Tydliga mål ger också opinionsbildare och andra berörda parter som regioner och städer, företag och arbetsmarknadens parter samt enskilda invånare vägledning och förutsägbara villkor för åtgärder. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

I många fall kommer åtgärder för att målen ska nås krävas främst på nationell, regional eller lokal nivå, i enlighet med subsidiaritetsprincipen. I andra fall kommer det att krävas ytterligare åtgärder på EU-nivå. Eftersom miljöpolitiken är ett område med delad befogenhet inom EU är ett av syftena med programmet att upprätta gemensamma mål och skapa lika villkor för företag och offentliga myndigheter. Tydliga mål ger också opinionsbildare och andra berörda parter som regioner och städer, företag och arbetsmarknadens parter samt enskilda invånare vägledning och förutsägbara villkor för åtgärder.

I många fall kommer åtgärder för att målen ska nås krävas främst på europeisk, nationell, regional eller lokal nivå, i enlighet med subsidiaritetsprincipen. I andra fall kommer det att krävas ytterligare åtgärder på EU-nivå. Eftersom miljöpolitiken är ett område med delad befogenhet inom EU är ett av syftena med programmet att upprätta gemensamma mål och skapa lika villkor för företag och offentliga myndigheter. Tydliga mål ger också opinionsbildare och andra berörda parter som regioner och städer, företag och arbetsmarknadens parter samt enskilda invånare vägledning och förutsägbara villkor för åtgärder.

Motivering

Att förbättra miljön är ett gemensamt ansvar på alla styresnivåer.

Ändringsrekommendation 2

Kommissionens förslag, bilagan, punkt 43

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| En betydande andel av EU:s befolkning utsätts för luftföroreningsnivåer som överskrider de normer som WHO rekommenderar. Det krävs framför allt åtgärder i områden där människor – särskilt extra känsliga eller sårbara samhällsgrupper – och ekosystem utsätts för höga nivåer av föroreningar, som i städer och byggnader. | En betydande andel av EU:s befolkning utsätts för luftföroreningsnivåer som överskrider de normer som WHO rekommenderar. Det krävs framför allt åtgärder på EU-nivå och på nationell nivå i områden där människor – särskilt extra känsliga eller sårbara samhällsgrupper – och ekosystem utsätts för höga nivåer av föroreningar, som i städer och byggnader. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

En betydande andel av EU:s befolkning utsätts för luftföroreningsnivåer som överskrider de normer som WHO rekommenderar. Det krävs framför allt åtgärder i områden där människor – särskilt extra känsliga eller sårbara samhällsgrupper – och ekosystem utsätts för höga nivåer av föroreningar, som i städer och byggnader.

En betydande andel av EU:s befolkning utsätts för luftföroreningsnivåer som överskrider de normer som WHO rekommenderar. Det krävs framför allt åtgärder på EU-nivå och på nationell nivå i områden där människor – särskilt extra känsliga eller sårbara samhällsgrupper – och ekosystem utsätts för höga nivåer av föroreningar, som i städer och byggnader.

Motivering

Åtgärder på EU-nivå och på nationell nivå är nödvändiga på detta område.

Ändringsrekommendation 3

Kommissionens förslag, bilagan, punkt 58

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| För det andra kommer EU att utöka kraven på kontroller och övervakning till att omfatta EU:s miljölagstiftning i dess helhet och komplettera dessa med en kapacitet på EU-nivå för att hantera situationer som ger anledning till oro. | För det andra kommer EU med tydlig inriktning på och utnyttjande av samverkanseffekter med befintliga övervakningsbestämmelser att utöka kraven på kontroller och övervakning till att omfatta EU:s miljölagstiftning i dess helhet och inom ramen för unionens befogenheter komplettera dessa med en kapacitet på EU-nivå för att hantera situationer som ger anledning till oro. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

För det andra kommer EU att utöka kraven på kontroller och övervakning till att omfatta EU:s miljölagstiftning i dess helhet och komplettera dessa med en kapacitet på EU-nivå för att hantera situationer som ger anledning till oro.

För det andra kommer EU med tydlig inriktning på och utnyttjande av samverkanseffekter med befintliga övervakningsbestämmelser att utöka kraven på kontroller och övervakning till att omfatta EU:s miljölagstiftning i dess helhet och inom ramen för unionens befogenheter komplettera dessa med en kapacitet på EU-nivå för att hantera situationer som ger anledning till oro.

Motivering

I samband med att man utökar kraven på kontroller och övervakning till att omfatta EU:s miljölagstiftning i dess helhet bör man säkerställa effektivitet i syfte att undvika en onödig ökning av byråkratin i de redan mycket formaliserade och kostsamma EU-rutinerna. Det är inte heller uppenbart om det är motiverat att ge kommissionen nya befogenheter. Därför bör formuleringen i punkt 58 säkerställa att kommissionen ska verka inom ramen för sina befintliga befogenheter. Detta innebär inte någon motsägelse med ReK:s yttrande eftersom kommittén föreslår rationalisering och modernisering av förvaltningen och utbytet av miljödata.

Ändringsrekommendation 4

Kommissionens förslag, bilagan, punkt 69

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Det finns fortfarande stora kunskapsluckor och vissa av dem rör detta programs prioriterade mål. Det är därför nödvändigt att satsa ytterligare på att fylla dessa luckor för att se till att offentliga myndigheter och företag har ett bra beslutsunderlag som verkligen speglar de faktiska sociala, ekonomiska och miljömässiga fördelarna och kostnaderna. Inom fyra områden finns särskilt tydliga brister:






  — | Det krävs avancerad forskning för att fylla uppgifts- och kunskapsluckor och lämpliga modellverktyg för att bättre förstå komplexa frågor som rör miljöförändringar, exempelvis klimatförändringar och effekter av katastrofer, artförlusters betydelse för ekosystemtjänster, miljömässiga trösklar och ekologiska brytpunkter. De befintliga underlagen motiverar redan fullt ut att försiktighetsåtgärder vidtas inom dessa områden, men för att få reda på vilka åtgärder som är lämpligast krävs ytterligare forskning om planetens gränser, om systemrisker och om hur vårt samhälle kan hantera dem. Detta bör omfatta insatser för att fylla uppgifts- och kunskapsluckor, kartlägga och bedöma ekosystemtjänster, förstå den biologiska mångfaldens grundläggande roll för dessa och hur de anpassar sig till klimatförändringar. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Det finns fortfarande stora kunskapsluckor och vissa av dem rör detta programs prioriterade mål. Det är därför nödvändigt att satsa ytterligare på att fylla dessa luckor för att se till att offentliga myndigheter och företag har ett bra beslutsunderlag som verkligen speglar de faktiska sociala, ekonomiska och miljömässiga fördelarna och kostnaderna. Inom fyra områden finns särskilt tydliga brister:

—

Det krävs avancerad forskning för att fylla uppgifts- och kunskapsluckor och lämpliga modellverktyg för att bättre förstå komplexa frågor som rör miljöförändringar, exempelvis klimatförändringar och effekter av katastrofer, artförlusters betydelse för ekosystemtjänster, miljömässiga trösklar och ekologiska brytpunkter. De befintliga underlagen motiverar redan fullt ut att försiktighetsåtgärder vidtas inom dessa områden, men för att få reda på vilka åtgärder som är lämpligast krävs ytterligare forskning om planetens gränser, om systemrisker och om hur vårt samhälle kan hantera dem. Detta bör omfatta insatser för att fylla uppgifts- och kunskapsluckor, kartlägga och bedöma ekosystemtjänster, förstå den biologiska mångfaldens grundläggande roll för dessa och hur de anpassar sig till klimatförändringar.

Det finns fortfarande stora kunskapsluckor och vissa av dem rör detta programs prioriterade mål. Det är därför nödvändigt att satsa ytterligare på att fylla dessa luckor för att se till att offentliga myndigheter och företag har ett bra beslutsunderlag som verkligen speglar de faktiska sociala, ekonomiska och miljömässiga fördelarna och kostnaderna. Inom fyra områden finns särskilt tydliga brister:

| — | Det krävs avancerad forskning för att fylla uppgifts- och kunskapsluckor och lämpliga modellverktyg för att bättre förstå komplexa frågor som rör miljöförändringar, exempelvis klimatförändringar och effekter av katastrofer, artförlusters betydelse för ekosystemtjänster, miljömässiga trösklar och ekologiska brytpunkter. De befintliga mycket specialiserade fackkunskaperna inom de enskilda områdena (t.ex. mark, vatten, klimat, luft, växter och djur) inriktas i allt högre grad på funktionell samverkan. Motsvarande kunskaper är helt nödvändiga för en funktionell, hållbar förvaltning av ekosystem. De säkerställer att huvudmålet om ett enhetligt förfarande för stabilisering av ekosystem uppnås på ett målinriktat sätt och att medlen används effektivt. De befintliga underlagen motiverar redan fullt ut att försiktighetsåtgärder vidtas inom dessa områden, men för att få reda på vilka åtgärder som är lämpligast krävs ytterligare forskning om planetens gränser, om systemrisker och om hur vårt samhälle kan hantera dem. Detta bör omfatta insatser för att fylla uppgifts- och kunskapsluckor, kartlägga och bedöma ekosystemtjänster, förstå den biologiska mångfaldens grundläggande roll för dessa och hur de anpassar sig till klimatförändringar. |
| --- | --- |

—

Det krävs avancerad forskning för att fylla uppgifts- och kunskapsluckor och lämpliga modellverktyg för att bättre förstå komplexa frågor som rör miljöförändringar, exempelvis klimatförändringar och effekter av katastrofer, artförlusters betydelse för ekosystemtjänster, miljömässiga trösklar och ekologiska brytpunkter. De befintliga mycket specialiserade fackkunskaperna inom de enskilda områdena (t.ex. mark, vatten, klimat, luft, växter och djur) inriktas i allt högre grad på funktionell samverkan. Motsvarande kunskaper är helt nödvändiga för en funktionell, hållbar förvaltning av ekosystem. De säkerställer att huvudmålet om ett enhetligt förfarande för stabilisering av ekosystem uppnås på ett målinriktat sätt och att medlen används effektivt. De befintliga underlagen motiverar redan fullt ut att försiktighetsåtgärder vidtas inom dessa områden, men för att få reda på vilka åtgärder som är lämpligast krävs ytterligare forskning om planetens gränser, om systemrisker och om hur vårt samhälle kan hantera dem. Detta bör omfatta insatser för att fylla uppgifts- och kunskapsluckor, kartlägga och bedöma ekosystemtjänster, förstå den biologiska mångfaldens grundläggande roll för dessa och hur de anpassar sig till klimatförändringar.

(...)

(...)

Motivering

Att snabbt åtgärda kunskapsluckor i fråga om den funktionella förståelsen av ekosystemen är helt nödvändigt om man på ett målinriktat och effektivt sätt vill genomföra åtgärder inom ramen för en hållbar miljöpolitik och säkerställa öppenhet när det gäller utvärdering och bedömning av ekosystemtjänster som är relevanta för projektledare (vilket föreskrivs i sjunde miljöhandlingsprogrammet) och förebygga nettoförluster. Därmed undviker man att belasta t.ex. projektansvariga med ineffektiva strategier. Detta ligger i linje med ReK:s yttrande, där kommittén efterlyser genomförbara miljömål och undanröjande av kunskapsluckor.

Ändringsrekommendation 5

Kommissionens förslag, bilagan, punkt 83

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| Trots att fördraget ända sedan 1997 har krävt att miljöskyddsfrågor ska integreras i EU:s övriga politiska åtgärder tyder det allmänna tillståndet för EU:s miljö på att framstegen hittills inte har varit tillräckliga för att vända alla negativa trender, även om goda framsteg har gjorts på vissa områden. För att många av de prioriterade målen i programmet ska nås krävs en effektivare integrering av miljö- och klimathänsyn i övriga politikområden samt mer sammanhållna helhetsstrategier som ger fördelar på flera områden. Detta bör innebära att svåra kompromisser hanteras i ett tidigt skede snarare än under genomförandefasen, och att oundviklig påverkan kan mildras på ett effektivare sätt. Direktivet om strategisk miljöbedömning och direktivet om miljökonsekvensbedömning är, när de tillämpas korrekt, effektiva verktyg för att säkra att miljöskyddskraven integreras i planer, program och projekt. Lokala och regionala myndigheter, som i allmänhet ansvarar för beslut om användning av land- och havsområden, har en särskilt viktig roll i att bedöma miljökonsekvenser och skydda, bevara och stärka naturkapitalet, också för att öka motståndskraften mot klimatförändringar och naturkatastrofer. | Trots att fördraget ända sedan 1997 har krävt att miljöskyddsfrågor ska integreras i EU:s övriga politiska åtgärder tyder det allmänna tillståndet för EU:s miljö på att framstegen hittills inte har varit tillräckliga för att vända alla negativa trender, även om goda framsteg har gjorts på vissa områden. För att många av de prioriterade målen i programmet ska nås krävs en effektivare integrering av miljö- och klimathänsyn i övriga politikområden samt mer sammanhållna helhetsstrategier som ger fördelar på flera områden. Detta bör innebära att svåra kompromisser hanteras i ett tidigt skede snarare än under genomförandefasen, och att oundviklig påverkan kan mildras på ett effektivare sätt. Ambitionsnivån när det gäller EU-politik som syftar till att angripa problemen vid källan bör anpassas till de sektorsspecifika miljömålen, och tidsfristerna för åtgärder som angriper problemen vid källan måste synkroniseras med immissionsmålen. Direktivet om strategisk miljöbedömning och direktivet om miljökonsekvensbedömning är, när de tillämpas korrekt, effektiva verktyg för att säkra att miljöskyddskraven integreras i planer, program och projekt. Lokala och regionala myndigheter, som i allmänhet ansvarar för beslut om användning av land- och havsområden, har en särskilt viktig roll i att bedöma miljökonsekvenser och skydda, bevara och stärka naturkapitalet, också för att öka motståndskraften mot klimatförändringar och naturkatastrofer. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

Trots att fördraget ända sedan 1997 har krävt att miljöskyddsfrågor ska integreras i EU:s övriga politiska åtgärder tyder det allmänna tillståndet för EU:s miljö på att framstegen hittills inte har varit tillräckliga för att vända alla negativa trender, även om goda framsteg har gjorts på vissa områden. För att många av de prioriterade målen i programmet ska nås krävs en effektivare integrering av miljö- och klimathänsyn i övriga politikområden samt mer sammanhållna helhetsstrategier som ger fördelar på flera områden. Detta bör innebära att svåra kompromisser hanteras i ett tidigt skede snarare än under genomförandefasen, och att oundviklig påverkan kan mildras på ett effektivare sätt. Direktivet om strategisk miljöbedömning och direktivet om miljökonsekvensbedömning är, när de tillämpas korrekt, effektiva verktyg för att säkra att miljöskyddskraven integreras i planer, program och projekt. Lokala och regionala myndigheter, som i allmänhet ansvarar för beslut om användning av land- och havsområden, har en särskilt viktig roll i att bedöma miljökonsekvenser och skydda, bevara och stärka naturkapitalet, också för att öka motståndskraften mot klimatförändringar och naturkatastrofer.

Trots att fördraget ända sedan 1997 har krävt att miljöskyddsfrågor ska integreras i EU:s övriga politiska åtgärder tyder det allmänna tillståndet för EU:s miljö på att framstegen hittills inte har varit tillräckliga för att vända alla negativa trender, även om goda framsteg har gjorts på vissa områden. För att många av de prioriterade målen i programmet ska nås krävs en effektivare integrering av miljö- och klimathänsyn i övriga politikområden samt mer sammanhållna helhetsstrategier som ger fördelar på flera områden. Detta bör innebära att svåra kompromisser hanteras i ett tidigt skede snarare än under genomförandefasen, och att oundviklig påverkan kan mildras på ett effektivare sätt. Ambitionsnivån när det gäller EU-politik som syftar till att angripa problemen vid källan bör anpassas till de sektorsspecifika miljömålen, och tidsfristerna för åtgärder som angriper problemen vid källan måste synkroniseras med immissionsmålen. Direktivet om strategisk miljöbedömning och direktivet om miljökonsekvensbedömning är, när de tillämpas korrekt, effektiva verktyg för att säkra att miljöskyddskraven integreras i planer, program och projekt. Lokala och regionala myndigheter, som i allmänhet ansvarar för beslut om användning av land- och havsområden, har en särskilt viktig roll i att bedöma miljökonsekvenser och skydda, bevara och stärka naturkapitalet, också för att öka motståndskraften mot klimatförändringar och naturkatastrofer.

Motivering

Ambitionsnivåer och tidsfrister för EU-politik som syftar till att angripa problemen vid källan bör stämma överens med olika sektorers miljömål.

Ändringsrekommendation 6

Kommissionens förslag, bilagan, punkt 86

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| För att förbättra miljöintegreringen och det politiska sammanhanget ska programmet säkerställa följande till 2020:






  (a) | De olika politikområdena i EU och i medlemsstaterna utvecklas och genomförs på ett sätt som stöder relevanta miljö- och klimatmål. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

För att förbättra miljöintegreringen och det politiska sammanhanget ska programmet säkerställa följande till 2020:

(a)

De olika politikområdena i EU och i medlemsstaterna utvecklas och genomförs på ett sätt som stöder relevanta miljö- och klimatmål.

Detta kräver i synnerhet följande:

| (a) | Integrering av miljö- och klimatrelaterade villkor och incitament i politiska initiativ, såväl i översyner och reformer av befintlig politik som i nya initiativ, i EU och i medlemsstaterna. |
| --- | --- |

(a)

Integrering av miljö- och klimatrelaterade villkor och incitament i politiska initiativ, såväl i översyner och reformer av befintlig politik som i nya initiativ, i EU och i medlemsstaterna.

| (b) | Systematiska förhandsbedömningar av miljömässiga, sociala och ekonomiska effekter av EU:s och medlemsstaternas politiska initiativ för att garantera att de är sammanhängande och effektiva. |
| --- | --- |

(b)

Systematiska förhandsbedömningar av miljömässiga, sociala och ekonomiska effekter av EU:s och medlemsstaternas politiska initiativ för att garantera att de är sammanhängande och effektiva.

För att förbättra miljöintegreringen och det politiska sammanhanget ska programmet säkerställa följande till 2020:

| (a) | De olika politikområdena i EU och i medlemsstaterna utvecklas och genomförs på ett sätt som stöder relevanta miljö- och klimatmål. |
| --- | --- |

(a)

De olika politikområdena i EU och i medlemsstaterna utvecklas och genomförs på ett sätt som stöder relevanta miljö- och klimatmål.

Detta kräver i synnerhet följande:

| (a) | Integrering av miljö- och klimatrelaterade villkor och incitament i politiska initiativ, såväl i översyner och reformer av befintlig politik som i nya initiativ, i EU och i medlemsstaterna. |
| --- | --- |

(a)

Integrering av miljö- och klimatrelaterade villkor och incitament i politiska initiativ, såväl i översyner och reformer av befintlig politik som i nya initiativ, i EU och i medlemsstaterna.

| (b) | Ambitionsnivån när det gäller EU-politik som syftar till att angripa problemen vid källan bör anpassas till de sektorsspecifika miljömålen och synkroniseras med tidsfristerna för åtgärder som angriper problemen vid källan och immissionsmålen. |
| --- | --- |

(b)

Ambitionsnivån när det gäller EU-politik som syftar till att angripa problemen vid källan bör anpassas till de sektorsspecifika miljömålen och synkroniseras med tidsfristerna för åtgärder som angriper problemen vid källan och immissionsmålen.

| (b)
  (c) | Systematiska förhandsbedömningar av miljömässiga, sociala och ekonomiska effekter av EU:s och medlemsstaternas politiska initiativ för att garantera att de är sammanhängande och effektiva. |
| --- | --- |

(b)
  (c)

Systematiska förhandsbedömningar av miljömässiga, sociala och ekonomiska effekter av EU:s och medlemsstaternas politiska initiativ för att garantera att de är sammanhängande och effektiva.

Motivering

Ambitionsnivåer och tidsfrister för EU-politik som syftar till att angripa problemen vid källan bör stämma överens med olika sektorers miljömål.

Ändringsrekommendation 7

Kommissionens förslag, bilagan, punkt 89

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| EU:s invånare drar nytta av en rad politiska åtgärder och initiativ från EU till stöd för hållbar stadsutveckling, oavsett om de lever i staden eller på landsbygden. Detta kräver dock en effektiv och ändamålsenlig samordning mellan olika förvaltningsnivåer och över förvaltningsgränserna, och kräver att regionala och lokala myndigheter systematiskt involveras i planering, utformning och utveckling av politiska åtgärder som påverkar stadsmiljön. De utökade samordningsmekanismer på nationell och regional nivå som föreslås i den gemensamma strategiska ramen för nästa finansieringsperiod och inrättandet av en plattform för hållbar stadsutveckling skulle bidra till att detta uppnås och även till att fler berörda parter och allmänheten involveras i beslut som påverkar dem. Lokala och regionala myndigheter kommer också att få nytta av fortsatt utveckling av verktyg för att förenkla insamlingen och bearbetningen av miljödata och underlätta informationsutbyte och bästa praxis, liksom av åtgärder för att förbättra genomförandet av miljölagstiftningen på unionsnivå och på nationell och lokal nivå. Detta överensstämmer med det åtagande som gjordes vid Rio+20 om att främja en integrerad syn på planering, byggande och förvaltning av hållbara städer och tätorter. En integrerad syn på fysisk stadsplanering, där långsiktiga miljöhänsyn beaktas fullt ut vid sidan av ekonomiska och sociala utmaningar, är nödvändig för att se till att städerna är hållbara, ändamålsenliga och hälsosamma att bo och arbeta i. | EU:s invånare drar nytta av en rad politiska åtgärder och initiativ från EU till stöd för hållbar stadsutveckling, oavsett om de lever i staden eller på landsbygden. Detta kräver dock en effektiv och ändamålsenlig samordning mellan olika förvaltningsnivåer och över förvaltningsgränserna, och kräver att regionala och lokala myndigheter systematiskt involveras i planering, utformning och utveckling av politiska åtgärder som påverkar stadsmiljön. De utökade samordningsmekanismer på nationell och regional nivå som föreslås i den gemensamma strategiska ramen för nästa finansieringsperiod och inrättandet av en plattform för hållbar stadsutveckling skulle bidra till att detta uppnås och även till att fler berörda parter och allmänheten involveras i beslut som påverkar dem. Lokala och regionala myndigheter kommer också att
  kan också få nytta av fortsatt utveckling av verktyg för att förenkla insamlingen och bearbetningen av miljödata och underlätta informationsutbyte och bästa praxis, liksom av åtgärder för att förbättra genomförandet av miljölagstiftningen på unionsnivå och på nationell och lokal nivå. Detta överensstämmer med det åtagande som gjordes vid Rio+20 om att främja en integrerad syn på planering, byggande och förvaltning av hållbara städer och tätorter. En integrerad syn på fysisk stadsplanering, där långsiktiga miljöhänsyn beaktas fullt ut vid sidan av ekonomiska, och sociala och territoriella utmaningar, är nödvändig för att se till att städerna är hållbara, ändamålsenliga och hälsosamma att bo och arbeta i. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

EU:s invånare drar nytta av en rad politiska åtgärder och initiativ från EU till stöd för hållbar stadsutveckling, oavsett om de lever i staden eller på landsbygden. Detta kräver dock en effektiv och ändamålsenlig samordning mellan olika förvaltningsnivåer och över förvaltningsgränserna, och kräver att regionala och lokala myndigheter systematiskt involveras i planering, utformning och utveckling av politiska åtgärder som påverkar stadsmiljön. De utökade samordningsmekanismer på nationell och regional nivå som föreslås i den gemensamma strategiska ramen för nästa finansieringsperiod och inrättandet av en plattform för hållbar stadsutveckling skulle bidra till att detta uppnås och även till att fler berörda parter och allmänheten involveras i beslut som påverkar dem. Lokala och regionala myndigheter kommer också att få nytta av fortsatt utveckling av verktyg för att förenkla insamlingen och bearbetningen av miljödata och underlätta informationsutbyte och bästa praxis, liksom av åtgärder för att förbättra genomförandet av miljölagstiftningen på unionsnivå och på nationell och lokal nivå. Detta överensstämmer med det åtagande som gjordes vid Rio+20 om att främja en integrerad syn på planering, byggande och förvaltning av hållbara städer och tätorter. En integrerad syn på fysisk stadsplanering, där långsiktiga miljöhänsyn beaktas fullt ut vid sidan av ekonomiska och sociala utmaningar, är nödvändig för att se till att städerna är hållbara, ändamålsenliga och hälsosamma att bo och arbeta i.

EU:s invånare drar nytta av en rad politiska åtgärder och initiativ från EU till stöd för hållbar stadsutveckling, oavsett om de lever i staden eller på landsbygden. Detta kräver dock en effektiv och ändamålsenlig samordning mellan olika förvaltningsnivåer och över förvaltningsgränserna, och kräver att regionala och lokala myndigheter systematiskt involveras i planering, utformning och utveckling av politiska åtgärder som påverkar stadsmiljön. De utökade samordningsmekanismer på nationell och regional nivå som föreslås i den gemensamma strategiska ramen för nästa finansieringsperiod och inrättandet av en plattform för hållbar stadsutveckling skulle bidra till att detta uppnås och även till att fler berörda parter och allmänheten involveras i beslut som påverkar dem. Lokala och regionala myndigheter kommer också att
  kan också få nytta av fortsatt utveckling av verktyg för att förenkla insamlingen och bearbetningen av miljödata och underlätta informationsutbyte och bästa praxis, liksom av åtgärder för att förbättra genomförandet av miljölagstiftningen på unionsnivå och på nationell och lokal nivå. Detta överensstämmer med det åtagande som gjordes vid Rio+20 om att främja en integrerad syn på planering, byggande och förvaltning av hållbara städer och tätorter. En integrerad syn på fysisk stadsplanering, där långsiktiga miljöhänsyn beaktas fullt ut vid sidan av ekonomiska, och sociala och territoriella utmaningar, är nödvändig för att se till att städerna är hållbara, ändamålsenliga och hälsosamma att bo och arbeta i.

Motivering

Utöver de sociala och ekonomiska aspekterna är även de territoriella utmaningarna viktiga.

Ändringsrekommendation 8

Kommissionens förslag, bilagan, punkt 90

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| EU bör ytterligare främja och vid behov utöka befintliga initiativ som stöder innovation och bästa praxis i städer, nätverkande och utbyten mellan dem, och städerna bör uppmuntras att visa ledarskap inom hållbar stadsutveckling. EU-institutionerna och medlemsstaterna bör underlätta och uppmuntra utnyttjandet av tillgängliga EU-medel inom sammanhållningspolitiken och andra fonder som stöder städer i deras strävan efter mer hållbar stadsutveckling, öka medvetenheten och uppmuntra lokala aktörer att engagera sig. Att ta fram och enas om en rad hållbarhetskriterier för städer skulle ge en gemensam referensram för sådana initiativ och främja en sammanhållen, integrerad syn på hållbar stadsutveckling. | EU bör ytterligare främja och vid behov utöka befintliga initiativ som stöder innovation och bästa praxis i städer, nätverkande och utbyten mellan dem, och städerna bör uppmuntras att visa ledarskap inom hållbar stadsutveckling EU-institutionerna och medlemsstaterna bör underlätta och uppmuntra utnyttjandet av tillgängliga EU-medel inom sammanhållningspolitiken och andra fonder som stöder städer i deras strävan efter mer hållbar stadsutveckling, öka medvetenheten och uppmuntra lokala aktörer att engagera sig. Att ta fram och enas om en rad hållbarhetsindikatorer
  kriterier för städer i enlighet med subsidiaritetsprincipen
  skulle
  kan ge en gemensam referensram för sådana initiativ och främja en sammanhållen, integrerad syn på hållbar stadsutveckling. Hållbarhetsindikatorerna kommer att utarbetas i nära samarbete med de lokala myndigheterna och med miljö- och statistikmyndigheterna, så att man skapar den harmonisering och jämförbarhet som krävs för att kunna utvärdera trenderna. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

EU bör ytterligare främja och vid behov utöka befintliga initiativ som stöder innovation och bästa praxis i städer, nätverkande och utbyten mellan dem, och städerna bör uppmuntras att visa ledarskap inom hållbar stadsutveckling. EU-institutionerna och medlemsstaterna bör underlätta och uppmuntra utnyttjandet av tillgängliga EU-medel inom sammanhållningspolitiken och andra fonder som stöder städer i deras strävan efter mer hållbar stadsutveckling, öka medvetenheten och uppmuntra lokala aktörer att engagera sig. Att ta fram och enas om en rad hållbarhetskriterier för städer skulle ge en gemensam referensram för sådana initiativ och främja en sammanhållen, integrerad syn på hållbar stadsutveckling.

EU bör ytterligare främja och vid behov utöka befintliga initiativ som stöder innovation och bästa praxis i städer, nätverkande och utbyten mellan dem, och städerna bör uppmuntras att visa ledarskap inom hållbar stadsutveckling EU-institutionerna och medlemsstaterna bör underlätta och uppmuntra utnyttjandet av tillgängliga EU-medel inom sammanhållningspolitiken och andra fonder som stöder städer i deras strävan efter mer hållbar stadsutveckling, öka medvetenheten och uppmuntra lokala aktörer att engagera sig. Att ta fram och enas om en rad hållbarhetsindikatorer
  kriterier för städer i enlighet med subsidiaritetsprincipen
  skulle
  kan ge en gemensam referensram för sådana initiativ och främja en sammanhållen, integrerad syn på hållbar stadsutveckling. Hållbarhetsindikatorerna kommer att utarbetas i nära samarbete med de lokala myndigheterna och med miljö- och statistikmyndigheterna, så att man skapar den harmonisering och jämförbarhet som krävs för att kunna utvärdera trenderna.

Motivering

Vad gäller miljöindikatorerna är det absolut nödvändigt med en exakt justering av basfakta och den statistiska bearbetningen och med praktiska erfarenheter så att vi får tillförlitliga jämförelser. De lokala myndigheternas medverkan är viktig, men även Europeiska miljöbyrån och Eurostat måste delta.

Ändringsrekommendation 9

Kommissionens förslag, bilagan, punkt 91

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| För att öka hållbarheten i EU:s städer ska programmet garantera att följande uppnås till 2020:






  (a) | De flesta städer i EU genomför politiska åtgärder för hållbar stadsplanering och utformning av städerna. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

För att öka hållbarheten i EU:s städer ska programmet garantera att följande uppnås till 2020:

(a)

De flesta städer i EU genomför politiska åtgärder för hållbar stadsplanering och utformning av städerna.

Detta kräver i synnerhet följande:

| (a) | Definition och fastställande av ett antal kriterier för att bedöma städers miljösituation, med beaktande av ekonomiska och sociala effekter. |
| --- | --- |

(a)

Definition och fastställande av ett antal kriterier för att bedöma städers miljösituation, med beaktande av ekonomiska och sociala effekter.

| (b) | Säkerställande av att städer har information om och tillgång till finansiering av åtgärder för att förbättra städernas hållbarhet. |
| --- | --- |

(b)

Säkerställande av att städer har information om och tillgång till finansiering av åtgärder för att förbättra städernas hållbarhet.

För att öka hållbarheten i EU:s städer ska programmet garantera att följande uppnås till 2020:

| (a) | De flesta städer i EU genomför politiska åtgärder för hållbar stadsplanering och utformning av städerna. |
| --- | --- |

(a)

De flesta städer i EU genomför politiska åtgärder för hållbar stadsplanering och utformning av städerna.

Detta kräver i synnerhet följande:

| (a) | Definition och fastställande av ett antal kriterier
  Att vi tillfälligt låter de nationella regeringarna avgöra vilka miljökrav som ska gälla i de fall då översiktsplanerna för städerna måste utarbetas redan innan det finns några indikatorer för att bedöma städers miljösituation, med beaktande av ekonomiska och sociala effekter och historiska och geografiska särdrag med hjälp av experter inom stadsmiljö (som stadsplanerare och arkitekter). Hållbarhetsindikatorerna kommer att utarbetas i nära samarbete med de lokala myndigheterna och med miljö- och statistikmyndigheterna för att se till att den harmonisering och jämförbarhet som krävs för bedömningen av utvecklingstendenser föreligger. Undantag kan göras för redan befintliga planer. |
| --- | --- |

(a)

Definition och fastställande av ett antal kriterier
  Att vi tillfälligt låter de nationella regeringarna avgöra vilka miljökrav som ska gälla i de fall då översiktsplanerna för städerna måste utarbetas redan innan det finns några indikatorer för att bedöma städers miljösituation, med beaktande av ekonomiska och sociala effekter och historiska och geografiska särdrag med hjälp av experter inom stadsmiljö (som stadsplanerare och arkitekter). Hållbarhetsindikatorerna kommer att utarbetas i nära samarbete med de lokala myndigheterna och med miljö- och statistikmyndigheterna för att se till att den harmonisering och jämförbarhet som krävs för bedömningen av utvecklingstendenser föreligger. Undantag kan göras för redan befintliga planer.

| (b) | Säkerställande av att städer har information om och tillgång till finansiering av åtgärder för att förbättra städernas hållbarhet. |
| --- | --- |

(b)

Säkerställande av att städer har information om och tillgång till finansiering av åtgärder för att förbättra städernas hållbarhet.

Motivering

Vad gäller miljöindikatorerna är det absolut nödvändigt med en exakt justering av basfakta och den statistiska bearbetningen och med praktiska erfarenheter så att vi får tillförlitliga jämförelser. De lokala myndigheternas medverkan är viktig, men även Europeiska miljöbyrån och Eurostat måste delta. Problemet är dessutom att många städer måste förnya sina översiktsplaner efter ett eller två år, redan innan – av begripliga skäl – indikatorer för bedömningen av städers miljösituation har fastställts. Det vore inte rätt att behålla de gamla planerna och förlänga dem. Vi föreslår därför att vi löser problemet genom att vi tillfälligt låter de nationella regeringarna avgöra vilka miljökrav som ska gälla. Detta skulle inte bromsa en harmonisk och hållbar territoriell utveckling.

Ändringsrekommendation 10

Kommissionens förslag, bilagan, punkt 100

| Kommissionens textförslag | ReK:s ändringsförslag |
| --- | --- |
| För att öka EU:s effektivitet i att hantera regionala och globala miljö- och klimatproblem ska programmet garantera att följande uppnås till 2020:
  (...)






  (a) | Arbete för att anta mål för hållbar utveckling som a) behandlar prioriterade områden i en inkluderande grön ekonomi och mer allmänna mål för en hållbar utveckling, exempelvis energi, vatten, livsmedelstrygghet, hav, hållbar konsumtion och produktion samt gränsöverskridande frågor som jämlikhet, social inkludering, rättssäkerhet och god förvaltning; b) kan tillämpas universellt och omfattar alla tre områdena inom hållbar utveckling; c) bedöms och åtföljs av mål och indikatorer, och d) är sammanhängande och integrerade med ramen för utvecklingen efter 2015 och utgör ett stöd för klimatinsatser. |

Kommissionens textförslag

ReK:s ändringsförslag

För att öka EU:s effektivitet i att hantera regionala och globala miljö- och klimatproblem ska programmet garantera att följande uppnås till 2020:

(...)

(a)

Arbete för att anta mål för hållbar utveckling som a) behandlar prioriterade områden i en inkluderande grön ekonomi och mer allmänna mål för en hållbar utveckling, exempelvis energi, vatten, livsmedelstrygghet, hav, hållbar konsumtion och produktion samt gränsöverskridande frågor som jämlikhet, social inkludering, rättssäkerhet och god förvaltning; b) kan tillämpas universellt och omfattar alla tre områdena inom hållbar utveckling; c) bedöms och åtföljs av mål och indikatorer, och d) är sammanhängande och integrerade med ramen för utvecklingen efter 2015 och utgör ett stöd för klimatinsatser.

| (b) | Arbete för att ge FN en effektivare struktur för hållbar utveckling, genom att FN:s miljöprogram (Unep) stärks i enlighet med resultaten från Rio+20, samtidigt med fortsatta ansträngningar för att ge Unep status som FN-organ och stöd till det pågående arbetet med att stärka synergieffekterna mellan olika multilaterala miljööverenskommelser. |
| --- | --- |

(b)

Arbete för att ge FN en effektivare struktur för hållbar utveckling, genom att FN:s miljöprogram (Unep) stärks i enlighet med resultaten från Rio+20, samtidigt med fortsatta ansträngningar för att ge Unep status som FN-organ och stöd till det pågående arbetet med att stärka synergieffekterna mellan olika multilaterala miljööverenskommelser.

| (c) | Stärkta effekter av olika finansieringskällor, däribland beskattning och nationell resursmobilisering, privata investeringar och innovativa källor, och möjligheter skapas att använda utvecklingsbistånd för att förstärka övriga finansieringskällor som en del av den strategi för finansiering av hållbar utveckling som fastslagits både i Rio och i EU:s egen politik, däribland internationella åtaganden om finansiering som rör klimat och biologisk mångfald. |
| --- | --- |

(c)

Stärkta effekter av olika finansieringskällor, däribland beskattning och nationell resursmobilisering, privata investeringar och innovativa källor, och möjligheter skapas att använda utvecklingsbistånd för att förstärka övriga finansieringskällor som en del av den strategi för finansiering av hållbar utveckling som fastslagits både i Rio och i EU:s egen politik, däribland internationella åtaganden om finansiering som rör klimat och biologisk mångfald.

För att öka EU:s effektivitet i att hantera regionala och globala miljö- och klimatproblem ska programmet garantera att följande uppnås till 2020:

(...)

| (a) | Arbete för att anta mål för hållbar utveckling som a) behandlar prioriterade områden i en inkluderande grön ekonomi och mer allmänna mål för en hållbar utveckling, exempelvis energi, vatten, livsmedelstrygghet, hav, hållbar konsumtion och produktion samt gränsöverskridande frågor som jämlikhet, social inkludering, rättssäkerhet och god förvaltning; b) kan tillämpas universellt och omfattar alla tre områdena inom hållbar utveckling; c) bedöms och åtföljs av mål och indikatorer, och d) är sammanhängande och integrerade med ramen för utvecklingen efter 2015 och utgör ett stöd för klimatinsatser. |
| --- | --- |

(a)

Arbete för att anta mål för hållbar utveckling som a) behandlar prioriterade områden i en inkluderande grön ekonomi och mer allmänna mål för en hållbar utveckling, exempelvis energi, vatten, livsmedelstrygghet, hav, hållbar konsumtion och produktion samt gränsöverskridande frågor som jämlikhet, social inkludering, rättssäkerhet och god förvaltning; b) kan tillämpas universellt och omfattar alla tre områdena inom hållbar utveckling; c) bedöms och åtföljs av mål och indikatorer, och d) är sammanhängande och integrerade med ramen för utvecklingen efter 2015 och utgör ett stöd för klimatinsatser.

| (b) | Arbete för att ge FN en effektivare struktur för hållbar utveckling, genom att FN:s miljöprogram (Unep) stärks i enlighet med resultaten från Rio+20, samtidigt med fortsatta ansträngningar för att ge Unep status som FN-organ och stöd till det pågående arbetet med att stärka synergieffekterna mellan olika multilaterala miljööverenskommelser. |
| --- | --- |

(b)

Arbete för att ge FN en effektivare struktur för hållbar utveckling, genom att FN:s miljöprogram (Unep) stärks i enlighet med resultaten från Rio+20, samtidigt med fortsatta ansträngningar för att ge Unep status som FN-organ och stöd till det pågående arbetet med att stärka synergieffekterna mellan olika multilaterala miljööverenskommelser.

| (c) | Tillhandahållande av ytterligare finansieringsmedel för särskilt kostnadsintensiva miljöåtgärder som ska genomföras före 2020 (i synnerhet återställande av förstörda ekosystem med hjälp av nätverk av grön infrastruktur), s
  Stärkta effekter av olika finansieringskällor, däribland beskattning och nationell resursmobilisering, privata investeringar och innovativa källor, och möjligheter skapas att använda utvecklingsbistånd för att förstärka övriga finansieringskällor som en del av den strategi för finansiering av hållbar utveckling som fastslagits både i Rio och i EU:s egen politik, däribland internationella åtaganden om finansiering som rör klimat och biologisk mångfald. |
| --- | --- |

(c)

Tillhandahållande av ytterligare finansieringsmedel för särskilt kostnadsintensiva miljöåtgärder som ska genomföras före 2020 (i synnerhet återställande av förstörda ekosystem med hjälp av nätverk av grön infrastruktur), s
  Stärkta effekter av olika finansieringskällor, däribland beskattning och nationell resursmobilisering, privata investeringar och innovativa källor, och möjligheter skapas att använda utvecklingsbistånd för att förstärka övriga finansieringskällor som en del av den strategi för finansiering av hållbar utveckling som fastslagits både i Rio och i EU:s egen politik, däribland internationella åtaganden om finansiering som rör klimat och biologisk mångfald.

(...)

(...)

En hänvisning till behovet av att säkerställa finansiering av särskilt kostnadsintensiva miljöåtgärder som ska genomföras före 2020, t.ex. att på nytt koppla samman fragmentiserade ekosystem genom grön infrastruktur (t.ex. ekodukter) bör inbegripas med tanke på möjligheterna att uppnå målen inom tidsramarna. Erfarenheterna på medlemsstatsnivå visar att det saknas finansieringsbas för genomförandet av detta mål. I yttrandet framhåller ReK att målen måste vara genomförbara för att EU-politiken ska vara trovärdig, samt behovet av en adekvat finansiering för att målen ska kunna uppnås.

Bryssel den 30 maj 2013

Regionkommitténs ordförande

Ramón Luis VALCÁRCEL SISO

---

(1)  CdR 164/2010 fin, Europaparlamentets resolution av den 20 april 2012 (2011/2194(INI)).

1

(2)  CdR 187/2011 fin.

2

(3)  Denna rekommendation framförs också i yttrandet CdR 101/2011 fin.

3

---